РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2014 година
за отмяна на Решение 2000/745/ЕО за приемането на гаранции предложени във връзка с антидъмпинговите и антисубсидийните производства относно вноса на определен полиетилен терефталат (PET) с произход, inter alia, от Индия
(2014/109/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) („основния антисубсидиен регламент“), и по-специално член 13 от него,
след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. СЪЩЕСТВУВАЩИ МЕРКИ
(1)
Изравнителните мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилен терефталат („PET“) с произход от Индия, са в сила от 2000 г. насам (2). Последно тези мерки бяха запазени с Регламент за изпълнение (ЕС) № 461/2013 на Съвета (3) след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките.
(2)
Антидъмпинговите мерки върху вноса на PET с произход от Индия са в сила от 2000 г. насам (4). Последно тези мерки бяха запазени с Регламент (ЕО) № 192/2007 на Съвета (5) след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките. На 24 февруари 2012 г. Комисията започна последващо преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките. С Решение за изпълнение 2013/226/ЕС (6) Съветът отхвърли предложението на Комисията за Регламент за изпълнение на Съвета за запазване на антидъмпинговото мито върху вноса на PET с произход, inter alia, от Индия и следователно срокът на действие на антидъмпинговите мерки изтече.
(3)
През 2000 г. с Решение 2000/745/ЕО (7) Комисията прие поетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг („поетия ангажимент“), предложен във връзка с антидъмпинговите и антисубсидийните процедури, inter alia, от индийските дружества: Pearl Engineering Polymers Limited („Pearl“) и Reliance Industries Limited („Reliance“). През 2005 г. с Решение 2005/697/ЕО (8) за изменение на Решение 2000/745/ЕО Комисията прие и поетия ангажимент от индийското дружество South Asean Petrochem Limited, което вследствие на сливане е променило фирменото си наименование на Dhunseri Petrochem & Tea Limited („Dhunseri“) (9).
Б. ПРОМЯНА В ОБСТОЯТЕЛСТВАТА ПО ВРЕМЕ НА ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ПОЕТИТЕ АНГАЖИМЕНТИ
(4)
Промяна в обстоятелствата по време на изпълнението на поетите ангажименти може да обоснове решение на Комисията да упражни правото си да оттегли приемането на поетите ангажименти, както е посочено в член 13, параграф 9 от основния регламент за защита срещу субсидиран внос.
(5)
Отмяната на антидъмпинговите мерки и поддържането на изравнителни мита представлява промяна в обстоятелствата, при които поетите ангажименти са били приети. Поетите ангажименти са били приети в присъствието на мерки едновременно срещу дъмпингов и субсидиран внос. Основният елемент на поетите ангажименти, а именно минималната цена на вноса („МЦВ“), отразява както дъмпинговия, така и субсидийния елемент. Понастоящем няма дъмпингов елемент. Поради тази причина МЦВ не е на подходящо равнище.
В. НАРУШЕНИЯ НА ПОЕТИЯ АНГАЖИМЕНТ
(6)
Освен това едно от индийските дружества не е спазило задължението си за докладване по отношение на Комисията. Дружеството не е предоставило тримесечни доклади за продажбите. Следователно Комисията не е в състояние да осъществява ефективно наблюдение на поетия ангажимент.
(7)
В разпоредбите на поетия ангажимент се посочва, че непредставянето на доклади представлява нарушение на поетия ангажимент. С неотдавнашно решение на Съда на Европейския съюз (10) също бе потвърдено, че задълженията за докладване трябва да се разглеждат като основни задължения за целите на правилното изпълнение на поетия ангажимент.
(8)
Следователно на тази основа приемането на поетия ангажимент на Pearl трябва също да бъде съответно оттеглено.
Г. ПИСМЕНИ ИЗЯВЛЕНИЯ
(9)
Трите дружества получиха възможност да бъдат изслушани и да представят писмени изявления. Две индийски дружества и Комитетът на производителите на РЕТ в Европа (CPME), представляващ промишлеността на Съюза, направиха коментари.
1. Променените обстоятелства като основание за оттегляне на приемането на поетия ангажимент
(10)
Едно дружество заяви, че предложението за оттегляне на приемането на поетия ангажимент не е подкрепено от правно основание. Тази страна заяви, че в член 13, параграф 9 от основния антисубсидиен регламент не се споменава изрично „промяна на обстоятелствата“ и не се прави връзка между възможността за оттегляне на приемането на поетия ангажимент и случаи на неизпълнение. Този довод трябваше да бъде отхвърлен. В член 13, параграф 9 от основния регламент за защита срещу субсидиран внос в действителност не се споменава изрично „промяна на обстоятелствата“. Видно е обаче, че с този член не се ограничават случаите, в които Комисията може да оттегли приемането на поет ангажимент в случай на неизпълнение. В него се посочва, че „в случай на неизпълнение на гаранцията или нейното оттегляне от която и да е страна или на оттегляне на приемането на гаранцията от страна на Комисията [подчертаването е добавено] приемането на гаранцията, след консултации, се оттегля […]“. Ето защо в посочения член се набляга на приемането на поет ангажимент като самостоятелно основание за оттегляне.
(11)
В действителност дискреционните правомощия на Комисията да приеме или отхвърли предложение за поет ангажимент трябва да включват правомощия да оттегли приемането на поет ангажимент в случай на промяна в обстоятелствата, въз основа на които са приети поетите ангажименти. В съответствие със съдебната практика на Съда „при упражняване на дискреционните си правомощия институциите следва да определят дали […] поетите ангажименти са приемливи“ (11). Тези дискреционни правомощия са с широк обхват като цяло в сферата на мерките за защита на търговията, тъй като съдилищата на Съюза признават, че в тази сфера институциите трябва да проучат сложни икономически, политически и правни положения. По-конкретно, Съдът счете, че Комисията, „при упражняване на правомощията, които са ѝ предоставени [в основния регламент], разполага с много широки правомощия за преценка, за да определи всички необходими мерки с цел справяне с установеното от нея положение в интерес на Общността“ (12). Следователно, когато приема, отхвърля или оттегля поет ангажимент, Комисията разполага с необходимите правомощия за преценка, за да е в състояние да прилага търговски мерки в интерес на Съюза.
(12)
Поради това Комисията отхвърля аргумента, че промяна в обстоятелствата в сравнение с преобладаващите условия към момента на приемане на поетия ангажимент не може да послужи като основание за оттегляне на приемането.
2. Съгласуваност на оттеглянето с предишни правни актове, свързани с една и съща процедура
(13)
Едно дружество заяви, че с Решение № 2013/223/ЕС (13) на Комисията приемането на поетия от дружеството ангажимент е потвърдено отново. Свързан аргумент беше, че с член 2, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 461/2013 за налагане на окончателно изравнително мито допълнително се признава, че поетият ангажимент може да остане в сила след изтичането на срока на действие на антидъмпинговите мита. И двата аргумента са неуместни. С Решение 2013/223/ЕС Комисията оттегли одобрението на поетите ангажименти на едно индонезийско дружество и на едно индийско дружество, които са нарушили задълженията си за докладване. Дадено оттегляне по отношение на едно дружество по никакъв начин не изключва последващо решение на Комисията за оттегляне на приемането на други поети ангажименти, ако е оправдано с оглед на обстоятелствата в конкретния случай.
(14)
Вследствие на това Регламент за изпълнение (ЕС) № 461/2013, публикуван на 23 май 2013 г., отразява изменението на Решение 2000/745/ЕО вследствие на приемането на Решение 2013/223/ЕС (оттегляне по отношение на едно индонезийско дружество и едно индийско дружество). Регламент за изпълнение (ЕС) № 461/2013 за налагане на окончателно изравнително мито бе публикуван на същия ден като Решение за изпълнение 2013/226/ЕС, с което Съветът отмени антидъмпинговото мито. Последиците от последното решение можеха да бъдат оценени от Комисията след приемането му.
(15)
Поради това аргументите на страната трябваше да бъдат отхвърлени.
3. Математическо адаптиране на минималната цена на вноса (МЦВ)
(16)
Едно дружество поиска Комисията да приспадне от МЦВ сума, съответстваща на фиксираното антидъмпингово мито, като по този начин МЦБ бъде приведена в съответствие с нормативната мярка - изравнителното мито. Не беше възможно операцията да бъде изпълнена. На първо и най-важно място, съгласно условията на поетия ангажимент, всяка промяна на обхвата и минималните цени е възможна единствено чрез междинно преразглеждане в съответствие с член 19 от основния антисубсидиен регламент. На второ място, дружеството е поискало само приспадане от настоящата МЦВ от суми, които съответстват на размера на фиксираното антидъмпингово мито. В настоящия поет ангажимент МЦВ и механизмът за индексиране се основават на неоказващата вреда цена, установена за пазара на Съюза (целева цена), или на нормалната стойност (в зависимост от въпросното дружество), както е определена през 1999 г. Във втория случай, тъй като срокът на действие на антидъмпинговото мито е изтекъл, цялата основа за МЦВ не съществува. Ако поетият ангажимент е бил оценен само по отношение на изравнителното мито, експортната цена (увеличена с размера на фиксираното изравнително мито), е можела да бъде референтният целеви показател за МЦВ. За да бъде определена подходяща МЦВ, Комисията ще трябва първо да определи експортната цена, която да послужи като референтен целеви показател. Подобен целеви показател не може да бъде определен лесно в настоящия случай, не на последно място тъй като мерките са били в сила за дълъг период от време. Освен това действащият понастоящем механизъм за индексация, свързан с неоказващата вреда цена (целевата цена) или с нормалната стойност, не може просто да бъде транспониран в експортната цена. За всяко обикновено математическо адаптиране се изисква всички елементи, необходими за изчисляване на МВЦ, да са лесно разпознаваеми и неоспорими. Само тогава Комисията може да гарантира равностойност между поетия ангажимент и действащата мярка. В настоящия случай това условие не е изпълнено. Поради това обикновената математическа операция, както бе предложено от заявителя, не е възможна.
(17)
Комисията трябва да действа своевременно по отношение на поетия ангажимент в сила, за да спази решението на Съвета за отмяна на антидъмпинговите мита, които са в сила. Следователно всяко по-нататъшно забавяне трябва да се избягва. Оттеглянето на приемането на поетия ангажимент не засяга евентуално бъдещо решение, ако дадено дружество желае да представи предложение за поет ангажимент.
(18)
След второто оповестяване на констатациите на Комисията една страна отново твърдеше, че МЦВ следва да се намали чрез обикновена математическа операция. Въпросната страна оспори обосновката на Комисията в това отношение като „погрешна и необоснована“. Тази позиция обаче не бе подкрепена от други сведения и поради това твърдението бе отхвърлено. Така или иначе твърдението е разгледано в съображение 16 по-горе.
(19)
Следователно претенцията МЦВ да бъде математически коригирана трябваше да бъде отхвърлена.
4. Висящо дело T-422/13
(20)
Едно дружество заяви, че поетите ангажименти следва да останат в сила в очакване на решението на Общия съд по дело T-422/13 CPME и др./Съвета. Според това дружество, ако промишлеността на Съюза успешно преодолее предизвикателството, пред което е изправена с Решение за изпълнение № 2013/226/ЕС на Съвета за отмяна на антидъмпинговите мита, Комисията ще бъде задължена да възстанови поетия ангажимент. Този аргумент е неуместен. Комисията трябва да оцени настоящата ситуация и да действа своевременно, за да спази решението на Съвета за отмяна на антидъмпинговите мерки. Прогнозирането на възможния резултат от дадено съдебно дело не може да служи като насока за решенията на Комисията в това отношение. Предвид този факт решението относно поетите ангажименти, които понастоящем са в сила, трябва да бъде взето своевременно.
5. Нарушения на поетия ангажимент
(21)
Едно дружество заяви, че нарушението на задълженията за докладване от страна на едно дружество не следва да води до последици за други дружества. С настоящото се потвърждава, че нарушение на задълженията за докладване е установено единствено за дружеството Pearl.
6. Възможно преразглеждане и поети ангажименти
(22)
Две индийски дружества заявиха, че поетите ангажименти следва да останат в сила в очакване на резултатите от евентуално междинно преразглеждане на МЦВ. Комисията отбелязва, че тъй като срокът на действие на антидъмпинговото мито е изтекъл, основата за МЦВ вече не съществува (вж. съображение 16 по-горе). В тази връзка трябва да бъде взето решение своевременно. Едновременно с това дадено дружество може да поиска преразглеждане на мярката в сила и в този случай да предложи ново поемане на ангажимент по отношение само на антисубсидийните мерки, които са в сила.
(23)
След второто оповестяване на констатациите на Комисията една страна отново твърдеше, че Комисията е трябвало да започне ex-officio междинно преразглеждане, а поетият ангажимент да бъде в сила до приключване на преразглеждането. Износителят не представи надлежно обосновано искане за междинно преразглеждане.
(24)
Комисията отбелязва преди всичко, че започването на антисубсидийно разследване в рамките на преразглеждането попада в обхвата на дискреционните ѝ правомощия. В този конкретен случай обаче такова разследване в рамките на преразглеждането е свързано с желанието на износител да предложи нов поет ангажимент. Поради тази причина Комисията няма основания за започване на преразглеждане, без да е налице ново предложение за поет ангажимент от засегнатия износител, в съответствие с член 13 от основния регламент.
(25)
Освен това като равностойна форма на мерки поетият ангажимент трябва е в съответствие с наложената от Съвета нормативна мярка. Случаят вече не е такъв, в резултат на което Комисията предложи оттегляне на приемането на поетия ангажимент, който е в сила.
(26)
Страните наистина могат да поискат междинно преразглеждане въз основа на разпоредбите на основния антисубсидиен регламент и евентуално предложение за нов поет ангажимент ще бъде разгледано в рамките на такова преразглеждане.
7. Антисубсидийно мито като бариера за вноса
(27)
След второто оповестяване на констатациите на Комисията една страна твърдеше, че оттеглянето на приемането на поет ангажимент „вместо да намали равнището на защита в съответствие с изтичането на антидъмпинговите мерки, (…)[би направило] ще направи невъзможен вноса от страна на ползвателите на PET“. В това отношение Комисията отбелязва, че при отсъствието на поет ангажимент МЦВ престава да бъде целеви показател за даден износител. Страната не се обоснова по какъв начин изравнителното мито би възпрепятствало износа на износителите от Индия. Във всеки случай целта от налагането на мерки и от поемането на ангажимент, ако е целесъобразно, не касае възможността на ползвателите да осъществяват внос. Както отбелязва страната, целта е да се установи равнището на защита. Интересите на ползвателите са оценени в контекста на интереса на Съюза от налагането на мерките, заедно с интереса на всички останали засегнати страни. Бе направено заключението, че налагането на мерките не е в ущърб на интереса на Съюза. Поради тази причина твърдението беше отхвърлено.
8. Заключение относно изявленията от страните
(28)
Нито един от аргументите, изтъкнати от заинтересованите страни, не е от такова естество, че да промени предложението на Комисията за оттегляне на приемането на поетия ангажимент.
Д. ОТМЯНА НА РЕШЕНИЕ 2000/745/ЕО
(29)
С оглед на горепосоченото приемането на поетия ангажимент следва да бъде оттеглено и Решение 2000/745/ЕО да бъде отменено. Съответно окончателното изравнително мито, наложено с член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 461/2013, следва да се прилага по отношение на вноса на PET, произвеждан от дружествата Dhunseri, Reliance и Pearl (допълнителен код по ТАРИК A585 за Dhunseri, допълнителен код по ТАРИК A181 за Reliance и допълнителен код по ТАРИК A182 за Pearl),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2000/745/ЕО се отменя.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2014 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 4 février 2014
abrogeant la décision 2000/745/CE portant acceptation des engagements offerts dans le cadre des procédures antidumping et antisubventions concernant les importations de certains types de polyéthylène téréphtalate (PET) originaires, entre autres, de l’Inde
(2014/109/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 597/2009 du Conseil du 11 juin 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet de subventions de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après le «règlement antisubventions de base»), et notamment son article 13,
après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
A. MESURES EXISTANTES
(1)
Un droit compensateur sur les importations de polyéthylène téréphtalate (ci-après le «PET») originaire de l’Inde est en vigueur depuis 2000 (2). Ce droit a été maintenu en dernier lieu par le règlement d’exécution (UE) no 461/2013 du Conseil (3), à l’issue d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures.
(2)
Des droits antidumping sur les importations de PET originaire de l’Inde sont en vigueur depuis 2000 (4). Ces droits ont été maintenus en dernier lieu par le règlement (CE) no 192/2007 du Conseil (5), à l’issue d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures. Le 24 février 2012, la Commission a ouvert un nouveau réexamen au titre de l’expiration des mesures. Par la décision d’exécution 2013/226/UE (6), le Conseil a rejeté la proposition de règlement d’exécution du Conseil soumise par la Commission en vue de maintenir les droits antidumping sur les importations de PET originaires, entre autres, de l’Inde; les mesures antidumping ont donc expiré.
(3)
En 2000, par la décision 2000/745/CE (7), la Commission a accepté des engagements de prix (ci-après les «engagements») offerts dans le cadre des procédures antidumping et antisubventions par, entre autres, les sociétés indiennes Pearl Engineering Polymers Limited (ci-après «Pearl») et Reliance Industries Limited (ci-après «Reliance»). En 2005, par la décision 2005/697/CE (8) modifiant la décision 2000/745/CE, la Commission a accepté un engagement de la part de la société indienne South Asean Petrochem Limited, devenue Dhunseri Petrochem & Tea Limited (ci-après «Dhunseri») à la suite d’une fusion (9).
B. CHANGEMENT DE CIRCONSTANCES AU COURS DE L’EXÉCUTION DES ENGAGEMENTS
(4)
Un changement de circonstances au cours de l’exécution des engagements peut justifier que la Commission décide d’exercer son pouvoir de retirer l’acceptation des engagements, conformément à l’article 13, paragraphe 9, du règlement antisubventions de base.
(5)
L’abrogation des droits antidumping et le maintien du droit compensateur constituent un changement des circonstances dans lesquelles les engagements ont été acceptés. Ceux-ci ont été acceptés en présence des deux mesures (antidumping et antisubventions). L’élément central des engagements, à savoir le prix minimal à l’importation (ci-après le «PMI»), reflète à la fois l’élément relatif au dumping et celui relatif aux subventions. Actuellement, il n’y a pas d’élément de dumping. Le PMI n’est donc pas au niveau approprié.
C. VIOLATIONS DE L’ENGAGEMENT
(6)
En outre, une des sociétés indiennes, Pearl, n’a pas respecté son obligation d’information à l’égard de la Commission. Elle n’a pas présenté de rapports trimestriels sur les ventes. La Commission n’est donc pas en mesure de contrôler efficacement l’engagement.
(7)
Les dispositions de l’engagement prévoient que le défaut de présentation de rapports constitue une violation de l’engagement. Dans un arrêt récent (10), la Cour de justice a également confirmé que les obligations d’information devaient être considérées comme principales pour le bon fonctionnement d’un engagement.
(8)
L’acceptation de l’engagement de Pearl doit être retirée également sur cette base.
D. OBSERVATIONS ÉCRITES
(9)
Les trois sociétés ont eu la possibilité d’être entendues et de présenter des observations écrites. Deux sociétés indiennes ainsi que le comité des fabricants européens de PET (CPME), qui représente l’industrie de l’Union, ont transmis des observations.
1. Le changement de circonstances comme motif du retrait de l’acceptation de l’engagement
(10)
Une société a prétendu que la proposition de retirer l’acceptation de l’engagement était juridiquement infondée. Elle a fait valoir que l’article 13, paragraphe 9, du règlement antisubventions de base ne contenait pas les termes «changement de circonstances» et subordonnait toute possibilité de retirer l’acceptation de l’engagement à l’existence d’une violation. Cet argument a dû être rejeté. S’il est vrai que l’article 13, paragraphe 9, du règlement antisubventions de base ne parle pas explicitement de «changement de circonstances», il est évident qu’il ne limite pas les situations dans lesquelles la Commission peut retirer l’acceptation d’un engagement aux seuls cas de violation. Il prévoit qu’«en cas de violation ou de retrait d’un engagement par une partie à celui-ci ou de retrait de l’acceptation de l’engagement par la Commission [soulignement ajouté], l’acceptation de l’engagement est, après consultations, retirée […]», indiquant ainsi que le retrait de l’acceptation d’un engagement se justifie de lui-même.
(11)
En réalité, le pouvoir d’appréciation dont dispose la Commission pour accepter ou rejeter une offre d’engagement doit se refléter dans le pouvoir de retirer l’acceptation d’un engagement en cas de changement des circonstances sur la base desquelles l’offre y afférente a été acceptée. Conformément à la jurisprudence de la Cour, «le caractère acceptable [des] engagements est défini par les institutions dans le cadre de leur pouvoir d’appréciation» (11). Ce pouvoir d’appréciation est généralement large en matière de défense commerciale, car les juridictions de l’Union reconnaissent que, dans ce domaine, les institutions doivent examiner des situations économiques, politiques et juridiques complexes. Plus précisément, la Cour a déclaré que la Commission, «dans l’exercice des compétences que lui reconnaît le règlement [de base], […] dispose d’un très large pouvoir d’appréciation pour déterminer, en fonction des intérêts de la Communauté, les mesures qu’il convient éventuellement de prendre pour faire face à la situation constatée» (12). Par conséquent, lorsqu’elle accepte, rejette ou retire un engagement, la Commission bénéficie de la marge d’appréciation nécessaire pour appliquer des mesures commerciales dans l’intérêt de l’Union.
(12)
La Commission rejette donc l’argument selon lequel un changement de circonstances par rapport au moment de l’acceptation de l’engagement ne peut justifier le retrait de cette acceptation.
2. Cohérence du retrait avec des actes juridiques antérieurs concernant la même procédure
(13)
Une société a fait valoir que la décision 2013/223/UE de la Commission (13) avait confirmé à nouveau l’acceptation de son engagement. Dans le même esprit, il a été affirmé que l’article 2, paragraphe 2, du règlement d'exécution (UE) no 461/2013 instituant un droit compensateur définitif attestait lui aussi que l’engagement pouvait rester en vigueur après l’expiration des droits antidumping. Ces deux arguments sont erronés. Par la décision 2013/223/UE, la Commission a retiré l’acceptation des engagements d’une société indonésienne et d’une société indienne qui avaient manqué à leur obligation d’information. Un retrait visant une société n’empêche nullement la Commission d’adopter par la suite une décision retirant l’acceptation d’autres engagements, si une telle mesure se justifie au vu des circonstances propres à un cas particulier.
(14)
Par conséquent, le règlement d'exécution (UE) no 461/2013, publié le 23 mai 2013, reflète la modification de la décision 2000/745/CE découlant de l’adoption de la décision 2013/223/UE (retrait dans le cas d’une société indonésienne et d’une société indienne). Le règlement d'exécution (UE) no 461/2013 instituant un droit compensateur définitif a été publié le même jour que la décision d’exécution 2013/226/UE, par laquelle le Conseil a abrogé le droit antidumping. La Commission n’a pu évaluer les conséquences de cette dernière qu’après son adoption.
(15)
Les arguments de la partie ont donc dû être rejetés.
3. Adaptation mathématique du PMI
(16)
Une société a demandé que la Commission déduise du PMI un montant correspondant au droit antidumping fixe et rende ainsi le PMI conforme à la mesure en cause (droit compensateur). Une telle opération serait impossible. Premièrement, selon les termes de l’engagement, la révision du champ d’application et des prix minimaux n’est possible que dans le cadre d’un réexamen intermédiaire au titre de l’article 19 du règlement antisubventions de base. Deuxièmement, la société a simplement demandé à faire déduire du PMI actuel les montants correspondant au droit antidumping fixe. Dans l’engagement actuel, le PMI et le mécanisme d’indexation sont fondés soit sur le prix non préjudiciable établi pour le marché de l’Union (prix indicatif), soit sur la valeur normale (en fonction de l’entreprise concernée) déterminée en 1999. Dans ce dernier cas, étant donné que le droit antidumping a expiré, il n’existe aucune base permettant d’établir le PMI. Si l’engagement n’avait été évalué qu’au regard du droit compensateur, le prix à l’exportation (augmenté du montant du droit compensateur fixe) aurait pu faire office de référence pour le PMI. Afin d’établir un PMI approprié, la Commission devrait d’abord définir un prix à l’exportation qui servirait de référence. Aucune référence de ce type ne peut être facilement mise en évidence en l’espèce, notamment parce que les mesures sont en vigueur depuis longtemps. En outre, le mécanisme d’indexation en vigueur reposant sur le prix non préjudiciable (prix indicatif) ou sur la valeur normale ne peut pas être simplement transposé au prix à l’exportation. Une simple adaptation mathématique exigerait que tous les éléments nécessaires au calcul du PMI soient facilement repérables et incontestables pour que la Commission puisse garantir que l’engagement est équivalent à la mesure en vigueur. En l’espèce, cette condition n’est pas remplie. Il est donc impossible de recourir à une simple opération mathématique comme celle que suggère le requérant.
(17)
La Commission doit agir en temps utile en ce qui concerne l’engagement en vigueur, afin de donner suite à la décision par laquelle le Conseil a abrogé les droits antidumping en vigueur. Il convient donc d’éviter tout retard supplémentaire. Le retrait de l’acceptation de l’engagement ne préjuge pas l’éventuelle adoption d’une décision dans l’avenir, dans l’éventualité où une société souhaiterait présenter une offre d’engagement.
(18)
Après la seconde communication des conclusions de la Commission, une partie a réitéré qu’il conviendrait de réduire le prix minimal à l’importation par une simple opération mathématique. Elle a contesté le raisonnement de la Commission à cet égard, qu’elle a qualifié de «hors de propos et dénué de tout fondement». Elle n’a toutefois pas étayé cette position, qu’il convient donc de rejeter. En tout état de cause, cette allégation a été examinée au considérant 16 ci-dessus.
(19)
Par conséquent, la demande visant à ajuster mathématiquement le PMI a dû être rejetée.
4. L’affaire pendante T-422/13
(20)
Une société a fait valoir que les engagements devraient rester en vigueur jusqu’à ce que le Tribunal se prononce dans l’affaire T-422/13, CPME e.a. contre Conseil. Selon cette société, si l’industrie de l’Union obtenait gain de cause dans son recours contre la décision d’exécution 2013/226/UE abrogeant les droits antidumping, la Commission serait contrainte de rétablir l’acceptation de l’engagement. Cet argument est erroné. La Commission doit évaluer la situation actuelle et agir en temps utile pour donner suite à la décision par laquelle le Conseil a abrogé les mesures antidumping. Elle ne saurait se prononcer à cet égard en anticipant l’éventuelle issue d’une affaire. Partant, la décision concernant les engagements en vigueur doit être prise en temps utile.
5. Violation de l’engagement
(21)
Une société a fait valoir que le fait qu’une entreprise ait manqué à son obligation d’information ne devrait pas avoir de conséquences pour les autres. La Commission confirme avoir constaté que seule la société Pearl avait manqué à son obligation d’information.
6. Réexamen éventuel et engagements
(22)
Deux sociétés indiennes ont fait valoir que les engagements devraient rester en vigueur jusqu’à ce que les résultats d’un éventuel réexamen intermédiaire du PMI soient connus. La Commission fait remarquer qu’en raison de l’expiration du droit antidumping, il n’existe plus de base permettant d’établir le PMI (voir considérant 16 ci-dessus). Pour remédier aux effets de ce changement, une décision doit être prise en temps utile. En parallèle, une société peut demander un réexamen de la mesure en vigueur et, dans ce cadre, offrir un nouvel engagement concernant exclusivement les mesures antisubventions en vigueur.
(23)
Après la seconde communication des conclusions de la Commission, une partie a réitéré que la Commission aurait dû ouvrir d’office un réexamen intermédiaire et que, dans l’attente des résultats, l’engagement devait demeurer en vigueur.
(24)
La Commission note tout d’abord que l’ouverture d’une enquête de réexamen antisubventions relève de son pouvoir d’appréciation. Toutefois, en l’occurrence, l’ouverture d’une enquête de réexamen est subordonnée à la volonté d’un exportateur d’offrir un nouvel engagement. Aussi la Commission n’a-t-elle aucune raison d’ouvrir un réexamen sans nouvelle offre d’engagement de la part de l’exportateur concerné, conformément à l’article 13 du règlement de base.
(25)
En outre, puisqu’il constitue une forme de mesure équivalente, un engagement doit correspondre à la mesure en cause imposée par le Conseil. Comme ce n’est plus le cas, la Commission a été amenée à proposer le retrait de l’engagement en vigueur.
(26)
Les parties peuvent effectivement solliciter un réexamen intermédiaire en vertu des dispositions du règlement antisubventions de base et c’est dans le cadre d’un tel réexamen que toute nouvelle offre d’engagement serait examinée.
7. Le droit antisubventions, une entrave aux importations
(27)
Après la seconde communication des conclusions de la Commission, une partie a fait valoir que le fait de retirer l’acceptation de l’engagement «plutôt que d’abaisser le niveau de protection en réponse à l’expiration des mesures antidumping, […] empêche[rait] les utilisateurs de PET d’importer». La Commission note à cet égard qu’en l’absence d’engagement, le prix minimal à l’importation cesse de servir de référence à un exportateur. La partie en question n’a pas démontré en quoi le droit compensateur empêcherait les exportateurs indiens d’importer. En tout état de cause, le but de l’institution de mesures et de l’acceptation d’un engagement, le cas échéant, n’est pas de permettre aux utilisateurs d’importer. Le but est d’établir un niveau de protection, comme la partie le fait observer. Les intérêts des utilisateurs, au même titre que ceux de toutes les autres parties concernées, ont été examinés dans le cadre de l’examen de l’intérêt de l’Union à instituer des mesures. Il a été conclu que l’institution de mesures n’était pas contraire à l’intérêt de l’Union. Cet argument a dès lors dû être rejeté.
8. Conclusion sur les observations présentées par les parties
(28)
Les parties intéressées n’ont avancé aucun argument de nature à modifier la proposition de la Commission retirant l’acceptation de l’engagement.
E. ABROGATION DE LA DÉCISION 2000/745/CE
(29)
Compte tenu de ce qui précède, il convient de retirer l’acceptation des engagements et d’abroger la décision 2000/745/CE. Le droit compensateur définitif institué par l’article 1er, paragraphe 2, du règlement d'exécution (UE) no 461/2013 doit donc être appliqué aux importations de PET fabriqué par les sociétés Dhunseri, Reliance et Pearl (code additionnel TARIC A585 pour Dhunseri, code additionnel TARIC A181 pour Reliance et code additionnel TARIC A182 pour Pearl),
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La décision 2000/745/CE est abrogée.
Article 2
La présente décision entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Fait à Bruxelles, le 4 février 2014.