РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 815/2012 НА КОМИСИЯТА
от 13 септември 2012 година
за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 904/2010 на Съвета по отношение на специалните режими за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи далекосъобщителни услуги, услуги за разпространение на радио и телевизия или електронни услуги на данъчно незадължени лица
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 904/2010 на Съвета от 7 октомври 2010 г. относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 44, параграф 1, член 44, параграф 2, втора алинея, член 45, параграфи 1 и 2 и член 51, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 904/2010 определя правилата за административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност (ДДС). Членове 44 и 45 от Регламент (ЕС) № 904/2010 специално се отнасят до обмена на информация, отнасяща се до специалните режими за далекосъобщителни услуги, услуги по разпространение на радио и телевизия или електронни услуги, предвидени в дял ХII, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (2). Тези специални режими се отнасят за данъчнозадължено лице, установено извън държавата членка по потребление, което декларира ДДС, дължим за съответните продажби в държавата членка по потребление, посредством електронен интерфейс в държавата членка по идентификация (обслужване на едно гише).
(2)
Част от информацията, свързана с транзакции, извършени по тези специални режими, ще бъде събирана и обменяна между държавите членки. По-конкретно това се отнася до обмена на идентификационни данни и събирането и обмена на данни от декларациите по ДДС, включително корекции на тези декларации, между държавите членки.
(3)
За да се гарантира, че информацията се обменя по еднообразен начин, е необходимо да се приемат техническите подробности за такъв обмен, включително общо електронно съобщение. Това би дало възможност също така за еднаквото развитие на техническите и функционалните спецификации, тъй като те ще следват регламентирана рамка.
(4)
Определена информация, свързана с промени в идентификационните данни, като изключването от специалните режими, доброволното прекратяване или промяната на държавата членка по идентификация, следва също така да бъде обменяна без забавяне по еднакъв начин, за да се даде възможност на държавите членки да следят за правилното прилагане на специалните режими и да се борят с измамите. За тази цел следва да се осигурят общи условия за електронния обмен на такава информация.
(5)
С цел да се ограничи до минимум административната тежест, е необходимо да се установят определени изисквания към електронния интерфейс, които да улесняват подаването на идентификационна информация и на декларации по ДДС от данъчнозадължените лица. Държавите членки следва да не бъдат възпрепятствани да осигуряват допълнителни функционални възможности за допълнително намаляване на административната тежест.
(6)
С цел да се гарантира, че информацията, свързана с регистрирането по режима, и декларациите по ДДС, изготвени по режима, могат да се предават и обработват ефективно, държавите членки следва да разработят свой електронен интерфейс по еднообразен начин. Поради това е необходимо да се създаде общо електронно съобщение за предаването на тази информация.
(7)
Необходимо е да се изясни информацията, която трябва да бъде подавана в случаите, когато за конкретен период не са извършени продажби по специалните режими в една или във всички държави членки.
(8)
С оглед да се даде възможност на държавите членки и на данъчнозадължените лица да се позовават на декларациите по ДДС по еднозначен начин в тяхната последваща кореспонденция, включително за плащането на данъка, държавата членка по идентификация следва да определи уникален референтен номер на всяка декларация по ДДС.
(9)
Настоящият регламент следва да се прилага от същата дата, от която се прилагат членове 44 и 45 от Регламент (ЕС) № 904/2010.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по административно сътрудничество,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„режим извън Съюза“ означава специален режим за далекосъобщителните услуги, услугите по разпространение на радио и телевизия или електронните услуги, предоставяни от данъчнозадължени лица, които не са установени в рамките на Общността, както е предвидено в дял XII, глава 6, раздел 2 от Директива 2006/112/ЕО;
2)
„режим в Съюза“ означава специален режим за далекосъобщителните услуги, услугите по разпространение на радио и телевизия или електронните услуги, предоставяни от данъчнозадължени лица, установени в рамките на Общността, но не в държавата членка по потребление, предвиден в дял XII, глава 6, раздел 3 от Директива 2006/112/ЕО;
3)
„специални режими“ означава режим извън Съюза и режим в Съюза.
Член 2
Функционални възможности на електронния интерфейс
Електронният интерфейс в държавата членка по идентификация, чрез който данъчнозадълженото лице регистрира използването на един от специалните режими и посредством който лицето подава на държавата членка по идентификация декларацията за данъка върху добавената стойност (ДДС) по тази схема, има следните функционални възможности:
а)
той трябва да предлага възможност за запаметяване на идентификационните данни съгласно член 361 от Директива 2006/112/ЕО или на декларацията по ДДС по силата на членове 365 и 369ж от Директива 2006/112/ЕО, преди да бъдат подадени;
б)
той трябва да позволява на данъчнозадълженото лице да подаде съответната информация, свързана с декларациите по ДДС, посредством електронно прехвърляне на файл в съответствие с условията, определени от държавата членка по идентификация.
Член 3
Предаване на идентификационна информация
1. Посредством мрежата CCN/CSI държавата членка по идентификация изпраща на останалите държави членки следното:
а)
информация за идентифициране на данъчнозадълженото лице, което използва режима извън Съюза;
б)
сходни данни за идентифициране на данъчнозадълженото лице, което използва режим в Съюза;
в)
определения идентификационен номер.
За предаване на информацията, посочена в първа алинея, се използва общото електронно съобщение, определено в приложение I. Колона Б от общото електронно съобщение, определено в приложение I, се използва за режима извън Съюза, а колона В от общото електронно съобщение се използва за режима в Съюза.
2. Държавата членка по идентификация без забавяне информира другите държави членки посредством мрежата CCN/CSI, като използва общото електронно съобщение, определено в приложение II към настоящия регламент, когато данъчнозадълженото лице:
а)
е изключено от един от специалните режими;
б)
доброволно престава да използва един от специалните режими;
в)
променя държавата членка по идентификация в рамките на режима в Съюза.
Член 4
Подаване на декларация по ДДС от данъчнозадължено лице
1. Данъчнозадълженото лице подава на държавата членка по идентификация декларацията по ДДС с данните съгласно членове 365 и 369ж от Директива 2006/112/ЕО, като използва общото електронно съобщение, определено в приложение III към настоящия регламент. Колона Б от общото електронно съобщение, определено в приложение III, се използва за режима извън Съюза, а колона В от общото електронно съобщение се използва за режима в Съюза.
2. Когато дадено данъчнозадължено лице не доставя услуги по специалните режими в никоя държава членка през периода за деклариране, се попълва нулева декларацията по ДДС. За тази цел от общото електронно съобщение, определено в приложение III, за режима в Съюза се попълват само полета 1, 2 и 21, а полета 1, 2 и 11 се попълват за режима извън Съюза.
3. От данъчнозадълженото лице се изисква само да въведе доставките, свързани с дадена държава членка по потребление и от държава членка по установяване, ако в периода за деклариране са били доставени услуги по специалните схеми съответно във или от тази държава членка.
Член 5
Предаване на информация, съдържаща се в декларация по ДДС
Информацията, съдържаща се в декларация по ДДС, посочена в член 4, параграф 1, се изпраща от държавата членка по идентификация посредством мрежата CCN/CSI на всяка държава членка по потребление и на всяко предприятие, посочени в декларацията по ДДС, като се използва общото електронно съобщение, определено в приложение III към настоящия регламент.
За целите на първа алинея държавата членка по идентификация изпраща на държавата членка по потребление и установяване, в която или от която са били извършени доставки, общата информация, съдържаща се в част 1 на общото електронно съобщение, определено в приложение III, заедно с информацията в част 2 на това общото електронно съобщение, свързана с тази конкретна държавата членка по потребление или установяване.
Държавата членка по идентификация изпраща информацията, съдържаща се в декларацията по ДДС само на тези държави членки, които са били посочени в тази декларация по ДДС.
Член 6
Уникален референтен номер
Информацията, предавана по силата на член 5, съдържа референтен номер, определен от държавата членка по идентификация, който е уникален за конкретната декларация по ДДС.
Член 7
Корекции на декларациите по ДДС
Държавата членка по идентификация дава право на данъчнозадълженото лице да коригира декларации по ДДС посредством електронния интерфейс, посочен в член 2. Държавата членка по идентификация изпраща информацията относно корекциите на засегнатата(ите) държава(и) членка(и) по потребление и установяване в съответствие с член 5 и посочва датата и часа на тази информация.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 септември 2012 година.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 815/2012 DE LA COMMISSION
du 13 septembre 2012
portant modalités d’application du règlement (UE) no 904/2010 du Conseil en ce qui concerne les régimes particuliers applicables aux assujettis non établis qui fournissent des services de télécommunication, de radiodiffusion et de télévision ou des services électroniques à des personnes non assujetties
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (UE) no 904/2010 du Conseil du 7 octobre 2010 concernant la coopération administrative et la lutte contre la fraude dans le domaine de la taxe sur la valeur ajoutée (1), et notamment son article 44, paragraphe 1, son article 44, paragraphe 2, deuxième alinéa, son article 45, paragraphes 1 et 2, et son article 51, paragraphe 1,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (UE) no 904/2010 établit les règles pour la coopération administrative et la lutte contre la fraude dans le domaine de la taxe sur la valeur ajoutée (TVA). Les articles 44 et 45 dudit règlement portent plus spécifiquement sur l’échange d’informations relatives aux régimes particuliers applicables aux services de télécommunications, de radiodiffusion et de télévision ou aux services électroniques prévus au titre XII, chapitre 6, de la directive 2006/112/CE du Conseil du 28 novembre 2006 relative au système commun de taxe sur la valeur ajoutée (2). Ces régimes particuliers concernent les assujettis établis en dehors de l’État membre de consommation qui déclarent la TVA due sur les opérations visées réalisées dans l’État membre de consommation par l’intermédiaire d’une interface électronique dans l’État membre d’identification (guichet unique).
(2)
Il convient que les États membres collectent et échangent certaines informations relatives aux opérations effectuées au titre de ces régimes particuliers. Il s’agit plus précisément d’échanger des données d’identification et de collecter et d’échanger des informations détaillées sur les déclarations de TVA (y compris les corrections apportées à celles-ci) entre les États membres.
(3)
Afin de garantir un échange uniforme d’informations, il est nécessaire d’adopter les modalités techniques de cet échange, notamment un message électronique commun. Cette manière de procéder permettra également un développement uniforme des spécifications techniques et opérationnelles, puisque celles-ci s’inscriront dans un cadre réglementé.
(4)
Il convient également d’échanger, sans délai et de manière uniforme, certaines informations concernant les modifications apportées aux éléments d’identification telles que l’exclusion des régimes particuliers, la cessation volontaire ou le changement d’État membre d’identification, afin de permettre aux États membres de contrôler l’application correcte des régimes particuliers et de lutter contre la fraude. À cette fin, il y a lieu d’établir des modalités communes pour l’échange électronique de ces informations.
(5)
Afin de maintenir la charge administrative au minimum, il est nécessaire de définir certaines exigences applicables à l’interface électronique qui facilitent, pour les assujettis, la communication d’informations relatives à l’identification et le dépôt des déclarations de TVA. Il convient de ne pas empêcher les États membres de fournir des fonctionnalités supplémentaires visant à réduire davantage les charges administratives.
(6)
Afin de garantir que les informations relatives à l’inscription au régime et les déclarations de TVA déposées au titre du régime puissent être transmises et traitées efficacement, il convient que les États membres développent leur interface électronique de manière uniforme. Il est dès lors nécessaire d’élaborer un message électronique commun pour la transmission de ces informations.
(7)
Il y a lieu de préciser les informations à communiquer lorsque aucune opération n’est réalisée au titre des régimes particuliers au cours d’une période spécifique dans un ou tous les États membres.
(8)
Afin de permettre aux États membres et aux assujettis de faire référence aux déclarations de TVA d’une manière univoque dans leurs communications ultérieures, y compris en ce qui concerne le paiement de la taxe, il convient que l’État membre d’identification attribue un numéro de référence unique à chaque déclaration de TVA.
(9)
Il y a lieu que le présent règlement s’applique à partir du même jour que les articles 44 et 45 du règlement (UE) no 904/2010.
(10)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la coopération administrative,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1)
«régime non UE», le régime particulier applicable aux services de télécommunication, aux services de radiodiffusion et de télévision ou aux services électroniques fournis par des assujettis non établis sur le territoire de la Communauté, prévu au titre XII, chapitre 6, section 2, de la directive 2006/112/CE;
2)
«régime UE», le régime particulier applicable aux services de télécommunication, aux services de radiodiffusion et de télévision ou aux services électroniques fournis par des assujettis établis sur le territoire de la Communauté, mais non dans l’État membre de consommation, prévu au titre XII, chapitre 6, section 3, de la directive 2006/112/CE;
3)
«régimes particuliers», le régime non UE et le régime UE;
Article 2
Fonctionnalités de l’interface électronique
L’interface électronique de l’État membre d’identification qui permet à un assujetti, d’une part, de s’enregistrer pour bénéficier d’un des régimes particuliers et, d’autre part, de déposer les déclarations de taxe sur la valeur ajoutée (TVA) au titre dudit régime auprès de l’État membre d’identification, doit disposer des fonctionnalités suivantes:
a)
permettre la sauvegarde des éléments d’identification visés à l’article 361 de la directive 2006/112/CE ou des données de la déclaration de TVA en application des articles 365 et 369 octies de la directive 2006/112/CE, avant leur transmission;
b)
permettre à l’assujetti de communiquer les informations utiles relatives aux déclarations de TVA par un transfert de fichiers électroniques conformément aux conditions établies par l’État membre d’identification.
Article 3
Transmission des informations d’identification
1. L’État membre d’identification transmet aux autres États membres, par l’intermédiaire du réseau CCN/CSI, les informations suivantes:
a)
données permettant d’identifier l’assujetti bénéficiant du régime non UE;
b)
données similaires permettant d’identifier l’assujetti bénéficiant du régime UE;
c)
numéro d’identification attribué.
Le message électronique commun figurant à l’annexe I est utilisé pour transmettre les informations visées au premier alinéa. La colonne B du message électronique commun figurant à l’annexe I est utilisée pour le régime non UE et la colonne C, pour le régime UE.
2. L’État membre d’identification informe sans délai les autres États membres par l’intermédiaire du réseau CCN/CSI, en utilisant le message électronique commun figurant à l’annexe II du présent règlement, lorsque l’assujetti:
a)
est exclu d’un des régimes particuliers;
b)
cesse volontairement de bénéficier d’un des régimes particuliers;
c)
change d’État membre d’identification dans le cadre du régime UE.
Article 4
Dépôt de la déclaration de TVA par l’assujetti
1. L’assujetti dépose les déclarations de TVA contenant les informations détaillées visées aux articles 365 et 369 octies de la directive 2006/112/CE auprès de l’État membre d’identification en utilisant le message électronique commun figurant à l’annexe III du présent règlement. La colonne B du message électronique commun figurant à l’annexe III est utilisée pour le régime non UE et la colonne C de ce même message, pour le régime UE.
2. Lorsqu’un assujetti n’a effectué de prestations de services au titre des régimes particuliers dans aucun État membre au cours d’une période de déclaration, il dépose une déclaration de TVA comportant la mention «Néant». À cette fin, seules les cases 1, 2 et 21 du message électronique commun figurant à l’annexe III sont remplies pour le régime UE et les cases 1, 2 et 11 pour le régime non UE.
3. L’assujetti n’est tenu d’indiquer les prestations relatives à un État membre de consommation et effectuées à partir d’un État membre d’établissement que si des prestations de services au titre des régimes particuliers ont été effectuées dans ou depuis les États membres concernés au cours de la période de déclaration.
Article 5
Transmission des informations contenues dans la déclaration de TVA
Les informations contenues dans la déclaration de TVA visées à l’article 4, paragraphe 1, sont envoyées par l’État membre d’identification à chaque État membre de consommation et d’établissement mentionné dans la déclaration de TVA, par l’intermédiaire du réseau CCN/CSI, au moyen du message électronique commun figurant à l’annexe III du présent règlement.
Aux fins du premier alinéa, l’État membre d’identification transmet à l’État membre de consommation et à l’État membre d’établissement dans ou depuis lequel les prestations de services ont été réalisées les informations générales contenues dans la partie 1 du message électronique commun figurant à l’annexe III, ainsi que les informations contenues dans la partie 2 du message électronique commun concernant l’État membre de consommation ou l’État membre d’établissement en question.
L’État membre d’identification transmet les informations contenues dans la déclaration de TVA uniquement aux États membres qui ont été mentionnés dans ladite déclaration de TVA.
Article 6
Numéro de référence unique
Les informations transmises en application de l’article 5 incluent un numéro de référence unique, spécifique à la déclaration de TVA concernée, attribué par l’État membre d’identification.
Article 7
Corrections des déclarations de TVA
L’État membre d’identification autorise l’assujetti à corriger les déclarations de TVA via l’interface électronique visée à l’article 2. L’État membre d’identification transmet les informations sur les corrections à l’État membre ou aux État membres de consommation et d’établissement concernés conformément à l’article 5 et y appose une estampille datée.
Article 8
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à partir du 1er janvier 2015.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 13 septembre 2012.