РЕШЕНИЕ 2014/129/ОВППС НА СЪВЕТА
от 10 март 2014 година
за популяризиране на европейската мрежа от независими експертни центрове по въпросите на неразпространението в подкрепа на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение (наричана по-нататък „стратегията на ЕС за неразпространение на ОМУ“), глава III от която съдържа списък с мерките, които трябва да се предприемат както в Съюза, така и в трети държави за борба с разпространението на такива оръжия.
(2)
Съюзът активно изпълнява стратегията на ЕС за неразпространение на ОМУ и прилага мерките, изброени в глава III от нея, сред които изграждането на необходимите структури в рамките на Съюза.
(3)
На 8 декември 2008 г. Съветът прие своите заключения и документ със заглавие „Нови насоки за действие от страна на Европейския съюз в борбата срещу разпространението на оръжия за масово унищожение и системите за тяхната доставка“ (наричани по-нататък „нови насоки за действие“), в който се посочва, че разпространението на ОМУ продължава да бъде едно от най-големите предизвикателства пред сигурността и че политиката на неразпространение е съществена част от общата външна политика и политика на сигурност (ОВППС).
(4)
В новите насоки за действие Съветът призовава компетентните състави и органи на Съвета, Комисията, други институции и държавите-членки да вземат конкретни мерки във връзка с посочения документ.
(5)
В новите насоки за действие Съветът подчертава, че в действията на Съюза за противодействие на разпространението може да се използва подкрепата, предоставяна от неправителствена мрежа за неразпространение, която обединява институции в сферата на външната политика и научноизследователски центрове, специализирани в стратегически области на Съюза, като същевременно се доразвиват съществуващи полезни мрежи. Тази мрежа може да се разшири и да обхване институции в трети държави, с които Съюзът провежда конкретен диалог във връзка с неразпространението.
(6)
На 15 и 16 декември 2005 г. Европейският съвет прие стратегията на ЕС за борба с незаконното натрупване и трафика на малки оръжия и леки въоръжения (МОЛВ) и боеприпаси за тях (наричана по-нататък „стратегията на ЕС за МОЛВ“), в която се задават насоки за действията на Съюза по отношение на малките оръжия и леките въоръжения. В стратегията на ЕС за МОЛВ е застъпено виждането, че незаконното натрупване и трафикът на МОЛВ и боеприпаси за тях представляват сериозна заплаха за международния мир и сигурност.
(7)
Сред целите на стратегията на ЕС за МОЛВ са необходимостта от насърчаване на ефективен многостранен подход за изграждане на механизми, на международно или регионално равнище, както и на равнище на Съюза и неговите държави-членки, за противодействие на доставките и дестабилизиращото разпространение на МОЛВ и боеприпаси за тях.
(8)
На 26 юли 2010 г. Съветът прие Решение 2010/430/ОВППС (1), с което се създаде европейската мрежа от независими експертни центрове и което предвижда, че техническото изпълнение на посоченото решение трябва да се осъществи от Консорциума на ЕС по неразпространението (по-нататък „консорциумът“).
(9)
Избирането на Консорциума за единствен бенефициер на безвъзмездна помощ в този случай е обосновано от волята на Съюза, с подкрепата на неговите държави-членки, да продължи плодотворното сътрудничество с мрежа от европейски експертни центрове, което допринася за създаването на обща европейска култура на неразпространение и разоръжаване и подпомага Съюза в дейността му по разработването и оформянето на неговите политики в тези области, както и за по-видимо присъствие на дейността на Съюза. В конкретния случай е необходимо да се осигури финансиране в размер на 100 %, предвид специфичния характер на Консорциума, който дължи съществуването си на Съюза и зависи изцяло от подкрепата на Съюза. Консорциумът не разполага с независими финансови ресурси или с юридически правомощия да набира други средства. Освен това, извън четирите управляващи експертни центъра, Консорциумът е създал мрежа, свързваща повече от 60 експертни и изследователски центъра, което обединява почти целия неправителствен експертен опит в Съюза.
(10)
До този момент Консорциумът е организирал два експертни семинара в рамките на Съюза, в Брюксел през май 2011 г. и през юни 2013 г., и две големи международни конференции по въпросите на неразпространението, в Брюксел през февруари 2012 г. и през септември/октомври 2013 г., в допълнение към 31 специализирани ориентационни документа, публикувани на уебсайта на Консорциума. Уебсайтът започна да функционира през пролетта на 2011 г. и оттогава насам се актуализира редовно, включително чрез публикуването на двумесечен електронен бюлетин: nonproliferation.eu. Към Консорциума са се присъединили повече от 60 европейски независими експертни центъра от началото на съществуването му.
(11)
С РЕШЕНИЕ 2010/799/ОВППС на Съвета (2) и РЕШЕНИЕ 2012/422/ОВППС на Съвета (3) на Консорциума беше възложено да организира два семинара за „насърчаване на изграждането на доверие и в подкрепа на процес на установяване в Близкия изток на зона, свободна от ОМУ и от средствата за тяхната доставка“, състояли се в Брюксел през юли 2011 г. и през ноември 2012 г. Освен това с Решение 2013/43/ОВППС на Съвета (4), на Консорциума беше възложено да организира и два закрити семинара с оглед на успешното приключване на преговорите по Договора за търговията с оръжие на конференцията на ООН през март 2013 г.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С цел да се допринесе за по-ефикасното изпълнение на стратегията на ЕС за неразпространение на ОМУ, която се основава на принципите на ефективния многостранен подход, предотвратяването и сътрудничеството с трети държави, дейността по продължаващото популяризиране и подкрепа за работата на европейската мрежа от независими експертни центрове по въпросите на неразпространението се удължава с 3 години, с оглед на изпълнението на следните цели:
а)
да насърчи политическия диалог и диалога по въпросите на сигурността, както и обсъждането в дългосрочен план на мерките за борба с разпространението на ОМУ и системите за тяхната доставка, в рамките на гражданското общество, и по-специално в експертните, научните и академичните среди;
б)
да осигури възможност на участващите в съответните подготвителни групи на Съвета да провеждат консултации с мрежата по въпроси, свързани с неразпространението, и да позволи на представителите на държавите-членки да участват в заседанията на мрежата;
в)
да служи като полезно подготвително звено за действията на Съюза и международната общност, свързани с неразпространението, по-специално като представя доклади и/или препоръки на представителите на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП);
г)
да допринася за по-добрата осведоменост на трети държави за предизвикателствата пред неразпространението и за необходимостта от сътрудничество със Съюза и в рамките на международни форуми, по-конкретно Организацията на обединените нации, за предотвратяване, възпиране, преустановяване и по възможност премахване на програмите за разпространение, които пораждат загриженост в световен план;
д)
да допринася за развиването на експертен опит и институционален капацитет в експертните групи и правителствата в Съюза и в трети държави, работещи по въпросите на неразпространението и разоръжаването.
2. В контекста на стратегията на ЕС за МОЛВ обхватът на дейностите на европейската мрежа от независими експертни центрове по въпросите на неразпространението не се ограничава само до въпроси, свързани със заплахи, произтичащи от разпространението на ОМУ и системите за тяхната доставка, но включва и въпроси, свързани с конвенционалните оръжия, включително МОЛВ. Включването на конвенционалните оръжия в областта на дейност на мрежата ще предостави изключителен инструмент за диалог и препоръки относно действията на Съюза в тази област в рамките на изпълнението на стратегията на ЕС за МОЛВ и политиката на Съюза за конвенционалните оръжия.
3. В този контекст проектите, които ще подкрепи Съюзът, обхващат следните специфични дейности:
а)
осигуряване на средства за организирането на три годишни консултативни срещи и до седем ad hoc семинара за експерти и специалисти, работещи в тази област, относно целия спектър въпроси по неразпространението и разоръжаването, обхващащи едновременно неконвенционалните и конвенционалните оръжия, с оглед на представянето на доклади и/или препоръки на представителите на ВП;
б)
създаване на помощно звено в рамките на Консорциума, което да предоставя ad hoc експертен опит по въпроси, свързани с целия спектър на неразпространението и разоръжаването, обхващащи едновременно неконвенционалните и конвенционалните оръжия, и да предоставя отговор в двуседмичен срок;
в)
осигуряване на средства за провеждането на три големи годишни конференции с участието на трети държави и с гражданското общество по въпросите на неразпространението и разоръжаването с оглед на популяризиране в международен план на стратегията на ЕС за неразпространението на ОМУ и на стратегията на ЕС за МОЛВ, както и на ролята на институциите на Съюза и експертните центрове в Съюза в тази област, с цел повишаване на осведомеността за политиките на Съюза по тези въпроси и предоставяне на доклади и/или препоръки на представителите на ВП;
г)
осигуряване на средства за управлението и създаването на интернет платформа за улесняване на контактите и стимулиране на диалога по научноизследователски въпроси в рамките на мрежата от експертни центрове, извършващи анализ на въпроси, свързани с предотвратяването на разпространението на ОМУ и конвенционалните оръжия, включително МОЛВ, както и за обучението на ново поколение експерти по въпросите на неразпространението и разоръжаването.
д)
осигуряване на средства за повишаване на осведомеността и развиване на експертен опит и институционален капацитет в областта на неразпространението на експертните групи и правителствата в Съюза и в трети държави;
е)
разглеждане на теми, предложени от държавите-членки и Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), в контекста на цялостната научноизследователска дейност на Консорциума.
Подробно описание на проектите се съдържа в приложението.
Член 2
1. ВП отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектите, обхващащи дейностите, посочените в член 1, параграф 3 се осъществява от Консорциума на ЕС по неразпространението, в чиято основа стоят Fondation pour la Recherche Stratégique (FRS), Peace Research Institute Frankfurt (HSFK/PRIF), International Institute for Strategic Studies (IISS) и Stockholm International Peace Research Institute (SIPRI). Консорциумът изпълнява тази задача под ръководството на ВП. За тази цел ВП сключва необходимите договорености с Консорциума.
3. Държавите-членки и ЕСВД предлагат приоритети и теми, които са от особен интерес за извършваната в изследователските програми на Консорциума оценка, които ще бъдат разгледани в работни документи и по време на семинари, в съответствие с политиките на Съюза.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнението на проектите, обхващащи дейностите по член 1, параграф 3 е в размер на 3 600 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Комисията контролира правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел Комисията сключва споразумение за финансиране с Консорциума. Споразумението предвижда, че Консорциумът следва да запознае обществеността с приноса на Съюза в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за всякакви трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението.
Член 4
1. ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение с редовни доклади, изготвяни от Консорциума. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета.
2. Комисията докладва за финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 3.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 36 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3.
Срокът на действие изтича обаче 6 месеца след влизането на решението в сила, ако към този момент посоченото споразумение за финансиране още не е сключено.
Съставено в Брюксел на 10 март 2014 година.
DÉCISION 2014/129/PESC DU CONSEIL
du 10 mars 2014
relative à la promotion du réseau européen de groupes de réflexion indépendants sur la non-prolifération, à l'appui de la mise en œuvre de la stratégie de l'Union européenne contre la prolifération des armes de destruction massive
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur l'Union européenne, et notamment son article 26, paragraphe 2, et son article 31, paragraphe 1,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 12 décembre 2003, le Conseil européen a adopté la stratégie de l'Union européenne contre la prolifération des armes de destruction massive (ci-après dénommée «stratégie de l'Union européenne contre la prolifération des ADM»), dont le chapitre III comporte une liste de mesures qui doivent être adoptées tant dans l'Union que dans les pays tiers et qui sont destinées à lutter contre cette prolifération.
(2)
L'Union s'emploie activement à mettre en œuvre la stratégie de l'Union européenne contre la prolifération des ADM et à donner effet aux mesures énumérées à son chapitre III, notamment la mise en place des structures nécessaires au sein de l'Union.
(3)
Le 8 décembre 2008, le Conseil a adopté des conclusions et un document intitulé «Nouveaux axes d'action de l'Union européenne en matière de lutte contre la prolifération des armes de destruction massive et de leurs vecteurs» (ci-après dénommés «nouveaux axes d'action»), qui indique que la prolifération des ADM continue de constituer l'une des plus grandes menaces pour la sécurité et que la politique visant à lutter contre la prolifération relève essentiellement de la politique étrangère et de sécurité commune (PESC).
(4)
Dans les nouveaux axes d'action, le Conseil invite les formations et instances compétentes du Conseil, la Commission, d'autres institutions et les États membres à donner un suivi concret à ce document.
(5)
Dans les nouveaux axes d'action, le Conseil souligne qu'il pourrait être utile pour l'action que mène l'Union contre la prolifération de pouvoir s'appuyer sur un réseau non gouvernemental chargé de la non-prolifération, qui rassemblerait les institutions de politique étrangère et les centres de recherche spécialisés dans les domaines stratégiques de l'Union et s'ajouterait aux réseaux utiles existant déjà. Un tel réseau pourrait être ouvert aux institutions des pays tiers avec lesquels l'Union mène des dialogues spécifiques liés à la non-prolifération.
(6)
Les 15 et 16 décembre 2005, le Conseil européen a adopté la stratégie de l'Union européenne de lutte contre l'accumulation illicite et le trafic d'armes légères et de petit calibre (ALPC) et de leurs munitions (ci-après dénommée «stratégie de l'Union européenne sur les ALPC»), qui fixe les lignes directrices de l'action de l'Union dans le domaine des ALPC. La stratégie de l'Union européenne sur les ALPC considère que l'accumulation illicite et le trafic d'ALPC et de leurs munitions constituent une menace sérieuse pour la paix et la sécurité internationales.
(7)
La stratégie de l'Union européenne sur les ALPC compte au nombre de ses objectifs la nécessité de favoriser un multilatéralisme effectif pour développer les mécanismes internationaux, régionaux et au sein de l'Union et de ses États membres contre l'offre et la diffusion déstabilisatrice des ALPC et de leurs munitions.
(8)
Le 26 juillet 2010, le Conseil a adopté la décision 2010/430/PESC (1) qui a établi le réseau européen de groupes de réflexion indépendants sur la non-prolifération et a prévu que la mise en œuvre technique de ladite décision devait être effectuée par le consortium de l'Union européenne chargé de la non-prolifération (ci-après dénommé «consortium»).
(9)
Le choix de faire du consortium l'unique bénéficiaire d'une subvention se justifie en l'espèce par la volonté de l'Union, soutenue par les États membres, de poursuivre une coopération fructueuse avec un réseau de groupes de réflexion européens qui contribue à la création d'une culture européenne commune en matière de non-prolifération et de désarmement, et aide l'Union à élaborer et à façonner ses politiques dans ces domaines et à accroître la visibilité de l'Union. La nature même du consortium, qui doit son existence à l'Union et dépend entièrement du soutien de celle-ci, rend nécessaire un financement à 100 %. Le consortium ne dispose pas de ressources financières indépendantes et n'a aucun pouvoir légal de lever d'autres fonds. En outre, le consortium a créé, au-delà des quatre groupes de réflexion qui le dirigent, un réseau réunissant plus de 60 groupes de réflexion et centres de recherche qui regroupe la presque totalité de l'expertise non gouvernementale existant dans l'Union.
(10)
À ce jour, le consortium a organisé deux séminaires d'experts de l'Union qui se sont déroulés à Bruxelles en mai 2011 et en juin 2013, et deux grandes conférences internationales sur la non-prolifération qui ont eu lieu à Bruxelles en février 2012 et en septembre/octobre 2013, outre les 31 documents d'orientation spécialisés sur son site internet. Ce site internet a été inauguré au printemps 2011 et a été régulièrement mis à jour depuis lors, notamment par la publication d'un bulletin d'information électronique bimensuel intitulé: «nonproliferation.eu». Plus de 60 groupes de réflexion indépendants européens ont adhéré au réseau du consortium depuis son lancement.
(11)
Par les décisions du Conseil 2010/799/PESC (2) et 2012/422/PESC (3), le consortium s'est également vu confier l'organisation de deux séminaires «visant à favoriser l'instauration d'un climat de confiance et à soutenir un processus destiné à créer une zone exempte d'ADM et de leurs vecteurs au Moyen-Orient», qui se sont tenus à Bruxelles en juillet 2011 et novembre 2012. En outre, par la décision 2013/43/PESC (4) du Conseil, le consortium s'est vu confier l'organisation de deux séminaires dont les participants sont soigneusement choisis, destinés à faciliter l'aboutissement des négociations en vue d'un traité sur le commerce des armes lors de la conférence des Nations unies de mars 2013,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Afin de contribuer à la mise en œuvre renforcée de la stratégie de l'Union européenne contre la prolifération des ADM, qui est fondée sur les principes du multilatéralisme effectif, de la prévention et de la coopération avec les pays tiers, la promotion et le soutien des activités du réseau européen de groupes de réflexion indépendants sur la non-prolifération sont prorogés pour trois ans en vue de poursuivre les objectifs suivants:
a)
encourager le dialogue politique et de sécurité ainsi que des discussions à long terme sur les mesures de lutte contre la prolifération des ADM et de leurs vecteurs au sein des sociétés civiles, et plus particulièrement entre les experts, les chercheurs et les universitaires;
b)
donner aux personnes participant aux travaux des instances préparatoires compétentes du Conseil l'occasion de consulter le réseau sur des questions liées à la non-prolifération et permettre aux représentants des États membres de participer aux réunions du réseau;
c)
constituer une étape utile de l'action menée par l'Union et la communauté internationale en matière de non-prolifération, en particulier en fournissant des rapports et/ou des recommandations aux représentants du haut représentant de l'Union pour les affaires étrangères et la politique de sécurité (ci-après dénommé «haut représentant»);
d)
contribuer à sensibiliser davantage les pays tiers aux défis de la prolifération et à la nécessité de travailler en coopération avec l'Union et dans le cadre des enceintes multilatérales, en particulier les Nations unies, afin de prévenir, de décourager, d'arrêter et, si possible, de supprimer les programmes de prolifération qui sont source de préoccupation au niveau mondial;
e)
contribuer au développement des compétences et des capacités institutionnelles en matière de non-prolifération et de désarmement au sein des groupes de réflexion et des gouvernements, dans l'Union et dans les pays tiers.
2. À la lumière de la stratégie de l'Union européenne sur les ALPC, le champ d'activités du réseau européen de groupes de réflexion indépendants sur la non-prolifération n'est pas limité à l'examen des questions liées aux menaces que constitue la prolifération des ADM et de leurs vecteurs, mais couvre aussi les questions liées aux armes conventionnelles, y compris les ALPC. L'inclusion de la question des armes conventionnelles dans le domaine d'activités du réseau offrira un excellent outil pour tenir un dialogue et formuler des recommandations concernant l'action de l'Union dans ce domaine dans le cadre de la mise en œuvre de la stratégie de l'Union européenne sur les ALPC et de la politique de l'Union en matière d'armes conventionnelles.
3. À cet égard, les projets soutenus par l'Union portent sur les activités spécifiques suivantes:
a)
fournir les moyens nécessaires pour organiser trois réunions consultatives annuelles et un maximum de sept séminaires ad hoc pour les experts et les acteurs de terrain sur l'ensemble des questions en matière de non-prolifération et de désarmement couvrant à la fois les armes non conventionnelles et conventionnelles, en vue de soumettre des rapports et/ou des recommandations aux représentants du haut représentant;
b)
mettre en place, au sein du consortium, un service d'assistance chargé de fournir, dans un délai de deux semaines, une expertise concernant l'ensemble des questions en matière de non-prolifération et de désarmement couvrant à la fois les armes non conventionnelles et conventionnelles;
c)
fournir les moyens nécessaires pour la tenue de trois grandes conférences annuelles sur la non-prolifération et le désarmement, avec la participation de pays tiers et de la société civile, afin de promouvoir à l'échelle internationale la stratégie de l'Union européenne contre la prolifération des ADM et la stratégie de l'Union européenne sur les ALPC, ainsi que le rôle que jouent dans ce domaine les institutions et les groupes de réflexion de l'Union, afin d'accroître la visibilité des politiques de l'Union en la matière et de soumettre des rapports et/ou des recommandations aux représentants du haut représentant;
d)
fournir les moyens nécessaires pour la gestion et le développement d'une plate-forme sur internet afin de faciliter les contacts et de favoriser le dialogue concernant la recherche au sein du réseau de groupes de réflexion analysant les questions liées à la prévention de la prolifération des ADM et des armes conventionnelles, y compris les ALPC, ainsi que pour la formation d'une nouvelle génération d'experts dans le domaine de la non-prolifération et du désarmement;
e)
fournir les moyens permettant d'accroître la sensibilisation et de développer les compétences et les capacités institutionnelles dans le domaine de la non-prolifération au sein des groupes de réflexion et des gouvernements, dans l'Union et dans les pays tiers;
f)
aborder les thèmes proposés par les États membres et le Service européen pour l'action extérieure (SEAE) dans le cadre des activités générales de recherche du consortium.
Une description détaillée des projets figure en annexe.
Article 2
1. Le haut représentant est responsable de la mise en œuvre de la présente décision.
2. La mise en œuvre technique des projets visés à l'article 1er, paragraphe 3, est assurée par le consortium de l'Union européenne chargé de la non-prolifération, qui s'appuie sur la Fondation pour la recherche stratégique (FRS), le Peace Research Institute Frankfurt (HSFK/PRIF) (institut de recherche pour la paix de Francfort), l'Institut international d'études stratégiques (IISS) et l'Institut international de recherche sur la paix de Stockholm (SIPRI). Le consortium remplit cette tâche sous la responsabilité du haut représentant. À cette fin, le haut représentant conclut les arrangements nécessaires avec le consortium.
3. Les États membres et le SEAE proposent des priorités et des sujets d'intérêt particulier à évaluer dans les programmes de recherche du consortium, qui seront traités dans des documents de travail et des séminaires, conformément aux politiques de l'Union.
Article 3
1. Le montant de référence financière pour l'exécution des projets couvrant les activités visées à l'article 1er, paragraphe 3, est de 3 600 000 EUR.
2. La gestion des dépenses financées par le montant indiqué au paragraphe 1 s'effectue selon les règles et procédures applicables au budget général de l'Union.
3. La Commission supervise la bonne gestion des dépenses visées au paragraphe 1. Elle conclut, à cet effet, une convention de financement avec le consortium. Cette convention prévoit que le consortium veille à ce que la contribution de l'Union bénéficie d'une visibilité adaptée à son importance.
4. La Commission s'efforce de conclure la convention de financement visée au paragraphe 3 le plus tôt possible après l'entrée en vigueur de la présente décision. Elle informe le Conseil des difficultés éventuellement rencontrées lors de ce processus et de la date de conclusion de la convention.
Article 4
1. Le haut représentant rend compte au Conseil de la mise en œuvre de la présente décision, sur la base de rapports périodiques établis par le consortium. Lesdits rapports constituent la base de l'évaluation effectuée par le Conseil.
2. La Commission rend compte des aspects financiers des projets visés à l'article 1er, paragraphe 3.
Article 5
1. La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
2. La présente décision expire trente-six mois après la date de conclusion de la convention de financement visée à l'article 3, paragraphe 3.
Toutefois, elle expire six mois après son entrée en vigueur si ladite convention de financement n'est pas conclue dans ce délai.
Fait à Bruxelles, le 10 mars 2014.