РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/561 НА КОМИСИЯТА
от 7 април 2015 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на схемата за разрешаване на лозови насаждения
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (1), и по-специално членове 70, 72 и член 145, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (2), и по-специално член 62, параграф 2, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
В част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се съдържат правила относно схема за разрешаване на лозови насаждения, която отменя и заменя преходния режим за правата на засаждане, посочен в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (3), считано от 1 януари 2016 г. В част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определят правилата относно продължителността, управлението и контрола на схемата за разрешаване на лозови насаждения и Комисията се упълномощава да приема актове за изпълнение относно управлението и контрола на схемата. Преходният режим за правата на засаждане, посочен в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007, продължава да се прилага до 31 декември 2015 г. в съответствие с член 230, параграф 1, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(2)
В член 62 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определя общото изискване държавите членки да издават разрешение за засаждане на лозя след подаването на заявление от страна на производителите, които имат намерение да засаждат или презасаждат лози. В член 63 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се предвижда предпазен механизъм за новите насаждения, като държавите членки трябва да предоставят ежегодно разрешения за нови насаждения в размер, съответстващ на 1 % от общата площ на територията им, която е била засадена с лози, но ако бъде надлежно обосновано, е възможно да бъде взето решение и за по-малък размер. В член 64 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определят правилата за издаване на разрешения за нови лозови насаждения и се определят критерии за допустимост и приоритет, които държавите членки могат да прилагат.
(3)
Следва да бъдат установени правила на равнището на Съюза относно процедурите, които държавите членки трябва да прилагат при решенията за предпазния механизъм и за избора на критерии за допустимост и приоритетност. Тези правила следва да предвиждат срокове за решенията, които трябва да се вземат, и съответните последици, когато някои решения не бъдат взети.
(4)
За да се осигурят яснота и последователно прилагане във всички държави членки и винарски региони, правилата за издаване на разрешения за нови лозови насаждения следва също така да включват обработката на заявленията, процедурата за подбор и ежегодното предоставяне на тези разрешения. Така производителите ще спазват сходни правила на равнището на Съюза, когато подават заявления за разрешения за нови насаждения. Тези правила имат за цел да осигурят прозрачна, справедлива и навременно функционираща система, адаптирана към нуждите на лозаро-винарския сектор. Те следва също така да предпазят заявителите от неоправдана неравнопоставеност, прекалено забавяне или прекомерна административна тежест. По-специално, тъй като лозарската година започва на 1 август, издаването на разрешения за нови лозови насаждения до тази дата изглежда съобразено с нуждите на лозаро-винарския сектор и гарантира възможността за нови лозови насаждения в рамките на същата календарна година. Следва да се определи подходяща дата, която да гарантира, че всички съответни решения на държавата членка са оповестени навреме преди началото на поканата за подаване на заявления и производителите имат възможност да се запознаят добре с приложимите правила, преди да подадат заявление.
(5)
Когато общият брой на хектарите, поискани в допустимите заявления, превишава значително броя на хектарите, предоставени от държавите членки, е възможно голям дял отделни заявители да получат само малка част от заявените от тях хектари и съответно да не използват съответните разрешения, поради което ще им бъдат наложени санкции. За да се намери решение на такива ситуации, е целесъобразно да не се налагат подобни санкции, когато предоставяните разрешения са за по-малко от определен процент от заявеното. Освен това, за да се избегне загуба на съответните разрешения, следва да се позволи на държавите членки или да ги прехвърлят към следващата година, или те да бъдат преразпределени в рамките на една и съща година измежду заявителите, чиито искания не са били напълно удовлетворени и не са отхвърлили издадените им разрешения.
(6)
В член 66 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и в членове 3 и 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 (4) се определят правила относно издаването на разрешения за презасаждане в същото стопанство. Следва също така да се установят правила на равнището на Съюза относно процедурата, която трябва да прилагат, и сроковете, които трябва да спазват държавите членки при издаването на тези разрешения за презасаждане. За да се позволи на производителите да се съобразят с ограниченията за презасаждане в същото стопанство по фитосанитарни, екологични или оперативни причини, за държавите членки следва да е възможно да разрешават на производителите да подадат заявление в разумен, но ограничен срок след изкореняването. Освен това, предвид административната тежест за държавите членки и за производителите, свързана с подаването и обработването на заявленията за разрешения за презасаждане, следва също така да е възможно прилагането на опростена процедура в специалните случаи, в които площта на презасаждане съответства на площта на изкореняване или когато не е взето решение за ограничаване за презасаждането.
(7)
В член 68 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се установяват правила за предоставяне на разрешения чрез превръщане на права на засаждане, предоставени преди 31 декември 2015 г. Следва също така да бъдат установени правила на равнището на Съюза за процедурата, която трябва да прилагат държавите членки при предоставянето на тези разрешения. Следва да се установи срок за подаване и обработка на заявленията, който да позволява на държавите членки да получат и обработят надлежно и навременно заявленията за превръщане.
(8)
Според член 62, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 разрешенията се издават за конкретна площ от стопанството на производителя, посочена в заявлението. В надлежно обосновани случаи на заявителите следва да се осигури възможност да изменят тази конкретна площ през периода на валидност на разрешението. Тази възможност обаче трябва да бъде изключена в някои случаи, за да се предотврати заобикалянето на схемата за разрешения за лозови насаждения.
(9)
В член 63, параграф 4, член 64, параграф 3, член 71, параграф 3 и член 145 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се установява задължението държавите членки да уведомяват Комисията за някои аспекти от прилагането на схемата за разрешения за лозови насаждения. Следва да се установят изисквания с цел улесняване на предоставянето на информация от държавите членки относно всички значими аспекти на управлението и контрола на тази схема и да се осигури подходящ мониторинг на нейното изпълнение.
(10)
В член 62 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 е предвидена необходимостта да бъдат установени разпоредби за контрол във връзка с прилагането на схемата за разрешения за лозови насаждения. Необходими са общи правила относно контрола, за да се поясни, че основният инструмент за проверка на спазването на схемата е лозарският регистър и че контролът следва да се извършва в съответствие с общите принципи, установени в член 59 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Подобни правила следва да служат като обща рамка за държавите членки, които да разработят по-подробни разпоредби на национално равнище, за да се избегнат неразрешените насаждения и да се гарантира спазването на правилата на схемата за разрешения, включително на крайния срок за използване на разрешенията и за изкореняване, в случай на планирано презасаждане, както и спазването на ангажиментите, които производителите са поели с цел да получат разрешения.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Разрешения за лозови насаждения
В съответствие с настоящия регламент разрешения за лозови насаждения, съгласно предвиденото в част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013, ще се предоставят от 2016 г.
Разрешенията се отнасят до нови насаждения, презасаждане и превръщане на права на засаждане.
Разрешенията за нови насаждения, посочени в член 64 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се предоставят ежегодно.
Член 2
Предходни решения относно площите, които да бъдат предоставени за нови насаждения
1. Когато държавите членки решат да ограничат общата площ на разположение за нови насаждения, която се предоставя под формата на разрешения в съответствие с член 63, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, те оповестяват тези решения и съответната обосновка до 1 март.
2. Когато държавите членки взимат предвид препоръките на професионални организации или заинтересовани групи производители, съгласно посоченото в член 65 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези препоръки се представят достатъчно рано, за да се позволи на съответната държава членка да ги разгледа, преди да вземе решението по параграф 1. Препоръките също се оповестяват.
Член 3
Критерии за предоставяне на разрешения за нови лозови насаждения
Когато държавите членки решат да използват критериите за предоставяне на разрешения за нови лозови насаждения, посочени в член 64, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези решения се оповестяват публично до 1 март.
Посочените в първа алинея решения се отнасят до:
а)
прилагането на един или повече от критериите, посочени в член 64, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, заедно с надлежната обосновка, в случай че държавите членки решат да приложат член 64, параграф 1, буква г), както и член 2, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
б)
броя на наличните хектари за издаване на разрешения на национално равнище:
i)
пропорционално;
ii)
според критериите за приоритет, изброени в член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и в член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560.
В случаите, когато държавите членки смятат да приложат критериите за приоритет, посочени в настоящия член, втора алинея, буква б), подточка ii), те определят кой от тези критерии ще се прилага. Държавите членки могат също така да решат да определят различна важност на всеки от избраните критерии за приоритет. Подобни решения ще позволят на държавите членки да класират отделните заявления на национално равнище при предоставянето на броя на хектарите, посочени в буква б), подточка ii), въз основа на съответствието на тези заявления с избраните критерии за приоритет.
Член 4
Общоприложими правила за новите насаждения
Когато държавите членки не публикуват съответните решения в рамките на крайните срокове, посочени в членове 2 и 3, за съответната година се прилагат следните правила за издаване на разрешения за нови насаждения:
а)
налични разрешения за нови насаждения в размер на 1 % от общата площ, засадена с лозя на тяхна територия, както е посочено в член 63, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, без други ограничения;
б)
пропорционално разпределение на хектарите между всички отговарящи на условията заявители въз основа на площта, за която са поискали разрешение, когато заявената площ превишава наличната.
Държавите членки гарантират оповестяването на информацията, отнасяща се до правилата, приложими в съответствие с първа алинея.
Член 5
Подаване на заявления за нови насаждения
1. Когато решенията, посочени в членове 2 и 3, или информацията, посочена в член 4, втора алинея, бъдат оповестени, но не по-късно от 1 май, държавите членки дават началото на срока за подаване на индивидуални заявления, който продължава най-малко един месец.
2. В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта в стопанството, за които се иска разрешение. Когато не са установени ограничения съгласно с член 2, а също така липсват и критерии съгласно с член 3, държавите членки могат да освободят заявителите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта в стопанствата си, за която искат разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
3. В случаите, в които държавите членки решат да използват определени критерии за издаване на разрешения за нови лозови насаждения, се прилагат следните правила:
а)
критерии за допустимост, посочени в член 64, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и в член 2, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560: в заявленията се посочват съответният(те) лозаро-винарски продукт(и), който(които) заявителят смята да произвежда в новозасадената(ите) площ(и), като се уточнява дали същият смята да произвежда един или повече от следните продукти:
i)
вина със защитено наименование за произход;
ii)
вина със защитено географско указание;
iii)
вина без географско указание, при които се посочва винарският сорт лоза;
б)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация от икономическо естество, която доказва икономическата устойчивост на съответния проект въз основа на една или повече от стандартните методики за финансов анализ на земеделските инвестиционни проекти, посочени в част Д от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
в)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация от икономически характер, която доказва потенциала за повишена конкурентоспособност въз основа на съображенията, изложени в част Е от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
г)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация, която доказва потенциала за подобряване на продуктите с географски указания, въз основа на едно от условията, изложени в част Ж от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
д)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква з) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията включват информация, според която размерът на стопанството на заявителя към датата на заявлението съответства на праговете, които трябва да определят държавите членки въз основа на разпоредбите на част З от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
е)
когато държавите членки изискват от кандидатите да поемат ангажиментите, посочени в приложение I, части А и Б и в приложение II, части А, Б, Г, Д, Е, Ж и Й към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 във връзка със съответните критерии, заявлението трябва да включва тези ангажименти.
Когато някои от данните по първа алинея, букви а) - е) могат да бъдат събирани директно от държавите членки, те могат да освободят кандидатите от включването на тези данни в заявленията им.
4. След изтичането на срока за подаване на документи, посочен в параграф 1, държавите членки уведомяват неодобрените заявители, че техните заявления не отговарят на условията в съответствие с решението относно критериите за допустимост, прието от държавите членки в съответствие с член 3. Тези заявления се изключват от последващите етапи на процедурата.
Член 6
Издаване на разрешения за нови лозови насаждения
1. Ако общият размер на площите, за които са подадени отговарящи на условията заявления, не надвишава наличната в съответствие с член 2, параграф 1 площ, държавите членки предоставят разрешения за пълния размер площи, заявени от производителите.
2. Ако общият размер на площите, за които са подадени отговарящи на условията заявления, надвишава наличната в съответствие с член 2, параграф 1 площ, държавите членки прилагат процедурата по подбор, посочена в приложение I.
Най-късно до 1 август държавите членки издават разрешения на подбраните заявители в съответствие с резултата от процедурата за подбор. Когато исканията по отговарящите на условията заявления не са били изцяло удовлетворени, заявителите биват информирани за основанията за подобно решение.
3. Когато се предоставя разрешение за по-малко от 50 % от поисканата площ в съответното заявление, заявителят може да откаже това разрешение в срок от един месец след датата, на която то е предоставено.
В такъв случай този заявител не подлежи на административните санкции по член 62, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Държавите членки могат да решат да осигурят съответните хектари през същата година и до 1 октомври под формата на разрешения на кандидати, на които е била предоставена само част от поисканата от тях площ в съответствие с резултатите от процедурата за подбор, посочена в параграф 2, и които не са отказали съответните разрешения. Държавите членки могат също така да решат да осигурят тези хектари през следващата година в допълнение към 1 % от общата площ, засадена с лозя, както е предвидено в член 63, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Член 7
Ограничения за предоставянето на разрешения за презасаждане
1. Когато държавите членки решат да ограничат предоставянето на разрешения за презасаждане на площи, които отговарят на изискванията за производство на вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание в съответствие с член 66, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и член 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560, те публикуват тези решения до 1 март.
Професионалните организации или заинтересованите групи производители, посочени в член 65 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, представят препоръките, които държавата членка трябва да вземе предвид съгласно посочения член, в срок, който позволява тяхното разглеждане, преди въпросното решение по първа алинея да бъде взето. Съответната държава членка оповестява тези препоръки.
2. Решенията, посочени в параграф 1, се прилагат в продължение на една година от датата, на която са били оповестени.
Когато препоръка от професионална организация или заинтересована група производители се отнася за период, по-дълъг от една година, но не по-дълъг от три години, съгласно предвиденото в член 65, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези решения могат да се прилагат и за период до три години.
В случаите, в които такива професионални организации или заинтересовани групи производители не представят съответните препоръки достатъчно рано, за да бъдат те разгледани, както е предвидено в параграф 1, или държавите членки не публикуват съответните решения до 1 март, държавите членки разрешават автоматично презасаждането съгласно предвиденото в член 8.
Член 8
Процедура за предоставяне на разрешения за презасаждане
1. Заявленията за разрешения за презасаждане, посочени в член 66, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, могат да се подават по всяко време през съответната лозарска година, през която се извършва изкореняването. Същевременно държавите членки могат да решат, че подаването на заявления за разрешения за презасаждане може да се извършва до края на втората лозарска година след годината, в която е извършено изкореняването. При неспазването на тези срокове държавите членки не издават разрешително за презасаждане.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта(ите), където ще се извърши изкореняване, и площта(ите), където ще се извърши презасаждане в същото стопанство на заявителя, за което ще се издава разрешение. Когато не е взето решение за ограничения съгласно член 7 и заявителят не е поел никой от ангажиментите по приложение I, част А, точка 2), буква б) и част Б, точка 2), буква б) и по приложение II, част Б, параграф 4) и част Г към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560, държавите членки могат да освободят кандидатите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта(ите), където ще се извърши презасаждане и за която(които) ще се издава разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
Държавите членки издават разрешения автоматично в рамките на три месеца от датата на подаването им. Същевременно държавите членки могат да решат да приложат сроковете по членове 5 и 6 съответно за подаването на заявления и издаването на разрешения за нови лозови насаждения.
2. Когато площта, в която ще се извърши презасаждане, отговаря на площта, в която е било извършено изкореняване, или когато не е взето решение за ограничения съгласно член 7, параграф 1, може да се прилага опростена процедура на национално ниво или в определени райони на територията на държавата членка. В такъв случай разрешението за презасаждане може да се счита за предоставено на датата, на която е било извършено изкореняване върху въпросната площ. За тази цел не по-късно от края на лозарската година, в която е било извършено изкореняването, съответният производител изпраща последващо съобщение, което има силата на заявление за разрешение.
3. Заявленията за разрешения за презасаждане, посочени в член 66, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, могат да се подават по всяко време през годината.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта(ите), където ще се извърши изкореняване, и площта(ите), където ще се извърши презасаждане в същото стопанство на заявителя, за което ще се издава разрешение. Заявленията включват също така задължението да се извърши изкореняване върху площите с лозови насаждения най-късно до края на четвъртата година, считано от датата, на която са били засадени нови лозови насаждения. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
Държавите членки издават разрешения автоматично в рамките на три месеца от датата на подаването им. Същевременно държавите членки могат да решат да приложат сроковете по членове 5 и 6 съответно за подаването на заявления и издаването на разрешения за нови лозови насаждения.
Член 9
Процедура за предоставяне на разрешения съгласно преходните разпоредби
1. Производителите подават заявления за превръщане на права на засаждане в разрешения, както е посочено в член 68, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, от 15 септември 2015 г.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта в стопанството, за които се иска разрешение. Държавите членки могат да освободят заявителите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта в стопанствата си, за която искат разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
2. Когато, в съответствие с член 68, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, държавите членки вземат решение да удължат срока за подаване на заявления за превръщане на права на засаждане в разрешения след 31 декември 2015 г., те оповестяват това решение до 14 септември 2015 г.
В такъв случай производителите могат да подадат заявленията за превръщане по всяко време, считано от 15 септември 2015 г. до края на срока, определен от държавите членки в съответствие с първа алинея.
3. Като се уверят, че правата на засаждане, за които е било заявено превръщане в съответствие с параграфи 1 и 2, са все още валидни, държавите членки предоставят разрешенията автоматично. Периодът между подаването на заявлението за превръщане и предоставянето на разрешението не надвишава три месеца. Същевременно, ако заявлението е подадено преди 31 декември 2015 г., тримесечният срок започва да тече на 1 януари 2016 г.
Член 10
Промяна на конкретната площ, за която е издадено разрешение
В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да решат, по искане на заявителя, че лозя могат да бъда засадени на площ в стопанството, различна от конкретната площ, за която е било издадено разрешение, при условие че новата площ има същия размер в хектари, както и че разрешението е още валидно, в съответствие с член 62, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Първата алинея не се прилага в случаите, когато е издадено разрешение въз основа на спазването на специфични критерии за допустимост или за приоритет, свързани с местонахождението, посочено в заявлението, а в заявлението за промяна се посочва друга конкретна площ, която не попада в рамките на това местонахождение.
Член 11
Уведомления
1. Считано от 2016 г., държавите членки трябва да представят на Комисията всяка година до 1 март:
а)
съобщение относно лозарските райони, упоменато в член 145, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, за положението към 31 юли през предходната лозарска година. Информацията се съобщава с формуляра от приложение II към настоящия регламент;
б)
уведомленията, упоменати в член 63, параграф 4 и член 64, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение III към настоящия регламент;
в)
уведомление относно ограниченията по решение на държавата членка относно презасаждането в същото стопанство, съгласно посоченото в член 7 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VI (таблица А) към настоящия регламент;
г)
актуализиран списък на националните професионални организации или заинтересовани групи производители, упоменати в членове 2 и 7 от настоящия регламент;
д)
съобщение за общия размер на площите, за които е установено, че са засадени с лозя без разрешение, както и размера на площите, в които е било извършено изкореняване, съгласно посоченото в член 71, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Това съобщение се отнася за предходната лозарска година. Първото съобщение се представя за първи път до 1 март 2017 г. и обхваща периода между 1 януари 2016 г. и 31 юли 2016 г. Информацията се съобщава с формуляра от приложение IV към настоящия регламент;
е)
когато държавите членки решат да прилагат критерия за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква з) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, определените прагове по отношение на минималния и максималния размер на стопанствата, както е посочено в приложение II, част З към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560.
2. Считано от 2016 г. държавите членки трябва да представят на Комисията всяка година до 1 ноември:
а)
уведомление относно заявленията за разрешения за нови насаждения, относно действително предоставените разрешения през предходната лозарска година съгласно член 6, параграф 1 или 2 от настоящия регламент, както и относно отказаните от заявители разрешения и предоставените на други заявители разрешения преди 1 октомври съгласно член 6, параграф 3 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение V към настоящия регламент;
б)
уведомление относно разрешенията за презасаждане, предоставени през предходната лозарска година, както е посочено в член 8 от настоящия регламент. Първото уведомление се подава до 1 ноември 2016 г. и обхваща периода между 1 януари 2016 г. и 31 юли 2016 г. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VI (таблица Б) към настоящия регламент;
в)
уведомление относно разрешенията, предоставени през предходната лозарска година въз основа на превръщане на валидни права на засаждане, според посоченото в член 9 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра в приложение VII (таблица Б) само до 1 ноември на годината след края на срока за превръщане, посочен в член 68, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, или на срока, определен от държавата членка в съответствие с член 9, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Държавите членки, които изпълняват условията по член 67, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, уведомяват Комисията до 31 юли 2015 г. за решението да не прилагат схемата за разрешаване на лозовите насаждения съгласно член 67, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
4. Държавите членки уведомяват Комисията до 15 септември 2015 г. за срока за превръщане на правата на засаждане в разрешения съгласно член 9, параграф 2 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VII (таблица А) към настоящия регламент.
5. Уведомленията, съобщенията и списъците, упоменати в настоящия член, се изпращат в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (5).
6. Ако някоя държава членка не се съобрази с разпоредбите по параграфи 1 - 4 или ако съответната информация се окаже неточна, Комисията може да прекрати частично или изцяло месечните плащания, посочени в член 17 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за лозаро-винарския сектор, докато информацията не бъде подадена правилно.
7. Държавите членки съхраняват информацията, предоставена в съответствие с настоящия член, най-малко десет лозарски години след лозарската година, през която информацията е била предоставена.
8. Задълженията по настоящия член не засягат задълженията на държавите членки съгласно Регламент (ЕС) № 1337/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
Член 12
Контрол
1. Държавите членки прилагат контрол съгласно необходимото за гарантиране на правилното прилагане на правилата на схемата за разрешаване на лозови насаждения, установена в част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013, в Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 и в настоящия регламент.
2. При проверката на спазването на правилата по параграф 1 държавите членки използват лозарския регистър, посочен в член 145 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
3. Член 59 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага mutatis mutandis към схемата за разрешаване на лозови насаждения.
Член 13
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 април 2015 година.
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) 2015/561 DE LA COMMISSION
du 7 avril 2015
portant modalités d'application du règlement (UE) no 1308/2013 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne le régime d'autorisations de plantations de vigne
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (UE) no 1308/2013 du Parlement européen et du Conseil du 17 décembre 2013 portant organisation commune des marchés des produits agricoles et abrogeant les règlements (CEE) no 922/72, (CEE) no 234/79, (CE) no 1037/2001 et (CE) no 1234/2007 du Conseil (1), et notamment ses articles 70, 72 et son article 145, paragraphe 3,
vu le règlement (UE) no 1306/2013 du Parlement européen et du Conseil du 17 décembre 2013 relatif au financement, à la gestion et au suivi de la politique agricole commune et abrogeant les règlements (CEE) no 352/78, (CE) no 165/94, (CE) no 2799/98, (CE) no 814/2000, (CE) no 1290/2005 et (CE) no 485/2008 du Conseil (2), et notamment son article 62, paragraphe 2, point a),
considérant ce qui suit:
(1)
La partie II, titre I, chapitre III, du règlement (UE) no 1308/2013 contient des règles relatives à un régime d'autorisations de plantations de vigne qui abroge et remplace, à partir du 1er janvier 2016, le régime transitoire des droits de plantation établi à la partie II, titre I, chapitre III, section IV bis, sous-section II, du règlement (CE) no 1234/2007 du Conseil (3). La partie II, titre I, chapitre III, du règlement (UE) no 1308/2013 fixe des règles concernant la durée, la gestion et le contrôle du régime d'autorisations de plantations de vigne et confère à la Commission le pouvoir d'adopter des actes d'exécution relatifs à la gestion et au contrôle dudit régime. Le régime transitoire des droits de plantation établi à la partie II, titre I, chapitre III, section IV bis, sous-section II, du règlement (CE) no 1234/2007 reste applicable jusqu'au 31 décembre 2015, conformément à l'article 230, paragraphe 1, point b) ii), du règlement (UE) no 1308/2013.
(2)
L'article 62 du règlement (UE) no 1308/2013 prévoit l'obligation générale pour les États membres d'octroyer une autorisation de plantations de vigne lorsqu'une demande est introduite par des producteurs ayant l'intention de planter ou de replanter des vignes. L'article 63 du règlement (UE) no 1308/2013 prévoit un mécanisme de sauvegarde pour les nouvelles plantations, en vertu duquel, chaque année, les États membres sont tenus de rendre disponibles des autorisations de nouvelles plantations correspondant à 1 % de la superficie totale effectivement plantée en vigne sur leur territoire, mais peuvent décider de limites inférieures dûment motivées. L'article 64 du règlement (UE) no 1308/2013 établit des règles concernant l'octroi d'autorisations pour de nouvelles plantations et fixe les critères d'éligibilité et de priorité que les États membres peuvent appliquer.
(3)
Il convient d'établir, au niveau de l'Union, des règles concernant la procédure à suivre par les États membres pour les décisions relatives au mécanisme de sauvegarde et au choix des critères d'éligibilité et de priorité. Il importe que ces règles définissent notamment les délais de prise de décision et les conséquences dans le cas où les décisions ne sont pas prises.
(4)
Afin de garantir la clarté et une application cohérente dans tous les États membres et toutes les régions viticoles, les règles relatives à l'octroi d'autorisations de nouvelles plantations devraient également porter sur le traitement des demandes, la procédure de sélection et l'octroi annuel des autorisations. Les producteurs seront ainsi soumis à des règles similaires au niveau de l'Union lors de la présentation de demande d'autorisations de nouvelles plantations. Ces règles visent à garantir le fonctionnement transparent, équitable et en temps utile du système, en adéquation avec les besoins du secteur vitivinicole. Elles devraient également permettre d'éviter que les demandeurs ne fassent l'objet d'un traitement inégal injustifié et ne soient confrontés à des délais excessifs ou à des charges administratives disproportionnées. En particulier, étant donné que la campagne viticole démarre le 1er août, l'octroi d'autorisations de nouvelles plantations jusqu'à cette date limite semble répondre aux besoins du secteur et garantit que les plantations de vigne puissent encore être entreprises au cours de la même année civile. Il convient de fixer une date appropriée afin, d'une part, de garantir que toutes les décisions pertinentes prises par l'État membre soient rendues publiques en temps utile avant le début de l'appel à candidatures et, d'autre part, de permettre aux producteurs d'être bien informés des règles applicables avant de présenter une demande.
(5)
Lorsque le total des hectares faisant l'objet des demandes éligibles dépasse largement le nombre d'hectares rendus disponibles par les États membres, il est possible qu'une grande partie des demandeurs n'obtienne qu'une fraction des hectares demandés et, qu'en conséquence, ils n'utilisent pas les autorisations correspondantes et qu'ils fassent donc l'objet de sanctions. Pour remédier à ce type de situation, il convient de ne pas imposer de telles sanctions lorsque les autorisations octroyées correspondent à moins d'un certain pourcentage de la superficie demandée. En outre, afin d'éviter que les autorisations correspondantes soient perdues, les États membres devraient être autorisés soit à les reporter à l'année suivante, soit à les redistribuer la même année aux demandeurs dont les demandes n'ont pas été entièrement satisfaites et qui n'ont pas refusé les autorisations accordées.
(6)
L'article 66 du règlement (UE) no 1308/2013 et les articles 3 et 4 du règlement délégué (UE) 2015/560 de la Commission (4) établissent des règles concernant l'octroi d'autorisations de replantations dans la même exploitation. Il y a lieu en outre de fixer des règles au niveau de l'Union en ce qui concerne la procédure à suivre ainsi que les délais à respecter par les États membres pour l'octroi de ces autorisations de replantations. Afin de permettre aux producteurs de faire face aux contraintes ayant trait à la replantation dans la même exploitation pour des raisons phytosanitaires, environnementales ou opérationnelles, il convient de permettre aux États membres d'autoriser les producteurs à présenter une demande dans un délai raisonnable, mais limité, après l'arrachage. En outre, compte tenu de la charge administrative que la présentation et le traitement des demandes d'autorisation de replantations imposent aux États membres et aux producteurs, la mise en œuvre d'une procédure simplifiée devrait être rendue possible dans les cas spécifiques où la superficie à replanter correspond à la superficie arrachée ou si aucune restriction ne s'applique en matière de replantations.
(7)
L'article 68 du règlement (UE) no 1308/2013 établit des règles relatives à l'octroi d'autorisations sur la base de la conversion de droits de plantation accordés avant le 31 décembre 2015. Il convient en outre d'établir des règles au niveau de l'Union en ce qui concerne la procédure à suivre par les États membres pour l'octroi de ce type d'autorisations. Il y a lieu de fixer des délais pour la présentation et le traitement des demandes afin que les États membres puissent recevoir et traiter les demandes de conversion en temps utile et de façon appropriée.
(8)
L'article 62, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1308/2013 dispose que les autorisations ne sont accordées que pour une superficie déterminée de l'exploitation du producteur identifiée dans une demande. Dans des cas dûment justifiés, les demandeurs devraient avoir la possibilité de modifier cette superficie déterminée pendant la durée de validité de l'autorisation. Cette possibilité devrait toutefois être exclue dans certains cas, afin d'empêcher le contournement du régime d'autorisations de plantations de vigne.
(9)
L'article 63, paragraphe 4, l'article 64, paragraphe 3, l'article 71, paragraphe 3, et l'article 145 du règlement (UE) no 1308/2013 établissent l'obligation pour les États membres de notifier à la Commission certains aspects de la mise en œuvre du régime d'autorisations de plantations de vigne. Il y a lieu de définir des exigences en vue de faciliter la communication par les États membres des informations relatives aux aspects pertinents de la gestion et du contrôle de ce régime, afin de permettre le suivi approprié de sa mise en œuvre.
(10)
L'article 62 du règlement (UE) no 1306/2013 prévoit la nécessité d'arrêter des dispositions de contrôle dans le cadre de la mise en œuvre du régime d'autorisations de plantations de vigne. Des règles générales s'imposent en matière de contrôle, afin d'établir clairement que le principal outil de vérification du respect des règles du régime est le casier viticole et que les contrôles doivent être effectués conformément aux principes généraux énoncés à l'article 59 du règlement (UE) no 1306/2013. Ces règles devraient fournir le cadre général permettant aux États membres d'élaborer des dispositions plus détaillées au niveau national afin d'éviter les plantations non autorisées et de garantir le respect des règles du régime d'autorisations, y compris en ce qui concerne les délais d'utilisation des autorisations, les délais d'arrachage en cas de replantation anticipée et les engagements pris par les producteurs afin d'obtenir les autorisations.
(11)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité de l'organisation commune des marchés agricoles,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Autorisations de plantations de vigne
Les autorisations de plantations de vigne, telles que prévues à la partie II, titre I, chapitre III, du règlement (UE) no 1308/2013, sont octroyées à partir de 2016 conformément au présent règlement.
Les autorisations concernent les nouvelles plantations, les replantations et la conversion de droits de plantation.
Les autorisations de nouvelles plantations visées à l'article 64 du règlement (UE) no 1308/2013 sont octroyées annuellement.
Article 2
Décisions préalables concernant des superficies rendues disponibles pour de nouvelles plantations
1. Lorsque les États membres décident de limiter la superficie totale disponible pour de nouvelles plantations à allouer sous la forme d'autorisations conformément à l'article 63, paragraphes 2 et 3, du règlement (UE) no 1308/2013, ils rendent publiques ces décisions et les justifications correspondantes le 1er mars au plus tard.
2. Lorsque les États membres prennent en compte les recommandations formulées par des organisations professionnelles ou des groupements de producteurs intéressés visées à l'article 65 du règlement (UE) no 1308/2013, ces recommandations sont présentées suffisamment à l'avance pour qu'elles puissent être examinées avant que l'État membre concerné ne prenne la décision visée au paragraphe 1. Les recommandations sont également rendues publiques.
Article 3
Critères d'octroi d'autorisations de nouvelles plantations
Lorsque les États membres décident de recourir à des critères d'octroi d'autorisations de nouvelles plantations, conformément à l'article 64, paragraphes 1 et 2, du règlement (UE) no 1308/2013, ces décisions sont rendues publiques le 1er mars au plus tard.
Les décisions visées au premier alinéa concernent:
a)
l'application de l'un ou de plusieurs des critères énumérés à l'article 64, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1308/2013, y compris la justification prescrite lorsque les États membres décident d'appliquer l'article 64, paragraphe 1, point d), ainsi qu'à l'article 2, paragraphe 1, du règlement délégué (UE) 2015/560;
b)
le nombre d'hectares disponibles pour l'octroi d'autorisations au niveau national:
i)
sur une base proportionnelle;
ii)
selon les critères de priorité énumérés à l'article 64, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1308/2013, ainsi qu'à l'article 2, paragraphe 3, du règlement délégué (UE) 2015/560.
Lorsque les États membres ont l'intention d'appliquer les critères de priorité visés au paragraphe 2, point b) ii), du présent article, ils définissent ceux qui seront applicables. Les États membres peuvent également décider de pondérer l'importance accordée à chacun des critères de priorité choisis. Ces décisions permettent aux États membres d'établir au niveau national un classement des demandes individuelles aux fins de l'octroi du nombre d'hectares visé au point b) ii), sur la base du respect par ces demandes des critères de priorité choisis.
Article 4
Règles par défaut applicables aux nouvelles plantations
Dans le cas où les États membres ne rendent pas publiques les décisions pertinentes dans les délais prévus aux articles 2 et 3, les règles suivantes sont applicables à l'octroi d'autorisations de nouvelles plantations pour l'année correspondante:
a)
mise à disposition d'autorisations de nouvelles plantations correspondant à 1 % de la superficie totale effectivement plantée en vigne sur leur territoire, conformément à l'article 63, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1308/2013, sans autres limites;
b)
répartition proportionnelle des hectares entre tous les demandeurs éligibles sur la base de la superficie pour laquelle ils ont sollicité l'autorisation, lorsque les demandes excèdent la superficie rendue disponible.
Les États membres veillent à ce que les informations relatives aux règles applicables en vertu du premier alinéa soient rendues publiques.
Article 5
Présentation de demandes pour de nouvelles plantations
1. Une fois que les décisions visées aux articles 2 et 3 ou les informations visées à l'article 4, deuxième alinéa, sont rendues publiques et le 1er mai au plus tard, les États membres ouvrent la période de présentation des demandes individuelles, dont la durée minimale est égale à un mois.
2. Les demandes spécifient la taille et l'emplacement précis, dans l'exploitation du demandeur, de la superficie pour laquelle l'autorisation doit être octroyée. Si aucune limite n'est décidée en vertu de l'article 2 et qu'aucun critère n'est fixé en vertu de l'article 3, les États membres peuvent dispenser les demandeurs de l'obligation d'indiquer sur la demande l'emplacement précis, dans l'exploitation du demandeur, de la superficie pour laquelle l'autorisation doit être octroyée Les États membres peuvent exiger des demandeurs des informations supplémentaires, lorsque cela est pertinent pour la mise en œuvre du régime d'autorisations.
3. Lorsque les États membres décident de recourir à certains critères pour l'octroi d'autorisations de nouvelles plantations, les règles suivantes s'appliquent:
a)
les critères d'éligibilité visés à l'article 64, paragraphe 1, point c), du règlement (UE) no 1308/2013, ainsi qu'à l'article 2, paragraphe 1, du règlement délégué (UE) 2015/560: les demandes font mention du ou des produits de la vigne que le demandeur a l'intention de produire sur la ou les superficie(s) nouvellement plantée(s) et précisent si le demandeur a l'intention de produire un ou plusieurs des produits suivants:
i)
vins bénéficiant d'une appellation d'origine protégée;
ii)
vins bénéficiant d'une indication géographique protégée;
iii)
vins ne bénéficiant pas d'une indication géographique, y compris ceux dont le cépage est indiqué.
b)
le critère de priorité visé à l'article 64, paragraphe 2, point e), du règlement (UE) no 1308/2013: les demandes incluent les informations de nature économique démontrant la viabilité économique du projet correspondant sur la base d'une ou de plusieurs des méthodes d'analyse financière normalisées pour les projets d'investissement agricole mentionnés à l'annexe II, partie E, du règlement délégué (UE) 2015/560;
c)
le critère de priorité visé à l'article 64, paragraphe 2, point f), du règlement (UE) no 1308/2013: les demandes incluent les informations de nature économique démontrant la possibilité d'accroître la compétitivité sur la base des considérations figurant à l'annexe II, partie F, du règlement délégué (UE) 2015/560;
d)
le critère de priorité visé à l'article 64, paragraphe 2, point g), du règlement (UE) no 1308/2013: les demandes incluent les informations démontrant la possibilité d'améliorer les produits bénéficiant d'indications géographiques sur la base de l'une des conditions visées à l'annexe II, partie G, du règlement délégué (UE) 2015/560;
e)
le critère de priorité visé à l'article 64, paragraphe 2, point h), du règlement (UE) no 1308/2013: les demandes incluent les informations démontrant que la taille de l'exploitation du demandeur au moment de la demande respecte les seuils que les États membres fixent sur la base des dispositions prévues à l'annexe II, partie H, du règlement délégué (UE) 2015/560;
f)
lorsque les États membres exigent des demandeurs qu'ils respectent les engagements figurant à l'annexe I, parties A et B, et à l'annexe II, parties A, B, D, E, F, G et partie I, section II, du règlement délégué (UE) 2015/560 en ce qui concerne les critères concernés, les demandes s'accompagnent de ces engagements.
Lorsque l'un des éléments visés aux points a) à f) du premier alinéa peut être recueilli directement par les États membres, ces derniers peuvent dispenser les demandeurs de les faire figurer dans leurs demandes.
4. Après l'expiration de la période de présentation visée au paragraphe 1, les États membres informent les demandeurs non éligibles de la non-éligibilité de leurs demandes, conformément à la décision relative aux critères d'éligibilité adoptée par les États membres aux termes de l'article 3. Ces demandes sont exclues des étapes ultérieures de la procédure.
Article 6
Octroi d'autorisations de nouvelles plantations
1. Lorsque la superficie totale couverte par les demandes éligibles présentées ne dépasse pas la superficie rendue disponible conformément aux dispositions de l'article 2, paragraphe 1, les États membres octroient les autorisations pour toute la superficie faisant l'objet d'une demande présentée par les producteurs.
2. Lorsque la superficie totale couverte par les demandes éligibles présentées dépasse la superficie rendue disponible conformément aux dispositions de l'article 2, paragraphe 1, les États membres appliquent la procédure de sélection établie à l'annexe I.
Le 1er août au plus tard, les États membres octroient les autorisations aux demandeurs retenus à l'issue de cette procédure de sélection. Lorsque les demandes éligibles n'ont pas été entièrement satisfaites, les demandeurs sont informés des motifs de cette décision.
3. Lorsque l'autorisation accordée correspond à moins de 50 % de la superficie faisant l'objet de la demande concernée, le demandeur peut refuser l'autorisation dans un délai d'un mois à partir de la date d'octroi de l'autorisation.
Dans ce cas, le demandeur ne fait pas l'objet des sanctions administratives visées à l'article 62, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1308/2013. Les États membres peuvent décider que le nombre correspondant d'hectares est rendu disponible au cours de la même année, le 1er octobre au plus tard, pour ce qui concerne les autorisations à accorder aux demandeurs qui ne se sont vus octroyer qu'une partie de la superficie demandée à l'issue de la procédure de sélection visée au paragraphe 2 et qui n'ont pas refusé les autorisations en question. Les États membres peuvent également décider de rendre ces hectares disponibles l'année suivante en plus du 1 % de la superficie totale plantée en vigne conformément à l'article 63, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1308/2013.
Article 7
Restrictions à l'octroi d'autorisations de replantations
1. Lorsque les États membres décident de limiter l'octroi d'autorisations de replantations à des zones dans lesquelles peuvent être produits des vins bénéficiant d'une appellation d'origine protégée ou d'une indication géographique protégée, conformément à l'article 66, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1308/2013 et à l'article 4 du règlement délégué (UE) 2015/560, ils rendent ces décisions publiques le 1er mars au plus tard.
Les organisations professionnelles ou les groupements de producteurs intéressés visés à l'article 65 du règlement (UE) no 1308/2013 présentent les recommandations à prendre en compte par l'État membre conformément audit article suffisamment à l'avance pour permettre leur examen avant que la décision visée au premier alinéa soit prise. L'État membre concerné rend ces recommandations publiques.
2. Les décisions visées au paragraphe 1 sont applicables pendant une année à partir de la date à laquelle elles ont été rendues publiques.
Lorsqu'une recommandation émanant d'une organisation professionnelle ou d'un groupement de producteurs intéressés porte sur une durée supérieure à un an mais inférieure à trois ans, conformément à l'article 65, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1308/2013, ces décisions peuvent également s'appliquer pour une période maximale de trois ans.
Lorsque ces organisations professionnelles ou ces groupements de producteurs intéressés ne soumettent pas les recommandations pertinentes suffisamment à l'avance pour permettre leur examen conformément au paragraphe 1, ou lorsque les États membres ne rendent pas publiques les décisions pertinentes le 1er mars au plus tard, les États membres autorisent automatiquement la replantation en vertu de l'article 8.
Article 8
Procédure d'octroi des autorisations de replantations
1. Les demandes d'autorisations de replantations visées à l'article 66, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1308/2013 peuvent être présentées à tout moment durant la campagne viticole au cours de laquelle l'arrachage a lieu. Toutefois, les États membres peuvent décider que les demandes d'autorisations de replantations peuvent être présentées jusqu'à la fin de la deuxième campagne viticole suivant celle au cours de laquelle l'arrachage a eu lieu. Lorsque ces délais ne sont pas respectés, les États membres n'accordent pas l'autorisation de replantation.
Les demandes précisent la taille et l'emplacement précis, dans l'exploitation d'un même demandeur, de la ou des superficie(s) arrachée(s) et de la ou des superficie(s) à replanter pour laquelle ou lesquelles l'autorisation doit être octroyée. Dans le cas où aucune restriction n'est décidée aux termes de l'article 7, et lorsque le demandeur n'a pris aucun des engagements visés à l'annexe I, partie A, point 2) b), à l'annexe I, partie B, point 2) b), à l'annexe II, partie B, paragraphe 4, et à l'annexe II, partie D, du règlement délégué (UE) 2015/560, les États membres peuvent dispenser les demandeurs de l'obligation d'indiquer dans la demande l'emplacement précis de la ou des superficie(s) à replanter pour laquelle ou lesquelles l'autorisation doit être octroyée. Les États membres peuvent exiger des demandeurs des informations supplémentaires lorsque cela est pertinent pour la mise en œuvre du régime d'autorisations.
Les États membres octroient les autorisations automatiquement dans un délai de trois mois à partir de la date de présentation des demandes. Toutefois, les États membres peuvent décider d'appliquer les délais visés aux articles 5 et 6 pour la présentation des demandes et pour l'octroi d'autorisations de nouvelles plantations.
2. Lorsque la superficie à replanter est la même que la superficie arrachée ou lorsque aucune restriction n'a été décidée conformément à l'article 7, paragraphe 1, une procédure simplifiée peut être appliquée au niveau national ou dans certaines zones du territoire de l'État membre. Dans de tels cas, l'autorisation de replantation est réputée avoir été accordée à la date de l'arrachage de la superficie. À cette fin, le producteur concerné soumet, au plus tard avant la fin de la campagne viticole au cours de laquelle l'arrachage a été entrepris, une communication ex post qui constitue la demande d'autorisation.
3. Les demandes d'autorisations de replantations visées à l'article 66, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1308/2013 peuvent être présentées à tout moment de l'année.
Les demandes précisent la taille et l'emplacement précis, dans l'exploitation d'un même demandeur, de la ou des superficie(s) à arracher et de la ou des superficie(s) à replanter pour laquelle ou lesquelles l'autorisation doit être octroyée. Les demandes s'accompagnent également de l'engagement d'arracher la superficie plantée en vigne au plus tard à la fin de la quatrième année à partir de la date à laquelle les nouvelles vignes ont été plantées. Les États membres peuvent exiger des demandeurs des informations supplémentaires lorsque cela est pertinent pour la mise en œuvre du régime d'autorisations.
Les États membres octroient les autorisations automatiquement dans un délai de trois mois à partir de la date de présentation de la demande. Toutefois, les États membres peuvent décider d'appliquer les délais visés aux articles 5 et 6 pour la présentation des demandes et pour l'octroi d'autorisations de nouvelles plantations.
Article 9
Procédure d'octroi des autorisations selon les dispositions transitoires
1. Les producteurs présentent leurs demandes de conversion de droits de plantation en autorisations conformément à l'article 68, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1308/2013 à partir du 15 septembre 2015.
Les demandes spécifient la taille et l'emplacement précis, dans l'exploitation du demandeur, de la superficie pour laquelle l'autorisation doit être octroyée. Les États membres peuvent dispenser les demandeurs de l'obligation d'indiquer sur la demande l'emplacement précis, dans l'exploitation du demandeur, de la superficie pour laquelle l'autorisation doit être octroyée Les États membres peuvent exiger des demandeurs des informations supplémentaires lorsque cela est pertinent pour la mise en œuvre du régime d'autorisations.
2. Lorsque, conformément à l'article 68, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1308/2013, les États membres décident de prolonger au-delà du 31 décembre 2015 le délai de présentation de la demande de conversion de droits de plantation en autorisations, cette décision est rendue publique le 14 septembre 2015 au plus tard.
Dans ce cas, les demandes de conversion du producteur peuvent être présentées à tout moment à partir du 15 septembre 2015 et jusqu'à la fin du délai fixé par les États membres en vertu du premier alinéa.
3. Après vérification de la validité des droits de plantation dont la conversion a été demandée conformément aux paragraphes 1 et 2, les États membres octroient automatiquement les autorisations. Le délai entre la présentation de la demande de conversion et l'octroi des autorisations n'excède pas trois mois. Toutefois, lorsque la demande est présentée avant le 31 décembre 2015, ce délai de trois mois prend effet le 1er janvier 2016.
Article 10
Modification de la superficie déterminée pour laquelle l'autorisation est octroyée
Dans des cas dûment justifiés, les États membres peuvent décider, à la requête du demandeur, que des vignes soient plantées sur une superficie de l'exploitation qui diffère de la superficie déterminée pour laquelle l'autorisation a été octroyée, à condition que la nouvelle superficie ait la même taille en hectares et que l'autorisation soit encore valable aux termes de l'article 62, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1308/2013.
Le premier alinéa ne s'applique pas lorsque les autorisations ont été accordées sur la base du respect des critères d'éligibilité ou de priorité liés à l'emplacement indiqué dans la demande et que la demande de modification fait référence à une nouvelle superficie déterminée située ailleurs.
Article 11
Notifications
1. À partir de 2016, les États membres soumettent annuellement à la Commission, le 1er mars au plus tard:
a)
la communication relative aux superficies viticoles visée à l'article 145, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1308/2013, concernant la situation au 31 juillet de la campagne viticole écoulée. Cette communication s'effectue dans les formes établies à l'annexe II du présent règlement;
b)
les notifications visées à l'article 63, paragraphe 4, et à l'article 64, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1308/2013. Ces notifications s'effectuent dans les formes établies à l'annexe III du présent règlement;
c)
une notification concernant les restrictions décidées par les États membres en matière de replantations sur la même exploitation conformément à l'article 7 du présent règlement. Cette notification s'effectue dans les formes établies à l'annexe VI (tableau A) du présent règlement;
d)
une mise à jour de la liste nationale des organisations professionnelles ou des groupes de producteurs intéressés visés aux articles 2 et 7 du présent règlement;
e)
la communication de la surface totale des superficies dont il est établi qu'elles sont plantées en vigne sans autorisation ainsi que des superficies sans autorisation qui ont été arrachées, telles que visées à l'article 71, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1308/2013. Cette communication porte sur la campagne viticole écoulée. La communication a lieu pour la première fois le 1er mars 2017 au plus tard et couvre la période comprise entre le 1er janvier 2016 et le 31 juillet 2016. Cette communication s'effectue dans les formes établies à l'annexe IV du présent règlement;
f)
lorsque les États membres décident d'appliquer le critère de priorité visé à l'article 64, paragraphe 2, point h), du règlement (UE) no 1308/2013, les seuils retenus en ce qui concerne les tailles minimale et maximale des exploitations visées à l'annexe II, partie H, du règlement délégué (UE) 2015/560.
2. À partir de 2016, les États membres soumettent annuellement à la Commission, au plus tard le 1er novembre:
a)
une notification relative aux demandes d'autorisations de nouvelles plantations qui ont été présentées, aux autorisations effectivement octroyées au cours de la campagne viticole écoulée conformément à l'article 6, paragraphes 1 ou 2, du présent règlement et aux autorisations refusées par les demandeurs ainsi qu'à celles accordées à d'autres demandeurs avant le 1er octobre conformément à l'article 6, paragraphe 3, du présent règlement. Ces notifications s'effectuent dans les formes établies à l'annexe V du présent règlement;
b)
une notification concernant les autorisations de replantations octroyées pendant la campagne viticole écoulée conformément à l'article 8 du présent règlement. La notification a lieu pour la première fois le 1er novembre 2016 au plus tard et couvre la période comprise entre le 1er janvier 2016 et le 31 juillet 2016. La notification s'effectue dans les formes établies à l'annexe VI (tableau B) du présent règlement;
c)
une notification concernant les autorisations octroyées pendant la campagne viticole écoulée sur la base de la conversion de droits de plantation en cours de validité conformément à l'article 9 du présent règlement. Cette notification s'effectue dans les formes établies à l'annexe VII (tableau B) et n'a lieu que jusqu'au 1er novembre de l'année suivant la fin du délai de conversion visé à l'article 68, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1308/2013 ou du délai fixé par l'État membre conformément à l'article 9, paragraphe 2, du présent règlement.
3. Les États membres respectant les conditions énoncées à l'article 67, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1308/2013 communiquent à la Commission, le 31 juillet 2015 au plus tard, la décision de ne pas mettre en œuvre le régime d'autorisations de plantations de vigne en application de l'article 67, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1308/2013.
4. Les États membres notifient à la Commission, au plus tard le 15 septembre 2015, le délai de conversion des droits de plantation en autorisations conformément à l'article 9, paragraphe 2, du présent règlement. Cette notification s'effectue dans les formes établies à l'annexe VII (tableau A) du présent règlement.
5. Les notifications, communications et présentations de listes visées au présent article s'effectuent conformément au règlement (CE) no 792/2009 de la Commission (5).
6. Lorsqu'un État membre ne se conforme pas aux dispositions des paragraphes 1 à 4 ou lorsque les informations concernées semblent incorrectes, la Commission peut suspendre tout ou partie des paiements mensuels visés à l'article 17 du règlement (UE) no 1306/2013 en ce qui concerne le secteur vitivinicole, jusqu'à ce que la notification soit effectuée comme il convient.
7. Les États membres conservent les informations transmises conformément au présent article pendant une période couvrant au minimum les dix campagnes viticoles suivant celle au cours de laquelle elles ont été communiquées.
8. Les obligations prévues au présent article sont sans préjudice des obligations incombant aux États membres en vertu du règlement (UE) no 1337/2011 du Parlement européen et du Conseil (6).
Article 12
Contrôles
1. Les États membres effectuent des contrôles dans la mesure où ils sont nécessaires pour garantir l'application correcte des règles régissant le régime d'autorisations de plantations de vigne établies à la partie II, titre I, chapitre III, du règlement (UE) no 1308/2013, au règlement délégué (UE) 2015/560 et au présent règlement.
2. Afin de vérifier le respect des règles visées au paragraphe 1, les États membres ont recours au casier viticole visé à l'article 145 du règlement (UE) no 1308/2013.
3. L'article 59 du règlement (UE) no 1306/2013 s'applique mutatis mutandis au régime d'autorisations de plantations de vigne.
Article 13
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 7 avril 2015.