РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 248/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 260/2012 по отношение на преминаването към общи за Съюза кредитни преводи и директни дебити
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Заедно с Регламент (ЕО) № 924/2009 на Европейския парламент и на Съвета (3), Регламент (ЕС) № 260/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4) представлява важен градивен елемент за завършването на единната зона за плащания в евро (SEPA), в която не следва да се прави разлика между презграничните и националните плащания в евро. Основната цел на Регламент (ЕС) № 260/2012 е преминаването от национални схеми за кредитни преводи и директни дебити към хармонизираните схеми на SEPA за кредитни преводи и директни дебити, чрез, inter alia, предоставяне на гражданите на Съюза на уникален международен номер на банкова сметка (IBAN), който може да бъде използван за всички кредитни преводи и директни дебити в рамките на SEPA, деноминирани в евро.
(2)
С Регламент (ЕС) № 260/2012 бе предвидено преминаването към SEPA да бъде извършено до 1 февруари 2014 г., за да могат доставчиците и ползвателите на платежни услуги да разполагат с достатъчно време за приспособяване на процесите си към технически изисквания, следващи от преминаването към кредитни преводи и директни дебити в рамките на SEPA.
(3)
След приемането на Регламент (ЕС) № 260/2012 Комисията и Европейската централна банка наблюдаваха отблизо напредъка на преминаването към SEPA. Бяха проведени няколко срещи с държавите членки, националните компетентни органи и участниците на пазара. Европейската централна банка редовно публикуваше доклади за напредъка по преминаването към SEPA въз основа на събираните от националните централни банки данни за плащанията. В тези доклади се посочва, че редица държави членки в еврозоната напредват стабилно, като процентът на преминаване към кредитните преводи в рамките на SEPA към настоящия момент е близо до 100 %. Повечето доставчици на платежни услуги посочиха, че вече отговарят на изискванията на SEPA. В няколко други държави членки обаче преминаването изостава в сравнение с очакванията. Такъв е случаят преди всичко при директните дебити в рамките на SEPA.
(4)
В заключенията си от 14 май 2013 г. Съветът по икономически и финансови въпроси отново подчерта значението на преминаването към SEPA. Беше отбелязано, че преминаването към SEPA все още далеч не е приключило, както и че ще са необходими незабавни усилия от страна на всички участници на пазара за навременното завършване на преминаването към SEPA. Приет бе план за действие, с който търговците, предприятията, МСП и публичните администрации бяха приканени бързо да предприемат необходимите конкретни вътрешни мерки за приспособяване на процесите си и за информиране на клиентите си за техните IBAN данни.
(5)
Въпреки значителните усилия, положени през последните месеци от Европейската централна банка, държавите членки, техните национални публични органи и участниците на пазара, последните статистически данни за преминаването показват, че общият процент в еврозоната на преминаване към SEPA при кредитните преводи е нараснал от 40 % през юни 2013 г. само до около 64 % през ноември 2013 г., а при директните дебити е достигнал само 26 %. Докато националната статистика показва добър напредък в няколко държави членки, значителен брой държави членки изостават съществено от очаквания темп на преминаване към SEPA. Поради това е много малко вероятно всички участници на пазара да са изпълнили изискванията на SEPA до 1 февруари 2014 г.
(6)
От 1 февруари 2014 г. в съответствие с правните си задължения банките и другите доставчици на платежни услуги трябва да отказват да обработват кредитни преводи или директни дебити, които не са в съответствие с изискванията на SEPA, въпреки че, както и понастоящем, съществува техническа възможност за обработване на тези плащания, като продължат да използват съществуващите традиционни платежни схеми успоредно с тези за кредитни преводи и директни дебити в рамките на SEPA. Ако не се премине изцяло към кредитни преводи и директни дебити в рамките на SEPA, не може да се изключи вероятността за забавяния при тези плащания. Биха могли да бъдат засегнати всички ползватели на платежни услуги и особено МСП и потребителите.
(7)
От съществено значение е да се избегне ненужно разстройване на плащанията поради незавършило до 1 февруари 2014 г. преминаване към SEPA. На доставчиците на платежни услуги следва да се разреши да продължат за ограничено време да обработват платежни операции, извършвани чрез традиционните национални схеми, успоредно с кредитните преводи и директните дебити в рамките на SEPA - каквато е практиката им понастоящем. Следва да бъде въведен преходен период, който да позволи продължаването на такова успоредно обработване на плащанията в различни формати. Предвид настоящите данни за преминаването към SEPA и очакваните му темпове за подходящ се приема еднократен шестмесечен преходен период. Това допускане на традиционните несъответстващи на изискванията на SEPA системи следва да се разглежда като изключителна мярка и поради това следва да бъде запазено възможно най-кратко, тъй като всички ползи от интегриран пазар на плащанията могат да бъдат постигнати само при бързо и пълно преминаване към SEPA. Важно е и да се ограничат във времето разходите за доставчиците на платежни услуги от продължилото използване на традиционните платежни схеми успоредно със системата на SEPA. Доставчиците на платежни услуги, които вече изцяло са преминали към SEPA, биха могли да обмислят възможността през този преходен период да предоставят услуги по преобразуване на формата на все още непреминалите към новата система ползватели на платежни услуги. По време на преходния период държавите членки следва да се въздържат от налагане на санкции на доставчиците на платежни услуги, които обработват несъответстващи на изискванията на SEPA плащания, както и ползвателите на платежни услуги, които все още не са преминали към SEPA.
(8)
Няколко големи ползватели на инструменти за директен дебит вече посочиха, че планират преминаване към SEPA малко преди крайния срок. Всяко отлагане на тези планове за преминаване към SEPA би могло да доведе до временни затруднения при входящите плащания и паричните потоци и оттам - при касовите наличности на съответните дружества. Подобно забавено преминаване към SEPA в голям мащаб би могло да породи и други затруднения, особено при банките и търговците на софтуер, които могат да бъдат изправени пред определени ограничения в капацитета. Допълнителният срок за поетапно въвеждане на новата система ще даде възможност за по-постепенен подход. Участниците на пазара, които все още не са предприели необходимите мерки за приспособяване към изискванията на SEPA, се приканват да направят това възможно най-бързо. Участниците на пазара, които вече са започнали да приспособяват платежните си процеси, следва да приключат преминаването възможно най-бързо.
(9)
Предвид общата цел за постигане на съгласувано и интегрирано преминаване е уместно преходният период да се прилага както за кредитните преводи, така и за директни дебити в рамките на SEPA. Наличието на различни преходни периоди за кредитните преводи и директните дебити в рамките на SEPA би объркало потребителите, доставчиците на платежни услуги, МСП и останалите ползватели на платежни услуги.
(10)
От съображения за правна сигурност и за да се избегне евентуално прекъсване на прилагането на Регламент (ЕС) № 260/2012, е необходимо настоящият регламент да бъде приет като въпрос с неотложен характер и се прилага, с обратно действие, от 31 януари 2014 г.
(11)
С оглед на неотложния характер на въпроса, е необходимо да се допусне изключение от осемседмичния срок, посочен в член 4 от Протокол № 1 относно ролята на националните парламенти в Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз, Договора за функционирането на Европейския съюз и Договора за създаването на Европейската общност за атомна енергия.
(12)
Поради това Регламент (ЕС) № 260/2012 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 16, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 260/2012 се заменя със следното:
„1. Чрез дерогация от член 6, параграфи 1 и 2, до 1 август 2014 г. ДПУ могат да продължат да обработват платежни операции в евро във формати, различни от изискваните за кредитните преводи и директните дебити съобразно настоящия регламент.
Държавите членки прилагат предвидените в съответствие с член 11 правила за санкциите, приложими за нарушения на член 6, параграфи 1 и 2, от 2 август 2014 г.
Чрез дерогация от член 6, параграфи 1 и 2, държавите членки могат да разрешат на ДПУ до 1 февруари 2016 г. да предоставят на ППУ услуги по преобразуване за националните платежни операции, за да дадат възможност на ППУ, които са потребители, да продължат да използват BBAN вместо посочения в точка 1, буква а) от приложението идентификатор на платежна сметка, при условие че е осигурена оперативна съвместимост чрез техническо и надеждно преобразуване на BBAN на платеца и получателя в съответния идентификатор на платежна сметка, посочен в точка 1, буква а) от приложението. Когато е целесъобразно, преди извършване на плащането този идентификатор на платежна сметка се предоставя на ППУ, по чиято инициатива се извършва операцията. В такъв случай ДПУ не налагат на ППУ никакви такси или други възнаграждения, свързани пряко или косвено с тези услуги по преобразуване.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага, с обратно действие, от 31 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
RÈGLEMENT (UE) N o 248/2014 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 26 février 2014
modifiant le règlement (UE) no 260/2012 en ce qui concerne la migration vers un système de virements et de prélèvements à l’échelle de l’Union
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 114,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis de la Banque centrale européenne (1),
vu l’avis du Comité économique et social européen (1),
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
De même que le règlement (CE) no 924/2009 du Parlement européen et du Conseil (3), le règlement (UE) no 260/2012 du Parlement européen et du Conseil (4) constitue un élément important de l’achèvement d’un espace unique de paiements en euros (SEPA), dans lequel il ne doit exister aucune différence entre les paiements transfrontaliers et les paiements nationaux en euros. Le principal objectif du règlement (UE) no 260/2012 est la migration depuis les systèmes nationaux de virements et de prélèvements vers des systèmes harmonisés de virements SEPA et de prélèvements SEPA, en fournissant entre autres aux citoyens de l’Union un numéro de compte bancaire international unique (IBAN) pouvant être utilisé pour tous les virements SEPA et prélèvements SEPA libellés en euros.
(2)
Le règlement (UE) no 260/2012 prévoyait que la migration vers le SEPA devait intervenir au plus tard le 1er février 2014 afin de donner aux prestataires de services de paiement et aux utilisateurs de services de paiement suffisamment de temps pour adapter leurs procédures aux exigences techniques que comporte la migration vers les virements SEPA et les prélèvements SEPA.
(3)
Depuis l’adoption du règlement (UE) no 260/2012, la Commission et la Banque centrale européenne ont suivi de près l’avancement de la migration vers le SEPA. Plusieurs réunions avec les États membres, les pouvoirs publics nationaux et les acteurs du marché ont eu lieu. La Banque centrale européenne a publié périodiquement des rapports d’avancement sur la migration vers le SEPA, s’appuyant sur les données relatives aux paiements collectées par les banques centrales nationales. Ces rapports indiquent que la migration est bien engagée dans un certain nombre de pays membres de la zone euro, dans lesquels le taux de migration pour les virements SEPA est actuellement proche de 100 %. La grande majorité des prestataires de services de paiement ont indiqué s’être déjà mis en conformité avec le SEPA. Toutefois, dans plusieurs autres États membres, les taux de migration sont en deçà des attentes, en particulier en ce qui concerne les prélèvements SEPA.
(4)
Le 14 mai 2013, le Conseil Ecofin a une nouvelle fois rappelé, dans ses conclusions, l’importance que revêt la migration vers le SEPA. Il a noté que la migration vers le SEPA était loin d’être terminée et que, pour l’achever à temps, tous les acteurs du marché auraient à fournir des efforts immédiats. Un plan d’action a été adopté, dans lequel les commerçants, les entreprises, les petites et moyennes entreprises (PME) et les administrations publiques ont été invités à prendre immédiatement les mesures concrètes nécessaires en interne pour adapter leurs processus et à informer leurs clients de leurs coordonnées bancaires IBAN.
(5)
Malgré les efforts considérables déployés ces derniers mois par la Banque centrale européenne, par les États membres et leurs pouvoirs publics nationaux et par les acteurs du marché, les dernières statistiques sur la migration montrent que le taux global de migration dans la zone euro n’a progressé que de 40 % en juin 2013 à environ 64 % en novembre 2013 pour les virements SEPA, et n’a atteint que 26 % pour les prélèvements SEPA. Alors que dans plusieurs États membres les chiffres nationaux font état d’avancées notables, un nombre important d’États membres connaît des taux de migration très en deçà des attentes. Il est donc fort peu probable que tous les acteurs du marché soient en conformité avec le SEPA d’ici au 1er février 2014.
(6)
À compter du 1er février 2014, les banques et les autres prestataires de services de paiement devront, en vertu de leurs obligations légales, refuser de traiter les virements ou prélèvements non conformes au SEPA, alors même que d’un point de vue technique, comme c’est déjà le cas actuellement, ils seraient en mesure de traiter ces paiements en continuant d’utiliser, parallèlement aux virements SEPA et prélèvements SEPA, les anciens systèmes de paiement. En l’absence d’une migration complète vers les virements SEPA et les prélèvements SEPA, des retards dans ces paiements ne peuvent dès lors être exclus. Tous les utilisateurs de services de paiement, et en particulier les PME et les consommateurs, pourraient en pâtir.
(7)
Il est essentiel d’éviter que le non-achèvement de la migration vers le SEPA au 1er février 2014 n’entraîne inutilement des perturbations des paiements. Les prestataires de services de paiement devraient donc être autorisés, pendant une période de temps limitée, à continuer de traiter les opérations de paiement au moyen de leurs anciens systèmes, parallèlement à leurs systèmes de virements SEPA et de prélèvements SEPA, comme ils le font actuellement. Il y a donc lieu d’instaurer une période de transition afin de permettre la poursuite de ce traitement parallèle des paiements selon différents formats. Compte tenu des taux actuels et du rythme escompté de la migration, une période de transition supplémentaire exceptionnelle de six mois est appropriée. Ce maintien des anciens systèmes non conformes au SEPA devrait être considéré comme une mesure exceptionnelle et sa durée devrait donc être aussi courte que possible, car il est nécessaire que la migration soit rapide et complète pour que les avantages d’un marché intégré des paiements puissent être pleinement exploités. Il importe également de limiter dans le temps le coût que représente, pour les prestataires de services de paiement, le maintien des anciens systèmes de paiement parallèlement au système SEPA. Pendant cette période de transition, les prestataires de services de paiement ayant déjà entièrement achevé leur migration vers le SEPA pourraient envisager de fournir des services de conversion aux utilisateurs de services de paiement qui n’ont pas encore migré. Au cours de la période de transition, les États membres devraient s’abstenir d’appliquer des sanctions aux prestataires de services de paiement qui traitent des paiements non conformes et aux utilisateurs de services de paiement qui n’ont pas encore migré.
(8)
Plusieurs grands utilisateurs d’instruments de prélèvement ont déjà indiqué leur intention de migrer à une date proche de la date butoir. Tout report de ces projets de migration pourrait entraîner des tensions temporaires sur les paiements entrants et sur les flux de trésorerie et, partant, sur le niveau de trésorerie des entreprises concernées. Une telle migration tardive à grande échelle risque en outre de créer des goulets d’étranglement, en particulier au niveau des banques et des éditeurs de logiciels, qui pourraient être confrontés à des contraintes de capacité. Le délai supplémentaire pour le déploiement du nouveau système permettrait une approche plus progressive. Les acteurs du marché qui n’ont pas encore commencé à mettre en œuvre les adaptations nécessaires pour se mettre en conformité avec le SEPA sont invités à le faire dans les meilleurs délais. Les acteurs du marché qui ont déjà commencé à adapter leurs processus de paiement n’en doivent pas moins achever leur migration dans les plus brefs délais.
(9)
Compte tenu de l’objectif général d’une migration coordonnée et intégrée, il convient que la période de transition s’applique aussi bien aux virements SEPA qu’aux prélèvements SEPA. Des périodes de transition différentes pour les virements SEPA et pour les prélèvements SEPA seraient source de confusion pour les consommateurs, les prestataires de services de paiement, les PME et les autres utilisateurs de services de paiement.
(10)
Pour des raisons de sécurité juridique et afin d’éviter toute interruption de l’application du règlement (UE) no 260/2012, il est nécessaire que le présent règlement entre en vigueur d’urgence et soit applicable avec effet rétroactif au 31 janvier 2014.
(11)
Compte tenu de l’urgence du dossier, il convient de prévoir une exception au délai de huit semaines visé à l’article 4 du protocole no 1 sur le rôle des parlements nationaux dans l’Union européenne, annexé au traité sur l’Union européenne, au traité sur le fonctionnement de l’Union européenne et au traité instituant la Communauté européenne de l’énergie atomique.
(12)
Il y a donc lieu de modifier le règlement (UE) no 260/2012 en conséquence,
ONT ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
À l’article 16 du règlement (UE) no 260/2012, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Par dérogation à l’article 6, paragraphes 1 et 2, les prestataires de services de paiement peuvent continuer, jusqu’au 1er août 2014, à traiter les opérations de paiement en euros dans des formats différents de ceux requis pour les virements et les prélèvements en vertu du présent règlement.
Les États membres appliquent les règles relatives aux sanctions applicables aux violations de l’article 6, paragraphes 1 et 2, arrêtées conformément à l’article 11, à compter du 2 août 2014.
Par dérogation à l’article 6, paragraphes 1 et 2, les États membres peuvent, jusqu’au 1er février 2016, autoriser les prestataires de services de paiement à proposer des services de conversion pour les opérations de paiement nationales, aux utilisateurs de services de paiement qui sont des consommateurs, leur permettant de continuer d’utiliser le numéro BBAN au lieu de l’identifiant de compte de paiement visé au point 1) a) de l’annexe, à condition de garantir l’interopérabilité en convertissant, de manière technique et sûre, les numéros BBAN du payeur et du bénéficiaire sous la forme de l’identifiant de compte de paiement respectif visé au point 1) a) de l’annexe. Cet identifiant de compte de paiement est fourni à l’utilisateur de services de paiement qui initie l’opération, le cas échéant avant que le paiement ne soit exécuté. Dans ce cas, les prestataires de services de paiement n’imposent pas aux utilisateurs de services de paiement de commission ou autres frais directement ou indirectement liés à ces services de conversion.».
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique avec effet rétroactif à partir du 31 janvier 2014.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Strasbourg, le 26 février 2014.