РЕШЕНИЕ № 1386/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно Обща програма на Европейския съюз за действие за околната среда до 2020 година „Да живеем добре в пределите на нашата планета“
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът си постави за цел да се превърне в интелигентна, устойчива и приобщаваща икономика до 2020 г. чрез набор от политики и мерки с цел изграждане на нисковъглеродна и ефективна от гледна точка на използването на ресурсите икономика (4).
(2)
Няколко последователни програми за действие за околната среда осигуриха рамката за действие на Съюза в тази област от 1973 г. насам.
(3)
Шестата програма за действие на Общността за околната среда (5) (наричана по-долу „6-а ПДОС“) приключи през юли 2012 г., но продължава изпълнението на много от мерките и действията, предприети по тази програма.
(4)
В окончателната оценка на 6-а ПДОС се заключава, че програмата е допринесла за околната среда и е осигурила обща стратегическа насока за политиката в областта на околната среда. Въпреки тези постижения, все още се запазват неустойчиви тенденции в четирите приоритетни области, определени в 6-а ПДОС: изменение на климата, природа и биологично разнообразие, околна среда, здраве и качество на живота и природни ресурси и отпадъци.
(5)
В окончателната оценка на 6-а ПДОС са изтъкнати някои недостатъци. Ето защо постигането на целите, изложени в Седмата програма за действие за околната среда (наричана по-долу „7-а ПДОС“), изисква пълна ангажираност от страна на държавите членки и съответните институции на Съюза, както и готовност за поемане на отговорност за осигуряването на очакваните ползи от програмата.
(6)
Според доклада на Европейската агенция за околната среда, озаглавен „Европейската околна среда - състояние и перспективи за 2010 г.“ (наричан по-долу „ДСПОС 2010“), в областта на околната среда продължават да съществуват редица сериозни предизвикателства, които ще доведат до сериозни последици, ако не бъдат предприети никакви действия за справянето с тях.
(7)
Глобалните системни тенденции и предизвикателства, свързани с динамиката на населението, урбанизацията, болестите и пандемиите, ускорените технологични промени и неустойчивия икономически растеж, усложняват още повече справянето с екологичните предизвикателства и постигането на устойчиво развитие в дългосрочен план. За осигуряването на дългосрочния просперитет на Съюза се изисква предприемането на допълнителни действия за справяне с тези предизвикателства.
(8)
От съществено значение е да бъдат установени приоритетни цели на Съюза за 2020 г. в съответствие с ясна дългосрочна перспектива до 2050 г. Това също така би осигурило стабилна среда за устойчиви инвестиции и растеж. 7-ата ПДОС следва да се основава на политически инициативи по стратегията „Европа 2020“ (6), включително законодателния пакет на Съюза в областта на климата и енергетиката (7), съобщението на Комисията относно „Пътна карта за постигане до 2050 г. на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност“ (8), Стратегията на ЕС за биологичното разнообразие до 2020 г. (9), Пътната карта за ефективно използване на ресурсите в Европа (10), водещата инициатива „Съюз за иновации“ (11) и Стратегията на Европейския съюз за устойчиво развитие.
(9)
7-ата ПДОС следва да спомогне за постигане на целите по отношение на околната среда и изменението на климата, които Съюзът вече е приел, и да установи пропуските по отношение на политиката, където може да са необходими допълнителни цели.
(10)
Съюзът прие да постигне намаление на своите емисии на парникови газове с поне 20 % до 2020 г. (30 %, ако и други развити държави се ангажират с подобно намаляване на емисиите, а развиващите се държави допринесат по подходящ начин съобразно своите отговорности и съответни възможности), да осигури дял от 20 % на възобновяемите енергийни източници в потреблението на енергия през 2020 г. и да постигне намаление с 20 % на потреблението на първична енергия в сравнение с очакваните равнища чрез повишаване на енергийната ефективност (12).
(11)
Съюзът прие до 2020 г. да спре загубата на биологично разнообразие и влошаването на екосистемните услуги в Съюза, както и да ги възстанови, доколкото това е възможно, като се увеличи приносът на Съюза за възпиране на загубата на биологично разнообразие в световен мащаб (13).
(12)
Съюзът подкрепя целите за спиране на загубата на горски територии в световен мащаб най-късно до 2030 г. и за намаляване на общото обезлесяване на тропическите гори до 2020 г. най-малко с 50 % спрямо равнищата от 2008 г. (14)
(13)
Съюзът прие до 2015 г. да постигне добро състояние на всички води в Съюза, включително сладководните (реки и езера, подпочвени води), преходните (речни устия/делти) и крайбрежните води до една морска миля от брега (15).
(14)
Съюзът прие до 2020 г. да постигне добро екологично състояние на всички морски води на Съюза (16).
(15)
Съюзът прие да постигне равнище на качество на въздуха, което да не води до значителни отрицателни въздействия върху здравето на човека и околната среда, както и рискове за тях (17).
(16)
Съюзът прие до 2020 г. да постигне целта производството и употребата на химикалите да се извършва по начини, които свеждат до минимум значителните неблагоприятни ефекти върху здравето на човека и околната среда (18).
(17)
Съюзът прие да опазва околната среда и човешкото здраве, като предотвратява или намалява неблагоприятното въздействие от генерирането и управлението на отпадъци, както и като намалява цялостното въздействие от използването на ресурси и повишава ефективността на това използване посредством прилагането на следната йерархия на отпадъците: предотвратяване, подготовка за повторна употреба, рециклиране, друго оползотворяване и обезвреждане (19).
(18)
Съюзът прие да насърчава прехода към зелена икономика и да се стреми към пълно премахване на връзката между икономическия растеж и влошаването на състоянието на околната среда (20).
(19)
Съюзът прие да се стреми към прекратяване на влошаването на състоянието на земите в световен мащаб в условията на устойчиво развитие (21).
(20)
Съгласно член 191, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) политиката на Съюза в областта на околната среда има за цел постигането на високо равнище на защита при отчитане на различното състояние на регионите в рамките на Съюза и се основава на принципа на предпазните мерки и на превантивните действия, на принципа на приоритетно отстраняване още при източника на замърсяването и на принципа „замърсителят плаща“.
(21)
В съответствие с принципа на субсидиарност на 7-ата ПДОС, за да се постигнат приоритетните цели, следва да се предприемат действия на различни равнища на управлението.
(22)
Прозрачното участие на неправителствени участници е от важно значение, за да се осигури успехът на 7-ата ПДОС и да се постигнат нейните приоритетни цели.
(23)
Загубата на биологично разнообразие и влошаването на състоянието на екосистемите в Съюза имат важни последствия за околната среда и благосъстоянието на човека, те също така оказват въздействие върху бъдещите поколения и струват скъпо на обществото като цяло - особено за икономическите субекти от сектори, които са пряко зависими от екосистемните услуги.
(24)
В Съюза съществуват значителни възможности за намаляване на емисиите на парникови газове и за повишаване на енергийната ефективност и на ефективността на използването на ресурсите. Това ще намали въздействието върху околната среда и ще доведе до повишена конкурентоспособност, както и до нови източници на растеж и работни места посредством икономии на разходи благодарение на повишената ефективност, пазарната реализация на иновациите и по-доброто управление на ресурсите през целия им жизнен цикъл. С цел реализиране на този потенциал по-всестранната политика на Съюза в областта на изменението на климата следва да отчита, че всички сектори на икономиката трябва да допринасят за справянето с изменението на климата.
(25)
Екологичните проблеми и въздействия продължават да пораждат значителни рискове за здравето и благосъстоянието на човека, докато мерките за подобряване на състоянието на околната среда могат да бъдат от полза.
(26)
Пълното и еднакво прилагане в целия Съюз на достиженията на правото в областта на околната среда представлява добра инвестиция за околната среда и здравето на човека, а също и за икономиката.
(27)
Политиката на Съюза в областта на околната среда следва да продължи да се основава на надеждни знания и следва да гарантира, че данните, които са в основата на формирането на политиката, включително случаите, в които се използва принципът на превантивните действия, могат да бъдат по-добре разбрани на всички равнища.
(28)
Постигането на екологичните цели и на целите в областта на климата следва да бъде подкрепено с достатъчни инвестиции, като финансовите средства следва да бъдат разходвани по-ефективно в съответствие с тези цели. Използването на публично-частни инициативи следва да бъде насърчавано.
(29)
Отразяването на проблемите на околната среда във всички съответни области на политиката е от съществено значение за намаляването на въздействието върху околната среда, дължащо се на политиките и дейностите в други сектори, и за постигането на специфичните цели, свързани с околната среда и с климата.
(30)
Съюзът е гъсто населен, а над 70 % от неговите граждани живеят в градски и периферни градски райони, където са изправени пред конкретни предизвикателства, свързани с околната среда и климата.
(31)
Много от предизвикателствата, свързани с околната среда, са с глобален характер и могат да бъдат напълно преодолени само чрез мащабен глобален подход, докато други екологични предизвикателства са със силно изразен регионален характер. Това налага сътрудничество с държави партньори, включително съседни държави и отвъдморски държави и територии.
(32)
7-ата ПДОС следва да подпомага изпълнението в рамките на Съюза и на международно равнище на заключителните документи и ангажиментите, приети на Конференцията на Организацията на обединените нации по въпросите на устойчивото развитие през 2012 г. („Рио + 20“), насочени към превръщането на световната икономика в приобщаваща и зелена икономика в контекста на устойчивото развитие и намаляването на бедността.
(33)
Подходящото съчетаване на политически инструменти би позволило на предприятията и потребителите по-добре да разберат въздействието на своята дейност върху околната среда и да управляват това въздействие. Тези политически инструменти включват икономически стимули, пазарни инструменти и изисквания за информация, както и доброволни инструменти и мерки за допълване на нормативната уредба и за участието на заинтересованите страни на различни равнища.
(34)
Всички мерки, действия и специфични цели, определени в 7-ата ПДОС, следва да бъдат развивани в съответствие с принципите на разумно регулиране (22) и, когато е целесъобразно, да подлежат на цялостна оценка на въздействието.
(35)
Напредъкът в изпълнението на целите на 7-ата ПДОС следва да бъде наблюдаван, анализиран и оценяван въз основа на одобрени показатели.
(36)
В съответствие с член 192, параграф 3 ДФЕС приоритетните цели по отношение на политиката на Съюза в областта на околната среда следва да бъдат изложени в обща програма за действие.
(37)
Във връзка с приоритетните цели, заложени в настоящото решение, в 7-ата ПДОС, изложена в приложението, се набелязват редица мерки и действия за постигане на тези цели,
(38)
Доколкото целта на настоящото решение, а именно създаването на обща програма на Съюза за действие в областта на околната среда, която излага приоритетни цели, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради мащаба и последиците на тази програма за действие, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Приема се обща програма на Съюза за действие в областта на околната среда за периода до 31 декември 2020 г. (наричана по-долу „7-ата програма за действие за околната среда“ или „7-ата ПДОС“) съгласно изложеното в приложението.
Член 2
1. 7-ата програма за действие за околната среда има следните приоритетни цели:
а)
опазване, съхранение и увеличаване на природния капитал на Съюза;
б)
превръщане на Съюза в ефективна от гледна точка на използването на ресурсите, зелена и конкурентоспособна нисковъглеродна икономика;
в)
закрила на гражданите на Съюза от свързани с околната среда въздействия и рискове за здравето и бласъстоянието им;
г)
осигуряване на максимални ползи от законодателството на Съюза в областта на околната среда чрез подобряване на неговото прилагане;
д)
подобряване на базата от знания и данни за политиката на Съюза в областта на околната среда;
е)
осигуряване на инвестиции за политиката в областта на околната среда и климата и предприемане на мерки по отношение на външните за околната среда фактори;
ж)
по-добро отразяване на проблемите на околната среда и повишена съгласуваност на политиките;
з)
повишаване на устойчивостта на големите градове в Съюза;
и)
повишаване на ефективността на Съюза в справянето с международни предизвикателства, свързани с околната среда и климата.
2. 7-ата ПДОС се основава на принципа на предпазните мерки, принципите на превантивните действия и на отстраняване на замърсяването още при източника и на принципа „замърсителят плаща“.
3. 7-ата ПДОС допринася за високо равнище на опазване на околната среда и подобряване на качеството на живот и благосъстояние за гражданите.
4. Всички мерки, действия и специфични цели, определени в 7-ата ПДОС, се предлагат и изпълняват в съответствие с принципите на разумното регулиране и, когато е целесъобразно, подлежат на цялостна оценка на въздействието.
Член 3
1. Съответните институции на Съюза и държавите членки са отговорни за предприемане на подходящи действия с цел изпълнението на приоритетните цели, определени в 7-ата ПДОС. Действията се предприемат при надлежно съобразяване с принципите на предоставената компетентност, субсидиарността и пропорционалността съгласно член 5 от Договора за Европейския съюз.
2. Държавните органи на всички равнища работят съвместно с предприятията, социалните партньори, гражданското общество и отделните граждани за изпълнението на 7-ата ПДОС.
Член 4
1. Комисията гарантира, че изпълнението на съответните елементи на 7-ата ПДОС се наблюдава в контекста на редовния процес на мониторинг по стратегията „Европа 2020“. В този процес се включват показателите на Европейската агенция за околната среда относно състоянието на околната среда, както и показателите, използвани за мониторинг на напредъка по постигането на съществуващото законодателство и целите, свързани с околната среда и климата, като например целите за климата и енергията, целите за биологичното разнообразие и етапните цели за ефективността на използването на ресурсите.
2. Комисията също така извършва оценка на 7-ата ПДОС. Оценката се основава, inter alia, на доклада на Европейската агенция за околната среда относно състоянието на околната среда и на консултация със заинтересованите страни. Въз основа на тази оценка Комисията своевременно представя доклад на Европейския парламент и на Съвета преди края на 7-ата ПДОС.
3. С оглед на тази оценка и на други съответни промени в политиките Комисията, когато е целесъобразност, своевременно представя предложение за 8-ама ПДОС с цел избягване на прекъсване между 7-ата ПДОС и 8-ата ПДОС.
Член 5
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
DÉCISION No 1386/2013/UE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 20 novembre 2013
relative à un programme d’action général de l’Union pour l’environnement à l’horizon 2020 «Bien vivre, dans les limites de notre planète»
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 192, paragraphe 3,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis du Comité économique et social européen (1),
vu l’avis du Comité des régions (2),
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (3),
considérant ce qui suit:
(1)
L’Union s’est fixé pour objectif de devenir une économie intelligente, durable et inclusive d’ici à 2020, forte d’un ensemble de politiques et de mesures visant à faire d’elle une économie à faibles émissions de carbone et efficace dans l’utilisation des ressources (4).
(2)
Les différents programmes d’action pour l’environnement qui se sont succédé depuis 1973 ont défini le cadre de l’action de l’Union dans le domaine de l’environnement.
(3)
Le sixième programme d’action communautaire pour l’environnement (5) (ci-après dénommé «6e PAE») a pris fin en juillet 2012, mais un grand nombre de mesures et actions lancées dans le cadre de ce programme continuent d’être mises en œuvre.
(4)
L’évaluation finale du 6e PAE a conclu que le programme a été bénéfique pour l’environnement et a donné une orientation stratégique d’ensemble à la politique de l’environnement. Malgré ces réalisations, des tendances incompatibles avec le développement durable subsistent encore dans les quatre domaines prioritaires définis dans le 6e PAE: changement climatique, nature et diversité biologique, environnement et santé et qualité de la vie, et ressources naturelles et déchets.
(5)
L’évaluation finale du 6e PAE a mis en évidence certaines lacunes. La réalisation des objectifs énoncés dans le septième programme d’action pour l’environnement (ci-après dénommé «7e PAE») exige, dès lors, un engagement absolu des États membres et des institutions compétentes de l’Union, ainsi que la volonté d’assurer la concrétisation des effets positifs escomptés du programme.
(6)
Selon le rapport de l’Agence européenne pour l’environnement intitulé «L’environnement en Europe - état et perspectives 2010» («SOER 2010»), il subsiste encore des défis environnementaux majeurs, qui auront des incidences significatives si rien n’est entrepris pour les résoudre.
(7)
Les tendances systémiques observées à l’échelle mondiale et les défis liés à la dynamique des populations, à l’urbanisation, aux maladies et aux pandémies, à l’accélération du changement technologique et à la croissance économique à tout va viennent s’ajouter à la complexité de la tâche à accomplir pour relever les défis environnementaux et assurer un développement durable à long terme. La prospérité à long terme de l’Union est subordonnée à l’adoption de nouvelles mesures permettant de relever ces défis.
(8)
Il est essentiel que des objectifs prioritaires de l’Union soient fixés pour 2020, sur la base d’une vision claire à long terme pour 2050. Cela permettrait également de créer un environnement stable favorable à des investissements et à une croissance durables. Il importe que le 7e PAE se fonde sur les grandes initiatives de la stratégie Europe 2020 (6), notamment le paquet «Climat et énergie» de l’Union (7), la communication de la Commission relative à une feuille de route vers une économie compétitive à faible intensité de carbone à l’horizon 2050 (8), la stratégie de l’Union européenne à l’horizon 2020 en matière de biodiversité (9), la feuille de route pour une Europe efficace dans l’utilisation des ressources (10), l’initiative phare «Une Union de l’innovation» (11) et la stratégie de l’Union européenne en faveur du développement durable.
(9)
Il convient que le 7e PAE contribue à la réalisation des objectifs que l’Union s’est déjà fixés dans le domaine de l’environnement et du changement climatique et qu’il identifie les lacunes d’ordre politique qui pourraient nécessiter l’établissement de nouveaux objectifs.
(10)
L’Union a convenu de parvenir à une réduction de ses émissions de gaz à effets de serre (GES) d’au moins 20 % d’ici à 2020 (30 %, pour autant que d’autres pays développés s’engagent à réaliser des réductions comparables de leurs émissions et que les pays en développement apportent une contribution adéquate et adaptée à leurs responsabilités et à leurs capacités respectives), de faire en sorte que la part de l’énergie renouvelable dans la consommation d’énergie atteigne 20 % d’ici à 2020, et de réduire de 20 % la consommation d’énergie primaire par rapport aux niveaux des projections, en améliorant l’efficacité énergétique (12).
(11)
L’Union a convenu d’enrayer la perte de biodiversité et la dégradation des services écosystémiques sur son territoire d’ici à 2020 et d’assurer leur rétablissement dans la mesure du possible, tout en renforçant la contribution de l’Union à la prévention de la perte de biodiversité à l’échelle de la planète (13).
(12)
L’Union soutient l’objectif de stopper la diminution de la couverture forestière de la planète d’ici 2030 au plus tard et de réduire la déforestation tropicale brute d’au moins 50 % par rapport aux niveaux de 2008 d’ici à 2020 (14).
(13)
L’Union a convenu de parvenir à un bon état de toutes ses eaux, y compris les eaux douces (fleuves et rivières, lacs, eaux souterraines), les eaux de transition (estuaires/deltas) et les eaux côtières situées jusqu’à un mille marin de la côte, d’ici à 2015 (15).
(14)
L’Union a convenu de parvenir à un bon état écologique de toutes ses eaux marines d’ici à 2020 (16).
(15)
L’Union a convenu d’atteindre des niveaux de qualité de l’air exempts d’incidences négatives et de risques notables en termes de santé humaine et d’environnement (17).
(16)
L’Union a convenu d’atteindre, d’ici à 2020, l’objectif selon lequel les produits chimiques sont fabriqués et utilisés de manière que les effets néfastes graves qu’ils ont sur la santé humaine et l’environnement soient réduits au minimum (18).
(17)
L’Union a convenu de protéger l’environnement et la santé humaine par la prévention ou la réduction des effets nocifs de la production et de la gestion des déchets, et par une réduction de l’incidence globale de l’utilisation des ressources et une amélioration de l’efficacité dans cette utilisation, grâce à l’application de la hiérarchie des déchets suivante: prévention, préparation en vue du réemploi, recyclage, autre valorisation et élimination (19).
(18)
L’Union a convenu de stimuler la transition vers une économie verte et de tendre vers une dissociation totale de la croissance économique et de la dégradation de l’environnement (20).
(19)
L’Union a convenu de s’employer à créer un monde où la dégradation des sols n’est plus un problème, dans le cadre du développement durable (21).
(20)
En vertu de l’article 191, paragraphe 2, du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, la politique de l’Union en matière d’environnement vise à assurer un niveau de protection élevé, en tenant compte de la diversité des situations dans les différentes régions de l’Union et se fonde sur les principes de précaution et d’action préventive, sur le principe de la correction, en priorité à la source, des dommages environnementaux et sur le principe du pollueur-payeur.
(21)
Il convient que les mesures ayant pour objet la réalisation des objectifs prioritaires du 7e PAE soient prises à différents niveaux de gouvernance, dans le respect du principe de subsidiarité.
(22)
La participation en toute transparence d’acteurs non gouvernementaux est importante pour la réussite du 7e PAE et la réalisation de ses objectifs prioritaires.
(23)
La perte de biodiversité et la dégradation des écosystèmes de l’Union n’ont pas seulement des conséquences importantes sur l’environnement et le bien-être humain, elles ont aussi des incidences sur les générations futures et un coût pour la société dans son ensemble, notamment pour les acteurs économiques des secteurs qui dépendent directement des services écosystémiques.
(24)
Il est largement possible de réduire les émissions de GES et de parvenir à une utilisation plus efficace de l’énergie et des ressources dans l’Union. Cela permettra d’atténuer les pressions exercées sur l’environnement, de renforcer la compétitivité et de dégager de nouvelles sources de croissance et d’emploi grâce à des économies résultant d’une plus grande efficacité, de la commercialisation de solutions novatrices et d’une meilleure gestion des ressources sur l’ensemble de leur cycle de vie. Afin de concrétiser ce potentiel, une politique de l’Union en matière de changement climatique qui soit plus globale devrait reconnaître que tous les secteurs de l’économie doivent contribuer à la lutte contre le changement climatique.
(25)
Les problèmes environnementaux et les incidences sur l’environnement présentent encore des risques non négligeables pour la santé humaine et le bien-être de l’homme, alors que les mesures destinées à améliorer l’état de l’environnement peuvent être bénéfiques.
(26)
L’application complète et uniforme de l’acquis dans le domaine de l’environnement dans l’ensemble de l’Union est un bon investissement pour l’environnement et la santé humaine, ainsi que pour l’économie.
(27)
Il importe que la politique environnementale de l’Union reste fondée sur une base de connaissances solide et garantisse que les éléments d’information étayant le processus de décision politique, y compris dans les cas où le principe de précaution est invoqué, soient mieux compris à tous les niveaux.
(28)
Il convient que les objectifs environnementaux et climatiques soient soutenus par des investissements adéquats, et que les fonds soient utilisés de manière plus efficace, conformément à ces objectifs. Il y a lieu d’encourager les initiatives associant les secteurs public et privé.
(29)
L’intégration de la dimension environnementale dans tous les domaines d’action pertinents est essentielle pour réduire les pressions sur l’environnement qui découlent des politiques et des activités menées dans les autres secteurs et pour répondre aux objectifs fixés dans le domaine de l’environnement et du climat.
(30)
L’Union est densément peuplée, et plus de 70 % de ses citoyens vivent dans des zones urbaines ou périurbaines et sont confrontés à des difficultés spécifiques liées à l’environnement et au climat.
(31)
Nombre de problèmes environnementaux se posent à l’échelle mondiale et ne peuvent être totalement résolus que dans le cadre d’une approche globale exhaustive, tandis que d’autres revêtent une forte dimension régionale. Cela exige une coopération avec les pays partenaires, y compris les pays voisins et les pays et territoires d’outre-mer.
(32)
Il convient que le 7e PAE appuie la mise en œuvre au sein de l’Union et au niveau international des conclusions énoncées et des engagements pris lors de la conférence des Nations unies sur le développement durable qui s’est tenue en 2012 (conférence de Rio + 20) et visant à transformer l’économie mondiale en une économie verte et inclusive, dans un contexte de développement durable et de réduction de la pauvreté.
(33)
Une combinaison adéquate d’instruments pourrait permettre aux entreprises et aux consommateurs de mieux comprendre l’impact de leurs activités sur l’environnement et de gérer ledit impact. Ces instruments comprennent des incitations économiques, des instruments fondés sur le marché, des exigences en matière d’information, ainsi que des mécanismes à participation volontaire et des mesures destinées à compléter les cadres législatifs et à associer les parties prenantes à différents niveaux.
(34)
Il convient que l’ensemble des mesures, actions et objectifs établis dans le 7e PAE soient poursuivis conformément aux principes de la réglementation intelligente (22) et, le cas échéant, fassent l’objet d’une analyse d’impact exhaustive.
(35)
Il importe que les progrès accomplis dans la réalisation des objectifs du 7e PAE fassent l’objet d’un suivi et d’une évaluation au moyen d’indicateurs adoptés d’un commun accord.
(36)
En vertu de l’article 192, paragraphe 3, du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, les objectifs prioritaires relatifs à la politique de l’Union en matière d’environnement devraient être définis dans un programme d’action général.
(37)
En ce qui concerne les objectifs prioritaires visés dans la présente décision, un certain nombre de mesures et d’actions propres à contribuer à leur concrétisation sont répertoriées dans le 7e PAE en annexe.
(38)
Étant donné que l’objectif de la présente décision, à savoir mettre en place un programme d’action général de l’Union dans le domaine de l’environnement énonçant des objectifs prioritaires, ne peut pas être atteint de manière suffisante par les États membres mais peut, en raison des dimensions et des effets du programme d’action, l’être mieux au niveau de l’Union, celle-ci peut prendre des mesures conformément au principe de subsidiarité consacré à l’article 5 du traité sur l’Union européenne. Conformément au principe de proportionnalité tel qu’énoncé audit article, la présente décision n’excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre cet objectif,
ONT ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Un programme d’action général de l’Union dans le domaine de l’environnement couvrant la période allant jusqu’au 31 décembre 2020 (ci-après dénommé «7e programme d’action pour l’environnement» ou «7e PAE»), tel que présenté en annexe, est adopté.
Article 2
1. Le 7e programme d’action pour l’environnement poursuit les objectifs prioritaires suivants:
a)
protéger, conserver et améliorer le capital naturel de l’Union;
b)
faire de l’Union une économie efficace dans l’utilisation des ressources, verte, compétitive et à faibles émissions de CO2;
c)
protéger les citoyens de l’Union contre les pressions et les risques pour la santé et le bien-être liés à l’environnement;
d)
tirer le meilleur profit de la législation de l’Union dans le domaine de l’environnement en améliorant sa mise en œuvre;
e)
améliorer la base de connaissances et de données étayant la politique de l’environnement de l’Union;
f)
garantir la réalisation d’investissements à l’appui des politiques dans les domaines de l’environnement et du climat et lutter contre les externalités environnementales;
g)
améliorer l’intégration de la dimension environnementale et la cohérence des politiques;
h)
renforcer le caractère durable des villes de l’Union;
i)
accroître l’efficacité de l’Union dans la lutte contre les problèmes qui se posent au niveau international dans le domaine de l’environnement et du climat.
2. Le 7e PAE est fondé sur le principe de précaution, sur les principes d’action préventive et de correction de la pollution à la source et sur le principe du pollueur-payeur.
3. Le 7e PAE contribue à atteindre un niveau élevé de protection environnementale ainsi qu’à l’amélioration de la qualité de vie et du bien-être des citoyens.
4. L’ensemble des mesures, actions et objectifs établis dans le 7e PAE sont proposés et mis en œuvre conformément aux principes de la réglementation intelligente et, le cas échéant, font l’objet d’une analyse d’impact exhaustive.
Article 3
1. Les institutions compétentes de l’Union et les États membres ont la responsabilité de prendre les mesures nécessaires aux fins de la réalisation des objectifs prioritaires énoncés dans le 7e PAE. Les mesures sont prises en tenant dûment compte des principes d’attribution, de subsidiarité et de proportionnalité, conformément à l’article 5 du traité sur l’Union européenne.
2. Les autorités publiques à tous niveaux coopèrent à la mise en œuvre du 7e PAE avec les entreprises et les partenaires sociaux, la société civile et les citoyens.
Article 4
1. La Commission veille à ce que la mise en œuvre des éléments pertinents du 7e PAE fasse l’objet d’un suivi dans le contexte du processus de contrôle régulier de la stratégie Europe 2020. Ce processus repose sur les indicateurs de l’Agence européenne pour l’environnement relatifs à l’état de l’environnement et sur les indicateurs utilisés pour suivre les progrès accomplis dans la mise en œuvre des objectifs et de la législation actuels en matière d’environnement et de climat, ainsi que des objectifs dans les domaines de l’énergie et du climat, des objectifs relatifs à la biodiversité et des étapes vers une utilisation efficace des ressources.
2. La Commission procède également à une évaluation du 7e PAE. Cette évaluation se fonde, notamment, sur le rapport de l’Agence européenne pour l’environnement et sur une consultation avec les parties prenantes concernées. La Commission présente au Parlement européen et au Conseil un rapport fondé sur cette évaluation, en temps utile avant l’expiration du 7e PAE.
3. Au vu de ladite évaluation et des évolutions politiques pertinentes, la Commission présente une proposition concernant un 8e PAE pour l’environnement, le cas échéant et en temps utile, de sorte à éviter une interruption entre le 7e PAE et le 8e PAE.
Article 5
La présente décision entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Fait à Strasbourg, le 20 novembre 2013.