РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 250/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
за създаване на програма за насърчаване на дейности в областта на защитата на финансовите интереси на Европейския съюз (програма „Херкулес III“) и за отмяна на Решение № 804/2004/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 325 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Сметната палата (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът и държавите членки са си поставили за цел да се борят с измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, които засягат финансовите интереси на Съюза, включително контрабандата и фалшифицирането на цигари. За да се подобри дългосрочното въздействие на разходите и да се избегне дублирането, следва да се гарантира тясно и редовно сътрудничество и координация на равнището на Съюза и между органите на държавите членки.
(2)
Дейностите, целящи предоставяне на по-добра информация, специализирано обучение, включително сравнителноправни проучвания и техническа и научна помощ, спомагат значително за защитата на финансовите интереси на Съюза и същевременно за постигането на равностойно ниво на защита в рамките на Съюза.
(3)
Подкрепата за такива дейности чрез Решение № 804/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) (програма „Херкулес“), изменено и допълнено с Решение № 878/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) (програма „Херкулес II“) в миналото е дала възможност за укрепване на дейностите, предприемани от Съюза и държавите членки в областта на противодействието на измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, които засягат финансовите интереси на Съюза.
(4)
Комисията направи преглед на постиженията на програмата „Херкулес II“, в който информира за вложените усилия и средства в програмата и резултатите от нея.
(5)
През 2011 г. Комисията извърши оценка на въздействието, за да оцени необходимостта от продължаване на програмата.
(6)
С оглед продължаване и дори развиване на дейностите на равнището на Съюза и на държавите членки за противодействие на измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, които засягат финансовите интереси на Съюза, включително борбата срещу контрабандата и фалшифицирането на цигари, и като се вземат предвид новите предизвикателства в контекста на бюджетната дисциплина, следва да бъде приета нова програма („Програмата“).
(7)
Програмата следва да се изпълнява като се вземат предвид препоръките и мерките, изброени в съобщението на Комисията от 6 юни 2013 г., озаглавено „Засилване на борбата с контрабандата на цигари и други форми на незаконна търговия с тютюневи изделия - всеобхватна стратегия на ЕС“.
(8)
Програмата следва да се прилага при пълно спазване на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5). В съответствие с този регламент целта на безвъзмездните средства е да се подкрепи финансово „дейност, предназначена да подпомогне постигането на цел на политиката на Съюза“ и те не следва да имат за своя единствена цел закупуването на оборудване.
(9)
Програмата следва да бъде отворена за участие на присъединяващи се държави, страни кандидатки и потенциални кандидатки, които се ползват от предприсъединителна стратегия, както и държави партньори по европейската политика за съседство, при условие че тези държави са достигнали достатъчно ниво на привеждане в съответствие на релевантното законодателство и административни методи с тези на Съюза, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези държави и страни в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения, решения на Съвета по асоцииране или подобни споразумения, както и държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), участващи в Европейското икономическо пространство (ЕИП).
(10)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета независим междинен доклад за изпълнението на Програмата, както и окончателен доклад за оценка относно постигането на целите на Програмата. Освен това Комисията следва да предоставя ежегодно на Европейския парламент и на Съвета информация относно годишното изпълнение на Програмата, включително резултатите от финансираните действия и информация относно последователността и допълването по отношение на други съответни програми и действия на равнището на Съюза.
(11)
Настоящият регламент е съобразен с принципите на субсидиарност и пропорционалност. Програмата следва да улеснява сътрудничеството между държавите членки и между Комисията и държавите членки с цел защита на финансовите интереси на Съюза, като използва ресурсите по-ефикасно, отколкото това би могло да бъде постигнато на национално равнище. Действията на равнището на Съюза са необходими и обосновани, тъй като е ясно, че те подпомагат държавите членки да защитават съвместно общия бюджет на Съюза и националните бюджети и насърчават използването на общи структури на Съюза с цел увеличаване на сътрудничеството и обмена на информация между компетентните органи. Програмата обаче не следва да засяга отговорностите на държавите членки.
(12)
Програмата следва да се прилага за период от седем години, за да се приведе в съответствие продължителността ѝ с тази на многогодишната финансова рамка, предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (6).
(13)
С цел да се осигури известна гъвкавост при разпределението на средствата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз за изменение на индикативното разпределение на тези средства. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(14)
Комисията следва да приема годишни работни програми, съдържащи финансираните действия и критериите за подбор и отпускане на финансиране, както и извънредните и надлежно обосновани случаи, като тези, отнасящи се до държави членки, изложени на висок риск по отношение на финансовите интереси на Съюза, в които се прилага максималното ниво на съфинансиране в размер на 90 % от допустимите разходи. Комисията следва да обсъди с държавите членки прилагането на настоящия регламент в рамките на Експертния комитет за координиране на предотвратяването на измамите, създаден с Решение 94/140/ЕО на Комисията (7).
(15)
Държавите членки следва да полагат усилия за увеличаване на финансовото си участие в рамките на съфинансирането за безвъзмездни средства, отпуснати по Програмата.
(16)
Комисията следва да предприеме необходимите действия, за да гарантира, че годишните работни програми са съобразени и допълват други съответни програми, финансирани от Съюза, по-специално в митническата област, с цел да се засили цялостното въздействие от действията по Програмата и да се избегне евентуално припокриване на Програмата с други програми.
(17)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за цялата продължителност на Програмата, който представлява основната референтна сума, по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и доброто финансово управление (8), за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(18)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани посредством пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е целесъобразно, налагане на административни и финансови санкции.
(19)
Решение № 804/2004/ЕО следва да бъде отменено. Следва да бъдат приети временни мерки, които да позволят изпълнението на финансовите задължения във връзка с действията, провеждани съгласно това решение и на задълженията за отчет, определени в тях.
(20)
Целесъобразно е да се гарантира плавен преход без прекъсване между програмата „Херкулес II“ и Програмата, както и да се приведе в съответствие продължителността на Програмата с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013. Поради това Програмата следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Създава се многогодишна програма за действие „Херкулес III“ („Програмата“) с цел насърчаване на дейности за борба с измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, засягащи финансовите интереси на Съюза, за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Добавена стойност
Програмата допринася за всичко изброено по-долу:
а)
развитие на дейности на равнището на Съюза и на държавите членки за противодействие на измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, засягащи финансовите интереси на Съюза, включително борбата срещу контрабандата и фалшифицирането на цигари;
б)
засилване на транснационалното сътрудничество и координация на равнището на Съюза между органите на държавите членки, Комисията и Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и по-специално на ефективността и ефикасността на трансграничните операции;
в)
ефективно предотвратяване на измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, засягащи финансовите интереси на Съюза, чрез осигуряване на съвместно специализирано обучение за служителите на националните и регионалните административни структури и за други заинтересовани страни.
По-специално Програмата създава икономии, които произтичат от колективното възлагане на обществени поръчки за специализирано оборудване и бази данни, които да се използват от заинтересованите страни, и икономии, произтичащи от специализираното обучение.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е защита на финансовите интереси на Съюза, като по този начин се повишава конкурентоспособността на европейската икономика и се осигурява защита на парите на данъкоплатците.
Член 4
Специфична цел
Специфичната цел на Програмата е предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всяка друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза.
Специфичната цел се измерва чрез съпоставка, наред с останалото, с целеви равнища и базови сценарии и чрез всеки един от следните ключови показатели за ефективност:
а)
броя на запорите, конфискациите и възстановяванията вследствие на случаи на измами, установени при съвместни действия и трансгранични операции;
б)
добавената стойност и ефективното използване на техническото оборудване, придобито чрез съфинансиране;
в)
обмена на информация между държавите членки относно постигнатите резултати по отношение на техническия материал;
г)
броя и вида на обучителните дейности, включително обема на специализираното обучение.
Член 5
Оперативни цели
Оперативните цели на Програмата са всяка една от следните:
а)
подобряване на предотвратяването и разследването на измами и други незаконни дейности над настоящите нива чрез увеличаване на транснационалното и мултидисциплинарното сътрудничество;
б)
повишаване на защитата на финансовите интереси на Съюза от измами чрез улесняване на обмена на информация, опит и най-добри практики, включително обмен на персонал;
в)
укрепване на борбата срещу измамите и другите незаконни дейности чрез осигуряване на техническа и оперативна подкрепа за националните разследвания, и по-специално за митническите и правоприлагащите органи;
г)
ограничаване на известното към настоящия момент излагане на финансовите интереси на Съюза на риск от измами, корупция и други незаконни дейности, с оглед ограничаване на развитието на незаконна икономика в ключови рискови области като организирани измами, включително контрабанда и фалшифициране на цигари;
д)
повишаване на степента на развитие на специфичната правна и съдебна защита на финансовите интереси на Съюза от измами чрез насърчаване на сравнителноправния анализ.
Член 6
Органи, отговарящи на условията за финансиране
Всеки от следните органи отговаря на условията за финансиране по Програмата:
а)
национални или регионални административни структури на участваща държава по смисъла на член 7, параграф 1, които допринасят за укрепването на действията на равнището на Съюза за защита на финансовите интереси на Съюза;
б)
научноизследователски и образователни институти и организации с нестопанска цел, при условие че са създадени и са функционирали поне една година в участваща държава, по смисъла на член 7, параграф 1, и допринасят за укрепването на действията на равнището на Съюза за защита на финансовите интереси на Съюза.
Член 7
Участие в Програмата
1. Участващи държави са държавите членки и държавите, посочени в параграф 2 („участващи държави“).
2. До участие в Програмата се допуска всяка от следните държави:
а)
присъединяващи се държави, страни кандидатки и потенциални кандидатки, които се ползват от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези държави и страни в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения, решения на Съвета по асоцииране или подобни споразумения;
б)
страни - партньори по европейската политика за съседство, при условие че тези държави са постигнали достатъчно ниво на сближаване на съответното законодателство и административни методи с тези на Съюза. Въпросните страни партньори участват в Програмата при спазване на клаузите, които ще бъдат определени с тези държави след сключването на рамкови споразумения относно тяхното участие в програмите на Съюза;
в)
държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които участват в Европейското икономическо пространство (ЕИП) в съответствие с условията, заложени в Споразумението за Европейското икономическо пространство.
3. Представители на държавите, които са част от процеса на стабилизиране и асоцииране на страните от Югоизточна Европа, на Руската федерация, на някои държави, с които Съюзът е сключил споразумение за взаимопомощ по въпросите, свързани с измамите, и на международни и други компетентни организации могат да вземат участие в дейности, организирани по линия на Програмата, когато това е от полза за постигането на общата и специфичните цели, предвидени съответно в членове 3 и 4. Тези представители участват в Програмата в съответствие с приложимите разпоредби на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 8
Допустими действия
Програмата предоставя, при условията, заложени в годишните работни програми по член 11, целесъобразна финансова подкрепа за всички от следните действия:
а)
предоставяне на специализирана техническа помощ за компетентните органи на държавите членки посредством едно или повече от изброените по-долу действия:
i)
предоставяне на специфични познания, специализирано и технически усъвършенствано оборудване и ефективни инструменти в областта на информационните технологии (ИТ), които улесняват транснационалното сътрудничество и сътрудничеството с Комисията;
ii)
осигуряване на необходимата подкрепа и улесняване на разследванията, и по-специално сформирането на съвместни екипи за разследване и организирането на трансгранични операции;
iii)
подпомагане на капацитета на държавите членки за съхранение и унищожаване на конфискувани цигари, както и независими аналитични услуги за анализа на конфискуваните цигари;
iv)
увеличаване на обмена на персонал по конкретни проекти, и по-специално в областта на борбата срещу контрабандата и фалшифицирането на цигари;
v)
предоставяне на техническа и оперативна подкрепа на правоприлагащите органи на държавите членки в борбата им срещу незаконни трансгранични дейности и измами, засягащи финансовите интереси на Съюза, включващи по-специално подкрепа за митническите органи;
vi)
изграждане на капацитет в областта на информационните технологии в участващите държави чрез разработване и предоставяне на специфични бази данни и ИТ инструменти, които улесняват достъпа и анализа на данни;
vii)
увеличаване на обмена на данни, разработване и предоставяне на ИТ инструменти за разследванията и осъществяване на наблюдение върху разузнавателните дейности;
б)
организиране на целево специализирано обучение и семинари за обучение в областта на анализа на риска, както и, по целесъобразност, конференции с една или повече от следните цели:
i)
допълнително задълбочаване с цел по-добро разбиране на механизмите на Съюза и националните механизми;
ii)
обмен на опит и най-добри практики между съответните органи в участващите държави, включително специализираните правоприлагащи служби, както и с представителите на международни организации, посочени в член 7, параграф 3;
iii)
координиране на дейностите на участващите държави и представителите на международните организации, посочени в член 7, параграф 3;
iv)
разпространение на знания, по-специално относно по-доброто идентифициране на риска за целите на разследването;
v)
разработване на научноизследователски дейности на високо равнище, включително проучвания;
vi)
подобряване на сътрудничеството между практикуващите и представителите на академичните среди;
vii)
допълнително повишаване на информираността на съдебната власт и други клонове на юридическата професия относно защитата на финансовите интереси на Съюза;
в)
всяко друго действие, непопадащо под букви а) или б) от настоящия член и предвидено в годишните работни програми, посочени в член 11, което е необходимо за постигане на общата, специфичната и оперативните цели, предвидени съответно в членове 3, 4 и 5.
ГЛАВА II
ФИНАНСОВА РАМКА
Член 9
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 104 918 000 EUR по текущи цени.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
2. В рамките на финансовия пакет за Програмата се отпускат индикативни суми за допустимите действия по член 8, в границите на процентите, посочени в приложението за всеки вид дейност. Комисията може да се отклонява от индикативното разпределение на средства, посочено в приложението, но не може да увеличава предвидения дял от финансовия пакет с повече от 20 % за всеки вид действие.
При възникване на необходимост прагът от 20 % да бъде надхвърлен, Комисията е оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 14 за изменение на индикативното разпределение на средства, посочено в приложението.
Член 10
Видове финансови интервенции и съфинансиране
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовата подкрепа по линия на Програмата за допустими действия, изброени в член 8, се извършва под някоя от следните форми:
а)
безвъзмездни средства;
б)
възлагане на обществени поръчки;
в)
възстановяването на разходите за участие в дейности по Програмата, направени от представителите, посочени в член 7, параграф 3.
3. Закупуването на оборудване не може да бъде единствен компонент на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства.
4. Нивото на съфинансиране за безвъзмездни средства, отпуснати по линия на Програмата, не може да надвишава 80 % от допустимите разходи. В извънредни и надлежно обосновани случаи, определени в годишните работни програми по член 11, например когато държави членки са изложени на висок риск по отношение на финансовите интереси на Съюза, нивото на съфинансиране не може да надвишава 90 % от допустимите разходи.
Член 11
Годишни работни програми
За целите на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми. Тези програми служат да се гарантира, че общата, специфичната и оперативните цели, предвидени съответно в членове 3, 4 и 5, се изпълняват последователно и съгласувано и в тях се набелязват очакваните резултати, методът на изпълнение и общият им размер. По отношение на безвъзмездните средства годишните работни програми включват финансираните действия, критериите за избор и отпускане на финансиране и максималното ниво на съфинансиране.
Средствата, разпределени за действия в областта на комуникацията по линия на Програмата, допринасят също и за покриване на институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел, предвидена в член 3.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяването на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одит по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по Програмата.
3. OLAF може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (10), с оглед установяване дали е налице измама, корупция или каквато и да било друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансиран по Програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразумения за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договори, споразумения и решения за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се оправомощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответната си компетентност.
ГЛАВА III
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНКА И ДЕЛЕГИРАНИ ПРАВОМОЩИЯ
Член 13
Мониторинг и оценка
1. Комисията предоставя ежегодно на Европейския парламент и на Съвета информация относно годишното изпълнение на Програмата, включително относно постигането на целите на Програмата и резултатите. В нея се включва информация относно сътрудничеството и координацията между Комисията и държавите членки и последователността и допълването с други съответни програми и действия на равнището на Съюза. Комисията редовно разпространява, включително в съответните уебсайтове, резултатите от дейностите, подкрепени по линия на Програмата, с цел повишаване на прозрачността при усвояването на тези средства.
2. Комисията извършва задълбочена оценка на Програмата и представя на Европейския парламент и на Съвета:
а)
до 31 декември 2017 г., независим междинен доклад за оценка на постигането на целите по всички действия, резултатите и въздействията, ефективността и ефикасността при използването на ресурсите и тяхната добавена стойност за Съюза, с оглед вземането на решение за подновяване, изменяне или преустановяване на действията; в междинния доклад за оценката се разглеждат също възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност на Програмата, продължаващата значимост на всички цели на Програмата, както и приноса на действията за приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж; в него се вземат предвид освен това резултатите от оценката на постигането на целите на програма „Херкулес II“;
б)
до 31 декември 2021 г., окончателен доклад за оценка относно постигането на целите на Програмата, включително нейната добавена стойност; в допълнение се оценяват дългосрочните въздействия и устойчивостта на ефекта от Програмата, с оглед тази оценка да послужи за основа на решение за евентуално подновяване, изменение или преустановяване на всяка последваща програма.
3. Всички участващи държави и други бенефициери предоставят на Комисията всички необходими данни и информация, за да се подобри прозрачността и отчетността и да се даде възможност за мониторинг и оценка, включително на сътрудничеството и координацията, на Програмата, както е посочено в параграфи 1 и 2.
Член 14
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове по член 9 се предоставя на Комисията за период от седем години, считано от 21 март 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Отмяна
Решение № 804/2004/ЕО се отменя.
Въпреки това финансовите задължения, свързани с дейностите, провеждани съгласно това решение и задълженията за отчет, посочени в него, продължават да се уреждат от това решение до изпълнението на тези задължения.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
RÈGLEMENT (UE) N o 250/2014 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 26 février 2014
établissant un programme pour la promotion d’actions dans le domaine de la protection des intérêts financiers de l’Union européenne (programme «Hercule III») et abrogeant la décision no 804/2004/CE
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 325,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis de la Cour des comptes (1),
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
L’Union et les États membres se sont fixé pour objectif de lutter contre la fraude, la corruption et toute autre activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de l’Union, notamment la contrebande et la contrefaçon de cigarettes. Afin d’améliorer l’impact à long terme des dépenses et d’éviter les doubles emplois, une coopération et une coordination étroites et régulières devraient être assurées au niveau de l’Union et entre les autorités compétentes des États membres.
(2)
Les actions visant à fournir une meilleure information, à dispenser une formation spécialisée, y compris des études de droit comparé, et à apporter une assistance technique et scientifique contribuent fortement à protéger les intérêts financiers de l’Union et, dès lors, à atteindre un niveau équivalent de protection dans l’ensemble de l’Union.
(3)
Le soutien accordé par le passé à de telles actions par la décision no 804/2004/CE du Parlement européen et du Conseil (3) (programme «Hercule»), qui a été modifiée et prolongée par la décision no 878/2007/CE du Parlement européen et du Conseil (4) (programme Hercule II) a permis de renforcer les actions de l’Union et des États membres en matière de lutte contre la fraude, la corruption et toute autre activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de l’Union.
(4)
La Commission a procédé à un examen des réalisations du programme Hercule II, qui a permis de préciser les efforts déployés et les résultats atteints grâce à celui-ci.
(5)
La Commission a procédé, en 2011, à une analyse d’impact, afin de déterminer si le programme devait être poursuivi.
(6)
Afin de poursuivre, voire de développer les actions menées au niveau de l’Union et des États membres pour lutter contre la fraude, la corruption et toute autre activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de l’Union, notamment la contrebande et la contrefaçon de cigarettes, il convient d’adopter un nouveau programme (ci-après dénommé «programme»), en tenant compte également des nouveaux défis à relever dans un contexte d’austérité budgétaire.
(7)
Le programme devrait être mis en œuvre compte tenu des recommandations et mesures énumérées dans la communication de la Commission du 6 juin 2013 intitulée «Renforcer la lutte contre la contrebande de cigarettes et les autres formes de commerce illicite de produits du tabac - une stratégie globale de l’Union européenne».
(8)
Le programme devrait être mis en œuvre dans le strict respect du règlement (UE, Euratom) no 966/2012 du Parlement européen et du Conseil (5). Conformément à ce règlement, une subvention vise à soutenir financièrement une action destinée à promouvoir la réalisation d’un objectif d’une politique de l’Union et n’a pas pour seul objet l’achat de matériel.
(9)
La participation au programme est ouverte aux États adhérents, aux pays candidats et candidats potentiels bénéficiant d’une stratégie de préadhésion, aux pays partenaires au titre de la politique européenne de voisinage, dans la mesure où leur législation et leurs méthodes administratives applicables se sont suffisamment rapprochées de celles de l’Union, conformément aux principes généraux et aux modalités et conditions générales de participation de ces États et pays aux programmes de l’Union, établis dans les accords-cadres ou décisions des conseils d’association correspondants ou dans des accords similaires, ainsi qu’aux pays de l’Association européenne de libre-échange (AELE) faisant partie de l’Espace économique européen (EEE).
(10)
Il convient que la Commission présente au Parlement européen et au Conseil un rapport indépendant d’évaluation à mi-parcours sur la mise en œuvre du programme et un rapport d’évaluation finale sur la réalisation des objectifs du programme. Il convient en outre que la Commission fournisse, sur une base annuelle, au Parlement européen et au Conseil des informations sur la mise en œuvre annuelle du programme, y compris les résultats des actions ayant bénéficié d’un financement, ainsi que des informations relatives à la cohérence et la complémentarité avec les autres programmes et actions pertinents au niveau de l’Union.
(11)
Le présent règlement respecte les principes de subsidiarité et de proportionnalité. Le programme devrait faciliter la coopération entre les États membres et entre la Commission et les États membres aux fins de la protection des intérêts financiers de l’Union, en étant plus efficace dans l’utilisation des ressources que ne le serait l’échelon national. L’action au niveau de l’Union est nécessaire et justifiée, car elle aide clairement les États membres à protéger collectivement les budgets nationaux et le budget général de l’Union et elle encourage le recours à des structures communes de l’Union pour renforcer la coopération et l’échange d’informations entre autorités compétentes. Le programme ne devrait toutefois pas empiéter sur les responsabilités des États membres.
(12)
Le programme devrait être mis en œuvre pendant une période de sept ans, afin que sa durée soit alignée sur celle du cadre financier pluriannuel prévue par le règlement (UE, Euratom) no 1311/2013 du Conseil (6).
(13)
Afin de fournir un degré de flexibilité dans la répartition des fonds, il convient de déléguer à la Commission le pouvoir d’adopter des actes conformément à l’article 290 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne en ce qui concerne la modification de la répartition indicative de ces fonds. Il importe particulièrement que la Commission procède aux consultations appropriées durant son travail préparatoire, y compris au niveau des experts. Il convient que, lorsqu’elle prépare et élabore des actes délégués, la Commission veille à ce que les documents pertinents soient transmis simultanément, en temps utile et de façon appropriée au Parlement européen et au Conseil.
(14)
Il convient que la Commission adopte les programmes de travail annuels mentionnant les actions bénéficiant d’un financement, les critères de sélection et d’attribution et les cas exceptionnels et dûment justifiés, par exemple des cas concernant des États membres exposés à des risques élevés en ce qui concerne les intérêts financiers de l’Union, dans lesquels le taux maximal de cofinancement de 90 % des coûts éligibles est applicable. La Commission devrait examiner l’application du présent règlement avec les États membres, dans le cadre du comité consultatif pour la coordination de la lutte contre la fraude créé par la décision 94/140/CE de la Commission (7).
(15)
Les États membres devraient s’employer à augmenter les contributions financières auxquelles s’applique le taux de cofinancement fixé pour les subventions octroyées au titre du programme.
(16)
La Commission devrait prendre les dispositions nécessaires pour veiller à ce que les programmes de travail annuels soient cohérents avec les autres programmes bénéficiant d’un financement de l’Union, en particulier dans le domaine des douanes, et qu’ils les complètent, afin de renforcer l’impact global des actions du programme et d’éviter tout chevauchement entre le programme et les autres programmes.
(17)
Le présent règlement établit, pour l’ensemble de la durée du programme, une enveloppe financière qui constitue le montant de référence privilégiée, au sens du point 17 de l’accord interinstitutionnel du 2 décembre 2013 entre le Parlement européen, le Conseil et la Commission sur la discipline budgétaire, la coopération en matière budgétaire et la bonne gestion financière, pour le Parlement européen et le Conseil (8), au cours de la procédure budgétaire annuelle.
(18)
Les intérêts financiers de l’Union devraient être protégés tout au long du cycle de la dépense par l’application de mesures proportionnées, notamment par la prévention et la détection des irrégularités, ainsi que les enquêtes en la matière, par le recouvrement des fonds perdus, indûment versés ou mal employés et, le cas échéant, par l’application de sanctions administratives et financières.
(19)
Il convient d’abroger la décision no 804/2004/CE. Des mesures transitoires devraient être adoptées afin de permettre la clôture des obligations financières liées aux actions menées dans le cadre de ladite décision et des obligations de rapport qui y sont précisées.
(20)
Il convient de garantir que la transition entre le programme Hercule II et le programme soit fluide et sans interruption, et que la durée du programme soit alignée sur le règlement (UE, Euratom) no 1311/2013. Le programme devrait par conséquent s’appliquer à compter du 1er janvier 2014,
ONT ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Objet
Le programme d’action pluriannuel pour la promotion d’actions de lutte contre la fraude, la corruption et toute autre activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de l’Union (programme «Hercule III») (ci-après dénommé «programme») est établi pour la période du 1er janvier 2014 au 31 décembre 2020.
Article 2
Valeur ajoutée
Le programme contribue à toutes les mesures suivantes:
a)
au développement des actions menées au niveau de l’Union et des États membres en vue de lutter contre la fraude, la corruption et toute autre activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de l’Union, notamment la lutte contre la contrebande et la contrefaçon de cigarettes;
b)
au renforcement de la coopération et de la coordination transnationales au niveau de l’Union, entre les autorités des États membres, la Commission et l’Office européen de lutte antifraude (OLAF) et, en particulier, à l’efficacité et l’efficience des opérations transfrontières;
c)
à une prévention efficace de la fraude, de la corruption et de toute autre activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de l’Union, en proposant une formation commune spécialisée au personnel des administrations nationales et régionales, ainsi qu’à d’autres parties prenantes.
Le programme permet notamment des économies découlant de l’acquisition collective de matériel spécialisé et de bases de données destinés aux parties prenantes, ainsi que de la formation spécialisée.
Article 3
Objectif général
Le programme a pour objectif général de protéger les intérêts financiers de l’Union et, partant, de renforcer la compétitivité de l’économie de l’Union et d’assurer la protection de l’argent du contribuable.
Article 4
Objectif spécifique
Le programme a pour objectif spécifique de prévenir et de combattre la fraude, la corruption et toute autre activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de l’Union.
La réalisation de cet objectif spécifique se mesure notamment par référence à des niveaux cibles et des bases et au moyen de tous les indicateurs clés de performance suivants:
a)
le nombre des saisies, confiscations et recouvrements après détection de fraudes par des actions conjointes et des opérations transfrontières;
b)
la valeur ajoutée et l’utilisation effective des équipements techniques ayant bénéficié d’un cofinancement;
c)
l’échange d’informations entre États membres concernant les résultats atteints grâce au matériel technique;
d)
le nombre d’activités de formation et leur type, y compris le nombre de formations spécialisées.
Article 5
Objectifs opérationnels
Les objectifs opérationnels du programme sont les suivants:
a)
faire progresser, au-delà des niveaux actuels, la prévention de la fraude et de toute autre activité illégale, ainsi que les enquêtes en la matière, en renforçant la coopération transnationale et pluridisciplinaire;
b)
accroître la protection des intérêts financiers de l’Union contre la fraude en facilitant l’échange d’informations, d’expériences et de bonnes pratiques, ainsi que l’échange de personnel;
c)
renforcer la lutte contre la fraude et toute autre activité illégale en fournissant un appui technique et opérationnel aux enquêtes nationales, et en particulier aux autorités douanières et répressives;
d)
limiter l’exposition actuellement connue des intérêts financiers de l’Union à la fraude, à la corruption et à d’autres activités illégales, en vue d’enrayer le développement d’une économie illégale dans des grands secteurs à risque comme la fraude organisée, y compris la contrebande et la contrefaçon de cigarettes;
e)
relever le niveau de développement de la protection juridique et judiciaire spécifique des intérêts financiers de l’Union contre la fraude, en favorisant les analyses de droit comparé.
Article 6
Organismes éligibles à un financement
Chacun des organismes suivants est éligible à un financement au titre du programme:
a)
les administrations nationales ou régionales d’un pays participant visé à l’article 7, paragraphe 1, qui œuvrent en faveur du renforcement de l’action au niveau de l’Union en matière de protection des intérêts financiers de l’Union;
b)
les instituts de recherche et d’enseignement et les entités sans but lucratif, dans la mesure où ils ont été créés et exercent leur activité depuis au moins un an, dans un pays participant visé à l’article 7, paragraphe 1, et œuvrent en faveur du renforcement de l’action au niveau de l’Union en matière de protection des intérêts financiers de l’Union.
Article 7
Participation au programme
1. Les pays participants sont les États membres et les pays visés au paragraphe 2 (ci-après dénommés «pays participants»).
2. La participation au programme est ouverte aux pays suivants:
a)
les États adhérents, les pays candidats et candidats potentiels bénéficiant d’une stratégie de préadhésion, conformément aux principes généraux et aux modalités et conditions générales de participation de ces États et pays aux programmes de l’Union, établis dans les accords-cadres ou décisions des conseils d’association correspondants ou dans des accords similaires;
b)
les pays partenaires au titre de la politique européenne de voisinage, dans la mesure où leur législation et leurs méthodes administratives applicables sont suffisamment alignées sur celles de l’Union. Les pays partenaires en question participent au programme conformément aux dispositions à définir avec ces pays après la conclusion d’accords-cadres relatifs à leur participation aux programmes de l’Union;
c)
les pays de l’Association européenne de libre-échange (AELE) participant à l’Espace économique européen (EEE), conformément aux conditions fixées dans l’accord sur l’Espace économique européen.
3. Les représentants des pays qui participent au processus de stabilisation et d’association pour les pays de l’Europe du Sud-Est, de la Fédération de Russie, de certains pays avec lesquels l’Union a conclu un accord d’assistance mutuelle en matière de fraude, et d’organisations internationales et d’autres organisations concernées, peuvent participer aux actions organisées au titre du programme chaque fois que cela est utile pour réaliser l’objectif général et l’objectif spécifique visés aux articles 3 et 4 respectivement. Ces représentants participent au programme conformément aux dispositions pertinentes du règlement (UE, Euratom) no 966/2012.
Article 8
Actions éligibles
Le programme apporte, dans les conditions énoncées dans les programmes de travail annuels visés à l’article 11, un soutien financier approprié en faveur de toutes les actions suivantes:
a)
assistance technique spécialisée aux autorités compétentes des États membres consistant en l’une ou plusieurs des actions suivantes:
i)
apporter des connaissances spécifiques et fournir du matériel spécialisé et techniquement avancé et des outils informatiques efficaces facilitant la coopération transnationale et la coopération avec la Commission;
ii)
fournir l’aide nécessaire et faciliter les enquêtes, notamment la mise en place d’équipes d’enquêteurs et d’opérations transfrontières communes;
iii)
soutenir la capacité des États membres à stocker et à détruire les cigarettes saisies, ainsi que les services analytiques indépendants en ce qui concerne l’analyse des cigarettes saisies;
iv)
intensifier les échanges de personnel dans le contexte de projets spécifiques, notamment dans le domaine de la lutte contre la contrebande et la contrefaçon de cigarettes;
v)
fournir un appui technique et opérationnel aux autorités répressives des États membres dans leur lutte contre les activités transfrontières illégales et la fraude portant atteinte aux intérêts financiers de l’Union, et en particulier aux autorités douanières;
vi)
renforcer les capacités, en matière de technologies de l’information, de l’ensemble des pays participants grâce au développement et à la mise à disposition de bases de données spécifiques et d’outils informatiques facilitant l’accès aux données et leur analyse;
vii)
accroître les échanges de données, concevoir et fournir des outils informatiques pour les enquêtes et assurer le suivi des activités de renseignement;
b)
organisation de formations spécialisées ciblées et d’ateliers de formation à l’analyse des risques ainsi que, le cas échéant, de conférences, visant à la réalisation d’une ou de plusieurs des actions suivantes:
i)
améliorer encore la compréhension des mécanismes nationaux et de l’Union;
ii)
organiser le partage de l’expérience et des bonnes pratiques entre les autorités concernées des pays participants, y compris les services répressifs spécialisés, ainsi que les représentants des organisations internationales visées à l’article 7, paragraphe 3;
iii)
coordonner les actions des pays participants et des représentants des organisations internationales, tels qu’ils sont définis à l’article 7, paragraphe 3;
iv)
diffuser les connaissances, notamment en ce qui concerne une meilleure définition des risques à des fins d’enquête;
v)
développer les activités de recherche de haut niveau, notamment les études;
vi)
renforcer la coopération entre praticiens et universitaires;
vii)
sensibiliser davantage les magistrats et autres juristes à la protection des intérêts financiers de l’Union;
c)
toute autre action non visée au point a) ou b) du présent article et prévue par les programmes de travail annuels visés à l’article 11, qui est nécessaire pour réaliser l’objectif général, l’objectif spécifique et les objectifs opérationnels énoncés respectivement aux articles 3, 4 et 5.
CHAPITRE II
CADRE FINANCIER
Article 9
Enveloppe financière
1. L’enveloppe financière pour l’exécution du programme, pour la période du 1er janvier 2014 au 31 décembre 2020, est établie à 104 918 000 EUR (à prix courants).
Les crédits annuels sont autorisés par le Parlement européen et le Conseil dans les limites du cadre financier pluriannuel.
2. Dans le cadre de l’enveloppe financière du programme, des montants indicatifs sont affectés aux actions éligibles énumérées à l’article 8, dans les limites des pourcentages fixés à l’annexe pour chaque type d’action. La Commission peut s’écarter de la répartition indicative des fonds figurant à l’annexe, mais elle ne peut relever la part de l’enveloppe financière allouée de plus de 20 % pour chaque type d’action.
Au cas où il serait nécessaire de dépasser cette limite de 20 %, la Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 14 pour modifier la répartition indicative des fonds figurant à l’annexe.
Article 10
Types d’intervention financière et cofinancement
1. La Commission met en œuvre le programme conformément au règlement (UE, Euratom) no 966/2012.
2. Le soutien financier apporté au titre du programme pour les actions éligibles prévues à l’article 8 prend l’une des formes suivantes:
a)
subventions;
b)
passations de marchés publics;
c)
remboursement des coûts supportés par les représentants visés à l’article 7, paragraphe 3, pour participer aux actions du programme.
3. L’achat de matériel n’est pas l’unique composante de la convention de subvention.
4. Le taux de cofinancement pour les subventions octroyées au titre du programme n’excède pas 80 % des coûts éligibles. Dans des cas exceptionnels et dûment justifiés, définis dans les programmes de travail annuels visés à l’article 11, par exemple des cas concernant des États membres exposés à des risques élevés en ce qui concerne les intérêts financiers de l’Union, le taux de cofinancement n’excède pas 90 % des coûts éligibles.
Article 11
Programmes de travail annuels
La Commission adopte des programmes de travail annuels aux fins de la mise en œuvre du programme. Ceux-ci permettent d’assurer la mise en œuvre cohérente de l’objectif général, de l’objectif spécifique et de l’objectif opérationnel énoncés respectivement aux articles 3, 4 et 5 et précisent les résultats escomptés, les modalités de mise en œuvre et leur montant total. Les programmes de travail annuels mentionnent, pour les subventions, les actions bénéficiant d’un financement, les critères de sélection et d’attribution et le taux maximal de cofinancement.
Les ressources allouées aux actions de communication au titre du programme contribuent également à couvrir la communication institutionnelle sur les priorités politiques de l’Union, dans la mesure où elles sont liées à l’objectif général prévu à l’article 3.
Article 12
Protection des intérêts financiers de l’Union
1. La Commission prend les mesures appropriées pour garantir la protection des intérêts financiers de l’Union lors de la mise en œuvre d’actions financées au titre du présent règlement, par l’application de mesures préventives contre la fraude, la corruption et toute autre activité illégale, par des contrôles efficaces et, si des irrégularités sont décelées, par le recouvrement des montants indûment versés et, si nécessaire, par des sanctions administratives et financières effectives, proportionnées et dissuasives.
2. La Commission ou ses représentants et la Cour des comptes disposent d’un pouvoir de contrôle, sur pièces et sur place, à l’égard de tous les bénéficiaires de subventions, contractants et sous-traitants qui ont reçu des fonds de l’Union au titre du programme.
3. L’OLAF peut mener des enquêtes, et notamment effectuer des contrôles et vérifications sur place conformément aux dispositions et procédures prévues par le règlement (UE, Euratom) no 883/2013 du Parlement européen et du Conseil (9) et par le règlement (Euratom, CE) no 2185/96 du Conseil (10), en vue d’établir l’existence éventuelle d’une fraude, d’un acte de corruption ou de toute autre activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de l’Union, dans le cadre d’une convention de subvention, d’une décision de subvention ou d’un contrat bénéficiant d’un financement au titre du programme.
4. Sans préjudice des paragraphes 1, 2 et 3, les accords de coopération conclus avec des pays tiers et des organisations internationales, les contrats, les conventions de subvention et les décisions de subvention, résultant de l’application du présent règlement, contiennent des dispositions habilitant expressément la Commission, la Cour des comptes et l’OLAF à procéder à ces contrôles et enquêtes, selon leurs compétences respectives.
CHAPITRE III
SUIVI, ÉVALUATION ET DÉLÉGATION DE POUVOIR
Article 13
Suivi et évaluation
1. La Commission rend compte au Parlement européen et au Conseil, sur une base annuelle, de la mise en œuvre du programme, y compris pour ce qui est de la réalisation des objectifs du programme et des résultats. Sont incluses les informations sur la coopération et la coordination entre la Commission et les États membres et sur la cohérence et la complémentarité avec d’autres programmes pertinents et avec des actions au niveau de l’Union. La Commission diffuse en permanence, y compris sur les sites internet pertinents, les résultats des actions ayant bénéficié d’un financement dans le cadre du programme, afin d’accroître la transparence sur l’utilisation des fonds.
2. La Commission procède à une évaluation approfondie du programme et présente au Parlement européen et au Conseil:
a)
le 31 décembre 2017 au plus tard, un rapport indépendant d’évaluation à mi-parcours sur la réalisation des objectifs de l’ensemble des actions, les résultats et les incidences, l’efficacité et l’efficience de l’utilisation des ressources et sa valeur ajoutée pour l’Union, en vue d’une décision concernant la reconduction, la modification ou la suspension des actions; le rapport d’évaluation à mi-parcours porte en outre sur les possibilités de simplification, ainsi que sur la cohérence interne et externe du programme, et vise à établir si les objectifs sont toujours pertinents et si les actions contribuent aux priorités de l’Union en matière de croissance intelligente, durable et inclusive; il tient également compte des résultats des évaluations relatives à la réalisation des objectifs du programme Hercule II;
b)
le 31 décembre 2021 au plus tard, un rapport d’évaluation finale sur la réalisation des objectifs du programme, y compris sa valeur ajoutée; par ailleurs, les incidences à long terme et la durabilité des effets du programme sont évaluées afin de contribuer à une décision sur l’éventualité de reconduire, de modifier ou de suspendre un programme ultérieur.
3. L’ensemble des pays participants et autres bénéficiaires fournissent à la Commission toutes les données et informations nécessaires pour accroître la transparence et la responsabilisation et permettre le suivi et l’évaluation du programme, y compris en ce qui concerne la coopération et la coordination, comme visé aux paragraphes 1 et 2.
Article 14
Exercice de la délégation
1. Le pouvoir d’adopter des actes délégués conféré à la Commission est soumis aux conditions fixées au présent article.
2. Le pouvoir d’adopter des actes délégués visé à l’article 9 est conféré à la Commission pour une période de sept ans à compter du 21 mars 2014.
3. La délégation de pouvoir visée à l’article 9 peut être révoquée à tout moment par le Parlement européen ou le Conseil. La décision de révocation met fin à la délégation de pouvoir qui y est précisée. La révocation prend effet le jour suivant la publication de ladite décision au Journal officiel de l’Union européenne ou à une date ultérieure qui est précisée dans ladite décision. Elle ne porte pas atteinte à la validité des actes délégués déjà en vigueur.
4. Aussitôt qu’elle adopte un acte délégué, la Commission le notifie au Parlement européen et au Conseil simultanément.
5. Un acte délégué adopté en vertu de l’article 9 n’entre en vigueur que si le Parlement européen ou le Conseil n’a pas exprimé d’objections dans un délai de deux mois à compter de la notification de cet acte au Parlement européen et au Conseil ou si, avant l’expiration de ce délai, le Parlement européen et le Conseil ont tous deux informé la Commission de leur intention de ne pas exprimer d’objections. Ce délai est prolongé de deux mois à l’initiative du Parlement européen ou du Conseil.
CHAPITRE IV
DISPOSITIONS FINALES
Article 15
Abrogation
La décision no 804/2004/CE est abrogée.
Toutefois, les obligations financières liées aux actions menées dans le cadre de ladite décision et les obligations de rapport qui y sont précisées continuent à être régies par cette décision jusqu’à l’achèvement de ces obligations.
Article 16
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à partir du 1er janvier 2014.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Strasbourg, le 26 février 2014.