РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 256/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
относно нотифицирането до Комисията на инвестиционните проекти в областта на енергийната инфраструктура в Европейския съюз, за замяна на Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Наличието на цялостна картина на развитието на инвестициите в областта на енергийната инфраструктура в Съюза е от съществено значение за развитието на енергийната политика на Съюза, както и за да може Европейската комисия да изпълнява задачите си в областта на енергетиката. Наличието на редовна и актуална информация следва да даде възможност на Комисията да прави необходимите сравнения и оценки и да предлага подходящи мерки въз основа на съответните данни и анализи, по-специално по отношение на бъдещия баланс между предлагането и търсенето на енергия.
(2)
През последните години енергийната обстановка в Съюза и извън него значително се промени, поради което инвестициите в енергийната инфраструктура се превръщат в ключов въпрос за осигуряването на енергийните доставки за Съюза, за функционирането на вътрешния пазар и за започнатия от Съюза преход към нисковъглеродна енергийна система.
(3)
Новият енергиен контекст изисква значителни инвестиции във всички видове инфраструктура във всичките енергийни сектори, както и разработване на нови видове инфраструктура и нови технологии, които да навлязат на пазара. Либерализацията на енергийния сектор и по-нататъшното интегриране на вътрешния пазар отреждат по-важна роля на икономическите оператори в инвестиционния процес. В същото време някои нови изисквания на енергийната политика, като например целите, засягащи микса на горива, ще доведат до промяна в политиката на държавите-членки в посока на създаването на нова и/или модернизирана енергийна инфраструктура.
(4)
Във връзка с това следва да се обърне по-голямо внимание на инвестициите в енергийна инфраструктура в Съюза, по-специално за да се предвиждат проблемите, да се насърчават добрите практики и да се постигне по-голяма прозрачност по отношение на бъдещото развитие на енергийната система на Съюза.
(5)
Ето защо Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да разполагат с точни данни и информация за инвестиционните проекти, включително относно извеждането от експлоатация, в най-значимите компоненти на енергийната система на Съюза.
(6)
Данните и информацията за предвидимите промени в мощностите за производство, пренос и съхранение на енергия и за проектите в различните сектори на енергетиката са от интерес за Съюза и имат значение за бъдещите инвестиции. Ето защо, необходимо е да се осигури нотифициране до Комисията на инвестиционните проекти с вече започнали дейности съответно по изграждане или извеждане от експлоатация, или също проектите, за които е взето окончателно инвестиционно решение.
(7)
Съгласно членове 41 и 42 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия (Договора за Евратом), предприятията са длъжни да нотифицират инвестиционните си проекти. Необходимо е тази информация да бъде допълнена, по-специално, с периодично докладване относно изпълнението на инвестиционните проекти. Такова допълнително докладване не засяга членове 41-44 от Договора за Евратом. Налагането на двойно бреме за предприятията обаче следва да се избягва при всяка възможност.
(8)
За да може Комисията да разполага с надеждна картина за бъдещото развитие на енергийната система в Съюза като цяло, необходимо е да има хармонизирана рамка за докладване по отношение на инвестиционните проекти, основаваща се на актуализирани категории официални данни и информация, които да се предоставят от държавите-членки.
(9)
За тази цел държавите-членки следва да нотифицират до Комисията данни и информация за инвестиционните проекти за планираната или изграждана енергийна инфраструктура на тяхна територия в областта на производството, съхранението и преноса на течни горива, природен газ, електроенергия, включително електроенергия от възобновяеми източници, електроенергия от въглища и лигнит, комбинираното производство на електроенергия и полезна топлоенергия, производството на биогорива, както и в областта на улавянето, преноса и съхранението на въглероден диоксид. Държавите-членки следва също така да нотифицират до Комисията данни и информация за инвестиционните проекти за междусистемни електро- и газопреносни връзки с трети държави. Съответните предприятия следва да са задължени да предоставят такива данни и информация на съответната държава-членкиа.
(10)
Като се има предвид времевият хоризонт на инвестиционните проекти в енергийния сектор, докладването веднъж на всеки две години би трябвало да е достатъчно.
(11)
С оглед да бъдат избегнати непропорционални административни натоварвания и да се сведат до минимум разходите на държавите-членки и на предприятията, по-специално на малките и средните предприятия, настоящият регламент следва да разрешава освобождаване на държавите-членки и на предприятията от задължения за докладване, при условие че на Комисията вече е предоставена равностойна информация в съответствие с отнасящите се за енергетиката правни актове на Съюза и насочени към постигане на целите за изграждане на конкурентни енергийни пазари в Съюза, за постигане на устойчиво развита енергийна система в Съюза и за сигурност на енергийните доставки за Съюза. Ето защо следва да се избягва дублирането на изискванията за докладване, предвидени в третия пакет от документи за вътрешния пазар на електроенергия и природен газ. С цел да намали тежестта във връзка с докладването, Комисията следва да окаже помощ на държавите-членки, за да изясни в кои случаи счита, че данните или информацията, които вече са били нотифицирани до нея съгласно други правни актове, изпълняват изискванията на настоящия регламент.
(12)
За обработката на данните, както и за да се опрости и обезпечи сигурността на нотифицирането на данните, Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да могат да вземат всички подходящи мерки в това отношение, по-специално използването на интегрирани инструменти и процедури от областта на информационните технологии, което следва да гарантира поверителността на данните или информацията, нотифицирани до Комисията.
(13)
Защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от страна на държавите-членки е уредена с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), а защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от Комисията е уредена с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4). Настоящият регламент не променя тези разпоредби.
(14)
Държавите-членки или техните упълномощени институции и Комисията следва да запазват поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация. Ето защо държавите-членки или техните упълномощени институции следва да агрегират такива данни и информация на национално равнище преди предаването им на Комисията, с изключение на данните и информацията, свързани с трансгранични проекти за пренос на енергия. Ако е необходимо, Комисията следва допълнително да агрегира тази информация, така че да предотврати разкриването или определянето по дедуктивен път на данни за отделните предприятия или инсталации.
(15)
Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да изготвят периодичен междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система на Съюза, и когато това е целесъобразно, по-подробен анализ на определени аспекти на енергийната система. Тези анализи следва, по-специално, да допринасят за повишаването на енергийната сигурност чрез установяването на възможни инфраструктурни и инвестиционни несъответствия от гледна точка на постигането на баланс между предлагането и търсенето на енергия. Също така, анализите следва да се използват при обсъждане на равнището на Съюза на енергийните инфраструктури, и затова следва да бъдат изпращани на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет и да бъдат предоставяни на разположение на заинтересованите страни.
(16)
Малките и средните предприятия ще могат, в контекста на извършваното от тях инвестиционно планиране, да се възползват от междусекторния анализ на Комисията и от данните и информацията, публикувани от нея в съответствие с настоящия регламент.
(17)
Комисията може да използва съдействие от експерти от държавите-членки или други компетентни експерти, с оглед постигане на общо разбиране за потенциалните несъответствия в инфраструктурата и свързаните с тях рискове и за да се насърчи прозрачността по отношение на бъдещото развитие, което е от особен интерес за новите участници на пазара.
(18)
Настоящият регламент следва да замени Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010 на Съвета (5), който беше отменен от Съда на Европейския съюз на 6 септември 2012 г. (6), но действието му беше запазено до влизането в сила на нов регламент. Следователно с влизането в сила на настоящия регламент, отмяната на Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010, както беше постановено от Съда, следва да породи действие. Освен това Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета (7), който беше отменен от отменения Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010, следва да бъде отменен от настоящия регламент.
(19)
Формата и подробните технически изисквания за нотификация до Комисията на данни и информация относно инвестиционните проекти в областта на енергийната инфраструктура са зададени в Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010 на Комисията (8). Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010 следва да продължи да се прилага до неговото преразглеждане, което ще бъде направено след приемането на настоящия регламент.
(20)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради техния обхват и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се въвежда обща нормативна уредба за нотификация до Комисията на данни и информация за инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в секторите на течните горива, природния газ, въглищата, електроенергията, включително електроенергията от възобновяеми източници, електроенергията от въглища и лигнит, комбинираното производство на електроенергия и полезна топлоенергия, както и за инвестиционните проекти за производство на биогорива и за улавяне, пренос и съхранение на въглероден диоксид, генериран в тези сектори.
2. Настоящият регламент се прилага за инвестиционните проекти от посочените в приложението видове, които са с вече започнали дейности по изграждане или извеждане от експлоатация, или за които е взето окончателно инвестиционно решение.
Също така, държавите-членки могат да предоставят прогнозни данни или предварителна информация за инвестиционните проекти от посочените в приложението видове, по които е планирано започването на строителство в рамките на пет години или извеждане от експлоатация в рамките на три години, но за които още не е взето окончателно инвестиционно решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„Инфраструктура“ означава всякакъв вид инсталации или част от инсталация, свързани с производството, преноса и съхранението, включително междусистемните връзки между Съюза и трети държави;
2)
„Инвестиционни проекти“ означава проекти, имащи за цел:
i)
изграждане на нова инфраструктура;
ii)
преобразуване, модернизация, увеличаване или намаляване на капацитета на съществуваща инфраструктура;
iii)
частично или пълно извеждане от експлоатация на съществуваща инфраструктура;
3)
„Окончателно инвестиционно решение“ означава решението, взето на равнището на предприятие, за окончателно заделяне на средства за инвестиционния етап на даден проект;
4)
„Инвестиционен етап“ означава етапът, по време на който се извършва изграждането или извеждането от експлоатация и се правят капиталови разходи; този етап не включва етапа на планиране;
5)
„Етап на планиране“ означава етапът, по време на който се подготвя изпълнението на проекта, и който може да включва, в зависимост от конкретния случай, технико-икономическа оценка, предпроектни и технически проучвания, получаване на лицензи и разрешения и поемане на капиталови разходи;
6)
„Инвестиционни проекти в процес на изграждане“ означава инвестиционни проекти, чиито строителни работи са започнали и за които вече са направени капиталови разходи;
7)
„Извеждане от експлоатация“ означава етапът, по време на който окончателно се спира експлоатацията на даден инфраструктурен обект;
8)
„Производство“ означава генерирането на електроенергия и производството на горива, включително биогорива;
9)
„Пренос“ означава транспортирането на енергийни източници или продукти или въглероден диоксид по мрежа, по-специално:
i)
по тръбопроводи, различни от тръбопроводната мрежа на находището/производителя (upstream pipeline network) и от тръбопроводните мрежи, използвани предимно за разпределение; или
ii)
по електрически мрежи за свръхвисоко и високо напрежение, различни от мрежите, използвани предимно за електроразпределение;
10)
„Улавяне“ означава процеса на улавяне на въглероден диоксид от промишлени инсталации за съхранение;
11)
„Съхранение“ означава временното или постоянното складиране на енергия или енергийни източници в надземна или подземна инфраструктура или геоложки обекти, или нагнетяването и задържането на въглероден диоксид в подземни геоложки образувания;
12)
„Предприятие“ означава всяко физическо или юридическо частно или публично лице, което взема решения за инвестиционни проекти или ги изпълнява;
13)
„Енергийни източници“ означава:
i)
първични енергийни източници, като например нефт, природен газ или въглища;
ii)
преобразувани енергийни източници, като например електроенергия;
iii)
възобновяеми енергийни източници, включително водноелектрическа енергия, биомаса, биогаз, вятърна енергия, слънчева енергия, енергия на приливите и отливите, енергия на вълните и геотермална енергия; както и
iv)
енергийни продукти, като например рафинирани нефтопродукти и биогорива;
14)
„Специален орган“ означава орган, на който по силата на специфичен за енергийния сектор правен акт на Съюза са възложени подготовката и приемането на многогодишни планове за развитие на енергийните мрежи и за инвестиции в целия ЕС в областта на енергийната инфраструктура, като например Европейската мрежа на операторите на електропреносни системи (ENTSO-E), посочена в член 4 от Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), и Европейската мрежа на операторите на газопреносни системи (ENTSO-G), посочена в член 4 от Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета (10);
15)
„Агрегирани данни“ означава данни, агрегирани на равнището на една или повече държави-членки.
Член 3
Нотификация на данни
1. Без да излизат извън рамките на пропорционалното натоварване за събиране и докладване на данни, държавите-членки или институциите, на които те възложат тази задача, трябва да компилират всички данни и информация, изисквани в настоящия регламент, започвайки от 1 януари 2015 г. и след това - на всеки две години.
Те трябва да нотифицират до Комисията посочените в настоящия регламент данни и съответната проектна информация в 2015 г., като тази година е първата година на докладване, и след това - на всеки две години. Така нотифицираните данни трябва да са в агрегиран вид, освен данните и съответната информация, свързани с трансгранични проекти за пренос на енергия.
Държавите-членки или упълномощените от тях институции трябва да нотифицират данните и съответната проектна информация в агрегиран вид в срок до 31 юли от съответната година на докладване.
2. Държавите-членки или упълномощените от тях институции се освобождават от задълженията по параграф 1, ако и доколкото в съответствие със специфичните за енергийния сектор правни актове на Съюза или с Договора за Евратом:
а)
съответната държава-членка или упълномощената от нея институция вече са нотифицирали до Комисията исканите данни или информация, отговарящи на,тези, изисквани по настоящия регламент, и са посочили датата на съобщаването и съответния специфичен правен акт; или
б)
на специален орган е възложена подготовката на многогодишен инвестиционен план за енергийна инфраструктура на равнището на ЕС и за тази цел той събира данни и информация, отговарящи на тези, изисквани по настоящия регламент. В такъв случай и за целите на настоящия регламент, този специален орган трябва да нотифицира всички съответни данни и информация до Комисията.
Член 4
Източници на данни
Съответните предприятия трябва да нотифицират посочените в член 3 данни или информация до държавите-членки (или на техните упълномощени институции), на чиято територия планират да изпълнят инвестиционни проекти, преди 1 юни от всяка година на докладване. Подадените данни и информация трябва да отразяват състоянието на инвестиционните проекти към 31 март от съответната година на докладване.
Изискването в първата алинея не се отнася за предприятия, по отношение на които държавата-членка реши да използва други начини за предоставяне на Комисията на посочените в член 3 данни или информация, при условие че предоставените данни или информация са съпоставими.
Член 5
Съдържание на нотифицираната информация
1. По отношение на видовете инвестиционни проекти, изброени в приложението, нотификацията по член 3 трябва да включва, когато е целесъобразно:
а)
размера на планирания или изграждан капацитет;
б)
вида и основните характеристики на инфраструктурата или на планирания или изграждан капацитет, включително, в съответните случаи, местонахождението на трансграничните проекти за пренос на енергия;
в)
вероятната година на пускане в експлоатация;
г)
вида на използваните енергийни източници;
д)
инсталациите, чрез които може да се реагира при кризи в сигурността на доставките, като например съоръжения, даващи възможност за пренос в обратна посока или за преминаване към друго гориво; както и
е)
съоръженията за системи за улавяне на въглерод или реконструкциите на съществуващи инсталации с цел въвеждане на улавяне и съхранение на въглерод.
2. По отношение на всяко предложено извеждане от експлоатация на мощности, нотификацията по член 3 трябва да включва:
а)
естеството и мощността/капацитета на съответния инфраструктурен обект; както и
б)
вероятната година на извеждане от експлоатация.
3. Всяка нотификация по член 3 трябва да включва, по целесъобразност:
а)
целия обем на инсталираните мощности/капацитет за производство, пренос и съхранение, които съществуват към началото на съответната година на докладване, или чиято експлоатация е прекратена за период, по-дълъг от три години; както и
б)
съответна информация относно закъснения и/или препятствия пред изпълнението на инвестиционен проект, в случаите, когато държавите-членки, техните упълномощени институции или съответният специален орган притежават тази информация.
Член 6
Качество и публичност на данните
1. Държавите-членки, техните упълномощени институции или, в съответните случаи, специалните органи, са длъжни да се стремят да осигурят качество, релевантност, точност, яснота, навременност и съгласуваност на данните и информацията, които нотифицират до Комисията.
Когато нотификацията се прави от специални органи, нотифицираните данни и информация могат да бъдат придружени от подходящи обяснителни бележки от държавите-членки.
2. Комисията може да публикува предоставените съгласно настоящия регламент агрегирани данни и информация, по-специално в посочените в член 10, параграф 3 анализи, при условие че няма разкриване на данни относно отделни предприятия или инсталации, нито възможност за тяхното извеждане по дедуктивен път.
3. Държавите-членки, упълномощените от тях институции или Комисията са длъжни да запазват поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация, с които разполагат.
Член 7
Разпоредби за прилагане
В рамките, установени с настоящия регламент, и до 10 юни 2014 г. Комисията трябва да приеме необходимите разпоредби за прилагането на настоящия регламент, отнасящи се за формата и другите технически подробности във връзка с нотифицирането на данните и информацията по член 3 и член 5. Дотогава продължава да се прилага Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010.
Член 8
Обработка на данните
Комисията носи отговорност за разработването, хостинга, управлението и поддръжката на информационните ресурси, необходими за получаване, съхранение и извършване на обработка на данните или информацията относно енергийните инфраструктури, нотифицирани до Комисията съгласно настоящия регламент.
Комисията също така гарантира, че ресурсите в сферата на информационните технологии, посочени в първата алинея, гарантират поверителността на данните или информацията, които са били нотифицирани съгласно настоящия регламент.
Член 9
Защита на лицата във връзка с обработката на данни
Настоящият регламент не засяга правото на Съюза и, по-специално, не променя задълженията на държавите-членки по отношение на обработката на лични данни, които задължения са формулирани в Директива 95/46/ЕО, или задълженията на институциите и органите на Съюза съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001, по отношение на обработката от тяхна страна на лични данни при изпълнение на задълженията им.
Член 10
Наблюдение и докладване
1. Въз основа на предоставените данни и информация и, ако е подходящо, също и на други източници на данни, включително закупени от Комисията данни, и като се отчитат съответните анализи, като например във връзка с многогодишните планове за развитие на газовите и електроенергийните мрежи, Комисията се задължава да изпраща на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет и да публикува на всеки две години междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система в Съюза. Тези анализи трябва да са насочени, по-специално, към:
а)
откриване на потенциални бъдещи несъответствия между търсенето и предлагането на енергия, които са от значение за енергийната политика на Съюза, включително за функционирането на вътрешния енергиен пазар, като се акцентира върху потенциални бъдещи недостатъци и слабости в инфраструктурата за производство и пренос;
б)
определяне на съществуващите препятствия за инвестициите и насърчаване на най-добрите практики за тяхното преодоляване; както и
в)
увеличаване на прозрачността за съществуващите участници и за потенциалните участници, навлизащи на пазара.
Също така, Комисията може да предоставя всякакви специфични анализи, които сметне за необходими или подходящи, направени въз основа на тези данни и информация.
2. При подготовката на анализите по параграф 1, Комисията може да бъде подпомагана от експерти от държавите-членки и/или други експерти, както и от професионални асоциации, имащи специфична за разглежданата област компетентност.
Комисията е длъжна да дава на всички държави-членки възможност да коментират черновите версии на анализите.
3. Комисията е длъжна да провежда обсъждане на анализите със заинтересовани страни, като Европейската мрежа на операторите на електропреносни системи (ENTSO-E), Европейската мрежа на операторите на газопреносни системи (ENTSO-G), Координационната група по природния газ, Групата за координация в областта на електроенергетиката и Групата за координация в областта на нефта.
Член 11
Преглед
Комисията се задължава до 31 декември 2016 г. да направи преглед на прилагането на настоящия регламент и да представи доклад за резултатите от прегледа на Европейския парламент и на Съвета. В прегледа Комисията трябва да разгледа, inter alia:
а)
възможността за разширяване на обхвата на настоящия регламент с цел включване на:
i)
добива на газ, нефт и въглища;
ii)
терминалите за сгъстен природен газ;
iii)
допълнителни видове съхранение на електроенергия, които понастоящем не са обхванати от настоящия регламент; както и
б)
въпросът дали праговите стойности за инсталациите за енергия от възобновяеми източници следва да бъдат понижени.
При разглеждането на тези варианти, Комисията взема предвид необходимостта от това да се гарантира баланс между увеличената административна тежест и ползите от придобиването на допълнителната информация.
Член 12
Отмяна
Регламент (ЕО) № 736/96 се отменя от 9 април 2014 г.
Член 13
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
RÈGLEMENT (UE) N o 256/2014 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 26 février 2014
concernant la communication à la Commission des projets d’investissement relatifs à des infrastructures énergétiques dans l’Union européenne, remplaçant le règlement (UE, Euratom) no 617/2010 du Conseil et abrogeant le règlement (CE) no 736/96 du Conseil
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 194,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis du Comité économique et social européen (1),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
Obtenir une vue d’ensemble de l’évolution des investissements dans les infrastructures énergétiques au sein de l’Union est essentiel pour l’élaboration de la politique énergétique de l’Union et pour permettre à la Commission de s’acquitter de sa mission dans le domaine de l’énergie. Le fait de disposer régulièrement d’informations et de données actualisées devrait permettre à la Commission de réaliser les comparaisons et évaluations nécessaires, et de proposer des mesures utiles, sur la base de chiffres et d’analyses appropriés, notamment en ce qui concerne le futur équilibre entre l’offre et la demande d’énergie.
(2)
Le paysage énergétique à l’intérieur comme à l’extérieur de l’Union ayant profondément changé ces dernières années, les investissements dans les infrastructures énergétiques sont devenus essentiels pour assurer l’approvisionnement énergétique de l’Union, garantir le fonctionnement du marché intérieur et mener à bien le passage à un système énergétique à faible émission de carbone que l’Union a amorcé.
(3)
Le nouveau contexte énergétique requiert des investissements importants dans tous les types d’infrastructures de l’ensemble des secteurs de l’énergie, ainsi que le développement de nouveaux types d’infrastructures et l’adoption de nouvelles technologies par le marché. La libéralisation du secteur de l’énergie et la poursuite de l’intégration du marché intérieur confèrent aux agents économiques un rôle plus important dans les investissements. Parallèlement, de nouvelles exigences politiques, telles que les objectifs fixés en matière de combinaison de combustibles, amèneront les États membres à réorienter leurs politiques vers la construction de nouvelles infrastructures énergétiques et/ou la modernisation d’infrastructures existantes.
(4)
Dans ce contexte, il convient d’accorder davantage d’attention aux investissements dans les infrastructures énergétiques dans l’Union, notamment afin d’anticiper les problèmes, de promouvoir les meilleures pratiques et d’instaurer une plus grande transparence en ce qui concerne l’évolution future du système énergétique de l’Union.
(5)
La Commission, et en particulier son observatoire du marché de l’énergie, devrait donc disposer de données et d’informations précises sur les projets d’investissement, y compris concernant la mise hors service, pour les composantes les plus importantes du système énergétique de l’Union.
(6)
Les données et informations relatives à l’évolution prévisible des capacités de production, de transport et de stockage ainsi qu’aux projets dans les divers secteurs de l’énergie présentent un intérêt pour l’Union et sont importantes pour les investissements futurs. Il convient, dès lors, d’assurer la communication à la Commission des projets d’investissement pour lesquels les travaux de construction ou de mise hors service ont commencé ou pour lesquels une décision d’investissement définitive a été prise.
(7)
En vertu des articles 41 et 42 du traité instituant la Communauté européenne de l’énergie atomique (ci-après dénommé «traité Euratom»), les entreprises sont tenues de communiquer leurs projets d’investissement. Il convient de compléter ces informations, en particulier, par la communication régulière d’informations sur la mise en œuvre des projets d’investissement. Cette communication supplémentaire est sans préjudice des articles 41 à 44 du traité Euratom. Toutefois, il convient d’éviter autant que possible une duplication des charges pesant sur les entreprises.
(8)
Afin que la Commission dispose d’une vision cohérente de l’évolution future de l’ensemble du système énergétique de l’Union, il est nécessaire de prévoir un cadre harmonisé pour la communication d’informations relatives aux projets d’investissement, fondé sur des catégories actualisées de données et d’informations officielles à transmettre par les États membres.
(9)
À cette fin, les États membres devraient communiquer à la Commission des données et des informations relatives aux projets d’investissement dans les infrastructures énergétiques prévues ou en phase de construction sur leur territoire concernant la production, le stockage et le transport de pétrole, de gaz naturel, d’électricité, y compris d’électricité provenant de sources d’énergie renouvelables, d’électricité produite à partir du charbon et de la lignite, ainsi que la cogénération d’électricité et de chaleur utile; la production de biocarburants; et le captage, le transport et le stockage du dioxyde de carbone. Les États membres devraient également communiquer à la Commission des données et des informations relatives aux projets d’investissement dans des interconnexions électriques et des interconnexions gazières avec des pays tiers. Les entreprises concernées devraient avoir l’obligation de communiquer les données et informations en question à l’État membre concerné.
(10)
Compte tenu du délai de réalisation des projets d’investissement dans le secteur de l’énergie, une communication d’informations tous les deux ans semble suffisante.
(11)
Afin d’éviter une charge administrative disproportionnée et de réduire autant que possible les coûts pour les États membres et pour les entreprises, notamment les petites et moyennes entreprises, il convient que le présent règlement permette à un État membre ou une entreprise d’être exempté de ses obligations de communication d’informations, à condition que des informations équivalentes aient déjà été fournies à la Commission en vertu d’actes juridiques de l’Union dans le secteur de l’énergie, ayant pour objectifs la réalisation de marchés de l’énergie concurrentiels dans l’Union, un système énergétique de l’Union durable et la sécurité d’approvisionnement énergétique de l’Union. Il y a donc lieu d’éviter tout double emploi avec les obligations en matière de communication d’informations prévues dans le troisième ensemble de mesures pour un marché intérieur dans le domaine du gaz naturel et de l’électricité. Pour alléger la charge que représente la communication d’informations, la Commission devrait assister les États membres en précisant dans quels cas elle considère que les données ou informations qui lui ont déjà été communiquées au titre d’autres actes juridiques satisfont aux exigences du présent règlement.
(12)
La Commission, et en particulier son observatoire du marché de l’énergie, devrait pouvoir prendre toutes les mesures appropriées pour traiter les données, et pour simplifier et sécuriser leur communication, et en particulier recourir à des outils et procédures informatiques intégrés, lesquels devraient garantir la confidentialité des données et des informations qui sont communiquées à la Commission.
(13)
La protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel par les États membres est régie par la directive 95/46/CE du Parlement européen et du Conseil (3), tandis que la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel par la Commission est régie par le règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil (4). Le présent règlement ne modifie en rien ces dispositions.
(14)
Les États membres, ou leurs entités déléguées, et la Commission devraient préserver la confidentialité des données et informations sensibles sur le plan commercial. Par conséquent, les États membres ou leurs entités déléguées devraient, excepté pour les données et informations en rapport avec des projets de transport transfrontières, agréger ces données et informations au niveau national avant de les transmettre à la Commission. Au besoin, la Commission devrait procéder à une nouvelle agrégation de ces données de manière à empêcher qu’une information détaillée concernant des entreprises et des installations données ne soit divulguée ou ne puisse en être déduite.
(15)
La Commission, et en particulier son observatoire du marché de l’énergie, devrait fournir une analyse régulière et transsectorielle de l’évolution structurelle et des perspectives du système énergétique de l’Union, ainsi que, le cas échéant, une analyse plus ciblée de certains aspects de ce système énergétique. Cette analyse devrait notamment contribuer à renforcer la sécurité énergétique en décelant les éventuelles lacunes en matière d’infrastructures et d’investissements en vue d’atteindre un équilibre entre l’offre et la demande d’énergie. L’analyse devrait aussi servir à alimenter un débat au niveau de l’Union sur les infrastructures énergétiques et devrait par conséquent être transmise au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social européen et rendue accessible aux parties intéressées.
(16)
Les petites et moyennes entreprises seront en mesure de bénéficier, lors de la programmation de leurs investissements, de l’analyse transsectorielle de la Commission et des données et informations publiées par la Commission au titre du présent règlement.
(17)
La Commission peut être assistée par des experts des États membres ou d’autres experts compétents, afin d’élaborer une vision commune des lacunes éventuelles en matière d’infrastructures et des risques qui y sont associés et de favoriser la transparence en ce qui concerne l’évolution future, ce qui est particulièrement intéressant pour les nouveaux arrivants sur le marché.
(18)
Le présent règlement devrait remplacer le règlement (UE, Euratom) no 617/2010 du Conseil (5), annulé par la Cour de justice de l’Union européenne le 6 septembre 2012 (6) et dont les effets devaient être maintenus jusqu’à l’entrée en vigueur d’un nouveau règlement. Dès lors, avec l’entrée en vigueur du présent règlement, l’annulation du règlement (UE, Euratom) no 617/2010, décidée par la Cour, devrait prendre effet. En outre, le règlement (CE) no 736/96 du Conseil (7), qui a été abrogé par le règlement (UE, Euratom) no 617/2010 annulé, devrait être abrogé par le présent règlement.
(19)
La forme et les autres caractéristiques techniques de la communication à la Commission de données et d’informations sur des projets d’investissement dans le domaine de l’énergie sont définies dans le règlement (UE, Euratom) no 833/2010 de la Commission (8). Le règlement (UE, Euratom) no 833/2010 devrait rester applicable jusqu’à sa révision, qui suivra l’adoption du présent règlement.
(20)
Étant donné que les objectifs du présent règlement ne peuvent pas être atteints de manière suffisante par les États membres mais peuvent, en raison de leur dimension et de leurs effets, l’être mieux au niveau de l’Union, celle-ci peut prendre des mesures, conformément au principe de subsidiarité consacré à l’article 5 du traité sur l’Union européenne. Conformément au principe de proportionnalité tel qu’énoncé audit article, le présent règlement n’excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre ces objectifs,
ONT ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Objet et champ d’application
1. Le présent règlement établit un cadre commun pour la communication à la Commission de données et d’informations relatives aux projets d’investissement dans les infrastructures énergétiques des secteurs du pétrole, du gaz naturel, de l’électricité - y compris de l’électricité provenant de sources d’énergie renouvelables, de l’électricité produite à partir du charbon et de la lignite, et de la cogénération d’électricité et de chaleur utile - ainsi qu’aux projets d’investissement concernant la production de biocarburants et le captage, le transport et le stockage du dioxyde de carbone produit par ces secteurs.
2. Le présent règlement s’applique aux types de projets d’investissement énumérés à l’annexe pour lesquels les travaux de construction ou de mise hors service ont commencé ou pour lesquels une décision d’investissement définitive a été prise.
Les États membres peuvent également présenter des estimations ou des informations préliminaires relatives aux types de projets d’investissement énumérés à l’annexe pour lesquels le début des travaux de construction est prévu dans un délai de cinq ans ou pour lesquels la mise hors service est prévue dans un délai de trois ans, mais pour lesquels une décision d’investissement définitive n’a pas encore été prise.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1)
«infrastructure», tout type d’installation ou de partie d’installation liée à la production, au transport ou au stockage, y compris les interconnexions entre l’Union et les pays tiers;
2)
«projets d’investissement», les projets visant à:
i)
construire de nouvelles infrastructures,
ii)
transformer, moderniser, accroître ou réduire les capacités des infrastructures existantes,
iii)
mettre hors service des infrastructures existantes, en tout ou en partie;
3)
«décision d’investissement définitive», la décision, prise au niveau d’une entreprise, d’affecter définitivement des fonds à la phase d’investissement d’un projet;
4)
«phase d’investissement», la phase au cours de laquelle la construction ou la mise hors service a lieu et des coûts en capital sont encourus; cette phase exclut la phase de planification;
5)
«phase de planification», la phase au cours de laquelle la mise en œuvre du projet est préparée, y compris, le cas échéant, l’évaluation de la faisabilité, les études préparatoires et techniques, l’obtention des licences et autorisations, et les coûts en capital encourus;
6)
«projets d’investissement en phase de construction», des projets d’investissement pour lesquels la construction a commencé et des coûts en capital ont été encourus;
7)
«mise hors service», la phase au cours de laquelle une infrastructure est mise hors service de manière permanente;
8)
«production», la production d’électricité et la transformation de combustibles, y compris de biocarburants;
9)
«transport», le transport de sources d’énergie, de produits énergétiques ou de dioxyde de carbone au moyen d’un réseau, notamment:
i)
par canalisations, autres qu’un réseau de canalisations en amont et que la partie des canalisations utilisée principalement pour la distribution locale; ou
ii)
par réseaux interconnectés à très haute tension et à haute tension, autres que les réseaux utilisés principalement pour la distribution locale;
10)
«captage», le processus qui consiste à capter le dioxyde de carbone émis par les installations industrielles en vue de son stockage;
11)
«stockage», le stockage permanent ou temporaire d’énergie ou de sources d’énergie dans des infrastructures de surface ou souterraines ou dans des sites géologiques, ou le confinement de dioxyde de carbone dans des formations géologiques souterraines;
12)
«entreprise», toute personne physique ou morale de droit privé ou public qui décide de projets d’investissement ou les met en œuvre;
13)
«sources d’énergie»:
i)
les sources d’énergie primaires, telles que le pétrole, le gaz naturel ou le charbon;
ii)
les sources d’énergie transformées, telles que l’électricité;
iii)
les sources d’énergie renouvelables, notamment l’hydroélectricité, la biomasse, le biogaz ou l’énergie éolienne, solaire, marémotrice, houlomotrice et géothermique; et
iv)
les produits énergétiques, comme les produits pétroliers raffinés et les biocarburants;
14)
«organisme spécifique», un organisme chargé, en vertu d’un acte juridique de l’Union dans le secteur de l’énergie, d’élaborer et d’adopter des plans pluriannuels de développement du réseau et d’investissement dans les infrastructures énergétiques à l’échelle de l’Union, par exemple le réseau européen des gestionnaires de réseau de transport pour l’électricité (ci-après dénommé «REGRT pour l’électricité») visé à l’article 4 du règlement (CE) no 714/2009 du Parlement européen et du Conseil (9) et le réseau européen des gestionnaires de réseau de transport pour le gaz (ci-après dénommé «REGRT pour le gaz») visé à l’article 4 du règlement (CE) no 715/2009 du Parlement européen et du Conseil (10);
15)
«données agrégées», les données agrégées au niveau d’un ou de plusieurs États membres.
Article 3
Communication des données
1. Tout en maintenant à un niveau raisonnable la charge représentée par la collecte et la communication d’informations, les États membres ou les entités auxquelles ils délèguent cette tâche rassemblent toutes les données et informations requises au titre du présent règlement à partir du 1er janvier 2015, puis tous les deux ans.
Ils communiquent à la Commission les données et les informations pertinentes relatives aux projets précisées dans le présent règlement en 2015, cette année étant la première année de référence, puis tous les deux ans. Ces données et informations sont communiquées sous forme agrégée, sauf les données et les informations pertinentes relatives aux projets de transport transfrontières.
Les États membres ou leurs entités déléguées communiquent les données agrégées et les informations pertinentes relatives aux projets au plus tard le 31 juillet de l’année de référence concernée.
2. Les États membres et leurs entités déléguées sont exemptés des obligations énoncées au paragraphe 1, pour autant que, et dans la mesure où, en vertu d’actes juridiques de l’Union dans le secteur de l’énergie ou du traité Euratom:
a)
l’État membre concerné ou son entité déléguée a déjà communiqué à la Commission des données ou informations correspondant à celles requises au titre du présent règlement et a précisé la date de cette communication et l’acte juridique en vertu duquel elle a eu lieu; ou
b)
un organisme spécifique est chargé de l’élaboration d’un plan d’investissement pluriannuel dans les infrastructures énergétiques au niveau de l’Union et rassemble à cette fin des données et informations correspondant à celles requises au titre du présent règlement. Dans ce cas, et aux fins du présent règlement, l’organisme spécifique communique toutes les données et informations pertinentes à la Commission.
Article 4
Sources de données
Les entreprises concernées communiquent, avant le 1er juin de chaque année de référence, les données ou informations visées à l’article 3 aux États membres, ou à leurs entités déléguées, sur le territoire desquels elles envisagent de réaliser des projets d’investissement. Les données ou informations communiquées rendent compte de l’état d’avancement des projets d’investissement au 31 mars de l’année de référence concernée.
Le premier alinéa ne s’applique pas aux entreprises lorsque l’État membre concerné décide d’utiliser d’autres moyens pour procurer à la Commission les données ou informations visées à l’article 3, pour autant que les données ou informations fournies soient comparables.
Article 5
Contenu de la communication
1. En ce qui concerne les types de projets d’investissement énumérés à l’annexe, la communication prévue à l’article 3 mentionne, le cas échéant:
a)
le volume de la capacité prévue ou en construction;
b)
le type et les principales caractéristiques des infrastructures ou de la capacité prévue ou en construction, y compris la localisation des projets de transport transfrontières, le cas échéant;
c)
l’année probable de mise en service;
d)
le type de sources d’énergie utilisé;
e)
les installations permettant de répondre aux crises en matière de sécurité d’approvisionnement, telles que les équipements permettant les flux inversés ou la commutation de combustible; et
f)
l’installation de systèmes de captage de carbone ou de mécanismes de mise en conformité rétroactive pour le captage et le stockage de carbone.
2. En ce qui concerne la mise hors service proposée d’installations, la communication prévue à l’article 3 mentionne:
a)
le type et la capacité de l’infrastructure concernée; et
b)
l’année probable de mise hors service.
3. Toute communication au titre de l’article 3 mentionne, le cas échéant:
a)
le volume total des capacités de production, de transport et de stockage qui sont en place au début de l’année de référence concernée ou dont l’exploitation est interrompue pour une durée supérieure à trois ans; et
b)
les informations utiles concernant les retards et/ou les obstacles à la mise en œuvre d’un projet d’investissement, lorsque les États membres, leurs entités déléguées ou l’organisme spécifique concerné possèdent ces informations.
Article 6
Qualité et publicité des données
1. Les États membres, leurs entités déléguées ou, le cas échéant, les organismes spécifiques visent à assurer la qualité, la pertinence, l’exactitude, la clarté, l’actualité et la cohérence des données et informations qu’ils communiquent à la Commission.
Lorsque la communication émane d’organismes spécifiques, les données et informations communiquées peuvent être accompagnées d’observations appropriées des États membres.
2. La Commission peut publier les données et informations agrégées transmises en vertu du présent règlement, en particulier dans le cadre des analyses visées à l’article 10, paragraphe 3, sous réserve qu’aucune information détaillée concernant des entreprises et des installations données ne soit divulguée ou ne puisse en être déduite.
3. Les États membres, leurs entités déléguées ou la Commission préservent chacun la confidentialité des données ou des informations sensibles sur le plan commercial qui sont en leur possession.
Article 7
Dispositions d’application
Dans les limites fixées par le présent règlement, la Commission adopte, au plus tard le 10 juin 2014, les dispositions nécessaires à l’application du présent règlement en ce qui concerne la forme et les autres caractéristiques techniques de la communication des données et informations visée aux articles 3 et 5. Dans l’intervalle, le règlement (UE, Euratom) no 833/2010 reste applicable.
Article 8
Traitement des données
La Commission est responsable du développement, de l’hébergement, de la gestion et de la maintenance des ressources informatiques nécessaires à la réception, au stockage et à tout traitement des données ou informations sur les infrastructures énergétiques qui lui sont communiquées en vertu du présent règlement.
La Commission veille également à ce que les ressources informatiques visées au premier alinéa garantissent la confidentialité des données ou des informations qui lui sont communiquées en vertu du présent règlement.
Article 9
Protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données
Le présent règlement s’entend sans préjudice du droit de l’Union et, en particulier, ne modifie pas les obligations qui incombent aux États membres en ce qui concerne le traitement des données à caractère personnel, établies par la directive 95/46/CE, ni les obligations qui incombent aux institutions et organes de l’Union au titre du règlement (CE) no 45/2001 relatif au traitement par ceux-ci des données à caractère personnel.
Article 10
Suivi et rapports
1. Sur la base des données et informations transmises et, le cas échéant, de toute autre source de données, y compris des données acquises par elle, et compte tenu des analyses pertinentes telles que les plans pluriannuels de développement du réseau pour le gaz et pour l’électricité, la Commission transmet au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social européen et publie tous les deux ans une analyse transsectorielle de l’évolution structurelle et des perspectives du système énergétique de l’Union. Cette analyse vise notamment à:
a)
déceler les futurs écarts potentiels entre l’offre et la demande d’énergie qui sont significatifs pour la politique énergétique de l’Union, y compris pour le fonctionnement du marché intérieur de l’énergie, en accordant une attention particulière aux éventuelles insuffisances et imperfections futures des infrastructures de production et de transport;
b)
déceler les obstacles à l’investissement et promouvoir les meilleures pratiques pour y remédier; et
c)
améliorer la transparence pour les participants au marché et les nouveaux arrivants potentiels sur le marché.
Sur la base de ces données et informations, la Commission peut aussi fournir toute analyse spécifique jugée nécessaire ou appropriée.
2. Lors de la réalisation des analyses visées au paragraphe 1, la Commission peut être assistée par des experts des États membres et/ou d’autres experts ou associations professionnelles possédant des compétences dans le domaine concerné.
La Commission donne à tous les États membres la possibilité de formuler des observations sur les projets d’analyses.
3. La Commission discute des analyses avec les parties intéressées, telles que le REGRT pour l’électricité, le REGRT pour le gaz, le Groupe de coordination pour le gaz, le Groupe de coordination pour l’électricité et le Groupe de coordination pour le pétrole.
Article 11
Évaluation
Au plus tard le 31 décembre 2016, la Commission procède à une évaluation de l’application du présent règlement et présente au Parlement européen et au Conseil un rapport sur les résultats de cette évaluation. Dans le cadre de l’évaluation, la Commission examine entre autres:
a)
la possibilité d’élargir le champ d’application du présent règlement pour y inclure:
i)
l’extraction de gaz, de pétrole et de charbon;
ii)
les terminaux pour le gaz naturel comprimé;
iii)
d’autres types de stockage de l’électricité; et
b)
la question de savoir s’il y a ou non lieu d’abaisser les seuils pour les installations utilisant des sources d’énergie renouvelables.
Lorsqu’elle examine ces options, la Commission tient compte de la nécessité d’assurer un équilibre entre l’augmentation de la charge administrative et les avantages liés à l’acquisition des informations supplémentaires.
Article 12
Abrogation
Le règlement (CE) no 736/96 est abrogé à compter du 9 avril 2014.
Article 13
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Strasbourg, le 26 février 2014.