РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 165/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 февруари 2014 година
относно тахографите в автомобилния транспорт, за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета относно контролните уреди за регистриране на данните за движението при автомобилен транспорт и за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета (3) установява разпоредби за производството, монтирането, използването и изпитването на тахографи. Той е бил неколкократно и съществено изменян. От съображения за повече яснота неговите основни разпоредби следва да бъдат опростени и преструктурирани.
(2)
Практическият опит показа, че следва да се подобрят някои технически елементи и контролни процедури с оглед да се осигури ефективност и ефикасност на тахографската система.
(3)
За някои превозни средства се прилага изключение от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4). С оглед да се осигури съгласуваност, следва да е възможно такива превозни средства да бъдат изключени и от обхвата на действие на настоящия регламент.
(4)
В превозните средства, за които се прилага Регламент (ЕО) № 561/2006, следва да бъдат монтирани тахографи. За да се внесе известна степен на гъвкавост, определени превозни средства следва да бъдат изключени от обхвата на посочения регламент, по-специално превозните средства с максимално допустима маса, която не надвишава 7,5 тона, които се използват за превоз на материали, оборудване или машини за ползване от водача в хода на неговата работа и които се използват само в радиус от 100 km от базата на предприятието, при условие че управлението на тези превозни средства не представлява основната дейност на водача. За да се осигури съгласуваност между съответните изключения, предвидени в Регламент (ЕО) № 561/2006, и да се намали административната тежест върху транспортните предприятия, като същевременно се спазват целите на посочения регламент, следва да бъдат променени някои максимални допустими разстояния, определени в тези изключения.
(5)
Комисията ще обмисли удължаването на срока на валидност на адаптера за превозни средства от категории M1 и N1 до 2015 г. и ще разгледа допълнително възможността за дългосрочно решение за превозните средства от категории M1 и N1 преди 2015 г.
(6)
Комисията следва да обмисли включването на датчици за тегло в тежкотоварните автомобили и следва да направи оценка на възможностите на датчиците за тегло да допринасят за подобряване на съответствието със законодателството в областта на автомобилния транспорт.
(7)
Използването на свързани към глобална навигационна спътникова система тахографи представлява подходящ и икономически ефективен начин за автоматично регистриране на местоположението на превозното средство на определени пунктове в рамките на дневното работно време с цел подпомагане на служителите на контролните органи при проверки, така че следва да бъде предвидено подобно използване.
(8)
Тъй като по дело C-394/92, Michielsen and Geybels Transport Service (5), Съдът даде определение на „дневно работно време“, контролните органи следва да тълкуват разпоредбите на настоящия регламент в контекста на това определение. „Дневното работно време“ започва, когато водачът включи тахографа след седмична или дневна почивка или, ако дневната почивка е разделена на отделни периоди, след почивка с продължителност най-малко девет часа. То завършва в началото на дневна почивка или, ако дневната почивка е разделена на отделни периоди, в началото на почивка, продължаваща най-малко девет последователни часа.
(9)
Съгласно Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) от държавите-членки се изисква да извършват определен минимален брой пътни проверки. Връзката от разстояние за целите на пътните проверки между тахографите и контролните органи улеснява извършването на целеви пътни проверки, като позволява намаляване на административната тежест, създадена от случайни проверки на транспортните предприятия, така че следва да бъде предвидена подобна връзка от разстояние.
(10)
Интелигентните транспортни системи (ИТС) могат да спомогнат за справяне с предизвикателствата пред европейската транспортна политика, като например растящия обем на автомобилния транспорт и претоварването на движението по пътищата и нарастващото потребление на енергия. Поради това в тахографите следва да бъдат осигурени стандартизирани интерфейси, за да се гарантира оперативната им съвместимост с приложения на ИТС.
(11)
Следва да се даде приоритет на разработването на приложения, които помагат на водачите да тълкуват регистрираните в тахографите данни, за да могат да спазват социалното законодателство.
(12)
Сигурността на тахографите и на тяхната система е от съществено значение за осигуряване на достоверни данни. Поради това производителите следва да проектират, изпитват и да осигуряват непрекъснато технически прегледи на тахографите през целия им жизнен цикъл, за да се предотвратяват, откриват и ограничават слабостите по отношение на сигурността.
(13)
Изпитването при експлоатационни условия на тахограф от все още неодобрен тип позволява контролните уреди да бъдат изпробвани при реални условия преди широкото им внедряване, което дава възможност за по-бързо внасяне на подобрения. Поради това изпитванията при експлоатационни условия следва да бъдат разрешени, при условие че ефективно се наблюдава и контролира участието в такива изпитвания и съответствието с Регламент (ЕО) № 561/2006.
(14)
Като се има предвид колко е важно да се поддържа най-високото възможно ниво на сигурност, сертификатите за сигурност следва да се издават от сертификационен орган, признат от Управителния комитет в рамките на Споразумението за взаимно признаване на удостоверенията за оценка на сигурността на информационните технологии на Групата на висшите служители по сигурността на информационните системи (SOG-IS).
В контекста на международните отношения с трети държави Комисията не следва да признава сертификационни органи за целите на настоящия регламент, освен когато тези органи са в състояние да осигурят условия за оценяване на сигурността, равностойни на предвидените в споразумението за взаимно признаване. Във връзка с това следва да се отчитат препоръките на Управителния комитет.
(15)
Монтьорите и сервизите играят важна роля за сигурността на тахографите. Поради това е целесъобразно да се установят определени минимални изисквания за тяхната надеждност, както и за тяхното одобряване и одит. Освен това държавите-членки следва да предприемат подходящи мерки, за да се гарантира предотвратяването на конфликти на интереси между монтьорите или сервизите и транспортните предприятия. Никоя разпоредба на настоящия регламент не възпрепятства държавите-членки да осигурят тяхното одобряване, контрол и сертифициране посредством процедурите, предвидени в Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и Съвета (7), при условие че са изпълнени минималните изисквания, установени в настоящия регламент.
(16)
С цел да се гарантират по-ефективни проверки и контрол на картите на водача и да се улеснят служителите на контролните органи при изпълнението на техните задачи, следва да бъдат създадени национални електронни регистри и да се предвиди взаимното свързване на тези регистри.
(17)
При проверка на уникалността на картата на водачите държавите членки следва да използват процедурите, включени в Препоръка 2010/19/ЕС на Комисията (8).
(18)
Следва да се отчита особената ситуация, при която дадена държава-членка следва да може да предостави временна карта на водача, без право на подновяване, на водач, чието място на обичайно пребиваване не е в държава-членка, нито в държава, която е страна по Европейската спогодба за работата на екипажите на превозните средства, извършващи международни автомобилни превози от 1 юли 1970 г. (Спогодбата AETR). В такива случаи заинтересованите държави-членки трябва да прилагат изцяло съответните разпоредби на настоящия регламент.
(19)
Освен това следва да е възможно държава-членка да издава карти на водачи, пребиваващи на нейна територия, дори когато Договорите не се прилагат за някои части от нея. В такива случаи заинтересованите държави-членки следва да прилагат изцяло съответните разпоредби на настоящия регламент.
(20)
Служителите на контролните органи са изправени постоянно пред предизвикателства вследствие на измененията в тахографите и появата на нови техники за манипулиране. С цел да се осигури по-ефективен контрол и да се повиши степента на хармонизиране на подходите за контрол в целия Съюз следва да бъде приета обща методика за първоначалното и продължаващото обучение на служителите на контролните органи.
(21)
Регистрирането на данни от тахографите, както и разработването на технологии за регистриране на данни за местоположението, връзката от разстояние и интерфейсът с ИТС водят до обработването на лични данни. Поради това се прилагат приложимите правила на Съюза, и по-специално тези, установени с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9) и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10).
(22)
С оглед да се гарантира лоялната конкуренция при разработването на приложения, свързани с тахографите, всякакви права върху интелектуалната собственост и патенти, свързани с предаването на данни към и от тахографа, следва да са достъпни безплатно за всички.
(23)
Когато е приложимо, данните, предадени при осъществяването на връзка с контролните органи в държавите-членки, следва да отговарят на съответните международни стандарти, като установения от Европейския комитет по стандартизация набор от стандарти относно специализирани съобщителни системи с малък обсег на действие.
(24)
С цел да се гарантира лоялната конкуренция на вътрешния пазар на автомобилния транспорт и да се отправи ясно послание към водачите и транспортните предприятия държавите-членки следва да налагат ефективни, пропорционални, възпиращи и недискриминационни санкции съобразно категориите нарушения, определени в Директива 2006/22/ЕО, без да се засяга принципът на субсидиарност.
(25)
Държавите-членки следва да гарантират, че подборът на превозни средства за проверка се извършва без дискриминация, основана на националността на водача или държавата на регистрация или пускане в движение на търговските превозни средства.
(26)
В интерес на ясното, ефективно, пропорционално и еднакво изпълнение на социалните правила в областта на автомобилния транспорт органите на държавите-членки следва да прилагат тези правила по еднакъв начин.
(27)
Всяка държава-членка следва да информира Комисията за констатациите, които е направила във връзка с наличието на фалшиви устройства или на монтиране на устройства за манипулиране на тахографи, включително предлагани по интернет, а Комисията следва да информира останалите държави-членки за тези констатации.
(28)
Комисията следа да продължи да поддържа своя онлайн помощен център, който дава възможност на водачи, транспортни предприятия, контролни органи и одобрени монтьори, сервизи и производители на превозни средства да изпращат въпроси, свързани с дигиталните тахографи, включително по отношение на нови видове манипулации и измами, и да сигнализират за проблеми във връзка с това.
(29)
В резултат на измененията в Спогодбата AETR използването на тахографи стана задължително за превозни средства, регистрирани в трети държави, подписали Спогодбата AETR. Тъй като тези държави са пряко засегнати от внесените с настоящия регламент изменения в тахографите, те следва да имат възможност да участват в диалог по технически въпроси, включително по отношение на системата за обмен на информация относно картите на водача и картите за монтаж и настройки. Ето защо следва да бъде създаден форум по тахографите.
(30)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на изискванията, функциите за показване и функциите за предупреждение и одобрението на типа за тахографи, както и за подробни разпоредби за интелигентни тахографи; процедурите за извършване на изпитвания при експлоатационни условия и формулярите, които да се използват за наблюдение на тези изпитвания; стандартния формуляр за писмено заявление, в което се посочват основанията за счупването на пломба; общите процедури и спецификации за взаимното свързване на електронните регистри; както и методиката за определяне на съдържанието на първоначалното и продължаващото обучение на служителите на контролните органи. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(31)
Актовете за изпълнение, приети за целите на настоящия регламент, които ще заменят разпоредбите в приложение IБ към Регламент (ЕИО) № 3821/85 и други мерки за изпълнение, следва да бъдат въведени към 2 март 2016 г. Ако обаче по някаква причина тези актове за изпълнение не бъдат приети навреме, преходните мерки следва да осигурят необходимата непрекъснатост.
(32)
Актовете за изпълнение, посочени в настоящия регламент, не следва да бъдат приемани от Комисията, когато посоченият в настоящия регламент комитет не даде становище относно проекта на акт за изпълнение, представен от Комисията.
(33)
Във връзка с прилагането на Спогодбата AETR позоваванията на Регламент (ЕИО) № 3821/85 следва да се считат за позовавания на настоящия регламент. Съюзът ще обмисли какви подходящи мерки да бъдат предприети в рамките на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации, за да се осигури необходимата съгласуваност между настоящия регламент и Спогодбата AETR.
(34)
Европейският надзорен орган по защита на данните беше консултиран в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (12) и прие становище на 5 октомври 2011 г. (13)
(35)
Поради това Регламент (ЕИО) № 3821/85 следва да бъде отменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРИНЦИПИ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ИЗИСКВАНИЯ
Член 1
Предмет и цели
1. В настоящият регламент се установяват задължения и изисквания във връзка с производството, монтирането, използването, изпитването и контрола на тахографи, използвани в автомобилния транспорт, за да се провери съответствието с Регламент (ЕО) № 561/2006, Директива 2002/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14) и Директива 92/6/ЕИО на Съвета (15).
Тахографите трябва да отговарят на изискванията на настоящия регламент относно тяхното производство, монтиране, използване и изпитване.
2. В настоящия регламент се установяват условията и изискванията, съгласно които информацията и данните - различни от личните данни, регистрирани, обработени или съхранявани от тахографи, могат да се използват за цели, различни от проверката на съответствието с актовете по параграф 1.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, съдържащи се в член 4 от Регламент (ЕО) № 561/2006.
2. В допълнение към определенията, посочени в параграф 1, за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„тахограф“ или „контролни уреди за регистриране на данните за движението“ означава уреди, предназначени да бъдат монтирани в пътни превозни средства, за да показват, регистрират, разпечатват, съхраняват и извеждат автоматично или полуавтоматично данни за движението, включително за скоростта, на тези превозни средства в съответствие с член 4, параграф 3 и за определени периоди на дейност на техните водачи;
б)
„бордово устройство“ означава тахографа с изключение на датчика за движение и кабелите за връзка с този датчик. Бордовото устройство може да се състои само от един блок или от няколко блока, които са разположени на различни места в превозното средство, при условие че това отговаря на изискванията на настоящия регламент относно сигурността; бордовото устройство включва, наред с другото, блок за обработване на данните, електронна памет, функция за измерване на времето, две устройства за интерфейс с карти с памет за водач и помощник-водач, принтер, екран, конектори и устройства, позволяващи въвеждането на данни от потребителя;
в)
„датчик за движение“ означава частта от тахографа, излъчваща сигнал, който е показателен за скоростта и/или изминатото разстояние от превозното средство;
г)
„карта за тахограф“ означава карта с чип, предназначена за употреба с тахографа, която позволява идентифицирането от тахографа на титуляря на картата, както и прехвърлянето и съхраняването на данни;
д)
„тахографски лист“ означава лист, който се поставя в аналогов тахограф и служи за запис и съхраняване на данни, върху който регистриращите устройства на аналоговия тахограф нанасят по непрекъснат начин информацията, която подлежи на регистрация;
е)
„карта на водача“ означава карта за тахограф, издадена от органите на държава-членка на конкретен водач, която идентифицира водача и служи за съхраняване на данни за дейността на водача;
ж)
„аналогов тахограф“ означава тахограф, който използва тахографски лист в съответствие с настоящия регламент;
з)
„дигитален тахограф“ означава тахограф, който използва карта за тахограф в съответствие с настоящия регламент;
и)
„контролна карта“ означава карта за тахограф, издадена от органите на държава-членка на национален компетентен контролен орган, която идентифицира контролния орган и евентуално, конкретния негов служител, и която осигурява достъп до данните, съхранени в паметта на тахографа или в картата на водача и евентуално, в картите за монтаж и настройки, с цел тяхното прочитане, разпечатване и/или извличане;
й)
„карта на превозвач“ означава карта за тахограф, която се издава от органите на държава-членка на транспортно предприятие, което трябва да експлоатира превозни средства, оборудвани с тахограф, и която идентифицира транспортното предприятие и служи за показване, извличане и разпечатване на данните, съхранени в паметта на тахографа, достъпът до които е бил ограничен от съответното транспортно предприятие;
к)
„карта за монтаж и настройки“ означава карта за тахограф, която се издава от органите на държава-членка на определен за целта персонал на производител на тахографи, монтьор, производител на превозни средства или сервиз, одобрени от тази държава-членка, чрез която се идентифицира титулярят на картата и която служи за изпитване, еталониране и активиране на тахографите и/или за извличане на данни от тях;
л)
„активиране“ означава фазата, по време на която тахографът става напълно функционален и може да извършва всички функции, включително и свързаните със сигурността, чрез използването на карта за монтаж и настройки;
м)
„еталониране“ на дигиталния тахограф означава актуализирането или потвърждаването на параметрите на превозното средство, които трябва да се запазят в паметта чрез използването на карта за монтаж и настройки, включително данните за неговото идентифициране и неговите характеристики;
н)
„извличане“ от дигитален тахограф означава копиране, заедно с електронния подпис, на част или на пълен набор от файловете с данни, записани в електронната памет на бордовото устройство или в паметта на картата за тахограф, при условие че при този процес не се изменят или изтриват записани данни;
о)
„събитие“ означава необичайна операция, отчетена от дигиталния тахограф, която може да е резултат от опит за измама;
п)
„неизправност“ означава необичайна операция, отчетена от дигиталния тахограф, която може да е резултат от неправилно функциониране или повреда на уреда;
р)
„монтиране“ означава инсталиране на тахограф в превозно средство;
с)
„невалидна карта“ означава карта, за която е установено, че е дефектна, при която първоначалното удостоверяване е неуспешно, за която началната датата на срока на валидност все още не е настъпила или чийто срок на валидност е изтекъл;
т)
„периодичен технически преглед“ означава поредица от операции, предназначени да се провери дали тахографът функционира правилно, дали неговите настройки отговарят на параметрите на превозното средство, както и дали към тахографа няма прикачени устройства за манипулиране;
у)
„ремонт“ означава всеки ремонт на датчик за движение или на бордово устройство, който налага прекъсване на неговото електрическо захранване, прекъсване на връзката с други компоненти на тахографа или отваряне на тахографа или бордовото устройство;
ф)
„одобрение на типа“ означава процес, провеждан от държава-членка в съответствие с член 13 с цел да удостовери, че тахографът, съответните му компоненти или картата за тахограф, които предстоят да бъдат въведени на пазара, отговарят на изискванията на настоящия регламент;
х)
„оперативна съвместимост“ означава капацитетът на системите и на стоящите в основата им стопански процеси за обмен на данни и споделяне на информация;
ц)
„интерфейс“ означава междусистемно устройство, осигуряващо средствата, чрез които системите могат да се свържат и да взаимодействат;
ч)
„измерване на времето“ означава непрекъснат цифров запис на координираното универсално време и дата (UTC);
ш)
„сверяване на часовника“ означава автоматично сверяване на актуалното време на редовни интервали при максимално допустимо отклонение от една минута или сверяване, извършено при еталониране;
щ)
„отворен стандарт“ означава стандарт, който според описанието в стандартен документ за спецификация се предоставя безплатно или срещу символична такса и който всички могат да възпроизвеждат, разпространяват или използват без такса или срещу символична такса.
Член 3
Приложно поле
1. Тахографите се монтират и използват в превозни средства, регистрирани в държава-членка, които се използват за автомобилен превоз на пътници или товари и за които се прилага Регламент (ЕО) № 561/2006.
2. Държавите-членки могат да освободят от прилагането на настоящия регламент превозните средства, посочени в член 13, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕО) № 561/2006.
3. Държавите-членки могат да освободят от прилагането на настоящия регламент превозните средства, използвани за превози, за които е предоставено изключение в съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 561/2006.
Държавите-членки могат да освободят от прилагането на настоящия регламент превозни средства, използвани за превози, за които е предоставено изключение в съответствие с член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 561/2006, като незабавно информират Комисията за това.
4. Превозните средства, които се експлоатират в държава-членка, различна от държавата-членка на регистрация, трябва да се оборудват с тахограф най-късно след изтичане на петнадесет години след датата, към която се изисква всички новорегистрирани превозни средства да имат тахограф съгласно членове 8, 9 и 10.
5. При вътрешни превози държавите-членки могат да изискват монтирането и използването на тахографи в съответствие с настоящия регламент във всяко от превозните средства, за които по параграф 1 не се изисква тяхното монтиране и използване.
Член 4
Изисквания и регистрирани данни
1. Тахографите, включително външните компоненти, картите за тахограф и тахографските листове трябва да отговарят на строги технически и други изисквания, така че да е възможно правилното прилагане на настоящия регламент.
2. Тахографите и картите за тахограф съответстват на следните изисквания.
Те трябва:
-
да регистрират точни и надеждни данни, свързани с водача, дейността на водача и превозното средство,
-
да са сигурни, по-специално като гарантират целостта и произхода на източника на данните, регистрирани и извлечени от бордовите устройства и датчиците за движение,
-
да са оперативно съвместими с различните поколения бордови устройства и карти за тахограф,
-
да позволяват ефикасна проверка на спазването на настоящия регламент и други приложими правни актове,
-
да са лесни за използване.
3. Дигиталните тахографи регистрират следните данни:
а)
изминатото разстояние и скоростта на превозното средство;
б)
измерването на времето;
в)
точките, указващи местоположението, посочени в член 8, параграф 1;
г)
самоличността на водача;
д)
дейността на водача;
е)
данни за контрола, еталонирането и ремонта на тахографа, включително данни за сервиза;
ж)
събития и неизправности.
4. Аналоговите тахографи регистрират най-малко данните по параграф 3, букви а), б) и д).
5. По всяко време може да се предостави достъп до данните, съхранявани в тахографа и тахографската карта, на:
а)
компетентните контролни органи;
б)
съответното транспортно предприятие, така че то да може да изпълни правните си задължения, по-специално предвидените в членове 32 и 33.
6. Извличането на данни се извършва с минимално забавяне за транспортните предприятия или водачите.
7. Данните, регистрирани от тахографа, които могат да бъдат предадени от тахографа или към него по безжичен или електронен път, са под формата на общодостъпни протоколи, определени в отворените стандарти.
8. За да се гарантира, че тахографите и картите за тахограф съответстват на принципите и изискванията на настоящия регламент, и по-специално на настоящия член, Комисията приема чрез актове за изпълнение подробни разпоредби, необходими за еднаквото прилагане на настоящия член, и по-специално разпоредби, в които се предвиждат техническите средства за изпълнение на тези изисквания. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 42, параграф 3.
9. Когато е целесъобразно, подробните разпоредби, посочени в параграф 8, се основават на стандарти и осигуряват оперативната съвместимост между различните поколения бордови устройства и карти за тахограф.
Член 5
Функции на дигиталните тахографи
Дигиталните тахографи осигуряват изпълнението на следните функции:
-
измерване на скоростта и на изминатото разстояние,
-
проследяване на дейностите на водача и начина на управление,
-
проследяване на поставянето и изваждането на картите за тахограф,
-
регистриране на ръчно въведените данни от водача,
-
еталониране,
-
автоматично регистриране на точките, указващи местоположението, посочени в член 8, параграф 1,
-
проследяване на контролните дейности,
-
откриване и регистриране на събития и неизправности,
-
четене на данни от паметта и регистриране и съхраняване на данни в паметта,
-
четене на данни от карти за тахограф и регистриране и съхраняване на данни в карти за тахограф,
-
показване, предупреждаване, разпечатване и извличане на данни към външни устройства,
-
сверяване на часовника и измерване на времето,
-
осъществяване на връзка от разстояние,
-
управление на ограниченията, наложени от дружеството,
-
вградени тестове и автотестове.
Член 6
Показване и предупреждения
1. Информацията, съдържаща се в дигиталните тахографи и картите за тахограф, свързани с дейностите на превозното средство и с водача и помощник-водача, се показва по ясен, недвусмислен и ергономичен начин.
2. Показва се следната информация:
а)
време;
б)
режим на работа;
в)
дейност на водача:
-
ако неговата дейност в момента е управление - времето на непрекъснато управление и общото време на почивка по време на работа на водача,
-
ако неговата дейност в момента е на разположение/друга работа/почивка или почивка по време на работа - продължителността на осъществяваната в момента дейност (от момента на нейното избиране) и общото време на почивка по време на работа;
г)
данни относно предупрежденията;
д)
данни относно достъпа до менютата.
Може да бъде показана допълнителна информация, при условие че тя се отличава ясно от информацията, изисквана съгласно настоящия параграф.
3. Дигиталните тахографи предупреждават водачите при откриване на събитие и/или неизправност, както и преди да бъде надхвърлено максимално допустимото време за управление и в момента, в който то бъде надхвърлено, за да се улесни спазването на съответното законодателство.
4. Предупрежденията са визуални, а може да бъдат и звукови. Предупрежденията продължават най-малко 30 секунди, освен ако потребителят удостовери възприемането им чрез натискане на който и да е бутон на тахографа. Причината за съобщението се показва на тахографа и остава видима, докато потребителят удостовери възприемането ѝ с помощта на специален бутон или команда на тахографа.
5. За да се гарантира, че тахографът отговаря на изискванията на настоящия член за показване и предупреждения, Комисията приема чрез актове за изпълнение подробните разпоредби, необходими за еднаквото прилагане на настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 42, параграф 3.
Член 7
Защита на данните
1. Държавите-членки гарантират, че обработването на лични данни в рамките на настоящия регламент се извършва единствено с цел проверка на съответствието с настоящия регламент и с Регламент (ЕО) № 561/2006, в съответствие с директиви 95/46/ЕО и 2002/58/ЕО и под надзора на надзорния орган на съответната държава-членка, посочен в член 28 от Директива 95/46/ЕО.
2. По-специално държавите-членки гарантират, че личните данни са защитени срещу употреба, която не е строго свързана с настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 561/2006, в съответствие с параграф 1 по отношение на:
-
използването на глобалната навигационна спътникова система (ГНСС) за регистрирането на данни за местоположението съгласно член 8,
-
използването на връзка от разстояние за целите на контрола съгласно член 9,
-
използването на тахографи с интерфейс съгласно член 10,
-
електронния обмен на информация относно картите на водача съгласно член 31, и по-специално всякакъв трансграничен обмен на такива данни с трети държави,
-
съхраняването на записи от страна на транспортните предприятия съгласно член 33.
3. Дигиталните тахографи се проектират така, че да се гарантира неприкосновеността на личния живот. Те обработват само данни, които са необходими за целите на настоящия регламент.
4. Собствениците на превозни средства, транспортните предприятия и/или всеки друг заинтересован субект се съобразява със съответните разпоредби за защита на личните данни, когато е приложимо.
ГЛАВА II
ИНТЕЛИГЕНТНИ ТАХОГРАФИ
Член 8
Регистриране на местоположението на превозното средство на определени точки в рамките на дневното работно време
1. За да се улесни проверката на спазването на съответното законодателство, местоположението на превозното средство се регистрира автоматично на следните точки или на най-близката до тях точка, където има спътников сигнал:
-
мястото на започване на дневното работно време,
-
на всеки три часа от общото време на управление,
-
мястото на приключване на дневното работно време.
За тази цел превозните средства, които се регистрират за първи път 36 месеца след влизането в сила на подробните разпоредби, посочени в член 11, се оборудват с тахограф, свързан към услуга за позициониране, функционираща чрез спътникова навигационна система.
2. По отношение на свързването на тахографа към услуга за позициониране, функционираща чрез спътникова навигационна система, съгласно параграф 1, се използват само такива връзки към услуга, които ползват безплатна услуга за позициониране. В тахографа не се съхраняват трайно никакви други данни за местоположението освен изразените, когато е възможно, чрез географски координати за определяне на точките, посочени в параграф 1. Данните за местоположението, които се налага да бъдат съхранени временно за нуждите на автоматичното регистриране на точките по параграф 1 или за потвърждаване на отчетеното от датчика за движение, не са достъпни за потребителите и се изтриват автоматично, след като престанат да са нужни за посочените цели.
Член 9
Ранно откриване от разстояние на възможна манипулация или злоупотреба
1. С цел да се улесни извършването на целеви пътни проверки от компетентните контролни органи, тахографите, монтирани на превозни средства, които са регистрирани за първи път 36 месеца след влизането в сила на подробните разпоредби, посочени в член 11, трябва да могат да осъществяват връзка от разстояние с тези органи по време на движението на превозното средство.
2. Петнадесет години след датата, към която се изисква всички новорегистрирани превозни средства да имат тахограф съгласно настоящия член и членове 8 и 10, държавите-членки в подходяща степен снабдяват своите контролни органи с необходимото оборудване за ранно откриване от разстояние, което да позволява предаването на данни, посочено в настоящия член, като вземат предвид своите конкретни изисквания и стратегии за осигуряване на съответствието. Преди това държавите-членки могат да решат дали да предоставят на своите контролни органи оборудването за ранно откриване от разстояние.
3. Посочената в параграф 1 връзка се осъществява с тахографа само когато това е поискано чрез оборудването на контролните органи. Връзката е защитена, за да се гарантира целостта на данните и удостоверяването на автентичността на контролните уреди за регистриране на данните за движението и контролното оборудване. Достъпът до съобщените данни се ограничава до контролните органи, оправомощени да проверяват за нарушенията на Регламент (ЕО) № 561/2006 и настоящия регламент, и до сервизите, доколкото това е необходимо, за да се провери правилното функциониране на тахографа.
4. Съобщените при осъществяване на връзката данни се ограничават до данните, необходими за извършване на целеви пътни проверки на превозни средства, при които е възможно манипулиране или злоупотреба с тахографа. Тези данни се отнасят до следните събития или данни, регистрирани от тахографа:
-
последен опит за нарушаване на сигурността,
-
най-дълго прекъсване на електрическото захранване,
-
неизправност на датчика,
-
грешка в данните относно движението,
-
противоречие в данните за движението на превозното средство,
-
управление без валидна карта,
-
поставяне на карта по време на управление,
-
данни за сверяването на часовника,
-
данни за еталонирането, включително датите на последните две еталонирания,
-
регистрационен номер на превозното средство,
-
скорост, регистрирана от тахографа.
5. Съобщените данни се използват единствено с цел контрол на спазването на настоящия регламент. Те не се предават на субекти, различни от органите, контролиращи периодите на управление и почивка, или съдебните органи в рамките на текущо съдебно производство.
6. Данните могат да се съхраняват единствено от контролните органи, докато трае пътната проверка, и се заличават най-късно три часа след съобщаването им, освен ако данните показват възможно манипулиране или злоупотреба с тахографа. Ако в хода на пътна проверка манипулирането или злоупотребата не се потвърди, предадените данни се заличават.
7. Транспортните предприятия, които експлоатират превозни средства, носят отговорност за информирането на водача за възможността за връзка от разстояние за целите на ранното откриване на възможна манипулация или злоупотреба с тахографи.
8. Връзката от разстояние с цел ранно откриване, описана в настоящия член, в никакъв случай не може да води до автоматични глоби или санкции за водача или транспортното предприятие. Въз основа на съобщените данни компетентният контролен орган може да вземе решение да извърши проверка на превозното средство и на тахографа. Резултатът от връзката от разстояние не възпрепятства провеждането от страна на контролните органи на пътни проверки на случаен принцип въз основа на системата за оценка на риска, въведена с член 9 от Директива 2006/22/ЕО.
Член 10
Интерфейс с интелигентни транспортни системи
Тахографите на превозни средства, регистрирани за първи път 36 месеца след влизането в сила на подробните разпоредби, посочени в член 11, могат да бъдат оборудвани със стандартни интерфейси, позволяващи регистрираните или генерираните от тахограф данни да се използват в работен режим от външно устройство, когато са изпълнени следните условия:
а)
интерфейсът не засяга истинността и целостта на данните от тахографа;
б)
интерфейсът съответства на подробните разпоредби по член 11;
в)
външното устройство, свързано с интерфейса, има достъп до лични данни, включително данни за местоположението, само след получаване на съгласието на водача, до когото се отнасят данните, като даването на съгласие трябва да може да се удостовери.
Член 11
Подробни разпоредби за интелигентните тахографи
За да се гарантира съответствието на интелигентните тахографи с принципите и изискванията, установени в настоящия регламент, Комисията приема чрез актове за изпълнение подробните разпоредби, необходими за еднаквото прилагане на членове 8, 9 и 10, с изключение на разпоредби, които биха предвидили регистрирането на допълнителни данни от тахографа. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 42, параграф 3.
Подробните разпоредби, посочени в първа алинея:
а)
по отношение на изпълнението на функциите на интелигентния тахограф, посочени в настоящата глава, включват необходимите изисквания за гарантиране на сигурността, точността и надеждността на данните, които тахографът получава посредством услугата за спътниково позициониране и технологията за връзка от разстояние, посочени в членове 8 и 9;
б)
конкретизират различните условия и изисквания във връзка с услугата за спътниково позициониране и технологията за връзка от разстояние, посочени в членове 8 и 9, които могат да бъдат извън тахографа или вградени в него, както и - в случай че са извън тахографа - условията за ползването на сигнала за спътниково позициониране като втори датчик за движение;
в)
конкретизират необходимите стандарти за интерфейса по член 10. Тези стандарти може да включват разпоредба относно разпределението на правата за достъп между водачите, сервизите и транспортните предприятия, както и на контролните функции по отношение на регистрираните от тахографа данни, като тези контролни функции се основават на определен механизъм за удостоверяване на самоличността/правата на достъп, разработен за съответния интерфейс, като например удостоверение за всяко ниво на достъп, при условие че това е технически осъществимо.
ГЛАВА III
ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА
Член 12
Подаване на заявления
1. Производителите или техни представители подават заявление за одобрение на типа на бордовото устройство, датчика за движение, образеца на тахографски лист или картата за тахограф до компетентните органи за одобрение на типа, определени за целта от всяка държава-членка.
2. До 2 март 2015 г. държавите-членки съобщават на Комисията наименованията и данните за връзка на определените органи, посочени в параграф 1, и впоследствие актуализират тази информация при необходимост. Комисията публикува на своя уебсайт списък на определените органи за одобрение на типа и го актуализира при необходимост.
3. Всяко заявление за одобрение на типа се придружава от съответните спецификации, включително необходимата информация за пломбите, както и от сертификатите за сигурност, функционалност и оперативна съвместимост. Сертификатът за сигурност се издава от признат сертификационен орган, определен от Комисията.
Сертификатът за функционалност се издава на производителя от органа за одобрение на типа.
Сертификатът за оперативна съвместимост се издава само от една лаборатория под контрола на Комисията и при запазване на нейната отговорност.
4. По отношение на тахографите, съответните им компоненти или картите за тахограф:
а)
сертификатът за сигурност удостоверява следното по отношение на бордовото устройство, картите за тахограф, датчика за движение и връзката с приемника на ГНСС, когато ГНСС не е вградена в бордовото устройство:
i)
съответствие с целите относно сигурността;
ii)
изпълнение на следните функции за сигурност: идентифициране и удостоверяване, разрешаване на достъп, поверителност, отчетност, цялост, одит, точност и надеждност на услугата;
б)
сертификатът за функционалност удостоверява, че изпитваният елемент отговаря на съответните изисквания от гледна точка на изпълняваните функции, екологичните характеристики, характеристиките на електромагнитната съвместимост, съответствието с физическите изисквания и с други приложими стандарти;
в)
сертификатът за оперативна съвместимост удостоверява, че изпитваният елемент е напълно оперативно съвместим с необходимите тахографи или модели карти за тахограф.
5. Всяка промяна в софтуера или хардуера на тахографа или в естеството на материалите, използвани при производството му, трябва да бъде съобщена предварително на органа, който е издал одобрение на типа на уредите. Този орган трябва да потвърди пред производителя разширяването на обхвата на одобрението на типа или може да поиска актуализиране или потвърждение на съответните сертификати за функционалност, сигурност и/или оперативна съвместимост.
6. Не могат да бъдат подавани заявления по отношение на който и да е тип бордово устройство, датчик за движение, образец на тахографски лист или карта за тахограф в повече от една държава-членка.
7. Комисията приема чрез актове за изпълнение подробни разпоредби за еднаквото прилагане на настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 42, параграф 3.
Член 13
Издаване на одобрение на типа
Държавата-членка издава одобрение на типа за всеки тип бордово устройство, датчик за движение, образец на тахографски лист или карта за тахограф, които отговарят на изискванията, посочени в членове 4 и 11, при условие че държавата-членка е в състояние да провери съответствието на произведените модели с одобрения тип.
За всякакви изменения в одобрен модел или добавки към него трябва да бъде получено допълнително одобрение на типа от държавата-членка, издала първоначалното одобрение на типа.
Член 14
Знак за одобрение на типа
Държавите-членки издават на заявителя знак за одобрение на типа, която е в съответствие с предварително установен образец, за всеки тип бордово устройство, датчик за движение, образец на тахографски лист или карта за тахограф, който одобряват съгласно член 13 и приложение II. Тези образци се приемат от Комисията чрез актове за изпълнение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 42, параграф 3.
Член 15
Одобрение или отказ
Компетентните органи на държавата-членка, до които е подадено заявление за одобрение на типа, изпращат за всеки одобрен от тях тип бордово устройство, датчик за движение, образец на тахографски лист или карта за тахограф в едномесечен срок до органите на другите държави-членки копие от сертификата за одобрение на типа, придружено от копия на съответните спецификации, включително по отношение на пломбите. Когато компетентните органи не одобрят заявлението за одобрение на типа, те уведомяват органите на другите държави-членки, че одобрението е отказано, и съобщават основанията за своето решение.
Член 16
Съответствие на уредите с одобрението на типа
1. Ако някоя държава-членка, която е издала одобрение на типа съгласно член 13, установи, че определени бордови устройства, датчици за движение, тахографски листове или карти за тахограф, на които е поставен издаденият от нея знак за одобрение на типа, не съответстват на одобрения от нея тип, тя взема необходимите мерки, за да се гарантира, че произвежданите модели съответстват на одобрението на типа. Ако е необходимо, предприетите мерки могат да включват отнемане на одобрението на типа.
2. Държава-членка, издала одобрение на типа, отнема това одобрение, ако бордовото устройство, датчикът за движение, тахографският лист или картата за тахограф, които са одобрени, не са в съответствие с настоящия регламент или в процеса на използването показват дефект от общ характер, който ги прави непригодни за целта, за която са предназначени.
3. Ако държава-членка, издала одобрение на типа, бъде уведомена от друга държава-членка за някой от случаите по параграф 1 или 2, тя, след като се консултира с уведомяващата държава-членка, предприема мерките, предвидени в посочените параграфи, при спазване на параграф 5.
4. Държава-членка, която се е уверила, че е налице един от случаите по параграф 2, може да забрани до второ нареждане продажбата и въвеждането в експлоатация на съответните бордови устройства, датчици за движение, тахографски листове или карти за тахограф. Същото важи за случаи по параграф 1 по отношение на бордови устройства, датчици за движение, тахографски листове или карти за тахограф, които са били освободени от първоначалната проверка на ЕС, ако производителят, след като е бил надлежно предупреден, не приведе уредите в съответствие с одобрението на типа или с изискванията на настоящия регламент.
Във всички случаи компетентните органи на държавите-членки, в срок от един месец, се уведомяват взаимно и уведомяват и Комисията за всяко отнемане на одобрение на типа или за всякакви други мерки, взети съгласно параграфи 1, 2 или 3, и посочват основанията за тези действия.
5. Ако държава-членка, издала одобрение на типа, оспорва съществуването на някое от съобщените ѝ обстоятелства по параграф 1 или 2, засегнатите държави-членки полагат усилия да разрешат спора и информират редовно Комисията.
Ако преговорите между държавите-членки не доведат до споразумение в срок от четири месеца след датата на уведомяването съгласно параграф 3, Комисията, след като се консултира с експерти от всички държави-членки и вземе предвид всички фактори от значение, например такива от икономическо и техническо естество, в срок от шест месеца след изтичането на четиримесечния срок взема решение, за което уведомява заинтересованите държави-членки, като едновременно с това го съобщава и на другите държави-членки. Комисията определя за всеки отделен случай сроковете за изпълнение на нейното решение.
Член 17
Одобряване на тахографски листове
1. В заявлението си заявителят за одобрение на типа на образец на тахографски листове посочва типа или типовете аналогови тахографи, за които е предназначен съответният тахографски лист, и осигурява подходящи уреди от такъв тип или типове за целите на изпитването на тахографския лист.
2. В сертификата за одобрение на типа на образеца на тахографския лист компетентните органи на всяка държава-членка посочват типа или типовете аналогови тахографи, с които могат да се използват тахографски листове от този модел.
Член 18
Обосноваване на решения за отказ
Във всички решения, взети в съответствие с настоящия регламент, за отказ на одобрение на типа или за отнемане на одобрение на типа на бордово устройство, датчик за движение, образец на тахографски лист или карта за тахограф подробно се посочват основанията за отказа или отнемането. Решението се съобщава на засегнатото лице, което същевременно бива уведомено и за съществуващите средства за правна защита съгласно правото на съответната държава-членка и за сроковете за упражняване на правата на защита.
Член 19
Признаване на тахографи с одобрение на типа
Държавите-членки не могат да откажат да регистрират превозно средство, оборудвано с тахограф, или да забраняват въвеждането в експлоатация или използването на такова превозно средство по каквато и да е причина, свързана с факта, че превозното средство е оборудвано с такъв уред, ако върху уреда е нанесен знакът за одобрение на типа по член 14 и е поставена монтажната табела по член 22, параграф 4.
Член 20
Сигурност
1. Производителите проектират, изпитват и проверяват произвежданите от тях бордови устройства, датчици за движение и карти за тахограф така, че да откриват слабости, възникващи на всички етапи от жизнения цикъл на продуктите и да предотвратяват или ограничават евентуалното използване на тези слабости. Честотата на изпитванията се определя от държавата-членка, която е издала сертификата за одобрение, в рамките на срок, който не надвишава две години.
2. За тази цел производителите предоставят на сертификационния орган, посочен в член 12, параграф 3, документацията, необходима за анализа на уязвимостта.
3. За целите на параграф 1 сертификационният орган, посочен в член 12, параграф 3, извършва изпитвания на бордовите устройства, датчиците за движение и картите за тахограф за потвърждение, че известните слабости не могат да бъдат използвани от лица, притежаващи общодостъпни знания.
4. Ако в хода на изпитванията, посочени в параграф 1, бъдат открити слабости в елементи на системата (бордови устройства, датчици за движение и карти за тахограф), тези елементи не се пускат на пазара. Ако в хода на изпитванията, посочени в параграф 3, бъдат открити слабости по отношение на елементи, които вече са на пазара, производителят или сертификационният орган информира компетентните органи на държавата-членка, издала одобрението на типа. Тези компетентни органи предприемат всички мерки, необходими за решаване на проблема, по-специално от страна на производителя, и информират незабавно Комисията за откритите слабости и за предвидените или предприетите мерки, включително при необходимост отнемане на одобрението на типа в съответствие с член 16, параграф 2.
Член 21
Изпитване при експлоатационни условия
1. Държавите-членки могат да разрешат изпитването при експлоатационни условия на тахографи от все още неодобрен тип. Държавите-членки признават взаимно разрешенията за изпитване при експлоатационни условия.
2. Водачите и транспортните предприятия, участващи в изпитване при експлоатационни условия, спазват изискванията на Регламент (ЕО) № 561/2006. За доказване на горепосоченото водачите следват процедурата, предвидена в член 35, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение, за да предвиди процедурите, приложими за изпитванията при експлоатационни условия, и формите, които да се използват за наблюдение на тези изпитвания. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 42, параграф 3.
ГЛАВА IV
МОНТИРАНЕ И ТЕХНИЧЕСКИ ПРЕГЛЕД
Член 22
Монтиране и ремонт
1. Тахографите могат да бъдат монтирани или ремонтирани само от монтьори, сервизи или производители на превозни средства, одобрени за целта от компетентните органи на държавите-членки в съответствие с член 24.
2. Одобрените монтьори, сервизи или производители на превозни средства пломбират тахографа съгласно спецификациите, включени в посочения в член 15 сертификат за одобрение на типа, след като установят, че той функционира правилно, и по-специално по начин, който да гарантира, че не е възможно подправяне или изменение на регистрираните данни чрез устройство за тяхното манипулиране.
3. Одобреният монтьор, сервиз или производител на превозни средства нанася специален знак върху пломбите, които поставя, а при дигиталните тахографи - въвежда данните за електронна защита, служещи за удостоверяване на автентичността. Компетентните органи на всяка държава-членка изпращат на Комисията регистъра на използваните знаци и данни за електронна защита, както и необходимата информация за използваните данни за електронна защита. Комисията предоставя на държавите-членки достъп до тази информация при поискване.
4. С цел да се удостовери, че монтирането на тахографа е извършено в съответствие с изискванията на настоящия регламент, се закрепва монтажна табела така, че да е ясно видима и лесно достъпна.
5. Компонентите на тахографа се пломбират съгласно посоченото в сертификата за одобрение на типа. Всички връзки с тахографа, които са потенциално уязвими към манипулация, включително връзката между датчика за движение и скоростната кутия, както и в съответните случаи - монтажната табела, се пломбират.
Пломбата се сваля или чупи само:
-
от монтьори или сервизи, одобрени от компетентните органи съгласно член 24 с цел ремонт, поддръжка и ново еталониране на тахографи, или от служители на контролните органи, преминали необходимото обучение и когато това е необходимо - оправомощени за целите на контрола,
-
за целите на ремонт или модификация на превозното средство, които засягат пломбата. В тези случаи в превозното средство се съхранява писмено заявление, в което се посочват датата и часът, в който пломбата е счупена, както и причините за нейното сваляне. Комисията подготвя стандартен формуляр за писменото изявление чрез актове за изпълнение.
При всички случаи пломбите се заменят от одобрен монтьор или сервиз без необосновано забавяне и най-късно в срок от седем дни след свалянето им.
Преди замяната на пломбите се извършва проверка и еталониране на тахографа в одобрен сервиз.
Член 23
Технически прегледи на тахографите
1. Тахографите се подлагат на редовни технически прегледи от одобрени сервизи. Редовните технически прегледи се извършват най-малко веднъж на всеки две години.
2. При техническите прегледи по параграф 1 се проверяват най-малко следните обстоятелства:
-
дали тахографът е правилно монтиран и подходящ за превозното средство,
-
дали тахографът работи правилно,
-
дали върху тахографа е нанесен знакът за одобрение на типа,
-
дали е прикрепена монтажната табела,
-
дали всички пломби са цели и действително изпълняват предназначението си,
-
дали няма устройства за манипулиране, прикрепени към тахографа, или следи от използването на такива устройства,
-
размера на гумите и действителната обиколка на гумите.
3. Сервизите изготвят протокол за прегледа, в случай че се е наложило да бъдат отстранени нередности във функционирането на тахографа, независимо дали в резултат от периодичен технически преглед или от технически преглед по конкретно искане на националния компетентен орган. Те съхраняват списък на всички изготвени протоколи за технически преглед.
4. Протоколите за технически преглед се съхраняват за срок от най-малко две години от датата на тяхното изготвяне. Държавите-членки решават дали протоколите за технически преглед да се съхраняват или да бъдат изпратени на компетентния орган в рамките на този срок. Когато протоколите за технически преглед се съхраняват от сервиза, по искане на компетентния орган сервизът предоставя протоколите за техническите прегледи и еталонирането, извършени в рамките на посочения срок.
Член 24
Одобряване на монтьори, сервизи и производители на превозни средства
1. Държавите-членки одобряват, редовно контролират и сертифицират монтьорите, сервизите и производителите на превозни средства, които могат да извършват монтиране, проверка, технически преглед и ремонт на тахографи.
2. Държавите-членки гарантират, че монтьорите, сервизите и производителите на превозни средства са компетентни и надеждни. За тази цел те установяват и публикуват набор от ясни национални процедури и гарантират спазването на следните минимални изисквания:
а)
персоналът е надлежно обучен;
б)
налице е необходимото оборудване за извършване на съответните изпитвания и задачи;
в)
монтьорите, сервизите и производителите на превозни средства са с добра репутация.
3. Одитът на одобрените монтьори или сервизи се извършва, както следва:
а)
най-малко на всеки две години одобрените монтьори или сервизи се подлагат на одит, при който се проверяват процедурите, прилагани от тях по отношение на тахографите. При одита се обръща особено внимание на взетите мерки за сигурност и на боравенето с карти за монтаж и настройки. Държавите-членки могат да извършват тези одити, без да извършват посещение на място;
б)
извършват се и технически одити без предупреждение на одобрените монтьори или сервизи с цел контрол на извършваното еталониране, технически прегледи и монтиране. Тези одити обхващат годишно поне 10 % от одобрените монтьори и сервизи.
4. Държавите-членки и техните компетентни органи предприемат подходящи мерки за предотвратяването на конфликти на интереси между монтьорите или сервизите и транспортните предприятия. По-специално, при сериозен риск от конфликт на интереси се вземат допълнителни конкретни мерки с цел да се гарантира, че монтьорът или сервизът спазва разпоредбите на настоящия регламент.
5. Компетентните органи на държавите-членки изпращат ежегодно на Комисията, ако е възможно по електронен път, списъците на одобрените монтьори и сервизи, както и на издадените им карти. Комисията публикува тези списъци на своя уебсайт.
6. Компетентните органи в държавите-членки отнемат, временно или постоянно, одобрението на монтьори, сервизи и производители на превозни средства, които не изпълняват задълженията си по настоящия регламент.
Член 25
Карти за монтаж и настройки
1. Срокът на валидност на картите за монтаж и настройки не надвишава една година. При подновяването на картите за монтаж и настройки компетентният орган гарантира, че монтьорът, сервизът или производителят на превозни средства отговаря на критериите, изброени в член 24, параграф 2.
2. Компетентният орган подновява карта за монтаж и настройки в срок от петнадесет работни дни, считано от датата на получаване на валидно заявление за подновяване и цялата необходима документация. Когато дадена карта за монтаж и настройки е повредена, неизправна, изгубена или открадната, компетентният орган осигурява карта за замяна в срок от пет работни дни, считано от датата на получаване на подробно заявление за тази цел. Компетентните органи поддържат регистър на изгубените, откраднатите и повредените карти.
3. Когато държава-членка отнеме одобрението на даден монтьор, сервиз или производител на превозни средства съгласно посоченото в член 24, тя отнема и издадените му карти за монтаж и настройки.
4. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да предотвратят подправянето на картите за монтаж и настройки, предоставени на одобрените монтьори, сервизи и производители на превозни средства.
ГЛАВА V
КАРТИ НА ВОДАЧА
Член 26
Издаване на карти на водача
1. Карти на водача се издават по заявление на съответния водач от компетентния орган в държавата-членка, в която е мястото на обичайното пребиваване на водача. Те се издават в срок от един месец от получаването от компетентния орган на заявлението и цялата необходима документация.
2. За целите на настоящия член „място на обичайно пребиваване“ означава мястото, в което дадено лице живее обичайно, т.е. през не по-малко от 185 дни всяка календарна година, поради лични или професионални връзки или, при лица без професионални връзки, поради личните му връзки, които са белег за тясна връзка между това лице и мястото, на което то живее.
Въпреки това за място на обичайно пребиваване на лице, чиито професионални връзки са с място, различно от това на личните му връзки, и което в резултат на това живее последователно на различни места, намиращи се в две или повече държави-членки, се счита мястото на личните му връзки, при условие че лицето се връща редовно на това място. Не е необходимо последното условие да е спазено, когато лицето живее в определена държава-членка с цел изпълнение на работа с определена продължителност.
3. Водачите предоставят доказателство за мястото на обичайно си пребиваване по подходящ начин, като например карта за самоличност или друг валиден документ. Когато компетентните органи на държавата-членка, издаваща карта на водача, имат съмнения относно валидността на твърдението за мястото на обичайно пребиваване или за целите на някои конкретни форми на контрол, те могат да изискват допълнителна информация или доказателства.
4. В надлежно обосновани и изключителни случаи държавите-членки могат да издават временни карти, без възможност за подновяване и със срок на валидност максимум 185 дни, на водач, чието място на обичайно пребиваване не е в съответната държава-членка или в държава, която е договаряща страна по Спогодбата AETR, при условие че този водач е в трудово правоотношение с предприятие, установено в издаващата държава-членка, и когато се прилага Регламент (ЕО) № 1072/2009 на Европейския парламент и на Съвета (16) - представят атестацията за водач, посочена в този регламент.
Въз основа на предоставената от държавите-членки информация Комисията следи внимателно прилагането на настоящата алинея. На всеки две години тя представя на Европейския парламент и Съвета доклад за своите констатации, в който по-специално разглежда въпроса, дали временните карти на водача имат отрицателно въздействие върху пазара на труда и дали временните карти не се издават обикновено на името на едни и същи водачи в повече от един случай. Комисията може да представи подходящо законодателно предложение за преразглеждане на настоящата алинея.
5. Компетентните органи на издаващата държава-членка вземат подходящи мерки, за да гарантират, че заявителят вече не е титуляр на валидна карта на водача, и персонализират картата на водача, като правят необходимото данните да са видими и защитени.
6. Картата на водача е валидна за не повече от пет години.
7. Валидна карта на водача не се отнема и валидността ѝ и не се спира, освен ако компетентният орган на държавата-членка не установи, че картата е подправена, че водачът използва карта, на която не е титуляр, или че притежаваната карта е получена въз основа на неверни декларации и/или подправени документи. Ако са предприети мерки за отнемане или спиране на валидността от страна на държава-членка, различна от държавата-членка, издала картата, първата държава-членка връща картата възможно най-скоро на органите на държавата-членка, издала картата, и посочва основанията за отнемането или спирането на валидността. Ако се очаква връщането на картата да отнеме повече от две седмици, държавата-членка, която я отнема или спира валидността ѝ, в рамките на тези две седмици информира държавата-членка, издала картата, за основанията за отнемането или спирането на валидността.
8. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да предотвратят подправянето на карти на водача.
9. Настоящият член не възпрепятства държава-членка да издаде карта на водача на водач, чието място на обичайно пребиваване е на такава част от територията на тази държава-членка, за която не се прилагат Договорът за Европейския съюз и Договорът за функционирането на Европейския съюз, при условие че в тези случаи се прилагат съответните разпоредби на настоящия регламент.
Член 27
Използване на карти на водача
1. Картата на водача е лична.
2. Даден водач може да е титуляр на не повече от една валидна карта на водача и има право да използва само своята собствена персонализирана карта на водача. Водачът не може да използва карта на водача, която е повредена или е с изтекъл срок.
Член 28
Подновяване на карти на водача
1. Когато водачът желае да поднови своята карта на водача, той подава заявление до компетентния орган на държавата-членка, в която е мястото на обичайното му пребиваване, не по-късно от 15 работни дни преди изтичането на срока на валидност на картата.
2. Когато при подновяване държавата-членка, в която е мястото на обичайно пребиваване на водача, е различна от тази, издала текущата му карта, и когато органите на първата държава-членка са получили заявление за подновяване на картата на водача, те информират органа, издал предишната карта, относно основанията за подновяване.
3. Когато е подадено заявление за подновяване на карта, чийто срок на валидност предстои да изтече, компетентният орган издава нова карта преди датата на изтичане на срока на валидност, при условие че заявлението е изпратено в срока, определен в параграф 1.
Член 29
Откраднати, изгубени или повредени карти на водача
1. Издаващите органи съхраняват данни за издадените, откраднатите, изгубените и повредените карти на водача за срок, не по-кратък от срока на тяхната валидност.
2. Ако картата на водача е повредена или неизправна, водачът я връща на компетентния орган в държавата-членка, в която е мястото на обичайното му пребиваване. В случай на кражба на картата на водача той трябва да я декларира официално пред компетентните органи на държавата, в която е станала кражбата.
3. Всеки случай на изгубена карта на водача се докладва чрез подаване на официална декларация до компетентните органи на държавата-членка, която е издала картата, и до компетентните органи на държавата-членка, в която е мястото на обичайното пребиваване на водача, когато тя е различна.
4. Когато карта на водача е повредена, неизправна, изгубена или открадната, водачът подава в срок от седем календарни дни заявление за нейната замяна до компетентните органи на държавата-членка, в която е мястото на обичайното му пребиваване. Тези органи издават карта за замяна в срок от осем работни дни след получаването на подробно заявление за тази цел.
5. При обстоятелствата, изложени в параграф 4, водачът може да продължи да управлява превозното средство без карта на водача за максимален период от 15 календарни дни или за по-дълъг период, ако това се налага за връщането на превозното средство в неговия гараж, при условие че водачът може да докаже, че е невъзможно да представи или използва картата през този период.
Член 30
Взаимно признаване и размяна на карти на водачи
1. Държавите-членки взаимно признават издадените от тях карти на водачи.
2. Когато титулярят на валидна карта на водач, издадена от държава-членка, е установил своето обичайно местопребиваване в друга държава-членка, той може да поиска картата му да бъде сменена с еквивалентна карта на водач. Задължение на държавата-членка, която извършва смяната, е да провери дали представената карта все още е валидна.
3. Държавите-членки, извършващи смяната, връщат старата карта на органите на държавата-членка, издала картата, и посочват основанията за това свое действие.
4. Когато държава-членка заменя или сменя карта на водач, замяната или смяната, както и всяка последваща замяна или смяна се регистрират в тази държава-членка.
Член 31
Електронен обмен на информация относно карти на водача
1. С цел да се гарантира, че даден заявител вече не е титуляр на валидна карта на водача съгласно посоченото в член 26, държавите-членки поддържат национални електронни регистри, съдържащи следната информация относно картите на водача, включително картите, посочени в член 26, параграф 4, за срок, не по-кратък от срока на валидност на тези карти:
-
фамилно и собствено име на водача,
-
дата на раждане и ако е известно, място на раждане на водача,
-
номер на валидно свидетелство за управление на МПС и държава на издаване на свидетелството за управление на МПС (ако е приложимо),
-
статус на картата на водача,
-
номер на картата на водача.
2. Комисията и държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да гарантират, че електронните регистри са свързани помежду си и са достъпни навсякъде в Съюза, като се използва съобщителната система TACHOnet, посочена в Препоръка 2010/19/ЕС, или друга съвместима система. При използване на съвместима система обменът на електронни данни с всички останали държави-членки е възможен по съобщителната система TACHOnet.
3. При издаване, замяна и когато е необходимо, подновяване на карта на водача, държавите-членки проверяват чрез електронен обмен на данни дали въпросният водач вече не е титуляр на друга валидна карта на водача. Обменените данни се ограничават до необходимите за целите на проверката.
4. Служителите на контролните органи могат да получат достъп до електронния регистър, за да проверят статуса на дадена карта на водача.
5. Комисията приема актове за изпълнение с цел да предвиди общите процедури и спецификации, необходими за посочената в параграф 2 взаимна връзка, включително формата на обменяните данни, техническите процедури за получаване по електронен път на справки от националните електронни регистри, процедурите за достъп и механизмите за сигурност. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 42, параграф 3.
ГЛАВА VI
ИЗПОЛЗВАНЕ НА УРЕДИТЕ
Член 32
Правилно използване на тахографите
1. Транспортните предприятия и водачите осигуряват правилното функциониране и използване на дигиталните тахографи и на картите на водача. Когато транспортните предприятия и водачите използват аналогови тахографи, те осигуряват правилното им функциониране и правилното използване на тахографските листове.
2. Дигиталните тахографи не се настройват така, че автоматично да превключват на определена категория дейност, когато двигателят е изключен или запалването на двигателя на превозното средство е изключено, освен в случаите, когато водачът продължава да е в състояние ръчно да избере подходящата категория дейност.
3. Забранява се подправянето, прикриването, укриването или унищожаването на данни, регистрирани върху тахографския лист или съхранени в тахографа или върху картата на водача, или на разпечатки от тахографа. Забранява се и всякакво манипулиране на тахографа, тахографския лист или картата на водача, което може да доведе до подправяне, укриване или унищожаване на данни и/или разпечатана информация. Забранява се в превозното средство да се намира каквото и да е устройство, което може да се използва за тази цел.
4. Превозното средство не може да е оборудвано с повече от един тахограф освен за целите на изпитванията при експлоатационни условия, посочени в член 21.
5. Държавите-членки забраняват производството, дистрибуцията, рекламирането и/или продажбата на устройства, които са конструирани и/или предназначени за манипулиране на тахографите.
Член 33
Отговорност на транспортните предприятия
1. Транспортните предприятия са длъжни да осигурят на техните водачи подходящо обучение и инструктаж относно правилното функциониране както на дигиталните, така и на аналоговите тахографи; те провеждат редовни проверки, за да се уверят, че техните водачи използват правилно тахографите и не предоставят на техните водачи никакви преки или непреки стимули, които биха могли да насърчат злоупотребата с тахографи.
Транспортните предприятия издават достатъчно на брой тахографски листове на водачите на превозните средства, оборудвани с аналогов тахограф, като вземат предвид както факта, че тахографските листове са лични по своя характер, така и продължителността на експлоатационния срок на уредите и евентуалното задължение за заменяне на тахографските листове, които са повредени или са били иззети от оправомощен служител на контролен орган. Транспортните предприятия издават на водачите само листове по одобрен образец, подходящ за използване в уреда, монтиран в превозното средство.
Когато превозното средство е оборудвано с дигитален тахограф, транспортното предприятие и водачът осигуряват в случай на проверка правилното изготвяне на разпечатка на данните от тахографа при поискване от служител на контролните органи, като се има предвид експлоатационният срок на уреда.
2. Транспортните предприятия съхраняват тахографските листове и разпечатките, когато разпечатките са направени с цел спазване на член 35, в хронологичен ред и в четлива форма най-малко една година след тяхното използване и издават копия на съответните водачи при искане от тяхна страна. Транспортните предприятия също така издават копия на данните, извлечени от картите на водача, на съответните водачи при искане от тяхна страна, както и разпечатки на хартиен носител на тези копия. Тахографските листове, разпечатките и извлечените данни се представят или предават при поискване от страна на оправомощен служител на контролен орган.
3. Транспортните предприятия носят отговорност за нарушения на настоящия регламент, извършени от техни водачи или от водачи, намиращи се на тяхно разположение. Държавите-членки обаче могат да обусловят тази отговорност от наличието на нарушение от страна на транспортното предприятие на параграф 1, първа алинея от настоящия член и на член 10, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 561/2006.
Член 34
Използване на карти на водача и тахографски листове
1. Водачите използват тахографски листове или карти на водача всеки ден, през който управляват превозно средство, считано от момента на поемането му. Тахографският лист или картата на водача не могат да бъдат изваждани преди края на дневното работно време, освен ако има специално разрешение за това. Тахографският лист или картата на водача не могат да бъдат използвани за по-дълъг период от време от този, за който са предназначени.
2. Водачите пазят по подходящ начин тахографските листове и картите на водача и не могат да използват замърсени или повредени тахографски листове или карти на водача.
3. Когато в резултат на отсъствие от превозното средство водачът не е в състояние да използва тахографа, с който превозното средство е оборудвано, периодите, посочени в параграф 5, буква б), подточки ii), iii) и iv):
а)
се вписват в тахографския лист ръчно, чрез автоматично регистриране или по друг начин, четливо и без зацапване на тахографския лист, ако превозното средство е оборудвано с аналогов тахограф; или
б)
се вписват в картата на водача, като се използва приспособлението за ръчно въвеждане на данни, осигурено за тахографа, ако превозното средство е оборудвано с дигитален тахограф.
Държавите-членки налагат на водачите изискване да представят формуляри, свидетелстващи за действията им във времето, когато не са били в превозното средство.
4. Когато на борда на превозното средство, оборудвано с тахограф, има повече от един водач, всеки водач осигурява поставянето на неговата карта на водача в правилния вход на тахографа.
Когато на борда на превозното средство, оборудвано с аналогов тахограф, има повече от един водач, водачите нанасят необходимите изменения в тахографските листове, така че съответната информация да бъде регистрирана в тахографския лист на водача, който действително управлява превозното средство.
5. Водачите:
а)
осигуряват съответствието на часовото време, регистрирано върху тахографския лист, с официалното време в държавата на регистрация на превозното средство;
б)
задействат превключвателните механизми, които позволяват да се регистрират отделно и различимо следните периоди от време:
i)
обозначен със символа
: време на управление на превозното средство;
ii)
обозначен със символа
: „друга работа“, което означава всяка дейност, различна от управление на превозното средство по смисъла на член 3, буква а) от Директива 2002/15/ЕО, както и всяка работа за същия или друг работодател в транспортния сектор или извън него;
iii)
обозначен със символа
: „период на разположение“ по смисъла на член 3, буква б) от Директива 2002/15/ЕО;
iv)
обозначен със символа
: почивки по време на работа или почивки.
6. Всеки водач на превозно средство, оборудвано с аналогов тахограф, въвежда следните данни върху своя тахографски лист:
а)
в началото на използването на тахографския лист - своето фамилно и собствено име;
б)
датата и мястото, където започва използването на тахографския лист, и датата и мястото, където приключва използването;
в)
регистрационния номер на всяко превозно средство, което е определено за водача, както в началото на първото пътуване, регистрирано върху тахографския лист, така и впоследствие в случай на смяна на превозното средство по време на използването на тахографския лист;
г)
показанието на сумиращия брояч за изминатото разстояние:
i)
в началото на първото пътуване, регистрирано върху тахографския лист;
ii)
в края на последното пътуване, регистрирано върху тахографския лист;
iii)
в случай на смяна на превозното средство по време на работния ден - показанието на брояча на първото определено за водача превозно средство и показанието на следващото превозно средство;
д)
часът на всяка смяна на превозно средство.
7. Водачът въвежда в дигиталния тахограф символите на държавите, в които започва и приключва ежедневния си работен период. Държава-членка може обаче да изиска от водачите на превозни средства, осъществяващи превози на нейна територия, да добавят по-подробни географски данни към символа на държавата, при условие че държавата-членка е уведомила Комисията за тези подробни географски данни преди 1 април 1998 г.
Не е необходимо водачите да въвеждат информацията по първо изречение от първа алинея, ако тахографът автоматично регистрира данните за местоположението в съответствие с член 8.
Член 35
Повредени карти на водача и тахографски листове
1. При повреждане на тахографски лист с регистрирани данни или на карта на водача съответният водач прикрепва повредения тахографски лист или повредената карта на водача към всеки резервен тахографски лист, използван за замяна.
2. Когато картата на водача е повредена, неизправна, изгубена или открадната, водачът:
а)
в началото на пътуването си разпечатва характеристиките на превозното средство, което управлява, и въвежда в тази разпечатка:
i)
данни, които позволяват идентифицирането на водача (име, номер на картата на водача или на свидетелството за управление на МПС), включително неговия подпис;
ii)
периодите, посочени в член 34, параграф 5, буква б), подточки ii), iii) и iv);
б)
в края на пътуването разпечатва информацията, свързана с периодите, регистрирани от тахографа, регистрира всички периоди на друга работа, периоди на разположение или почивка след момента на разпечатването в началото на пътуването, ако това не е регистрирано от тахографа, и отбелязва на този документ данните, които позволяват идентифицирането на водача (име, номер на картата на водача или на неговото свидетелство за управление на МПС), включително подписа му.
Член 36
Записи, извършвани от водача
1. Когато водачът управлява превозно средство, на което е монтиран аналогов тахограф, водачът трябва да е в състояние да представи по искане на оправомощен служител на контролен орган:
i)
тахографските листове за текущия ден и листовете, използвани от водача през предходните 28 дни;
ii)
картата на водача, ако има такава; и
iii)
всички ръчни записи и разпечатки, направени през текущия ден и предходните 28 дни съгласно изискванията на настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 561/2006.
2. Когато водачът управлява превозно средство, оборудвано с дигитален тахограф, той трябва да е в състояние да представи по искане на оправомощен служител на контролен орган:
i)
своята карта на водача;
ii)
всички ръчни записи и разпечатки, направени през текущия ден и предходните 28 дни съгласно изискванията на настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 561/2006;
iii)
тахографските листове за същия период като посочения в подточка ii), през който той е управлявал превозно средство, оборудвано с аналогов тахограф.
3. Оправомощените служители на контролен орган могат да проверяват спазването на Регламент (ЕО) № 561/2006 чрез анализ на тахографските листове, на показваните, разпечатаните или извлечените данни, които са регистрирани от тахографа или от картата на водача, или ако това е невъзможно, чрез анализ на всеки друг съпътстващ документ, с който се оправдава неспазването на дадена разпоредба, като член 29, параграф 2 и член 37, параграф 2 от настоящия регламент.
Член 37
Процедура при неизправни уреди
1. В случай на повреда или неправилно функциониране на тахографа транспортното предприятие го дава за ремонт от одобрен монтьор или сервиз веднага щом обстоятелствата позволят това.
Ако превозното средство не може да бъде върнато в помещенията на транспортното предприятие в срок от една седмица, считано от деня на повредата или откриването на неизправността, ремонтът се извършва по пътя.
С мерки, взети от държавите-членки съгласно член 41, компетентните органи се оправомощават да забраняват използването на превозното средство, ако повредата или неизправността не е отстранена по начина, предвиден в първа и втора алинея от настоящия параграф, доколкото това съответства на националното законодателство на съответната държава-членка.
2. Докато тахографът не е годен за експлоатация или е неизправен, водачът отбелязва данните, позволяващи той да бъде идентифициран (име, номер на картата на водача или номер на свидетелството за управление на МПС), включително подпис, както и информация за различните периоди от време, които не се регистрират от тахографа или за които от тахографа не са правени разпечатки по правилен начин:
а)
върху тахографския лист или листове; или
б)
върху временен лист, който се прикрепва към тахографския лист или се съхранява заедно с картата на водача.
ГЛАВА VII
ИЗПЪЛНЕНИЕ И САНКЦИИ
Член 38
Служители на контролните органи
1. С цел ефективно наблюдение на спазването на настоящия регламент на оправомощените служители на контролните органи се осигуряват достатъчно оборудване и подходящи правомощия, позволяващи им да изпълняват задълженията си в съответствие с настоящия регламент. Оборудването включва по-специално:
а)
контролни карти, позволяващи достъп до данните, регистрирани в тахографите и в картите за тахограф, включително в картата за монтаж и настройки;
б)
необходимите инструменти за извличане на файловете с данни от бордовите устройства и картите за тахограф и за анализиране на тези файлове с данни и разпечатки от дигитални тахографи заедно с тахографските листове и диаграмите от аналогови тахографи.
2. В случай че след извършването на проверка служители на контролните органи намерят достатъчно доказателства, водещи до основателно подозрение за измама, те са оправомощени да насочат превозното средство към одобрен сервиз за провеждане на допълнителни изпитвания, по-конкретно с цел да бъде проверено дали тахографът:
а)
работи правилно;
б)
регистрира и съхранява данните правилно, а параметрите за еталониране са точни.
3. Служителите на контролните органи са оправомощени да поискат от одобрените сервизи да проведат изпитването, посочено в параграф 2, както и конкретни изпитвания, предназначени да проверят за наличието на устройства за манипулиране. Ако бъдат открити устройства за манипулиране, уредът, включително самото устройство, бордовото устройство или неговите компоненти, както и картата на водача, могат да бъдат отстранени от превозното средство и ползвани като доказателства в съответствие с националните процесуални правила, свързани с боравенето с такива доказателства.
4. Когато е целесъобразно, служителите на контролните органи използват възможността да проверяват тахографите и картите на водача, които се намират на място по време на проверка в помещенията на предприятията.
Член 39
Обучение на служителите на контролните органи
1. Държавите-членки гарантират, че служителите на контролните органи са надлежно обучени за анализа на регистрираните данни и за контролирането на тахографи с цел постигане на ефикасен и хармонизиран контрол и изпълнение.
2. Държавите-членки информират Комисията относно изискванията за обучението на служителите на своите контролни органи до 2 септември 2016 г.
3. Комисията приема чрез актове за изпълнение мерки, конкретизиращи съдържанието на първоначалното и продължаващото обучение на служителите на контролните органи, включително обучението относно техники за целеви проверки и за откриване на устройства за манипулиране и измами. Тези мерки включват насоки за улесняване на прилагането на съответните разпоредби на настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 561/2006. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 42, параграф 3.
4. Държавите-членки включват определеното от Комисията съдържание в обучението на служителите на контролните органи.
Член 40
Взаимопомощ
Държавите-членки взаимно се подпомагат при прилагането на настоящия регламент и при проверките за спазването му.
В рамките на тази взаимопомощ компетентните органи на държавите-членки редовно обменят по-специално цялата налична информация относно нарушения на настоящия регламент, свързани с монтьори и сервизи, видове практики на манипулация и наложени санкции за такива нарушения.
Член 41
Санкции
1. Държавите-членки, в съответствие с националните конституционни механизми, установяват система от санкции, приложими за нарушения на настоящия регламент, и предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Тези санкции трябва да са ефективни, пропорционални, възпиращи и недискриминационни и да са в съответствие с категориите нарушения, предвидени в Директива 2006/22/ЕО.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията за тези мерки и за правилата относно санкциите до 2 март 2016 г. Те информират Комисията за всички последващи изменения на тези мерки.
ГЛАВА VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 42
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато становището на комитета трябва да бъде получено по писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, ако в рамките на срока за даване на становище председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета отправят такова искане.
Член 43
Форум по тахографите
1. Създава се Форум по тахографите с цел да се подпомогне диалогът по технически въпроси относно тахографите между експерти от държавите-членки, членовете на комитета по член 42 и експерти от трети държави, в които се използват тахографи съгласно Спогодбата AETR.
2. Държавите-членки следва да изпратят като експерти към Форума по тахографите експертите, участващи в комитета по член 42.
3. Форумът по тахографите е открит за участие на експерти от заинтересовани трети държави, които са договарящи страни по Спогодбата AETR.
4. За участие във Форума по тахографите се канят заинтересовани страни, представители на производители на превозни средства, производители на тахографи, социални партньори и Европейския надзорен орган по защита на данните.
5. Форумът по тахографите приема свой процедурен правилник.
6. Форумът по тахографите заседава най-малко веднъж годишно.
Член 44
Съобщаване на национални мерки
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на законовите, подзаконовите или административните разпоредби, които те приемат в областта, уредена с настоящия регламент, не по-късно от 30 дни след датата на тяхното приемане и за първи път до 2 март 2015 г.
Член 45
Изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006
Регламент (ЕО) № 561/2006 се изменя, както следва:
1)
В член 3 след буква а) се вмъква следната буква:
„аа)
превозни средства с максимално допустима маса, която не надвишава 7,5 тона, които се използват за превоз на материали, оборудване или машини за ползване от водача в хода на неговата работа и които се използват само в радиус от 100 километра от базата на предприятието и при условие че управлението на превозните средства не представлява основната дейност на водача;“.
2)
Член 13, параграф 1 се изменя, както следва
а)
в букви г), е) и п) думите „50 километра“ се заменят с думите „100 километра“;
б)
в буква г) първата алинея се заменя със следното:
„г)
превозни средства или комбинации от превозни средства с максимално допустима маса, ненадвишаваща 7,5 тона, използвани от доставчици на универсални услуги съгласно определението в член 2, точка 13 от Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 г. относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (17) за доставка на пратки като част от универсална услуга.
Член 46
Преходни мерки
Доколкото актовете за изпълнение, посочени в настоящия регламент, не са приети, така че да е възможно прилагането им към началния момент на прилагане на настоящия регламент, до началната дата на прилагане на актовете за изпълнение, посочени в настоящия регламент, временно продължават да бъдат приложими разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 3821/85, включително приложение IБ към него.
Член 47
Отмяна
Регламент (ЕИО) № 3821/85 се отменя. Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 48
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
При спазване на преходните мерки по член 46 настоящият регламент се прилага, считано от 2 март 2016 г., с изключение на членове 24, 34 и 45, които се прилагат, считано от 2 март 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 4 февруари 2014 година.
RÈGLEMENT (UE) N o 165/2014 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 4 février 2014
relatif aux tachygraphes dans les transports routiers, abrogeant le règlement (CEE) no 3821/85 du Conseil concernant l’appareil de contrôle dans le domaine des transports par route et modifiant le règlement (CE) no 561/2006 du Parlement européen et du Conseil relatif à l’harmonisation de certaines dispositions de la législation sociale dans le domaine des transports par route
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 91,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis du Comité économique et social européen (1),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CEE) no 3821/85 du Conseil (3) fixe un certain nombre de dispositions relatives à la construction, à l’installation, à l’utilisation et à l’essai des tachygraphes. Il a été modifié de manière substantielle à plusieurs reprises. Dans un souci de clarté, il convient de simplifier et de restructurer ses principales dispositions.
(2)
L’expérience a montré que certains éléments techniques et certaines procédures de contrôle devaient être améliorés pour garantir l’efficacité et les performances du système tachygraphique.
(3)
Certains véhicules sont exemptés des dispositions du règlement (CE) no 561/2006 du Parlement européen et du Conseil (4). Par souci de cohérence, il conviendrait de pouvoir également exclure ces véhicules du champ d’application du présent règlement.
(4)
Il convient que des tachygraphes soient installés dans les véhicules auxquels s’applique le règlement (CE) no 561/2006. Il convient d’exclure certains véhicules du champ d’application dudit règlement afin de prévoir une certaine souplesse pour les véhicules d’une masse maximale autorisée ne dépassant pas 7,5 tonnes utilisés pour le transport de matériel, d’équipement ou de machines destinés au conducteur dans l’exercice de ses fonctions, pour autant que ces véhicules ne soient utilisés que dans un rayon de 100 kilomètres autour du lieu d’établissement de l’entreprise, à condition que la conduite desdits véhicules ne constitue pas l’activité principale du conducteur. Afin de garantir la cohérence entre les dérogations pertinentes prévues dans le règlement (CE) no 561/2006 et d’alléger la charge administrative qui pèse sur les entreprises de transport, tout en respectant les objectifs dudit règlement, il convient de réviser certaines distances maximales admissibles visées dans lesdites dérogations.
(5)
La Commission réfléchira à la possibilité de prolonger jusqu’en 2015 la durée de validité de l’adaptateur pour les véhicules de catégorie M1 et N1 et étudiera plus en détails, avant 2015, une solution à long terme pour ces véhicules.
(6)
La Commission devrait envisager l’installation de capteurs de poids dans les poids lourds et évaluer dans quelle mesure ces capteurs pourraient contribuer à renforcer le respect de la législation dans le domaine des transports routiers.
(7)
L’utilisation de tachygraphes connectés à un système mondial de navigation par satellite est un moyen approprié et économiquement avantageux d’enregistrer automatiquement la position d’un véhicule à certains points de la période de travail journalière, de manière à assister les agents de contrôle routier dans leur tâche; c’est pourquoi il convient de prévoir l’utilisation de ces appareils.
(8)
Dans son arrêt dans l’affaire C-394/92 Michielsen et Geybels Transport Service (5), la Cour de justice a donné une définition de l’expression «période de travail journalière» et les autorités chargées du contrôle devraient lire les dispositions du présent règlement à la lumière de cette définition. La «période de travail journalière» débute au moment où, après une période de repos hebdomadaire ou journalier, le conducteur active le tachygraphe ou, en cas de fractionnement du repos journalier, à la suite d’une période de repos dont la durée n’est pas inférieure à neuf heures. Elle prend fin au début d’une période de repos journalier ou, en cas de fractionnement du repos journalier, au début d’une période de repos d’une durée minimale de neuf heures consécutives.
(9)
La directive 2006/22/CE du Parlement européen et du Conseil (6) oblige les États membres à pratiquer un nombre minimal de contrôles sur route. La communication à distance entre le tachygraphe et les autorités chargées des contrôles routiers facilite les contrôles routiers ciblés, ce qui permet d’alléger les charges administratives dues aux contrôles aléatoires dont font l’objet les entreprises de transport; c’est pourquoi il convient de la prévoir.
(10)
Les systèmes de transport intelligents (STI) peuvent aider la politique européenne des transports à relever les défis auxquels elle est confrontée, tels que l’augmentation du volume du transport routier et de la congestion, et l’accroissement de la consommation d’énergie. Pour garantir l’interopérabilité avec les applications STI, il convient donc de doter les tachygraphes d’une interface normalisée.
(11)
La priorité devrait être donnée au développement d’applications qui aident les conducteurs à interpréter les données enregistrées par le tachygraphe afin de leur permettre de respecter la législation sociale.
(12)
La sûreté du tachygraphe et de l’ensemble du système est un élément essentiel pour la fourniture de données fiables. Les fabricants devraient par conséquent concevoir et tester les tachygraphes et les soumettre à un contrôle continu tout au long de leur durée de vie afin de prévenir et détecter les failles éventuelles dans le domaine de la sûreté et d’y remédier.
(13)
Les essais in situ de tachygraphes qui n’ont pas encore été homologués permettent de tester les appareils en conditions réelles avant de généraliser leur utilisation, ce qui permet d’apporter des améliorations plus rapidement. Il convient par conséquent d’autoriser les essais in situ à condition que la participation à ces essais et le respect du règlement (CE) no 561/2006 soient soumis à une surveillance et à un contrôle effectifs.
(14)
Étant donné qu’il importe de maintenir le plus haut niveau de sécurité possible, les certificats de sécurité devraient être délivrés par un organisme de certification reconnu par le comité de gestion dans le cadre de l’accord européen de reconnaissance mutuelle, intitulé «Mutual Recognition Agreement of Information Technology Security Evaluation Certificates», du groupe des hauts fonctionnaires pour la sécurité des systèmes d’information (SOG-IS).
Dans le contexte des relations internationales avec des pays tiers, la Commission ne devrait reconnaître aucun organisme de certification aux fins du présent règlement à moins que celui-ci n’assure des conditions d’évaluation de la sécurité équivalentes à celles envisagées par l’accord européen de reconnaissance mutuelle. Il convient, à cet égard, de se référer à l’avis du comité de gestion.
(15)
Le rôle joué par les installateurs, les ateliers et les constructeurs de véhicules est important pour la sûreté des tachygraphes. Il convient donc de fixer certaines exigences minimales aux fins de leur fiabilité, de leur agrément et de leur contrôle. En outre, les États membres devraient prendre des mesures appropriées afin de prévenir tout conflit d’intérêts entre les installateurs ou les ateliers et les entreprises de transport. Rien dans le présent règlement n’empêche les États membres de procéder à leur agrément, leur contrôle et leur certification, au moyen des procédures visées dans le règlement (CE) no 765/2008 du Parlement européen et du Conseil (7), à condition que les exigences minimales mentionnées dans le présent règlement soient respectées.
(16)
Afin de rendre l’examen et le contrôle des cartes de conducteur plus efficaces et de faciliter la tâche des agents de contrôle, il convient d’établir des registres électroniques nationaux et de prévoir qu’ils soient interconnectés.
(17)
Pour vérifier l’unicité des cartes de conducteur, les États membres devraient adopter des procédures figurant dans la recommandation 2010/19/UE de la Commission (8).
(18)
Il conviendrait de réfléchir à la situation particulière d’un État membre devant être en mesure de fournir à un conducteur qui n’a pas sa résidence habituelle dans un État membre ou dans un pays qui est une partie contractante à l’accord européen relatif au travail des équipages des véhicules effectuant des transports internationaux par route du 1er juillet 1970 (ci-après dénommé «accord AETR») une carte de conducteur temporaire et non prorogeable. Dans ce cas, les États membres concernés doivent appliquer pleinement les dispositions pertinentes du présent règlement.
(19)
Il devrait, par ailleurs, être possible qu’un État membre délivre une carte de conducteur à des conducteurs résidant sur son territoire même lorsque les traités ne s’appliquent pas à certaines parties de ce territoire. Dans ce cas, les États membres concernés doivent appliquer pleinement les dispositions pertinentes du présent règlement.
(20)
Les modifications apportées aux tachygraphes et les nouvelles techniques de manipulation sont des défis permanents pour les agents de contrôle. Afin d’accroître l’efficacité des contrôles et de mieux harmoniser les approches du contrôle dans l’ensemble de l’Union, il convient d’adopter une méthodologie commune pour la formation initiale et continue des agents de contrôle.
(21)
L’enregistrement de données par le tachygraphe ainsi que le développement de technologies pour l’enregistrement de données de localisation, la communication à distance et l’interface avec les STI entraîneront nécessairement le traitement de données à caractère personnel. En conséquence, les règles pertinentes de l’Union, et notamment celles énoncées dans les directives 95/46/CE (9) et 2002/58/CE (10) du Parlement européen et du Conseil, s’appliquent.
(22)
Afin de permettre une concurrence équitable dans le développement d’applications liées au tachygraphe, les droits de propriété intellectuelle et les brevets concernant la transmission de données vers le tachygraphe ou à partir de celui-ci devraient être accessibles à tous sans paiement de redevances.
(23)
Lorsqu’il y a lieu, les données échangées durant la communication avec les autorités des États membres chargées du contrôle devraient être conformes aux normes internationales en la matière, telles que la suite de normes sur les communications spécialisées à courte portée mises en place par le Comité européen de normalisation.
(24)
Pour garantir une concurrence loyale sur le marché intérieur des transports par route et pour transmettre un signal clair aux conducteurs et aux entreprises de transport, les États membres devraient imposer, conformément aux catégories d’infractions définies dans la directive 2006/22/CE, des sanctions effectives, proportionnées, dissuasives et non discriminatoires, sans préjudice du principe de subsidiarité.
(25)
Les États membres devraient veiller à ce que la sélection des véhicules à contrôler soit effectuée sans discrimination fondée sur la nationalité du conducteur ou sur le pays d’immatriculation ou de mise en circulation du véhicule utilitaire.
(26)
Pour assurer l’application claire, effective, proportionnée et uniforme de la législation sociale dans le transport par route, les autorités des États membres devraient appliquer les règles de façon uniforme.
(27)
Il convient que chaque État membre informe la Commission de toute constatation qu’il effectuerait concernant la mise à disposition d’installations ou de dispositifs frauduleux visant à manipuler le tachygraphe, y compris ceux offerts sur l’internet, et la Commission devrait informer tous les autres États membres de ces découvertes.
(28)
Il convient que la Commission maintienne son service d’assistance sur l’internet, qui permet aux conducteurs, aux entreprises de transport, aux autorités chargées du contrôle et aux installateurs, ateliers et constructeurs de véhicules agréés de poser toute question et d’exprimer toute préoccupation concernant le tachygraphe numérique, y compris en ce qui concerne de nouveaux types de manipulation ou de fraude.
(29)
Les différentes adaptations de l’accord AETR ont rendu l’utilisation du tachygraphe numérique obligatoire dans les véhicules immatriculés dans les pays tiers qui sont signataires de l’accord AETR. Ces pays étant directement concernés par les modifications du tachygraphe introduites par le présent règlement, ils devraient avoir la possibilité de participer à un dialogue sur les aspects techniques, y compris le système d’échange d’informations sur les cartes de conducteur et les cartes d’atelier. Un forum sur le tachygraphe devrait dès lors être mis en place.
(30)
Afin de garantir l’uniformité des conditions d’application du présent règlement, des compétences d’exécution devraient être conférées à la Commission concernant les exigences relatives aux tachygraphes, à leur écran, à leurs fonctions d’avertissement et à leur homologation, ainsi que les dispositions détaillées relatives aux tachygraphes intelligents; les procédures à suivre pour la réalisation d’essais in situ et les formulaires à utiliser pour surveiller ces essais; le formulaire normalisé pour la déclaration écrite indiquant les motifs de bris de scellements; les procédures et spécifications communes nécessaires pour assurer l’interconnexion des registres électroniques; et la méthodologie précisant le contenu de la formation initiale et continue des agents de contrôle. Il convient que ces compétences soient exercées conformément au règlement (UE) no 182/2011 du Parlement européen et du Conseil (11).
(31)
Les actes d’exécution adoptés aux fins du présent règlement qui remplaceront les dispositions qui figurent à l’annexe I B du règlement (CEE) no 3821/85 et d’autres mesures de mise en œuvre devraient être en vigueur le 2 mars 2016 au plus tard. Toutefois, si, pour quelque raison que ce soit, ces actes d’exécution n’ont pas été adoptés à temps, il convient que des mesures transitoires assurent la continuité nécessaire.
(32)
La Commission ne devrait pas adopter les actes d’exécution visés dans le présent règlement lorsque le comité visé par ce même règlement ne rend pas d’avis sur le projet d’acte d’exécution présenté par la Commission.
(33)
Dans le cadre de l’application de l’accord AETR, les références faites au règlement (CEE) no 3821/85 devraient s’entendre comme étant faites au présent règlement. L’Union réfléchira aux mesures qu’il conviendra de prendre au sein de la Commission économique pour l’Europe des Nations unies pour garantir la cohérence nécessaire entre le présent règlement et l’accord AETR.
(34)
Le Contrôleur européen de la protection des données a été consulté en conformité avec l’article 28, paragraphe 2, du règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil (12) et a rendu son avis le 5 octobre 2011 (13).
(35)
Il y a donc lieu d’abroger le règlement (CEE) no 3821/85,
ONT ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
PRINCIPES, CHAMP D’APPLICATION ET PRESCRIPTIONS
Article premier
Objet et principes
1. Le présent règlement fixe les obligations et les prescriptions applicables à la construction, à l’installation, à l’utilisation, aux essais et au contrôle des tachygraphes utilisés dans le domaine des transports routiers afin de vérifier le respect du règlement (CE) no 561/2006, de la directive 2002/15/CE du Parlement européen et du Conseil (14) et de la directive 92/6/CEE du Conseil (15).
Les tachygraphes doivent répondre, en ce qui concerne leurs conditions de construction, d’installation, d’utilisation et d’essai, aux prescriptions du présent règlement.
2. Le présent règlement définit les conditions et les prescriptions conformément auxquelles les informations et les données, autres que les données à caractère personnel, enregistrées, traitées et stockées par les tachygraphes peuvent être utilisées à des fins autres que la vérification du respect des actes visés au paragraphe 1.
Article 2
Définitions
1. Aux fins du présent règlement, les définitions figurant à l’article 4 du règlement (CE) no 561/2006 sont applicables.
2. Outre les définitions visées au paragraphe 1, aux fins du présent règlement, on entend par:
a)
«tachygraphe» ou «appareil de contrôle», le dispositif destiné à être installé à bord de véhicules routiers pour indiquer, enregistrer, imprimer, stocker et fournir d’une manière automatique ou semi-automatique des données sur la marche de ces véhicules, y compris leur vitesse, conformément à l’article 4, paragraphe 3, et des données sur certaines périodes d’activité de leurs conducteurs;
b)
«unité embarquée», le tachygraphe à l’exclusion du capteur de mouvement et des câbles de connexion de ce capteur. L’unité embarquée sur le véhicule peut se présenter sous la forme d’un seul élément ou de plusieurs composants répartis dans le véhicule, dans la mesure où elle est conforme aux exigences de sécurité du présent règlement; l’unité embarquée comprend, entre autres, une unité de traitement, une mémoire électronique, une fonction de mesure du temps, deux interfaces pour cartes à mémoire pour le conducteur et le convoyeur, une imprimante, un écran, des connecteurs ainsi que des dispositifs permettant la saisie de données par l’utilisateur;
c)
«capteur de mouvement», un élément du tachygraphe émettant un signal représentatif de la vitesse et/ou de la distance parcourue par le véhicule;
d)
«carte tachygraphique», une carte à mémoire destinée à être utilisée sur le tachygraphe, qui permet l’identification, par le tachygraphe, du détenteur de la carte et qui permet le transfert et le stockage de données;
e)
«feuille d’enregistrement», une feuille conçue pour recevoir et fixer des données enregistrées, à placer dans un tachygraphe analogique et sur laquelle les dispositifs scripteurs du tachygraphe analogique inscrivent en continu les données à enregistrer;
f)
«carte de conducteur», une carte tachygraphique délivrée par les autorités d’un État membre à un conducteur. La carte tachygraphique permet l’identification du conducteur et le stockage des données relatives à son activité;
g)
«tachygraphe analogique», un tachygraphe utilisant une feuille d’enregistrement conforme au présent règlement;
h)
«tachygraphe numérique», un tachygraphe utilisant une carte tachygraphique conforme au présent règlement;
i)
«carte de contrôleur», une carte tachygraphique délivrée par les autorités d’un État membre à une autorité nationale de contrôle compétente; ladite carte permettant l’identification de l’organisme de contrôle et éventuellement du responsable du contrôle, ainsi que l’accès aux données stockées dans la mémoire, sur les cartes de conducteur ou éventuellement sur les cartes d’atelier, pour lecture, impression et/ou téléchargement;
j)
«carte d’entreprise», une carte tachygraphique délivrée par les autorités d’un État membre à une entreprise de transport tenue d’utiliser des véhicules équipés d’un tachygraphe; ladite carte permettant l’identification de l’entreprise de transport ainsi que l’affichage, le téléchargement et l’impression des données stockées dans le tachygraphe, lesquelles données ont été verrouillées par cette même entreprise;
k)
«carte d’atelier», une carte tachygraphique délivrée par les autorités d’un État membre à certains membres du personnel d’un constructeur de tachygraphes, d’un installateur, d’un constructeur de véhicules ou d’un atelier, homologué par cet État membre. La carte d’atelier permet l’identification du détenteur ainsi que l’essai, l’étalonnage et l’activation de tachygraphes et/ou le téléchargement à partir de ceux-ci;
l)
«activation», la phase au cours de laquelle le tachygraphe devient pleinement opérationnel et exécute toutes les fonctions, y compris les fonctions de sécurité, par l’utilisation d’une carte d’atelier;
m)
«étalonnage» d’un tachygraphe numérique, la mise à jour ou la confirmation des paramètres du véhicule, y compris l’identification du véhicule et les caractéristiques du véhicule, à conserver dans la mémoire électronique, par l’utilisation d’une carte d’atelier;
n)
«téléchargement» à partir d’un tachygraphe numérique, la copie, avec signature numérique, d’une partie ou de la totalité d’un ensemble de fichiers de données enregistrés dans la mémoire électronique de l’unité embarquée ou dans la mémoire d’une carte tachygraphique, pour autant que ce processus ne modifie ni ne supprime aucune des données stockées;
o)
«événement», une opération anormale détectée par le tachygraphe numérique et pouvant résulter d’une tentative de fraude;
p)
«anomalie», une opération anormale détectée par le tachygraphe numérique et pouvant résulter d’un dysfonctionnement ou d’une panne de l’équipement;
q)
«installation», le montage d’un tachygraphe dans un véhicule;
r)
«carte non valable», une carte détectée comme présentant une anomalie, dont l’authentification initiale a échoué, dont la date de début de validité n’a pas encore été atteinte ou dont la date d’expiration est dépassée;
s)
«inspection périodique», une série d’opérations de contrôle réalisées pour s’assurer que le tachygraphe fonctionne correctement, que ses réglages correspondent aux paramètres du véhicule et qu’aucun dispositif de manipulation n’est adjoint au tachygraphe;
t)
«réparation», toute réparation d’un capteur de mouvement ou d’une unité embarquée qui impose de le ou de la déconnecter de son alimentation électrique ou d’autres composants du tachygraphe, ou d’ouvrir le capteur de mouvement ou l’unité embarquée;
u)
«homologation», le processus mené par un État membre conformément à l’article 13 et visant à certifier que le tachygraphe, ses composants concernés ou la carte tachygraphique à mettre sur le marché satisfont aux exigences du présent règlement;
v)
«interopérabilité», la capacité des systèmes et des processus sous-jacents à échanger des données et à partager des informations;
w)
«interface», un mécanisme mis en place entre les systèmes, qui leur permet de se connecter et d’interagir;
x)
«mesure du temps», un enregistrement numérique en continu de la date et du temps universel coordonné (UTC);
y)
«remise à l’heure», un réglage automatique de l’heure à intervalles réguliers et dans la limite d’une tolérance maximale d’une minute ou un réglage effectué pendant l’étalonnage;
z)
«norme ouverte», une norme définie dans une spécification de norme librement accessible ou disponible contre une somme symbolique et qu’il est permis de copier, de diffuser ou d’utiliser gratuitement ou pour une somme symbolique.
Article 3
Champ d’application
1. Les tachygraphes sont installés et utilisés sur les véhicules affectés au transport par route de voyageurs ou de marchandises et immatriculés dans un État membre, auxquels s’applique le règlement (CE) no 561/2006.
2. Les États membres peuvent dispenser de l’application du présent règlement les véhicules visés à l’article 13, paragraphes 1 et 3, du règlement (CE) no 561/2006.
3. Les États membres peuvent dispenser de l’application du présent règlement les véhicules utilisés pour les opérations de transport auxquelles a été accordée une dérogation conformément à l’article 14, paragraphe 1, du règlement (CE) no 561/2006.
Les États membres peuvent dispenser de l’application du présent règlement les véhicules utilisés pour les opérations de transport auxquelles a été accordée une dérogation conformément à l’article 14, paragraphe 2, du règlement (CE) no 561/2006; ils en informent immédiatement la Commission.
4. Quinze ans après que l’obligation de disposer d’un tachygraphe conformément aux articles 8, 9 et 10 est imposée aux véhicules nouvellement immatriculés, les véhicules circulant dans un État membre autre que leur État membre d’immatriculation sont équipés d’un tel tachygraphe.
5. Les États membres peuvent exiger pour les opérations de transport nationales l’installation et l’utilisation de tachygraphes, conformément au présent règlement, sur tous les véhicules pour lesquels le paragraphe 1 ne l’exige pas.
Article 4
Prescriptions et données à enregistrer
1. Les tachygraphes, y compris les composants externes, les cartes tachygraphiques et les feuilles d’enregistrement satisfont à des prescriptions très strictes d’ordre technique ou autre, afin que le présent règlement soit dûment mis en œuvre.
2. Les tachygraphes et les cartes tachygraphiques satisfont aux prescriptions suivantes.
Ils:
-
enregistrent des données précises et fiables concernant le conducteur, son activité et le véhicule;
-
satisfont aux exigences de sécurité, afin de garantir notamment l’intégrité et la source des données enregistrées et fournies par les unités embarquées et les capteurs de mouvement;
-
respectent l’interopérabilité entre les différentes générations d’unités embarquées et les cartes tachygraphiques;
-
permettent une vérification efficace du respect du présent règlement et d’autres actes juridiques applicables;
-
sont faciles à utiliser.
3. Les tachygraphes numériques enregistrent les données suivantes:
a)
la distance parcourue et la vitesse du véhicule;
b)
la mesure du temps;
c)
les emplacements visés à l’article 8, paragraphe 1;
d)
l’identité du conducteur;
e)
l’activité du conducteur;
f)
les données relatives au contrôle, à l’étalonnage et à la réparation du tachygraphe, y compris l’identité de l’atelier;
g)
les événements et les défaillances.
4. Les tachygraphes analogiques enregistrent au moins les données visées au paragraphe 3, points a), b) et e).
5. L’accès aux données stockées dans le tachygraphe et sur la carte tachygraphique peut être accordé à tout moment:
a)
aux autorités de contrôle compétentes;
b)
aux entreprises de transport concernées, afin qu’elles puissent s’acquitter de leurs obligations légales, notamment les obligations définies aux articles 32 et 33.
6. Le téléchargement des données est effectué dans les plus brefs délais vers les entreprises de transport ou les conducteurs.
7. Les données enregistrées par le tachygraphe susceptibles d’être transmises vers ou depuis le tachygraphe, que ce soit par voie électronique ou sans fil, sont formatées selon des protocoles accessibles publiquement, définis dans les normes ouvertes.
8. Afin de s’assurer que les tachygraphes et les cartes tachygraphiques soient conformes aux exigences et principes du présent règlement, et en particulier du présent article, la Commission arrête, au moyen d’actes d’exécution, les dispositions détaillées qui sont nécessaires à l’application uniforme du présent article, en particulier des dispositions qui prévoient les moyens techniques permettant de remplir ces exigences. Ces actes d’exécution sont adoptés conformément à la procédure d’examen visée à l’article 42, paragraphe 3.
9. Les dispositions détaillées visées au paragraphe 8 se fondent, le cas échéant, sur des normes et garantissent l’interopérabilité et la compatibilité entre les différentes générations d’unités embarquées et toutes les cartes tachygraphiques.
Article 5
Fonctions du tachygraphe numérique
Les tachygraphes numériques assurent les fonctions suivantes:
-
mesure de la vitesse et de la distance,
-
suivi des activités du conducteur et de la situation de conduite,
-
suivi de l’insertion et du retrait des cartes tachygraphiques,
-
enregistrement des saisies manuelles du conducteur,
-
étalonnage,
-
enregistrement automatique des positions visées à l’article 8, paragraphe 1,
-
suivi des activités de contrôle,
-
détection et enregistrement des événements et des anomalies,
-
lecture de données stockées dans la mémoire et enregistrement et stockage de données dans la mémoire,
-
lecture des cartes tachygraphiques et enregistrement et stockage de données sur les cartes tachygraphiques,
-
affichage, impression et téléchargement de données vers des dispositifs externes et fonction d’avertissement,
-
remise à l’heure et mesure du temps,
-
communication à distance,
-
gestion des verrouillages d’entreprise,
-
autotests intégrés.
Article 6
Écran et dispositif d’avertissement
1. Les informations contenues dans les tachygraphes numériques et sur les cartes tachygraphiques relatives aux activités du véhicules, au conducteur et au convoyeur sont affichées de manière claire, ergonomique et sans ambiguïté.
2. Les informations affichées sont les suivantes:
a)
heure;
b)
mode de fonctionnement;
c)
activité du conducteur:
-
si l’activité en cours est la conduite, le temps de conduite sans interruption actuel du conducteur et son temps de pause cumulé actuel,
-
si l’activité en cours est la disponibilité/une autre tâche/un repos ou une pause, la durée actuelle de cette activité (depuis sa sélection) et le temps de pause cumulé actuel;
d)
des données relatives aux avertissements;
e)
des données relatives à l’accès aux menus.
Des informations supplémentaires peuvent être affichées, à condition de pouvoir être clairement distinguées des informations requises dans le présent paragraphe.
3. Les tachygraphes numériques avertissent les conducteurs lorsqu’ils détectent un événement et/ou une anomalie ainsi qu’avant et au moment du dépassement du temps de conduite sans interruption maximal autorisé afin de faciliter le respect de la législation applicable.
4. Les avertissements sont visuels et peuvent être sonores. Ils doivent durer au moins trente secondes, sauf si l’utilisateur en accuse réception en appuyant sur une touche quelconque du tachygraphe. Le motif de l’avertissement doit être affiché et rester visible jusqu’à ce que l’utilisateur en accuse réception à l’aide d’un code ou d’une commande spécifique sur le tachygraphe.
5. Afin de s’assurer que les tachygraphes respectent les exigences visées par le présent article en matière d’affichage et d’avertissement, la Commission arrête, au moyen d’actes d’exécution, les dispositions détaillées qui sont nécessaires à l’application uniforme du présent article. Ces actes d’exécution sont adoptés conformément à la procédure d’examen visée à l’article 42, paragraphe 3.
Article 7
Protection des données
1. Les États membres veillent à ce que les données à caractère personnel soient traitées dans le cadre du présent règlement aux seules fins de contrôler le respect dudit règlement et du règlement (CE) no 561/2006, conformément aux directives 95/46/CE et 2002/58/CE et sous la surveillance de l’autorité de surveillance de l’État membre visée à l’article 28 de la directive 95/46/CE.
2. Les États membres s’assurent, en particulier, que les données à caractère personnel sont protégées à l’égard des utilisations autres que celles qui sont strictement liées au présent règlement et au règlement (CE) no 561/2006, conformément au paragraphe 1, en ce qui concerne:
-
l’utilisation d’un système global de navigation par satellite pour l’enregistrement des données de localisation visées à l’article 8;
-
l’utilisation de la communication à distance à des fins de contrôle visée à l’article 9;
-
l’utilisation d’un tachygraphe doté d’une interface au sens de l’article 10;
-
l’échange électronique d’informations sur les cartes de conducteur visé à l’article 31, et notamment tout échange transfrontalier de telles données avec des pays tiers;
-
la conservation des enregistrements par les entreprises de transport visée à l’article 33.
3. Les tachygraphes numériques sont conçus de manière à garantir le respect de la vie privée. Seules les données nécessaires aux fins du présent règlement sont traitées.
4. Les propriétaires de véhicules, les entreprises de transport et toute autre entité concernée se conforment, le cas échéant, aux dispositions pertinentes concernant la protection des données à caractère personnel.
CHAPITRE II
TACHYGRAPHE INTELLIGENT
Article 8
Enregistrement de la position du véhicule à certains points de la période de travail journalière
1. Pour faciliter la vérification du respect de la législation applicable, la position du véhicule est enregistrée automatiquement aux points suivants, ou au point le plus proche des lieux où le signal satellite est disponible:
-
le lieu où commence la période de travail journalière,
-
toutes les trois heures de temps de conduite accumulé,
-
le lieu où finit la période de travail journalière.
À cette fin, les véhicules immatriculés pour la première fois trente-six mois après l’entrée en vigueur des dispositions détaillées visées à l’article 11 sont équipés d’un tachygraphe connecté à un service de positionnement s’appuyant sur un système de navigation par satellite.
2. En ce qui concerne la connexion du tachygraphe à un service de positionnement s’appuyant sur un système de navigation par satellite, tel que visé au paragraphe 1, seules sont utilisées les connexions faisant appel à un service de positionnement gratuit. Aucune donnée de localisation autre que celle exprimée, dans la mesure du possible, par des coordonnées géographiques en vue de déterminer les points de départ et d’arrivée visés au paragraphe 1 n’est stockée de manière permanente dans le tachygraphe. Les données relatives à la position qui doivent être conservées temporairement afin de permettre l’enregistrement automatique des points visés au paragraphe 1 ou pour corroborer les informations fournies par le capteur de mouvement ne sont pas accessibles à n’importe quel utilisateur et sont automatiquement supprimées une fois qu’elles ne sont plus nécessaires à ces fins.
Article 9
Détection précoce à distance d’une éventuelle manipulation ou utilisation abusive
1. Afin de faciliter les contrôles routiers ciblés pratiqués par les autorités de contrôle compétentes, les tachygraphes installés dans les véhicules immatriculés pour la première fois trente-six mois après l’entrée en vigueur des dispositions détaillées visées à l’article 11 sont capables de communiquer avec ces autorités lorsque le véhicule est en mouvement.
2. Quinze ans après que l’obligation de disposer d’un tachygraphe conformément au présent article et aux articles 8 et 10 est imposée aux véhicules nouvellement immatriculés, les États membres équipent, dans une mesure appropriée, leurs autorités chargées du contrôle du dispositif de détection précoce à distance nécessaire pour permettre la communication des données visée au présent article, compte tenu de leurs exigences et stratégies spécifiques de mise en œuvre. Avant cela, les États membres peuvent décider s’ils équipent leurs autorités chargées du contrôle dudit dispositif de détection précoce à distance.
3. La communication visée au paragraphe 1 est établie avec le tachygraphe uniquement sur demande émise par l’équipement des autorités chargées du contrôle. Elle est sécurisée afin de garantir l’intégrité des données et l’authentification des équipements d’enregistrement et de contrôle. L’accès aux données communiquées est limité aux autorités de contrôle autorisées à contrôler les infractions au règlement (CE) no 561/2006 et au présent règlement, et aux ateliers dans la mesure où cela est nécessaire à la vérification du bon fonctionnement du tachygraphe.
4. Les données échangées durant la communication sont limitées à celles qui sont nécessaires aux fins des contrôles routiers ciblés des véhicules dont le tachygraphe a pu être manipulé ou faire l’objet d’une utilisation abusive. Ces données portent sur les faits ou données ci-dessous enregistrés par le tachygraphe:
-
dernière tentative d’infraction à la sécurité,
-
coupure d’électricité la plus longue,
-
défaillance du capteur,
-
erreur sur les données de mouvement,
-
conflit concernant le mouvement du véhicule,
-
conduite sans carte en cours de validité,
-
insertion de la carte pendant la conduite,
-
données concernant une remise à l’heure,
-
données d’étalonnage, y compris les dates des deux derniers étalonnages,
-
numéro d’immatriculation du véhicule,
-
vitesse enregistrée par le tachygraphe.
5. Les données échangées sont utilisées à la seule fin de vérifier le respect du présent règlement. Elles ne sont pas transmises à d’autres entités que les autorités chargées de contrôler les périodes de conduite et de repos et que les instances judiciaires, dans le cadre d’une procédure judiciaire en cours.
6. Elles ne peuvent être conservées par les autorités chargées du contrôle que pendant la durée d’un contrôle routier et doivent être effacées au plus tard trois heures après leur communication, à moins que les données n’indiquent une possible manipulation ou utilisation abusive du tachygraphe. Si, à l’occasion de l’étape suivante du contrôle routier, la manipulation ou l’utilisation abusive n’est pas confirmée, les données transmises sont effacées.
7. Il incombe aux entreprises de transport qui gèrent les véhicules d’informer les conducteurs de la possibilité d’une communication à distance aux fins de la détection précoce de toute manipulation ou utilisation abusive éventuelle des tachygraphes.
8. En aucun cas une communication à distance à des fins de détection précoce du type décrit au présent article ne conduit à des amendes ou sanctions automatiques infligées au conducteur ou à l’entreprise de transport. Sur la base des données échangées, l’autorité de contrôle compétente peut décider de procéder à un contrôle du véhicule et du tachygraphe. Le résultat de la communication à distance n’empêche pas les autorités de contrôle de procéder à des contrôles routiers aléatoires sur la base du système de classification par niveau de risque institué par l’article 9 de la directive 2006/22/CE.
Article 10
Interface avec les systèmes de transport intelligents
Les tachygraphes des véhicules immatriculés pour la première fois trente-six mois après l’entrée en vigueur des dispositions détaillées visées à l’article 11 peuvent être équipés d’une interface normalisée permettant l’utilisation en mode opérationnel, par un dispositif extérieur, des données enregistrées ou produites par le tachygraphe, pour autant que les conditions suivantes soient remplies:
a)
l’interface n’affecte pas l’authenticité ou l’intégrité des données du tachygraphe;
b)
l’interface est conforme aux dispositions détaillées énoncées à l’article 11;
c)
le dispositif extérieur connecté à l’interface n’a accès aux données à caractère personnel, y compris celles relatives à la géolocalisation, qu’après obtention du consentement vérifiable du conducteur auquel les données se rapportent.
Article 11
Dispositions détaillées relatives au tachygraphe intelligent
Afin de faire en sorte que les tachygraphes intelligents soient conformes aux principes et aux exigences énoncés dans le présent règlement, la Commission arrête, aux moyens d’actes d’exécution, les dispositions détaillées qui sont nécessaires pour assurer l’application uniforme des articles 8, 9 et 10, à l’exclusion de toute disposition prévoyant l’enregistrement de données supplémentaires par le tachygraphe. Ces actes d’exécution sont adoptés conformément à la procédure d’examen visée à l’article 42, paragraphe 3.
Les dispositions détaillées visées au premier alinéa:
a)
couvrent, en ce qui concerne l’exécution des fonctions du tachygraphe intelligent visées au présent chapitre, les exigences nécessaires pour garantir la sécurité, la précision et la fiabilité des données fournies au tachygraphe par le service de positionnement par satellite et la technologie de communication à distance visées aux articles 8 et 9;
b)
précisent les différentes conditions et exigences applicables au service de positionnement par satellite et à la technologie de communication à distance visées aux articles 8 et 9, qui peuvent être situés en dehors ou à l’intérieur du tachygraphe et, lorsqu’ils sont situés en dehors, précisent les conditions applicables à l’utilisation du signal de positionnement par satellite comme second capteur de mouvement;
c)
précisent les normes requises pour l’interface visée à l’article 10. Ces normes peuvent comprendre une disposition relative à la répartition des droits d’accès entre les conducteurs, les ateliers et les entreprises de transport, et précisent les missions de contrôle concernant les données enregistrées par le tachygraphe; lesquelles missions de contrôle sont fondées sur un mécanisme d’authentification/d’autorisation défini pour l’interface, par exemple un certificat pour chaque niveau d’accès, sous réserve de sa faisabilité technique.
CHAPITRE III
HOMOLOGATION
Article 12
Demandes
1. Toute demande d’homologation concernant un type d’unité embarquée, de capteur de mouvement, de modèle de feuille d’enregistrement ou de carte tachygraphique est introduite par le fabricant ou son mandataire auprès des autorités d’homologation désignées à cet effet par chaque État membre.
2. Les États membres communiquent à la Commission, le 2 mars 2015 au plus tard, les noms et les coordonnées des autorités désignées visées au paragraphe 1, et fournissent par la suite les mises à jour nécessaire. La Commission publie une liste des autorités d’homologation désignées sur son site Internet et tient cette liste à jour.
3. Toute demande d’homologation doit être accompagnée de la documentation appropriée, notamment des informations nécessaires concernant les scellements, et des certificats de sécurité, de fonctionnalité et d’interopérabilité. Le certificat de sécurité est délivré par un organisme de certification reconnu désigné par la Commission.
Les certificats de fonctionnalité sont délivrés au constructeur par l’autorité d’homologation.
Le certificat d’interopérabilité est délivré par un seul et même laboratoire sous l’autorité et la responsabilité de la Commission.
4. En ce qui concerne les tachygraphes, leurs composants concernés et les cartes tachygraphiques:
a)
le certificat de sécurité certifie les éléments suivants pour l’unité embarquée, les cartes tachygraphiques et le capteur de mouvement, ainsi que pour la connexion au récepteur GNSS lorsque le GNSS n’est pas intégré dans les unités embarquées:
i)
la conformité au regard des objectifs de sécurité;
ii)
l’exécution des fonctions de sécurité suivantes: identification et authentification, autorisation, confidentialité, responsabilité, intégrité, audit, précision et fiabilité du service;
b)
le certificat de fonctionnement certifie que l’objet testé remplit les exigences appropriées en termes de fonctions réalisées, de caractéristiques environnementales, de caractéristiques en termes de compatibilité électromagnétique, de respect des exigences physiques et de conformité avec les autres normes applicables;
c)
le certificat d’interopérabilité certifie que l’objet testé est pleinement interopérable avec les modèles de tachygraphe ou de carte tachygraphique nécessaires.
5. Toute modification du logiciel ou du matériel du tachygraphe, ou de la nature des matériaux utilisés dans la fabrication, est notifiée avant application à l’autorité qui a accordé l’homologation à l’appareil. Cette autorité confirme au fabricant l’extension de l’homologation ou peut demander une mise à jour ou une confirmation des certificats de fonctionnement, de sécurité et/ou d’interopérabilité concernés.
6. Pour un même type d’unité embarquée, de capteur de mouvement, de modèle de feuille d’enregistrement ou de carte tachygraphique, une demande ne peut être introduite qu’auprès d’un seul État membre.
7. La Commission arrête, au moyen d’actes d’exécution, les dispositions détaillées relatives à l’application uniforme du présent article. Ces actes d’exécution sont adoptés conformément à la procédure d’examen visée à l’article 42, paragraphe 3.
Article 13
Octroi de l’homologation
Chaque État membre accorde l’homologation à tout type d’unité embarquée, de capteur de mouvement, de modèle de feuille d’enregistrement ou de carte tachygraphique conforme aux prescriptions visées aux articles 4 et 11, s’il est à même de vérifier la conformité de la production au modèle homologué.
Les modifications ou adjonctions à un modèle homologué doivent faire l’objet d’une homologation complémentaire de la part de l’État membre qui a accordé l’homologation initiale.
Article 14
Marque d’homologation
Les États membres attribuent au demandeur une marque d’homologation conforme au modèle préétabli pour chaque type d’unité embarquée, de capteur de mouvement, de modèle de feuille d’enregistrement ou de carte tachygraphique qu’ils homologuent en vertu de l’article 13 et de l’annexe II. Ces modèles sont adoptés par la Commission au moyen d’actes d’exécution, conformément à la procédure d’examen visée à l’article 42, paragraphe 3.
Article 15
Acceptation ou refus
Les autorités compétentes de l’État membre auprès duquel la demande d’homologation a été introduite envoient à celles des autres États membres, dans un délai d’un mois, une copie du certificat d’homologation, accompagnée d’une copie de la documentation nécessaire, y compris en ce qui concerne les scellements, pour chaque type d’unité embarquée, de capteur de mouvement, de modèle de feuille d’enregistrement ou de carte tachygraphique qu’elles homologuent. Lorsque les autorités compétentes rejettent la demande d’homologation, elles informent les autorités des autres États membres de leur refus et leur en communiquent les raisons.
Article 16
Conformité des équipements au modèle homologué
1. Si l’État membre qui a procédé à l’homologation visée à l’article 13 constate que des unités embarquées, des capteurs de mouvement, des feuilles d’enregistrement ou des cartes tachygraphiques portant la marque d’homologation qu’il a attribuée ne sont pas conformes au modèle qu’il a homologué, il prend les mesures nécessaires pour que la conformité de la production au modèle homologué soit assurée. Celles-ci peuvent aller, le cas échéant, jusqu’au retrait de l’homologation.
2. L’État membre qui a accordé une homologation doit la retirer si l’unité embarquée, le capteur de mouvement, la feuille d’enregistrement ou la carte tachygraphique ayant fait l’objet de l’homologation ne sont pas conformes au présent règlement ou présentent, à l’usage, un défaut d’ordre général qui les rend impropres à leur destination.
3. Si l’État membre ayant accordé une homologation est informé par un autre État membre de l’existence d’un des cas visés aux paragraphes 1 ou 2, il prend également, après consultation de l’État membre qui l’a informé, les mesures prévues auxdits paragraphes, sous réserve du paragraphe 5.
4. L’État membre qui a constaté l’existence d’un des cas prévus au paragraphe 2 peut suspendre jusqu’à nouvel ordre la mise sur le marché et la mise en service des unités embarquées, des capteurs de mouvement, des feuilles d’enregistrement ou des cartes tachygraphiques concernés. Il en est de même dans les cas visés au paragraphe 1 pour les unités embarquées, les capteurs de mouvement, les feuilles d’enregistrement ou les cartes tachygraphiques dispensés de la vérification primitive UE si le fabricant, après avertissement, ne les met pas en conformité avec le modèle homologué ou avec les exigences du présent règlement.
En tout état de cause, les autorités compétentes des États membres s’informent mutuellement et informent la Commission, dans un délai d’un mois, du retrait d’une homologation et des autres mesures prises en conformité avec les paragraphes 1, 2 ou 3, en précisant les motifs justifiant ces mesures.
5. Si l’État membre qui a procédé à une homologation conteste l’existence des cas prévus aux paragraphes 1 et 2 dont il a été informé, les États membres intéressés s’efforcent de régler le différend. La Commission est tenue informée.
Au cas où, dans un délai de quatre mois à compter de l’information visée au paragraphe 3, les pourparlers entre les États membres n’ont pas abouti à un accord, la Commission, après consultation des experts de tous les États membres et après examen de tous les facteurs pertinents, par exemple économiques et techniques, adopte dans un délai de six mois à compter de l’expiration de cette première période de quatre mois une décision qui est notifiée aux États membres intéressés et communiquée simultanément aux autres États membres. La Commission fixe, selon les cas, le délai de mise en application de sa décision.
Article 17
Homologation des feuilles d’enregistrement
1. Le demandeur de l’homologation pour un modèle de feuille d’enregistrement doit préciser sur la demande le ou les types de tachygraphe analogique avec lesquels cette feuille d’enregistrement est destinée à être utilisée et doit fournir, aux fins d’essais de la feuille d’enregistrement, un appareil adéquat du ou des types appropriés.
2. Les autorités compétentes de chaque État membre indiquent sur le certificat d’homologation du modèle de la feuille d’enregistrement le ou les types de tachygraphe analogique sur lesquels ce modèle de feuille d’enregistrement peut être utilisé.
Article 18
Justification des refus
Toute décision portant refus ou retrait d’homologation d’un type d’unité embarquée, de capteur de mouvement, de modèle de feuille d’enregistrement ou de carte tachygraphique prise en vertu du présent règlement est motivée de façon précise. Elle est notifiée à l’intéressé avec une indication des voies de recours ouvertes en vertu du droit de l’État membre concerné et des délais dans lesquels ces recours peuvent être introduits.
Article 19
Reconnaissance de l’homologation d’un type de tachygraphe
Les États membres ne peuvent refuser l’immatriculation ni interdire la mise en circulation ou l’usage des véhicules équipés d’un tachygraphe pour des motifs inhérents à un tel équipement si l’appareil est muni de la marque d’homologation visée à l’article 14 et de la plaquette d’installation visée à l’article 22, paragraphe 4.
Article 20
Sécurité
1. Les fabricants conçoivent les unités embarquées, capteurs de mouvement et cartes tachygraphiques mis en production et les soumettent à des essais et à des examens afin de détecter d’éventuelles failles à toutes les phases de leur durée de vie; et ils empêchent ou limitent l’exploitation de ces failles. La fréquence de ces essais est déterminée par l’État membre qui a octroyé le certificat d’homologation, la limite à ne pas dépasser étant fixée à deux ans.
2. À cet effet, les fabricants remettent la documentation nécessaire pour une analyse de vulnérabilité à l’organisme de certification visé à l’article 12, paragraphe 3.
3. Aux fins du paragraphe 1, l’organisme de certification visé à l’article 12, paragraphe 3, procède à des essais sur les unités embarquées, les capteurs de mouvement et les cartes tachygraphiques pour confirmer que des individus possédant des connaissances accessibles au grand public ne peuvent pas exploiter les failles connues.
4. Si, au cours des essais visés au paragraphe 1, des failles sont décelées dans des éléments du système (unités embarquées, capteurs de mouvement et cartes tachygraphiques), ces éléments ne sont pas mis sur le marché. Si des failles sont décelées au cours des essais visés au paragraphe 3 pour des éléments déjà mis sur le marché, le fabricant ou l’organisme de certification en informe les autorités compétentes de l’État membre qui a accordé l’homologation. Ces autorités compétentes prennent toutes les mesures nécessaires pour que le problème soit pris en charge, notamment par le fabricant, et notifient sans retard à la Commission les failles détectées et les mesures envisagées ou prises, y compris, le cas échéant, le retrait de l’homologation conformément à l’article 16, paragraphe 2.
Article 21
Essais sur le terrain
1. Les États membres peuvent autoriser les essais sur le terrain de tachygraphes qui n’ont pas encore été homologués. Ces autorisations d’essais sur le terrain bénéficient d’une reconnaissance mutuelle par les autres États membres.
2. Les conducteurs et les entreprises de transport participant à un essai sur le terrain respectent les exigences du règlement (CE) no 561/2006. Afin d’apporter la preuve du respect desdites exigences, les conducteurs suivent la procédure décrite à l’article 35, paragraphe 2, du présent règlement.
3. La Commission peut adopter des actes d’exécution pour établir les procédures à suivre pour la réalisation d’essais sur le terrain et des formulaires à utiliser pour surveiller ces essais. Ces actes d’exécution sont adoptés conformément à la procédure d’examen visée à l’article 42, paragraphe 3.
CHAPITRE IV
INSTALLATION ET INSPECTION
Article 22
Installation et réparation
1. Sont seuls autorisés à effectuer les opérations d’installation et de réparation de tachygraphes les installateurs, ateliers ou constructeurs de véhicules agréés à cette fin par les autorités compétentes des États membres, conformément à l’article 24.
2. Les installateurs, ateliers ou constructeurs de véhicules agréés scellent le tachygraphe conformément aux spécifications figurant dans le certificat d’homologation visé à l’article 15, après avoir vérifié qu’il fonctionne correctement et, en particulier, qu’aucun dispositif ne peut manipuler ou altérer les données enregistrées.
3. L’installateur, atelier ou constructeur de véhicules agréé insère une marque particulière sur les scellements qu’il appose et, en outre, pour les tachygraphes numériques, introduit les données électroniques de sûreté permettant, notamment, les contrôles d’authentification. Les autorités compétentes de chaque État membre transmettent à la Commission le registre des marques et des données électroniques de sûreté utilisées ainsi que les informations nécessaires ayant trait aux données électroniques de sûreté utilisées. La Commission donne aux États membres accès à ces informations à leur demande.
4. La conformité de l’installation du tachygraphe aux prescriptions du présent règlement est attestée par la plaquette d’installation apposée de façon bien visible et facilement accessible.
5. Les composants du tachygraphe sont scellés conformément aux spécifications qui figurent dans le certificat d’homologation. Toute connexion au tachygraphe qui est susceptible d’être exposée à un risque de manipulation, y compris la connexion entre le capteur de mouvement et la boîte de vitesses ou la plaquette d’installation, le cas échéant, est scellée.
Un scellement ne peut être enlevé ou brisé que:
-
par des installateurs ou des ateliers agréés par les autorités compétentes en vertu de l’article 24, à des fins de réparation, d’entretien ou de réétalonnage du tachygraphe, ou par des agents de contrôle dûment formés et, si nécessaire, agréés, à des fins de contrôle,
-
à des fins de réparation ou de modification du véhicule affectant le scellement. En pareil cas, une déclaration écrite mentionnant la date et l’heure à laquelle le scellement a été brisé et indiquant les raisons pour lesquelles le scellement a été retiré est conservée à bord du véhicule. La Commission élabore un formulaire standard pour la déclaration écrite par la voie d’actes d’exécution.
Dans tous les cas, les scellements sont remplacés par un installateur ou un atelier agréé dans un délai raisonnable et au plus tard dans les sept jours suivant leur retrait.
Avant de remplacer les scellements, un contrôle et un étalonnage du tachygraphe sont réalisés par un atelier agréé.
Article 23
Inspections des tachygraphes
1. Les tachygraphes sont soumis à des inspections régulières effectuées par des ateliers agréés. Ces inspections régulières sont réalisées au minimum tous les deux ans.
2. Les inspections visées au paragraphe 1 comprennent au moins les vérifications suivantes:
-
le tachygraphe est correctement installé et est approprié au véhicule,
-
le tachygraphe fonctionne correctement,
-
la marque d’homologation est apposée sur le tachygraphe,
-
la plaquette d’installation est apposée,
-
tous les scellements sont intacts et efficaces,
-
aucun dispositif de manipulation n’est fixé au tachygraphe et il n’y a aucune trace d’utilisation de ce type de dispositif,
-
la taille des pneumatiques et la circonférence effective des pneumatiques.
3. Les ateliers établissent un rapport d’inspection dans les cas où des irrégularités dans le fonctionnement du tachygraphe ont dû être corrigées, que ce soit à la suite d’une inspection périodique ou d’une inspection effectuée à la demande expresse de l’autorité nationale compétente. Ils conservent une liste de tous les rapports d’inspection établis.
4. Les rapports d’inspection sont conservés pendant au moins deux ans à compter de la date d’établissement du rapport. Les États membres décident si les rapports d’inspection sont conservés ou transmis à l’autorité compétente au cours de cette période. Lorsqu’il les conserve, l’atelier fournit, sur demande de l’autorité compétente, les rapports relatifs aux inspections et étalonnages effectués durant cette période.
Article 24
Agrément des installateurs, des ateliers et des constructeurs de véhicules
1. Les États membres agréent, contrôlent régulièrement et certifient les installateurs, les ateliers et les constructeurs de véhicules qui peuvent procéder aux installations, aux contrôles, aux inspections et aux réparations des tachygraphes.
2. Les États membres s’assurent de la compétence et de la fiabilité des installateurs, des ateliers et des constructeurs de véhicules. À cet effet, ils établissent et publient un ensemble de procédures nationales claires et veillent au respect des exigences minimales suivantes:
a)
formation correcte du personnel;
b)
disponibilité des équipements nécessaires pour effectuer les essais et travaux nécessaires;
c)
bonne réputation des installateurs, des ateliers et des constructeurs de véhicules.
3. Des audits des installateurs ou ateliers agréés sont réalisés comme suit:
a)
les installateurs ou ateliers agréés sont soumis à un contrôle au moins bisannuel des procédures qu’ils appliquent lorsqu’ils interviennent sur des tachygraphes. Le contrôle porte en particulier sur les mesures de sécurité adoptées et sur les interventions concernant les cartes d’atelier. Les États membres peuvent procéder à ces contrôles sans procéder à une visite du site;
b)
des contrôles techniques inopinés sont également effectués chez les installateurs ou dans les ateliers agréés afin de vérifier les étalonnages, les inspections et les installations réalisés. Ces contrôles couvrent au moins 10 % des installateurs et des ateliers agréés chaque année.
4. Les États membres et leurs autorités compétentes prennent les mesures nécessaires pour éviter tout conflit d’intérêts entre les installateurs ou les ateliers et les entreprises de transport. En particulier, en cas de risque sérieux de conflit d’intérêts, des mesures spécifiques supplémentaires sont prises pour veiller au respect du présent règlement par l’installateur ou l’atelier.
5. Les autorités compétentes des États membres transmettent chaque année à la Commission, si possible par voie électronique, les listes des installateurs et des ateliers agréés ainsi que les cartes qui leur ont été délivrées. La Commission publie de telles listes sur son site Internet.
6. Les autorités compétentes des États membres révoquent, à titre temporaire ou permanent, les agréments des installateurs, des ateliers et des constructeurs de véhicules qui ne respectent pas les obligations qui leur incombent en vertu du présent règlement.
Article 25
Cartes d’atelier
1. La durée de validité des cartes d’atelier ne peut dépasser un an. Lors du renouvellement de la carte d’atelier, l’autorité compétente vérifie que l’installateur, l’atelier ou le constructeur de véhicules remplit les critères énumérés à l’article 24, paragraphe 2.
2. L’autorité compétente renouvelle la carte d’atelier dans un délai de quinze jours ouvrables suivant la réception d’une demande valable de renouvellement et de tous les documents nécessaires. En cas de détérioration, de mauvais fonctionnement, de perte ou de vol de la carte d’atelier, l’autorité compétente fournit une carte de remplacement dans un délai de cinq jours ouvrables suivant la réception d’une demande circonstanciée à cet effet. Les autorités compétentes tiennent un registre des cartes perdues, volées ou présentant des défaillances.
3. Si un État membre révoque l’agrément d’un installateur, d’un atelier ou d’un constructeur de véhicules conformément à l’article 24, il retire aussi les cartes d’atelier qui lui avaient été délivrées.
4. Les États membres prennent toutes les mesures nécessaires pour éviter tout risque de falsification des cartes distribuées aux installateurs, aux ateliers et aux constructeurs de véhicules agréés.
CHAPITRE V
CARTES DE CONDUCTEUR
Article 26
Délivrance des cartes de conducteur
1. Les cartes de conducteur sont délivrées, à la demande du conducteur, par l’autorité compétente de l’État membre dans lequel le conducteur a sa résidence normale. Elles sont délivrées dans un délai d’un mois à compter de la réception par l’autorité compétente de la demande et de tous les documents nécessaires.
2. Aux fins du présent article, on entend par «résidence normale» le lieu où une personne demeure habituellement, c’est-à-dire pendant au moins cent quatre-vingt-cinq jours par année civile, en raison d’attaches personnelles et professionnelles, ou dans le cas d’une personne sans attaches professionnelles, en raison d’attaches personnelles révélant des liens étroits entre elle-même et l’endroit où elle habite.
Toutefois, la résidence normale d’une personne dont les attaches professionnelles sont situées dans un lieu différent de celui de ses attaches personnelles et qui, de ce fait, est amenée à séjourner alternativement dans des lieux différents situés dans deux ou plusieurs États membres est censée se trouver au lieu de ses attaches personnelles, à condition qu’elle y retourne régulièrement. Cette dernière condition n’est pas requise lorsque la personne séjourne dans un État membre pour l’exécution d’une mission d’une durée déterminée.
3. Les conducteurs apportent la preuve de leur résidence normale, par tous les moyens, notamment par leur carte d’identité, ou par tout autre document valable. Dans le cas où les autorités compétentes de l’État membre de délivrance de la carte de conducteur ont des doutes sur la validité de la déclaration de la résidence normale ou aux fins de certains contrôles spécifiques, elles peuvent demander des preuves ou des éléments d’information supplémentaires.
4. Dans des cas dûment justifiés et exceptionnels, les États membres peuvent délivrer une carte de conducteur temporaire et non prorogeable, valable pour une durée maximale de cent quatre-vingt-cinq jours, à un conducteur qui n’a pas sa résidence normale dans un État membre ou dans un État qui est partie contractante à l’accord AETR, à condition que ce conducteur ait une relation relevant du droit du travail avec une entreprise de transport établie dans l’État membre de délivrance et, dans la mesure où le règlement (CE) no 1072/2009 du Parlement européen et du Conseil (16) est applicable, présente une attestation de conducteur au sens dudit règlement.
Sur la base des données fournies par les États membres, la Commission contrôle de près l’application du présent paragraphe. Elle fait part de ses conclusions au Parlement européen et au Conseil tous les deux ans et examine en particulier si les cartes de conducteur temporaires ont des effets négatifs sur le marché du travail et si les cartes temporaires sont couramment délivrées plusieurs fois aux mêmes conducteurs. La Commission peut faire une proposition législative visant à réviser le présent paragraphe.
5. Les autorités compétentes de l’État membre de délivrance prennent les mesures appropriées pour s’assurer que le demandeur n’est pas déjà titulaire d’une carte de conducteur en cours de validité et personnalisent la carte de conducteur, en veillant à ce que les données qui y figurent soient visibles et sécurisées.
6. La durée de validité de la carte de conducteur ne peut dépasser cinq ans.
7. Elle ne peut faire l’objet, pendant la durée de sa validité administrative, d’un retrait ou d’une suspension, sauf si les autorités compétentes d’un État membre constatent que la carte a été falsifiée, que le conducteur utilise une carte dont il n’est pas titulaire ou que la carte détenue a été obtenue sur la base de fausses déclarations et/ou de documents falsifiés. Si les mesures de suspension ou de retrait susmentionnées sont prises par un État membre autre que celui qui a délivré la carte, cet État membre renvoie dans les meilleurs délais la carte aux autorités de l’État membre qui l’a délivrée en indiquant les raisons du retrait ou de la suspension. S’il est prévu que la restitution de la carte prenne plus de deux semaines, l’État membre procédant à la suspension ou au retrait informe l’État membre de délivrance, dans ce délai de deux semaines, des raisons motivant une telle décision.
8. Les États membres prennent toutes les mesures nécessaires pour éviter toute falsification des cartes de conducteur.
9. Le présent article ne fait pas obstacle à ce qu’un État membre délivre une carte de conducteur à un conducteur qui a sa résidence normale dans une partie de son territoire à laquelle le traité sur l’Union européenne et le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne ne s’appliquent pas, à condition que les dispositions pertinentes du présent règlement soient appliquées en pareil cas.
Article 27
Utilisation des cartes de conducteur
1. La carte de conducteur est personnelle.
2. Le conducteur ne peut être titulaire que d’une seule carte en cours de validité et il n’est autorisé à utiliser que sa propre carte personnalisée. Il ne doit pas utiliser de carte défectueuse ou dont la validité a expiré.
Article 28
Renouvellement des cartes de conducteur
1. Lorsqu’un conducteur souhaite renouveler sa carte de conducteur, il doit en faire la demande auprès des autorités compétentes de l’État membre dans lequel il a sa résidence normale, au plus tard quinze jours ouvrables avant la date d’expiration de la carte.
2. Lorsque, en cas de renouvellement, l’État membre dans lequel le conducteur a sa résidence normale est différent de celui qui a délivré sa carte actuelle et lorsque les autorités du premier État membre sont appelées à procéder au renouvellement de la carte de conducteur, elles informent les autorités qui ont délivré la précédente carte des motifs de son renouvellement.
3. En cas de demande de renouvellement d’une carte dont la date de validité arrive à expiration, l’autorité fournit une nouvelle carte avant la date d’échéance pour autant que cette demande lui ait été adressée dans les délais prévus au paragraphe 1.
Article 29
Vol, perte ou mauvais fonctionnement de la carte du conducteur
1. L’autorité de délivrance tient un registre des cartes délivrées, volées, perdues ou défectueuses durant une période correspondant au moins à leur durée de validité.
2. En cas de détérioration ou de mauvais fonctionnement de sa carte, le conducteur la retourne à l’autorité compétente de l’État membre dans lequel il a sa résidence normale. Le vol de la carte de conducteur fait l’objet d’une déclaration en bonne et due forme auprès des autorités compétentes de l’État où le vol s’est produit.
3. Toute perte de la carte de conducteur doit faire l’objet d’une déclaration en bonne et due forme auprès des autorités compétentes de l’État qui l’a délivrée et auprès de celles de l’État membre de la résidence normale du conducteur dans le cas où ceux-ci seraient différents.
4. En cas de détérioration, de mauvais fonctionnement, de perte ou de vol de la carte de conducteur, le conducteur doit en demander, dans les sept jours civils, le remplacement auprès des autorités compétentes de l’État membre dans lequel il a sa résidence normale. Ces autorités fournissent une carte de remplacement dans un délai de huit jours ouvrables suivant la réception par celles-ci d’une demande circonstanciée à cet effet.
5. Dans les circonstances décrites au paragraphe 4, le conducteur peut continuer à conduire son véhicule sans carte de conducteur durant une période maximale de quinze jours civils, ou pendant une période plus longue s’il le faut pour permettre au véhicule de regagner les locaux où il est basé, à condition qu’il puisse justifier de l’impossibilité de présenter ou d’utiliser sa carte durant cette période.
Article 30
Reconnaissance mutuelle et échange des cartes de conducteur
1. Les cartes de conducteur délivrées par les États membres sont mutuellement reconnues.
2. Lorsque le titulaire d’une carte de conducteur en cours de validité délivrée par un État membre a fixé sa résidence normale dans un autre État membre, il peut demander l’échange de sa carte contre une carte de conducteur équivalente. Il appartient à l’État membre qui effectue l’échange de vérifier si la carte présentée est encore en cours de validité.
3. Les États membres qui effectuent un échange renvoient l’ancienne carte aux autorités de l’État membre qui l’ont délivrée et indiquent les raisons de cette restitution.
4. Lorsqu’un État membre remplace ou échange une carte de conducteur, ce remplacement ou cet échange, ainsi que tout remplacement ou échange ultérieur, est enregistré dans ledit État membre.
Article 31
Échange électronique d’informations sur les cartes de conducteur
1. Afin de s’assurer, comme le prévoit l’article 26, qu’un demandeur n’est pas déjà titulaire d’une carte de conducteur en cours de validité, les États membres conservent, durant une période correspondant au moins à la durée de validité des cartes, des registres électroniques nationaux contenant les informations suivantes sur les cartes de conducteur, y compris sur celles visées à l’article 26, paragraphe 4:
-
le nom et le prénom du conducteur,
-
la date et, si possible, le lieu de naissance du conducteur,
-
le numéro de permis de conduire valide et le pays de délivrance du permis de conduire (le cas échéant),
-
le statut de la carte de conducteur,
-
le numéro de la carte de conducteur.
2. La Commission et les États membres prennent toutes les mesures nécessaires pour que les registres électroniques soient interconnectés et accessibles dans toute l’Union, en utilisant le système de messagerie TACHOnet visé dans la recommandation 2010/19/UE ou un système compatible. En cas d’utilisation d’un système compatible, l’échange électronique de données avec tous les autres États membres est possible à l’aide du système de messagerie TACHOnet.
3. Lorsqu’un État membre délivre, remplace ou, s’il y a lieu, renouvelle une carte de conducteur, il vérifie par un échange électronique d’informations que le conducteur n’est pas déjà titulaire d’une carte de conducteur en cours de validité. Les données échangées sont limitées à celles qui sont nécessaires aux fins de cette vérification.
4. Les agents de contrôle peuvent avoir accès au registre électronique pour contrôler le statut d’une carte de conducteur.
5. La Commission adopte des actes d’exécution pour établir les procédures et spécifications communes nécessaires pour assurer l’interconnexion visée au paragraphe 2, et notamment le format des données échangées, les procédures techniques de consultation électronique des registres électroniques nationaux, les procédures d’accès et les mécanismes de sûreté. Ces actes d’exécution sont adoptés conformément à la procédure d’examen visée à l’article 42, paragraphe 3.
CHAPITRE VI
UTILISATION DES ÉQUIPEMENTS
Article 32
Utilisation correcte des tachygraphes
1. Les entreprises de transport et les conducteurs veillent au bon fonctionnement et à la bonne utilisation des tachygraphes numériques et des cartes de conducteur. Les entreprises de transport et les conducteurs qui utilisent des tachygraphes analogiques veillent à leur bon fonctionnement et à la bonne utilisation des feuilles d’enregistrement.
2. Les tachygraphes numériques ne sont pas configurés de façon à basculer automatiquement vers une catégorie d’activités spécifique lorsque le moteur du véhicule est arrêté ou que le contact est coupé, sauf si le conducteur demeure en mesure de sélectionner manuellement la catégorie d’activités appropriée.
3. Il est interdit de falsifier, de dissimuler, d’effacer ou de détruire les enregistrements faits sur la feuille d’enregistrement ou les données stockées dans le tachygraphe ou sur la carte de conducteur, ou imprimées au départ du tachygraphe. Il est également interdit de manipuler le tachygraphe, la feuille d’enregistrement ou la carte de conducteur de manière à falsifier les données stockées et/ou imprimées, à les effacer ou à les détruire. Aucun dispositif permettant d’effectuer les manipulations mentionnées ci-dessus ne doit être présent dans le véhicule.
4. Les véhicules ne sont équipés que d’un seul tachygraphe, sauf aux fins des essais sur le terrain visés à l’article 21.
5. Les États membres interdisent la production, la distribution, la publicité et/ou la vente de dispositifs construits pour la manipulation des tachygraphes ou destinés à cet effet.
Article 33
Responsabilité des entreprises de transport
1. Les entreprises de transport sont chargées de veiller à ce que leurs conducteurs soient dûment formés et aient reçu les instructions appropriées en ce qui concerne le bon fonctionnement des tachygraphes, qu’ils soient numériques ou analogiques; elles procèdent à des contrôles réguliers pour s’assurer que leurs conducteurs utilisent correctement les tachygraphes et elles ne prennent aucune disposition susceptible d’encourager directement ou indirectement leurs conducteurs à faire une utilisation abusive des tachygraphes.
Les entreprises de transport délivrent, aux conducteurs de véhicules équipés de tachygraphes analogiques, un nombre suffisant de feuilles d’enregistrement, compte tenu du caractère individuel des feuilles d’enregistrement, de la durée du service et de l’obligation de remplacer éventuellement les feuilles d’enregistrement endommagées ou saisies par un agent de contrôle habilité. Les entreprises de transport ne remettent aux conducteurs que des feuilles d’un modèle homologué aptes à être utilisées dans l’appareil installé à bord du véhicule.
Lorsqu’un véhicule est équipé d’un tachygraphe numérique, l’entreprise de transport et le conducteur veillent à ce que, compte tenu de la durée du service, l’impression de données provenant du tachygraphe à la demande d’un agent de contrôle puisse s’effectuer correctement en cas de contrôle.
2. Les entreprises de transport conservent, par ordre chronologique et sous une forme lisible, les feuilles d’enregistrement, ainsi que les données imprimées chaque fois que celles-ci sont produites en application de l’article 35, pendant au moins un an après leur utilisation et elle en remet une copie aux conducteurs concernés qui en font la demande. Les entreprises de transport remettent également une copie des données téléchargées depuis les cartes de conducteur aux conducteurs concernés qui en font la demande ainsi que les versions imprimées de ces copies. Les feuilles d’enregistrement, les données imprimées et les données téléchargées sont présentées ou remises sur demande de tout agent de contrôle habilité.
3. Les entreprises de transport sont tenues pour responsables des infractions au présent règlement commises par leurs conducteurs ou par les conducteurs mis à leur disposition. Cependant, les États membres peuvent subordonner cette responsabilité au non-respect par l’entreprise de transport du paragraphe 1, premier alinéa, du présent article et de l’article 10, paragraphes 1 et 2, du règlement (CE) no 561/2006.
Article 34
Utilisation des cartes de conducteur et des feuilles d’enregistrement
1. Les conducteurs utilisent les feuilles d’enregistrement ou les cartes de conducteur chaque jour où ils conduisent, dès le moment où ils prennent en charge le véhicule. La feuille d’enregistrement ou la carte de conducteur n’est pas retirée avant la fin de la période de travail journalière, à moins que son retrait ne soit autrement autorisé. Aucune feuille d’enregistrement ou carte de conducteur ne peut être utilisée pour une période plus longue que celle pour laquelle elle a été destinée.
2. Les conducteurs protègent de manière adéquate les feuilles d’enregistrement ou cartes de conducteur et n’utilisent pas de feuilles d’enregistrement ou de cartes de conducteur souillées ou endommagées.
3. Lorsque, par suite de son éloignement du véhicule, le conducteur ne peut pas utiliser le tachygraphe installé dans le véhicule, les périodes visées au paragraphe 5, point b), ii), iii) et iv), sont:
a)
si le véhicule est équipé d’un tachygraphe analogique, inscrites sur la feuille d’enregistrement de façon lisible et sans souillure, manuellement, automatiquement ou par d’autres moyens; ou
b)
si le véhicule est équipé d’un tachygraphe numérique, inscrites sur la carte de conducteur à l’aide de la fonction de saisie manuelle dont dispose le tachygraphe.
Les États membres n’imposent pas aux conducteurs la présentation de formulaires attestant de leurs activités lorsqu’ils sont éloignés de leur véhicule.
4. Lorsque plusieurs conducteurs se trouvent à bord d’un véhicule équipé d’un tachygraphe numérique, chaque conducteur veille à ce que sa carte de conducteur soit insérée dans l’ouverture correcte du tachygraphe.
Lorsque plusieurs conducteurs se trouvent à bord d’un véhicule équipé d’un tachygraphe analogique, ils portent sur les feuilles d’enregistrement les modifications nécessaires, de telle sorte que les informations pertinentes soient enregistrées sur la feuille du conducteur qui tient effectivement le volant.
5. Les conducteurs:
a)
veillent à la concordance entre le marquage horaire sur la feuille d’enregistrement et l’heure légale du pays d’immatriculation du véhicule;
b)
actionnent les dispositifs de commutation permettant d’enregistrer séparément et distinctement les périodes de temps suivantes:
i)
sous le signe
: le temps de conduite;
ii)
sous le signe
: toute «autre tâche», à savoir toute activité autre que la conduite, au sens de l’article 3, point a), de la directive 2002/15/CE, ainsi que toute activité accomplie pour le même ou un autre employeur dans le secteur du transport ou en dehors;
iii)
sous le signe
: la «disponibilité», au sens de l’article 3, point b), de la directive 2002/15/CE;
iv)
sous le signe
: les pauses ou repos.
6. Chaque conducteur d’un véhicule équipé d’un tachygraphe analogique porte sur sa feuille d’enregistrement les indications suivantes:
a)
ses nom et prénom au début de l’utilisation de la feuille d’enregistrement;
b)
la date et le lieu du début et de la fin d’utilisation de la feuille d’enregistrement;
c)
le numéro de la plaque d’immatriculation du véhicule auquel il est affecté, avant le premier trajet enregistré sur la feuille d’enregistrement et ensuite, en cas de changement de véhicule, pendant l’utilisation de la feuille d’enregistrement;
d)
le relevé du compteur kilométrique:
i)
avant le premier trajet enregistré sur la feuille d’enregistrement;
ii)
à la fin du dernier trajet enregistré sur la feuille d’enregistrement;
iii)
en cas de changement de véhicule pendant la journée de service, le relevé du compteur du véhicule auquel il a été affecté et le relevé du compteur du véhicule auquel il va être affecté;
e)
le cas échéant, l’heure du changement de véhicule.
7. Le conducteur introduit dans le tachygraphe numérique le symbole du pays où il commence et celui du pays où il finit sa période de travail journalière. Un État membre peut toutefois imposer aux conducteurs de véhicules effectuant un transport intérieur sur son territoire d’ajouter au symbole du pays des spécifications géographiques plus détaillées, pour autant que cet État membre ait notifié lesdites spécifications géographiques détaillées à la Commission avant le 1er avril 1998.
Le conducteur n’est pas tenu d’introduire les informations visées à la première phrase du premier alinéa si le tachygraphe enregistre automatiquement les données de localisation conformément à l’article 8.
Article 35
Cartes de conducteur et feuilles d’enregistrement endommagées
1. En cas de détérioration d’une feuille d’enregistrement qui contient des enregistrements ou d’une carte de conducteur, le conducteur joint la feuille d’enregistrement ou la carte de conducteur endommagée à toute feuille d’enregistrement de réserve utilisée pour la remplacer.
2. En cas de détérioration, de mauvais fonctionnement, de perte ou de vol de la carte de conducteur, le conducteur:
a)
au début de son trajet, imprime les données détaillées relatives au véhicule qu’il conduit et fait figurer sur cette feuille imprimée:
i)
les données détaillées permettant d’identifier le conducteur (nom, numéro de carte de conducteur ou de permis de conduire), y compris sa signature;
ii)
les périodes visées à l’article 34, paragraphe 5, point b), ii), iii) et iv);
b)
à la fin de son trajet, imprime les informations concernant les périodes de temps enregistrées par le tachygraphe, enregistre toutes les périodes consacrées à une autre activité, les périodes de disponibilité et de repos prises depuis l’impression des données obtenue au début du trajet, lorsque ces informations n’ont pas été enregistrées par le tachygraphe, porte sur ce document les données détaillées permettant d’identifier le conducteur (nom, numéro de carte de conducteur ou de permis de conduire), y compris sa signature.
Article 36
Enregistrements à produire par le conducteur
1. Lorsqu’un conducteur conduit un véhicule équipé d’un tachygraphe analogique, il doit être en mesure de présenter, à toute demande d’un agent de contrôle habilité:
i)
les feuilles d’enregistrement de la journée en cours et celles qu’il a utilisées au cours des vingt-huit jours précédents;
ii)
la carte de conducteur, s’il est titulaire d’une telle carte; et
iii)
toute information enregistrée manuellement et imprimée pendant la journée en cours et pendant les vingt-huit jours précédents, conformément au présent règlement et au règlement (CE) no 561/2006.
2. Lorsque le conducteur conduit un véhicule équipé d’un tachygraphe numérique, il doit être en mesure de présenter, à toute demande d’un agent de contrôle habilité:
i)
sa carte de conducteur;
ii)
toute information enregistrée manuellement et imprimée pendant la journée en cours et pendant les vingt-huit jours précédents, conformément au présent règlement et au règlement (CE) no 561/2006;
iii)
les feuilles d’enregistrement correspondant à la même période que celle visée au point ii), dans le cas où il aurait conduit, pendant cette période, un véhicule équipé d’un tachygraphe analogique.
3. Un agent de contrôle habilité peut vérifier le respect du règlement (CE) no 561/2006 en analysant les feuilles d’enregistrement, les données affichées, imprimées ou téléchargées qui ont été enregistrées par le tachygraphe ou par la carte de conducteur ou, à défaut, en analysant tout autre document justifiant le non-respect d’une disposition telles que l’article 29, paragraphe 2, et l’article 37, paragraphe 2, du présent règlement.
Article 37
Procédures en cas de mauvais fonctionnement de l’équipement
1. En cas de panne ou de défaillance d’un tachygraphe, l’entreprise de transport doit le faire réparer par un installateur ou un atelier agréé dès que les circonstances le permettent.
Si le retour dans les locaux de l’entreprise de transport ne peut s’effectuer qu’après une période dépassant une semaine à compter du jour de la panne ou de la constatation de la défaillance, la réparation doit être effectuée en cours de route.
Les États membres prévoient, dans le cadre des dispositions prévues à l’article 41, la faculté pour les autorités compétentes d’interdire l’usage du véhicule dans les cas où il n’a pas été remédié à la panne ou à la défaillance dans les conditions fixées aux premier et deuxième alinéas du présent paragraphe, à condition que cela soit conforme à la législation de l’État membre concerné.
2. Durant la période de panne ou de défaillance du tachygraphe, le conducteur reporte les éléments permettant de l’identifier (nom et numéro de son permis de conduire ou de sa carte de conducteur), y compris sa signature, ainsi que les indications relatives aux différentes périodes dans la mesure où celles-ci ne sont plus enregistrées ou imprimées par le tachygraphe de façon correcte:
a)
sur la ou les feuilles d’enregistrement; ou
b)
sur une feuille ad hoc à joindre à la feuille d’enregistrement ou à conserver avec la carte de conducteur.
CHAPITRE VII
CONTRÔLE ET SANCTIONS
Article 38
Agents de contrôle
1. Afin de contrôler efficacement le respect du présent règlement, les agents de contrôle agréés disposent d’un équipement suffisant et de compétences légales appropriées pour leur permettre d’exercer leurs fonctions conformément au présent règlement. Cet équipement comprend notamment:
a)
des cartes de contrôle donnant accès aux données enregistrées sur des tachygraphes et sur des cartes tachygraphiques, et éventuellement sur des cartes d’atelier;
b)
les outils nécessaires pour télécharger les fichiers de données des unités embarquées et des cartes tachygraphiques et analyser ces fichiers et les sorties imprimées des tachygraphes numériques en combinaison avec les feuilles d’enregistrement ou les tableaux provenant des tachygraphes analogiques.
2. Si, après un contrôle, les agents de contrôle trouvent suffisamment de preuves étayant un soupçon raisonnable de fraude, ils sont habilités à envoyer le véhicule dans un atelier agréé pour que d’autres vérifications y soient effectuées, en vue de s’assurer, en particulier, que le tachygraphe:
a)
fonctionne correctement;
b)
enregistre et stocke correctement les données et est étalonné selon des paramètres corrects.
3. Les agents de contrôle sont habilités à demander à des ateliers agréés d’effectuer l’essai visé au paragraphe 2 et les essais spécifiques destinés à détecter la présence de dispositifs de manipulation. Si des dispositifs de manipulation sont détectés, le matériel, dont le dispositif lui-même, l’unité embarquée, ou ses composants, et la carte de conducteur peuvent être retirés du véhicule et peuvent servir de preuves conformément aux règles de procédure du droit national concernant l’utilisation des preuves.
4. Les agents de contrôle font usage, le cas échéant, de la possibilité de contrôler les tachygraphes et les cartes de conducteur qui se trouvent sur place lors d’un contrôle des locaux des entreprises.
Article 39
Formation des agents de contrôle
1. Les États membres veillent à ce que les agents de contrôle soient bien formés pour l’analyse des données enregistrées et la vérification des tachygraphes afin de parvenir à un contrôle et à une application efficaces et harmonisés.
2. Les États membres informent la Commission des exigences de formation applicables à leurs agents de contrôle le 2 septembre 2016 au plus tard.
3. La Commission adopte, au moyen d’actes d’exécution, des mesures précisant le contenu de la formation initiale et continue des agents de contrôle, y compris la formation sur les techniques de ciblage des contrôles et de détection de la fraude et des dispositifs de manipulation. Ces mesures comprennent des lignes directrices destinées à faciliter la mise en œuvre des dispositions pertinentes du présent règlement et du règlement (CE) no 561/2006. Ces actes d’exécution sont adoptés conformément à la procédure d’examen visée à l’article 42, paragraphe 3.
4. Les États membres intègrent le contenu précisé par la Commission à la formation dispensée aux agents de contrôle.
Article 40
Assistance mutuelle
Les États membres s’accordent mutuellement assistance pour l’application du présent règlement et le contrôle de celle-ci.
Dans le cadre de cette assistance mutuelle, les autorités compétentes des États membres se communiquent, en particulier, régulièrement toutes les informations disponibles concernant les infractions au présent règlement commises par des installateurs et des ateliers, les types de pratiques de manipulation et les sanctions imposées pour ces infractions.
Article 41
Sanctions
1. Les États membres déterminent, conformément à leurs dispositions constitutionnelles nationales, le régime des sanctions applicables en cas de violation des dispositions du présent règlement et prennent toutes les mesures nécessaires pour garantir leur mise en œuvre. Ces sanctions doivent être effectives, proportionnées, dissuasives et non discriminatoires, et conformes aux catégories d’infractions prévues dans la directive 2006/22/CE.
2. Les États membres notifient à la Commission ces mesures ainsi que le régime des sanctions au plus tard le 2 mars 2016. Ils informent la Commission de toute modification ultérieure de ces mesures.
CHAPITRE VIII
DISPOSITIONS FINALES
Article 42
Comité
1. La Commission est assistée par un comité. Il s’agit d’un comité au sens du règlement (UE) no 182/2011.
2. Dans les cas où il est fait référence au présent paragraphe, l’article 4 du règlement (UE) no 182/2011 s’applique.
3. Dans les cas où il est fait référence au présent paragraphe, l’article 5 du règlement (UE) no 182/2011 s’applique.
Lorsque le comité n’émet aucun avis, la Commission n’adopte pas le projet d’acte d’exécution et l’article 5, paragraphe 4, troisième alinéa, du règlement (UE) no 182/2011 s’applique.
Lorsque l’avis du comité doit être obtenu par procédure écrite, ladite procédure est close sans résultat lorsque, dans le délai imparti pour la formulation de l’avis, le président du comité le décide ou une majorité simple des membres du comité le demande.
Article 43
Forum du tachygraphe
1. Un forum du tachygraphe est mis en place afin de faciliter le dialogue sur les aspects techniques des tachygraphes entre les experts des États membres, les membres du comité visés à l’article 42 et les experts des pays tiers qui utilisent le tachygraphe au titre de l’accord AETR.
2. Il convient que les États membres délèguent en tant qu’experts au forum du tachygraphe les experts faisant partie du comité visé à l’article 42.
3. Le forum du tachygraphe est ouvert aux experts des pays tiers intéressés qui sont parties contractantes à l’accord AETR.
4. Les parties prenantes, les représentants des constructeurs de véhicules, les fabricants de tachygraphes, les partenaires sociaux et le Contrôleur européen de la protection des données sont invités au forum du tachygraphe.
5. Le forum du tachygraphe adopte son règlement intérieur.
6. Le forum du tachygraphe se réunit au moins une fois par an.
Article 44
Communication des mesures nationales
Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions législatives, réglementaires et administratives qu’ils adoptent dans le domaine régi par le présent règlement, au plus tard trente jours après la date de leur adoption et, pour la première fois, au plus tard le 2 mars 2015.
Article 45
Modification du règlement (CE) no 561/2006
Le règlement (CE) no 561/2006 est modifié comme suit:
1)
À l’article 3, le point suivant est inséré après le point a):
«aa)
véhicules ou combinaisons de véhicules d’une masse maximale autorisée ne dépassant pas 7,5 tonnes utilisés pour le transport de matériel, d’équipement ou de machines destinés au conducteur dans l’exercice de ses fonctions, pour autant que ces véhicules ne soient utilisés que dans un rayon de 100 kilomètres autour du lieu d’établissement de l’entreprise de transport et à condition que la conduite du véhicule ne constitue pas l’activité principale du conducteur.»
2)
À l’article 13, le paragraphe 1 est modifié comme suit:
a)
aux points d), f) et p), les termes «50 kilomètres» ou «50 km» sont remplacés par les termes «100 kilomètres»;
b)
au point d), le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«d)
véhicules ou combinaison de véhicules d’une masse maximale admissible n’excédant pas 7,5 tonnes utilisés par des prestataires du service universel tels qu’ils sont définis à l’article 2, point 13), de la directive 97/67/CE du Parlement européen et du Conseil du 15 décembre 1997 concernant des règles communes pour le développement du marché intérieur des services postaux de la Communauté et l’amélioration de la qualité du service (17) pour livrer des envois dans le cadre du service universel.
Article 46
Mesures transitoires
Tant que les actes d’exécution visés dans le présent règlement ne sont pas adoptés, de manière à ce qu’ils puissent être mis en œuvre lors de la mise en application de celui-ci, les dispositions figurant dans le règlement (CEE) no 3821/85, y compris à l’annexe IB, continuent de s’appliquer, à titre transitoire, jusqu’à la date d’application des actes d’exécution visés dans le présent règlement.
Article 47
Abrogation
Le règlement (CEE) no 3821/85 est abrogé. Les références faites au règlement abrogé s’entendent comme faites au présent règlement.
Article 48
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il devient applicable, sous réserve des mesures transitoires visées à l’article 46, à compter du 2 mars 2016. Toutefois, les articles 24, 34 et 45 sont applicables à compter du 2 mars 2015.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Strasbourg, le 4 février 2014.