РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 ноември 2013 година
за одобряване на годишните и многогодишните програми за ликвидирането, контрола и мониторинга на някои болести по животните и зоонози, представени от държавите членки за 2014 г. и следващите години, и за одобряване на финансовото участие на Съюза за тези програми
(нотифицирано под номер C(2013) 8417)
(2013/722/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 27, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2009/470/ЕО се установяват процедурите, уреждащи финансовото участие на Съюза за програмите за ликвидиране, контрол и мониторинг на болестите по животните и зоонозите.
(2)
Освен това в член 27, параграф 1 от Решение 2009/470/ЕО се предвижда въвеждането на финансова мярка на Съюза за възстановяване на разходите, направени от държавите членки за финансиране на националните програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на болестите по животните и зоонозите, изброени в приложение I към същото решение.
(3)
В Решение 2008/341/ЕО на Комисията от 25 април 2008 г. за определяне на критерии на Общността за национални програми за ликвидирането, контрола и мониторинга на някои болести по животните и зоонози (2) се предвижда, че за да бъдат одобрени съгласно финансовите мерки на Съюза, представените от държавите членки програми трябва да отговарят най-малко на критериите, определени в приложението към същото решение.
(4)
В Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (3) се предвижда държавите членки да представят годишни програми за мониторинг на трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) при говедата, овцете и козите.
(5)
Също така в Директива 2005/94/ЕО на Съвета от 20 декември 2005 г. относно мерки на Общността за борба с инфлуенцата по птиците (4) се предвижда държавите членки да изпълняват програми за надзор във връзка с домашните и дивите птици, за да допринесат, inter alia, на базата на редовно актуализирани оценки на риска, за познанията относно опасностите, свързани с дивите птици, по отношение на всеки вирус на инфлуенца с птичи произход при птиците. Тези годишни програми за мониторинг, както и тяхното финансиране, също следва да бъдат одобрени.
(6)
Някои държави членки представиха на Комисията годишни и многогодишни програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на болестите по животните, програми за проверки, предназначени за превенция на зоонозите, както и годишни програми за ликвидиране и мониторинг на някои ТСЕ, за които биха искали да получат финансово участие от Съюза.
(7)
В зависимост от значението на тези програми за постигането на целите на Съюза в областта на общественото здраве и здравеопазването на животните е целесъобразно да се определи финансовото участие на Съюза в разходите, направени от съответните държави членки за посочените в настоящото решение мерки, до определена максимална сума за всяка програма.
(8)
Въпреки че през последните няколко години епидемиологичната обстановка по отношение на ТСЕ в Съюза се е подобрила значително, мониторингът на ТСЕ, насочен към отделни субпопулации животни, продължава да има голямо значение за предоставяне на достоверни данни относно разпространението и развитието на ТСЕ в държавите членки, както и за проверка на ефективността на провежданите превантивни мерки. Поради това е целесъобразно финансовото участие на Съюза да бъде определено на 100 % от разходите на държавите членки за осъществяване на определени лабораторни изследвания за мониторинга на ТСЕ в рамките на одобрените програми.
(9)
Програмите за ликвидиране на болестта бяс в някои държави членки вече наближават етапа, на който ще бъде постигната целта за ликвидиране на тази значима за общественото здраве заплаха, докато в други държави членки те са съществен фактор за предотвратяването на повторно въвеждане на болестта в останалата част на Съюза. Целесъобразно е да се запази по-голям процент на финансово участие на Съюза в размер на 75 %, за да се подпомогнат усилията на държавите членки за възможно най-скорошно ликвидиране на болестта.
(10)
Някои държави членки, които успешно изпълняват съфинансирани от няколко години програми за ликвидиране на болестта бяс, имат общи сухоземни граници с трети държави, където се среща тази болест. За да се ликвидира напълно болестта бяс, е необходимо да бъдат извършени някои дейности по ваксинация на територията на тези трети държави, които граничат със Съюза. Целесъобразно е да се предостави пълна подкрепа за дейностите в граничните зони с тези трети държави чрез 100 % финансово участие от страна на Съюза за разходите за закупуване и разпространение на ваксини за перорално приложение.
(11)
За да се гарантира, че всички засегнати от болестта бяс държави членки продължават без прекъсване пероралните ваксинации, предвидени в техните програми, е необходимо да се предвиди възможността - по искане на съответната държава членка и в зависимост от наличните бюджетни средства - да се отпусне авансово плащане в размер до 60 % от максималната сума, определена за всяка от програмите.
(12)
От 2012 г. насам в популация от диви свине в област в Латвия, граничещи с Руската федерация и Беларус, се установява класическата чума по свинете. В Решение за изпълнение 2013/427/ЕС на Комисията (5) се предвижда спешно финансово участие на Съюза за 2013 г. за пероралната ваксинация на диви свине срещу класическа чума по свинете в райони на Беларус, съседни на заразените райони в Латвия, за да се ограничи разпространението на заразата и да се предотврати повторно заразяване на латвийска територия. Целесъобразно е подкрепата за тези дейности в Беларус да продължи чрез 100 % финансово участие на Съюза за някои от съответните разходи.
(13)
Поради специфичната епидемиологична обстановка и поради финансовите, техническите и административните проблеми, възпрепятстващи правилното изпълнение на програмата за ликвидиране на бруцелозата по овцете и козите в Гърция, е целесъобразно да се предвиди по-голям процент на финансиране за някои мерки, както и с цел да се подпомогне изплащането на възнаграждения на частно практикуващи ветеринарни лекари и сезонни работници, за да се гарантира правилното изпълнение на програмата.
(14)
Наличието на африканска чума по свинете в Сардиния представлява заплаха за разпространението на болестта в други райони на Съюза чрез незаконно движение на продукти или животни. За да се намали рискът до минимум, е целесъобразно да се одобри мярка за финансова подкрепа за Италия за засилен контрол в пристанищата и летищата в Сардиния.
(15)
Комисията направи оценка на годишните и многогодишните програми, представени от държавите членки, както от ветеринарна, така и от финансова гледна точка. Програмите са в съответствие със законодателството на Съюза във ветеринарната област, и по-конкретно отговарят на критериите, посочени в Решение 2008/341/ЕО.
(16)
Мерките, по които може да бъде отпусната финансова подкрепа от Съюза, се определят съгласно настоящото решение за изпълнение на Комисията. В случаите, когато бе счетено за целесъобразно, Комисията обаче уведоми писмено държавите членки за ограниченията в допустимостта на някои мерки по отношение на максималния брой осъществени дейности или по отношение на обхванатите от програмите географски райони.
(17)
Предвид значението на годишните и многогодишните програми за постигането на целите на Съюза в областта на здравеопазването на животните и на общественото здраве, както и с оглед на задължителното изпълнение във всички държави членки на програмите във връзка с ТСЕ и инфлуенцата по птиците, е целесъобразно да се определи подходящият размер на финансовото участие на Съюза за възстановяване на разходите, които съответните държави членки трябва да направят във връзка с посочените в настоящото решение мерки, до определена максимална сума за всяка програма.
(18)
В съответствие с член 84 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (6) и член 94 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 г. относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (7) поемането на разходи от бюджета на ЕС се предхожда от решение за финансиране, в което се предвиждат съществените елементи на предполагащото разход действие, прието от институцията или от органите, на които институцията е делегирала правомощия.
(19)
За целите на опростяването и намаляването на административната тежест във връзка с финансовото управление на програмите от държавите членки и от Комисията е целесъобразно да се прилага система на разходи за единица, за да се определи участието на Съюза в допустимите дейности по вземане и изпитване на проби в рамките на одобрените програми.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение за изпълнение се прилагат следните определения:
а) вземане на проби от домашни животни: събиране на биологичен материал от животни в стопанството, извършвано от компетентния за лабораторни изпитвания орган или от негово име;
б) вземане на проби от стада домашни птици: вземане на проби от околната среда на стадо домашни птици, извършвано от компетентния орган или от негово име в рамките на програма за контрол на някои зоонозни салмонели;
в) изпитване: процедура, извършвана в лаборатория върху проба с цел откриване, диагностициране или оценяване на наличието на болестотворен агент, процес на заболяване или податливост на специфичен болестотворен агент;
г) туберкулинов тест: провеждане на туберкулинов кожен тест съгласно точка 2 от приложение Б към Директива 64/432/ЕИО на Съвета (8) в рамките на програма за ликвидиране на туберкулозата по говедата.
Член 2
Бруцелоза по говедата
1. Програмите за ликвидиране на бруцелозата по говедата, представени от Испания, Хърватия, Италия, Португалия и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква а) и точка 4, буква а), за:
i)
вземането на проби от домашни животни;
ii)
роз бенгал тестове;
iii)
изследвания чрез pеакция за свързване на комплемента;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за:
i)
серум аглутинационни тестове (SAT) - до максимум, възлизащ средно на 0,25 EUR за един тест;
ii)
ензимно-свързани имуносорбентни анализи (ELISA) - до максимум, възлизащ средно на 0,5 EUR за един анализ;
iii)
бактериологични изследвания - до максимум, възлизащ средно на 10 EUR за едно изследване;
iv)
закупуване на ваксини - до максимум, възлизащ средно на 0,50 EUR за една доза;
v)
компенсация на собствениците за стойността на техните животни, заклани в рамките на тези програми - до максимум, възлизащ средно на 375 EUR за едно животно;
в)
и не надвишава следните суми:
i)
4 900 000 ЕUR за Испания;
ii)
150 000 ЕUR за Хърватия;
iii)
2 715 000 ЕUR за Италия;
iv)
805 000 ЕUR за Португалия;
v)
1 355 000 ЕUR за Обединеното кралство.
Член 3
Туберкулоза по говедата
1. Програмите за ликвидиране на туберкулозата по говедата, представени от Ирландия, Испания, Хърватия, Италия, Португалия и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза за посочените в параграф 1 държави членки, с изключение на Ирландия:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 3 и точка 4, буква б), за:
i)
туберкулинови тестове;
ii)
тестове за гама-интерферон;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за:
i)
бактериологични изследвания - до максимум, възлизащ средно на 10 EUR за едно изследване;
ii)
компенсация на собствениците за стойността на техните животни, заклани в рамките на тези програми - до максимум, възлизащ средно на 375 EUR за едно животно;
в)
и не надвишава следните суми:
i)
11 780 000 ЕUR за Испания;
ii)
330 000 ЕUR за Хърватия;
iii)
4 570 000 ЕUR за Италия;
iv)
1 035 000 ЕUR за Португалия;
v)
31 000 000 ЕUR за Обединеното кралство.
3. Финансовото участие на Съюза за Ирландия:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 4, буква б), за тестове за гама-интерферон;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от Ирландия за компенсация на собствениците за стойността на техните животни, заклани в рамките на тези програми - до максимум, възлизащ средно на 375 EUR за едно животно;
в)
не надвишава 7 390 000 EUR.
Член 4
Бруцелоза по овцете и козите
1. Програмите за ликвидиране на бруцелозата по овцете и козите, представени от Гърция, Испания, Хърватия, Италия, Кипър и Португалия, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза за посочените в параграф 1 държави членки, с изключение на Гърция:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква б) и точка 4, буква в), за:
i)
вземането на проби от домашни животни;
ii)
роз бенгал тестове;
iii)
изследвания чрез pеакция за свързване на комплемента;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за:
i)
бактериологични изследвания - до максимум, възлизащ средно на 10 EUR за едно изследване;
ii)
закупуване на ваксини - до максимум, възлизащ средно на 0,50 EUR за една доза;
iii)
компенсация на собствениците за стойността на техните животни, заклани в рамките на тези програми - до максимум, възлизащ средно на 50 EUR за едно животно;
в)
и не надвишава следните суми:
i)
7 715 000 ЕUR за Испания;
ii)
385 000 ЕUR за Хърватия;
iii)
3 925 000 ЕUR за Италия;
iv)
175 000 ЕUR за Кипър;
v)
1 125 000 ЕUR за Португалия.
3. Финансовото участие на Съюза за Гърция:
а)
възлиза на 75 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 4, буква в), за:
i)
роз бенгал тестове;
ii)
изследвания чрез pеакция за свързване на комплемента;
б)
възлиза на 75 % от допустимите разходи, направени за:
i)
бактериологични изследвания - до максимум, възлизащ средно на 15 EUR за едно изследване;
ii)
закупуване на ваксини - до максимум, възлизащ средно на 0,75 EUR за една доза;
iii)
възнаграждения на частно практикуващи ветеринарни лекари, които извършват ваксинации и вземат проби в рамките на програмата;
iv)
заплати на сезонни работници, специално назначени за управлението на данни във връзка с изпълнението на мерките по програмата;
в)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени за компенсация на собствениците за стойността на техните животни, заклани в рамките на тези програми - до максимум, възлизащ средно на 50 EUR за едно животно;
г)
не надвишава 3 290 000 EUR.
Член 5
Син език в ендемични или високорискови зони
1. Програмите за ликвидиране и мониторинг на болестта син език, представени от Белгия, България, Германия, Естония, Гърция, Испания, Франция, Италия, Латвия, Литва, Малта, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия и Финландия, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква в) и точка 4, буква г), за:
i)
вземането на проби от домашни животни;
ii)
ензимно-свързани имуносорбентни анализи (ELISA);
iii)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция (PCR);
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за закупуване на ваксини - до максимум, възлизащ средно на 0,50 EUR за една доза;
в)
не надвишава следните суми:
i)
11 000 ЕUR за Белгия;
ii)
7 000 ЕUR за България;
iii)
70 000 ЕUR за Германия;
iv)
3 000 ЕUR за Естония;
v)
75 000 EUR за Гърция;
vi)
590 000 ЕUR за Испания;
vii)
170 000 EUR за Франция;
viii)
350 000 ЕUR за Италия;
ix)
15 000 ЕUR за Латвия,
x)
8 000 ЕUR за Литва;
xi)
5 000 ЕUR за Малта;
xii)
5 000 EUR за Австрия,
xiii)
25 000 ЕUR за Полша;
xiv)
125 000 ЕUR за Португалия;
xv)
35 000 ЕUR за Румъния;
xvi)
13 000 ЕUR за Словения;
xvii)
25 000 ЕUR за Словакия;
xviii)
5 000 EUR за Финландия.
Член 6
Зоонозни салмонели
1. Годишните програми за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод, птици носачки и бройлери от вида Gallus gallus и при стада от пуйки от вида Meleagris gallopavo, представени от България, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Гърция, Франция, Хърватия, Италия, Кипър, Латвия, Люксембург, Унгария, Малта, Нидерландия, Австрия, Португалия, Румъния, Словения, Словакия и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Годишната програма за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от пуйки от вида Meleagris gallopavo, представена от Полша, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
3. Годишната програма за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод от вида Gallus gallus, представена от Чешката република, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
4. Многогодишните програми за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици носачки и бройлери от вида Gallus gallus и при стада от пуйки от вида Meleagris gallopavo, представени от Чешката република, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г.
5. Многогодишната програма за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод, птици носачки и бройлери от вида Gallus gallus и при стада от пуйки от вида Meleagris gallopavo, представена от Испания, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г.
6. Многогодишната програма за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод, птици носачки и бройлери от вида Gallus gallus, представена от Полша, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г.
7. Многогодишната програма за контрол на някои зоонозни салмонели при стада от птици за разплод и птици носачки от вида Gallus gallus, представена от Белгия, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2019 г.
8. Финансовото участие на Съюза за 2014 г.:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 2 и точка 4, буква д), за:
i)
вземането на проби от стада домашни птици;
ii)
бактериологични изследвания;
iii)
тестове за определяне на серотипа;
iv)
тестове за проверка на ефективността на дезинфекцията;
v)
изследвания за откриване на антимикробни средства;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграфи 1-7 държава членка за:
i)
закупуване на ваксини - до максимум, възлизащ средно на 0,05 EUR за една доза;
ii)
за компенсация на собствениците за стойността на:
-
умъртвените птици за разплод от вида Gallus gallus до максимум, възлизащ средно на 4 EUR за една птица,
-
умъртвените птици носачки от вида Gallus gallus до максимум, възлизащ средно на 2,20 EUR за една птица,
-
умъртвените възрастни пуйки за разплод от вида Meleagris gallopavo до максимум, възлизащ средно на 12 EUR за една птица,
-
унищожените яйца за люпене на възрастни птици за разплод от вида Gallus gallus до максимум, възлизащ средно на 0,20 EUR за едно яйце,
-
унищожените яйца за консумация от птици от вида Gallus gallus до максимум, възлизащ средно на 0,04 EUR за едно яйце,
-
унищожените яйца за люпене на възрастни птици за разплод от вида Meleagris gallopavo до максимум, възлизащ средно на 0,40 EUR за едно яйце;
в)
и не надвишава следните суми:
i)
1 070 000 ЕUR за Белгия;
ii)
50 000 ЕUR за България;
iii)
175 000 EUR за програмата на Чешката република, посочена в параграф 3;
iv)
710 000 EUR за програмата на Чешката република, посочена в параграф 4;
v)
90 000 ЕUR за Дания;
vi)
1 335 000 ЕUR за Германия;
vii)
20 000 ЕUR за Естония;
viii)
25 000 ЕUR за Ирландия;
ix)
620 000 EUR за Гърция;
x)
760 000 ЕUR за Испания;
xi)
860 000 EUR за Франция;
xii)
160 000 ЕUR за Хърватия;
xiii)
550 000 ЕUR за Италия;
xiv)
95 000 ЕUR за Кипър;
xv)
240 000 ЕUR за Латвия;
xvi)
10 000 ЕUR за Люксембург;
xvii)
1 940 000 ЕUR за Унгария;
xviii)
30 000 ЕUR за Малта;
xix)
2 700 000 ЕUR за Нидерландия;
xx)
1 190 000 EUR за Австрия;
xxi)
20 000 EUR за програмата на Полша, посочена в параграф 2;
xxii)
2 610 000 EUR за програмата на Полша, посочена в параграф 6;
xxiii)
35 000 ЕUR за Португалия;
xxiv)
1 170 000 ЕUR за Румъния;
xxv)
35 000 ЕUR за Словения;
xxvi)
970 000 ЕUR за Словакия;
xxvii)
40 000 ЕUR за Обединеното кралство.
Член 7
Класическа чума по свинете
1. Програмите за контрол и мониторинг на класическата чума по свинете, представени от България, Германия, Франция, Хърватия, Латвия, Унгария, Румъния и Словакия, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква г) и точка 4, буква е), за:
i)
вземането на проби от домашни животни;
ii)
ензимно-свързани имуносорбентни анализи (ELISA);
iii)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция (PCR);
iv)
вирусологични тестове;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за:
i)
транспорта на дивите свине до съответните органи за лабораторни изпитвания - до максимум, възлизащ средно на 5 EUR за едно животно;
ii)
закупуване на ваксини за перорално приложение - до максимум, възлизащ средно на 0,50 EUR за една доза;
в)
не надвишава следните суми:
i)
150 000 ЕUR за България;
ii)
670 000 ЕUR за Германия;
iii)
15 000 EUR за Франция;
iv)
65 000 ЕUR за Хърватия;
v)
295 000 ЕUR за Латвия;
vi)
40 000 ЕUR за Унгария;
vii)
1 435 000 ЕUR за Румъния;
viii)
345 000 ЕUR за Словакия.
3. Независимо от посоченото в параграф 2, букви а) и б), за тази част от програмата на Латвия, която ще бъде изпълнявана в Беларус, финансовото участие на Съюза за 2014 г.:
а)
се предоставя само за допустимите разходи за закупуване на примамки за перорално ваксиниране - до максимум, възлизащ средно на 1 EUR за една доза;
б)
възлиза на 100 %; и
в)
не надвишава 135 000 EUR.
Член 8
Везикулозна болест по свинете
1. Програмата за ликвидиране на везикулозната болест по свинете, представена от Италия, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква д), за вземането на проби от домашни животни;
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от Италия за:
i)
ензимно-свързани имуносорбентни анализи (ELISA) - до максимум, възлизащ средно на 1 EUR за един анализ;
ii)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция (PCR) - до максимум, възлизащ средно на 5 EUR за едно изследване;
iii)
вирусологични тестове - до максимум, възлизащ средно на 10 EUR за един тест;
в)
не надвишава 790 000 EUR за Италия.
Член 9
Инфлуенца по домашните и дивите птици
1. Годишните програми за надзор на инфлуенцата по домашните птици и дивите птици, представени от Белгия, България, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Хърватия, Италия, Кипър, Латвия, Литва, Люксембург, Унгария, Малта, Австрия, Португалия, Румъния, Словения, Словакия, Финландия, Швеция и Обединеното кралство, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Многогодишните програми за надзор на инфлуенцата по домашните птици и дивите птици, представени от Чешката република и Полша, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г.
3. Многогодишната програма за надзор на инфлуенцата по домашните птици и дивите птици, представена от Нидерландия, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2017 г.
4. Финансовото участие на Съюза за 2014 г.:
а)
възлиза на 50 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 1, буква е) и точка 4, буква ж), за:
i)
вземането на проби от домашни птици;
ii)
ензимно-свързани имуносорбентни анализи (ELISA);
iii)
агар гел имунодифузионни тестове;
iv)
HI тестове за H5/H7;
v)
тестове за изолиране на вируси;
vi)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция (PCR);
б)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграфи 1-3 държава членка за транспорта на дивите птици до съответните органи за лабораторни изпитвания в рамките на пасивния надзор - до максимум, възлизащ средно на 5 EUR за една птица;
в)
не надвишава следните суми:
i)
50 000 ЕUR за Белгия;
ii)
25 000 ЕUR за България;
iii)
20 000 EUR за Чешката република;
iv)
50 000 ЕUR за Дания;
v)
55 000 ЕUR за Германия;
vi)
5 000 ЕUR за Естония;
vii)
70 000 ЕUR за Ирландия;
viii)
15 000 EUR за Гърция;
ix)
65 000 ЕUR за Испания;
x)
120 000 EUR за Франция;
xi)
75 000 ЕUR за Хърватия;
xii)
905 000 ЕUR за Италия;
xiii)
20 000 ЕUR за Кипър;
xiv)
20 000 ЕUR за Латвия;
xv)
10 000 ЕUR за Литва;
xvi)
10 000 ЕUR за Люксембург;
xvii)
160 000 ЕUR за Унгария;
xviii)
5 000 ЕUR за Малта;
xix)
160 000 ЕUR за Нидерландия;
xx)
25 000 EUR за Австрия;
xxi)
95 000 ЕUR за Полша;
xxii)
25 000 ЕUR за Португалия;
xxiii)
260 000 ЕUR за Румъния;
xxiv)
45 000 ЕUR за Словения;
xxv)
25 000 ЕUR за Словакия;
xxvi)
40 000 EUR за Финландия;
xxvii)
30 000 EUR за Швеция;
xxviii)
135 000 ЕUR за Обединеното кралство.
Член 10
Трансмисивни спонгиформни енцефалопатии
1. Програмите за мониторинг и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ), представени от Белгия, България, Чешката република, Дания, Германия, Естония, Ирландия, Испания, Франция, Хърватия, Италия, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия, Финландия и Швеция, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Многогодишните програми за мониторинг и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ), представени от Гърция и Люксембург, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2015 г.
3. Многогодишната програма за мониторинг и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ), представена от Обединеното кралство, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2018 г.
4. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 100 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 4, буква з), за:
i)
бързи тестове, извършвани на говеда с цел изпълнение на изискванията на член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 999/2001 и точки 2.1 и 3 от част I на глава А от приложение III към същия регламент;
ii)
бързи тестове, извършвани на говеда с цел изпълнение на изискванията на точка 2.2 от част I на глава А от приложение III към Регламент (ЕО) № 999/2001 в рамките на програмите на България, Хърватия и Румъния, или в рамките на програмите на други държави членки, посочени в параграфи 1-3, на говеда с произход от държави членки, които не са включени в приложението към Решение 2009/719/ЕО на Комисията (9), или от трети държави;
iii)
бързи тестове на овце и кози:
-
в съответствие с изискванията на член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 999/2001, приложение III, глава А, част II, точка 5 и приложение VII към същия регламент,
-
до броя, необходим за изпълнение на минималните изисквания на приложение III, глава А, част II, точки 2 и 3;
iv)
първоначални тестове за молекулярна идентификация чрез дискриминационен имуноблотинг съгласно точка 3, параграф 2, буква в), подточка i) на глава В от приложение Х към Регламент (ЕО) № 999/2001;
б)
възлиза на 75 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 4, буква з), за бързи тестове, извършвани на говеда с цел изпълнение на изискванията на точка 2.2 от част I на глава А от приложение III към Регламент (ЕО) № 999/2001, които не попадат в обхвата на буква а), подточка ii);
в)
възлиза на 100 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграфи 1-3 държава членка за:
i)
потвърждаващи изследвания, различни от бързите тестове, посочени в глава В от приложение Х към Регламент (ЕО) № 999/2001 - до максимум, възлизащ средно на 50 EUR за едно изследване;
ii)
тестове за определяне на генотипа - до максимум, възлизащ средно на 6 EUR за един тест;
г)
възлиза на 50 % от разходите, направени от всяка държава членка за компенсация на собствениците на животни:
-
за умъртвени и унищожени говеда - до максимум, възлизащ средно на 500 EUR за едно животно,
-
за умъртвени и унищожени овце и кози - до максимум, възлизащ средно на 70 EUR за едно животно,
-
за овце и кози, заклани принудително в съответствие с точка 2.2.2, букви б) и в) на глава Б от приложение VII към Регламент (ЕО) № 999/2001 - до максимум, възлизащ средно на 50 EUR за едно животно;
д)
не надвишава следните суми:
i)
260 000 ЕUR за Белгия;
ii)
310 000 ЕUR за България;
iii)
250 000 EUR за Чешката република;
iv)
235 000 ЕUR за Дания;
v)
2 390 000 ЕUR за Германия;
vi)
45 000 ЕUR за Естония;
vii)
660 000 ЕUR за Ирландия;
viii)
1 355 000 EUR за Гърция;
ix)
1 525 000 ЕUR за Испания;
x)
7 615 000 ЕUR за Франция;
xi)
2 115 000 ЕUR за Италия;
xii)
355 000 ЕUR за Хърватия;
xiii)
1 060 000 ЕUR за Кипър;
xiv)
65 000 ЕUR за Латвия;
xv)
55 000 ЕUR за Литва;
xvi)
30 000 ЕUR за Люксембург;
xvii)
660 000 ЕUR за Унгария;
xviii)
15 000 ЕUR за Малта;
xix)
435 000 ЕUR за Нидерландия;
xx)
345 000 EUR за Австрия;
xxi)
1 220 000 ЕUR за Полша;
xxii)
475 000 ЕUR за Португалия;
xxiii)
1 675 000 ЕUR за Румъния;
xxiv)
115 000 ЕUR за Словения;
xxv)
170 000 ЕUR за Словакия;
xxvi)
100 000 EUR за Финландия;
xxvii)
105 000 EUR за Швеция;
xxviii)
1 475 000 ЕUR за Обединеното кралство.
Член 11
Бяс
1. Годишните програми за ликвидиране на болестта бяс, представени от България, Естония, Италия, Литва, Унгария, Полша, Румъния и Словакия, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Многогодишната програма за ликвидиране на болестта бяс, представена от Гърция, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2015 г.
3. Многогодишните програми за ликвидиране на болестта бяс, представени от Латвия и Финландия, се одобряват за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2016 г.
4. Многогодишната програма за ликвидиране на болестта бяс, представена от Хърватия, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2018 г.
5. Многогодишната програма за ликвидиране на болестта бяс, представена от Словения, се одобрява за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2019 г.
6. Финансовото участие на Съюза за 2014 г.:
а)
възлиза на 75 % от разходите за единица, определени в приложение I, точка 4, буква и), за:
i)
флуоресцентни тестове за антитела (FAT);
ii)
серологични изследвания;
б)
възлиза на 75 % от допустимите разходи, направени от всяка посочена в параграф 1 държава членка за:
i)
транспорта на дивите животни до съответните органи за лабораторни изпитвания - до максимум, възлизащ средно на 10 EUR за едно животно;
ii)
тестове за откриване на биомаркера - до максимум, възлизащ средно на 7,50 EUR за един тест;
iii)
изолиране и характеризиране на вируса на болестта бяс - до максимум, възлизащ средно на 30 EUR за едно проучване;
iv)
титриране на вируса, съдържащ се в извадка от ваксинални примамки - до максимум, възлизащ средно на 75 EUR за една изследвана извадка от ваксинални примамки;
v)
закупуване на примамки за перорално ваксиниране - до максимум, възлизащ средно на 0,60 EUR за една примамка;
vi)
разпространение на примамки за перорално ваксиниране - до максимум, възлизащ средно на 0,35 EUR за една примамка;
в)
не надвишава следните суми:
i)
1 790 000 ЕUR за България;
ii)
3 210 000 EUR за Гърция;
iii)
510 000 ЕUR за Естония;
iv)
165 000 ЕUR за Италия;
v)
1 700 000 ЕUR за Хърватия;
vi)
1 225 000 EUR за Латвия;
vii)
2 600 000 ЕUR за Литва;
viii)
1 970 000 ЕUR за Унгария;
ix)
7 470 000 ЕUR за Полша;
х)
5 500 000 ЕUR за Румъния;
xi)
800 000 ЕUR за Словения;
xii)
285 000 ЕUR за Словакия;
xiii)
250 000 EUR за Финландия.
7. Независимо от посоченото в параграф 6, букви а) и б), за тази част от програмите на Естония, Латвия, Литва, Полша и Финландия, която ще бъде изпълнявана извън териториите на тези държави членки, финансовото участие на Съюза за 2014 г.:
а)
се предоставя само за допустимите разходи за закупуване и разпространение на примамки за перорално ваксиниране;
б)
възлиза на 100 %; и
в)
не надвишава:
i)
110 000 EUR за тази част от програмата на Естония, която ще бъде изпълнявана в Руската федерация;
ii)
475 000 EUR за тази част от програмата на Латвия, която ще бъде изпълнявана в Беларус;
iii)
1 570 000 EUR за тази част от програмата на Литва, която ще бъде изпълнявана в Беларус;
iv)
1 500 000 EUR за тази част от програмата на Полша, която ще бъде изпълнявана в Украйна;
v)
660 000 EUR за тази част от програмата на Полша, която ще бъде изпълнявана в Беларус;
vi)
95 000 EUR за тази част от програмата на Финландия, която ще бъде изпълнявана в Руската федерация.
8. Максимално допустимите суми за възстановяване на разходите, посочени в параграф 7, не надвишават средно 0,95 EUR на доза за закупуване и разпространение на примамки за перорално ваксиниране.
9. Независимо от разпоредбите на член 13, параграф 2 за програмите, посочени в настоящия член:
а)
по искане на съответната държава членка Комисията може да извърши авансово плащане в размер до 60 % от посочения максимален размер в срок от три месеца след получаване на искането;
б)
посочените в параграф 7 разходи са допустими, ако са изплатени от органите на третата държава, на чиято територия са били осъществени дейностите, и ако на съответната държава членка са представени окончателен доклад и искане за плащане.
Член 12
Африканска чума по свинете
1. За периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г. се одобрява предоставянето на финансово участие за Италия за прилагане на засилени мерки за контрол в пристанищата и летищата на Сардиния за предотвратяване на разпространението на африканска чума по свинете.
2. Финансовото участие на Съюза:
а)
възлиза на 50 % от допустимите разходи, направени от Италия за изпълнение на посочените в параграф 1 мерки;
б)
не надвишава 50 000 EUR.
ГЛАВА II
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
1. Финансовото участие на Съюза, предвидено в членове 2-11, се равнява на посочения в тези членове процент от:
а)
разходите за единица, определени за всяка програма в приложение I;
б)
допустимите разходи, ограничени до посочените в приложение II разходи.
2. Само разходите, направени при изпълнение на годишните или многогодишните програми, посочени в членове 2-12 и платени преди представянето на окончателния доклад от държавите членки, са допустими за съфинансиране чрез финансово участие на Съюза.
Член 14
1. Разходите, представени от държавите членки за получаване на финансово участие на Съюза, се посочват в евро и не включват данък добавена стойност и други данъци.
2. Когато разходите на дадена държава членка са във валута, различна от евро, съответната държава членка ги конвертира в евро, като прилага последния обменен курс, определен от Европейската централна банка преди първия ден на месеца, в който е подадено заявлението от държавата членка.
Член 15
1. Финансовото участие на Съюза в годишните и многогодишните програми, посочени в членове 2-12, се предоставя, при условие че съответните държави членки:
а)
изпълняват дейностите и мерките, описани в одобрените програми;
б)
изпълняват програмите съгласно съответните разпоредби на законодателството на Съюза, включително правилата за разрешения за търговия с ветеринарномедицински продукти и правилата в областта на конкуренцията и възлагането на обществени поръчки;
в)
най-късно до 1 януари 2014 г. въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за реалното и пълното изпълнение на програмите от 1 януари 2014 г.;
г)
изпращат на Комисията междинните технически и финансови доклади за програмите в съответствие с член 27, параграф 7, буква а) от Решение 2009/470/ЕО и член 3 от Решение 2008/940/ЕО на Комисията (10);
д)
изпращат на Комисията годишен подробен доклад за програмите в съответствие с член 27, параграф 7, буква б) от Решение 2009/470/ЕО и член 4 от Решение 2008/940/ЕО;
е)
не представят други искания за финансово участие на Съюза за същите мерки и не са представяли по-рано такива искания.
2. В случай че държава членка не спазва разпоредбите на параграф 1, Комисията може да намали финансовото участие на Съюза, като взема предвид естеството и сериозността на нарушението, както и финансовите загуби за Съюза.
Член 16
Настоящото решение представлява решение за финансиране по смисъла на член 84 от Финансовия регламент.
Член 17
Настоящото решение за финансиране зависи от наличността на бюджетните кредити, предвидени в проектобюджета за 2014 г., след приемането на бюджета за 2014 г. от бюджетния орган, или - ако бюджетът не бъде приет - на бюджетните кредити, предвидени в режима „временна суми от една дванадесета“.
Член 18
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2014 г.
Член 19
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 29 ноември 2013 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 29 novembre 2013
portant approbation des programmes annuels et pluriannuels d’éradication, de lutte et de surveillance concernant certaines maladies animales et zoonoses soumis par les États membres pour l’année 2014 et les années suivantes, et de la participation financière de l’Union à ces programmes
[notifiée sous le numéro C(2013) 8417]
(2013/722/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la décision 2009/470/CE du Conseil du 25 mai 2009 relative à certaines dépenses dans le domaine vétérinaire (1), et notamment son article 27, paragraphe 5,
considérant ce qui suit:
(1)
La décision 2009/470/CE établit les modalités de la participation financière de l’Union à des programmes de lutte, d’éradication et de surveillance concernant des maladies animales et des zoonoses.
(2)
En outre, l’article 27, paragraphe 1, de la décision 2009/470/CE dispose qu’il est instauré une action financière de l’Union destinée à rembourser les dépenses encourues par les États membres au titre du financement de programmes nationaux de lutte, d’éradication et de surveillance concernant les maladies animales et les zoonoses dont la liste figure à l’annexe 1 de cette décision.
(3)
La décision 2008/341/CE de la Commission du 25 avril 2008 fixant les critères communautaires applicables aux programmes nationaux de lutte, d’éradication et de surveillance concernant certaines maladies animales et zoonoses (2) dispose que, pour être approuvés au titre de l’action financière de l’Union, les programmes soumis par les États membres doivent remplir au minimum les critères établis dans son annexe.
(4)
Le règlement (CE) no 999/2001 du Parlement européen et du Conseil du 22 mai 2001 fixant les règles pour la prévention, le contrôle et l’éradication de certaines encéphalopathies spongiformes transmissibles (3) prévoit la mise en place par les États membres de programmes annuels de surveillance des encéphalopathies spongiformes transmissibles (ci-après abrégé «EST») chez les bovins, les ovins et les caprins.
(5)
La directive 2005/94/CE du Conseil du 20 décembre 2005 concernant des mesures communautaires de lutte contre l’influenza aviaire (4) dispose également que les États membres doivent mener des programmes de surveillance des volailles et des oiseaux sauvages en vue de contribuer, entre autres, sur la base d’une évaluation des risques régulièrement actualisée, à enrichir les connaissances sur les menaces que représentent les oiseaux sauvages au regard de tout virus de l’influenza d’origine aviaire présent chez des oiseaux. Il convient d’approuver également ces programmes annuels de surveillance et leur financement.
(6)
Certains États membres ont soumis à la Commission des programmes annuels et pluriannuels d’éradication, de lutte et de surveillance concernant des maladies animales, des programmes de contrôle visant à prévenir des zoonoses et des programmes annuels d’éradication et de surveillance de certaines EST, pour lesquels ils souhaitent recevoir une contribution financière de l’Union.
(7)
Eu égard à l’importance de ces programmes pour la réalisation des objectifs poursuivis par l’Union en matière de santé publique et de santé animale, il convient de fixer la participation financière de l’Union aux frais supportés par les États membres concernés pour exécuter les mesures visées dans la présente décision et de la plafonner pour chaque programme.
(8)
Bien que la situation épidémiologique au regard des EST se soit considérablement améliorée dans l’Union ces dernières années, il reste important de surveiller spécifiquement certaines sous-populations animales pour recueillir des données fiables sur la prévalence et l’évolution des EST dans les États membres et vérifier simultanément l’efficacité des mesures préventives mises en place. Il convient donc de fixer la participation financière de l’Union à 100 % des frais supportés par les États membres pour faire réaliser certaines analyses de laboratoire dans le cadre des programmes approuvés de surveillance des EST.
(9)
Les programmes d’éradication de la rage ont permis à certains États membres de se rapprocher de l’objectif de suppression de cette menace sanitaire importante et ils contribuent fortement à empêcher la réintroduction de la maladie dans d’autres États membres et sa propagation au reste de l’Union. Il convient de maintenir le taux de la participation financière de l’Union à ces programmes à un niveau élevé, à savoir 75 %, afin de permettre aux États membres de multiplier leurs efforts en vue d’éradiquer cette maladie dans les plus brefs délais.
(10)
Certains États membres, qui ont mené à bien des programmes d’éradication de la rage cofinancés pendant plusieurs années, ont des frontières terrestres communes avec des pays tiers dans lesquels la maladie est présente. Il est nécessaire, pour enfin éradiquer la rage, de mener certaines actions de vaccination sur le territoire de ces pays tiers limitrophes de l’Union. Il convient que l’Union soutienne totalement les actions menées dans les régions frontalières de ces pays tiers en leur accordant une participation financière couvrant 100 % du prix d’achat et des frais de distribution de vaccins à administrer par voie orale.
(11)
Il est nécessaire, pour que tous les États membres infectés par la rage poursuivent sans discontinuer les campagnes de vaccination par voie orale prévues dans leurs programmes, d’autoriser que des avances, plafonnées à 60 % du montant maximal fixé pour chaque programme, puissent être versées à la demande de l’État membre concerné sous réserve de la disponibilité de crédits.
(12)
La peste porcine classique est détectée depuis 2012 dans la population de sangliers d’une région de Lettonie limitrophe de la Russie et de la Biélorussie. La décision d’exécution 2013/427/UE de la Commission (5) a prévu une contribution financière d’urgence de l’Union à la vaccination par voie orale des sangliers contre la peste porcine classique dans les régions de Biélorussie limitrophes des régions infectées de Lettonie pour l’année 2013, cette vaccination visant à enrayer la propagation de l’infection et à empêcher la réinfection du territoire letton. Il convient que l’Union continue à soutenir la vaccination en Biélorussie en prévoyant à cet effet un concours financier couvrant 100 % de certains des frais y afférents.
(13)
Eu égard à la situation épidémiologique et aux problèmes financiers, techniques et administratifs entravant l’application du programme d’éradication de la brucellose ovine et caprine en Grèce, il convient de prévoir une augmentation du niveau de financement de certaines mesures et de cofinancer la rétribution des praticiens privés et du personnel saisonnier pour assurer la mise en œuvre correcte dudit programme.
(14)
Présente en Sardaigne, la peste porcine africaine risque de se propager à d’autres régions de l’Union à cause de la circulation illégale de produits ou d’animaux. Il convient, pour limiter ce risque au maximum, d’accorder à l’Italie un soutien financier en faveur du renforcement des contrôles dans les ports et aéroports sardes.
(15)
La Commission a évalué les programmes annuels et pluriannuels soumis par les États membres du point de vue tant vétérinaire que financier. Ces programmes sont conformes à la législation vétérinaire européenne applicable, et en particulier aux critères fixés dans la décision 2008/341/CE.
(16)
Les mesures susceptibles de bénéficier d’un soutien financier de l’Union sont définies dans la présente décision d’exécution de la Commission. Néanmoins, lorsqu’elle l’a jugé nécessaire, la Commission a transmis un courrier aux États membres pour les informer des limites d’admissibilité de certaines mesures du point de vue du nombre d’activités effectuées ou des zones géographiques couvertes par les programmes.
(17)
Eu égard à l’importance des programmes annuels et pluriannuels dans le contexte de la réalisation des objectifs de l’Union en matière de santé animale et de santé publique, ainsi qu’à l’obligation faite à tous les États membres d’appliquer des programmes concernant les EST et l’influenza aviaire, il convient de fixer le taux adéquat de la participation financière de l’Union aux frais supportés par les États membres concernés pour exécuter les mesures visées dans la présente décision et de plafonner le montant de la contribution pour chaque programme.
(18)
Conformément à l’article 84 du règlement (UE, Euratom) no 966/2012 du Parlement européen et du Conseil du 25 octobre 2012 relatif aux règles financières applicables au budget général de l’Union et abrogeant le règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil (6) et à l’article 94 du règlement délégué (UE) no 1268/2012 de la Commission du 29 octobre 2012 relatif aux règles d’application du règlement (UE, Euratom) no 966/2012 du Parlement européen et du Conseil relatif aux règles financières applicables au budget général de l’Union (7), l’engagement de toute dépense à charge du budget de l’Union est précédé d’une décision de financement qui expose les éléments essentiels de l’action impliquant une dépense et qui est adoptée par l’institution ou les autorités déléguées par celle-ci.
(19)
Il convient, pour simplifier et alléger les contraintes administratives liées à la gestion financière des programmes par les États membres et la Commission, d’appliquer un système de coûts unitaires pour déterminer la contribution de l’Union aux activités admissibles de prélèvement d’échantillons et d’analyse accomplies dans le cadre des programmes approuvés.
(20)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
CHAPITRE I
Article premier
Définitions
Aux fins de la présente décision d’exécution, on entend par:
a) «prélèvement d’échantillons sur des animaux domestiques»: la procédure de collecte, par l’autorité compétente ou en son nom, de matériel biologique animal dans l’exploitation, en vue de son analyse en laboratoire;
b) «prélèvement d’échantillons dans les cheptels de volailles»: la collecte d’échantillons dans l’environnement d’un cheptel de volailles par l’autorité compétente ou en son nom dans le cadre d’un programme de lutte contre certaines salmonelles zoonotiques;
c) «épreuve», «test» ou «analyse»: la procédure appliquée en laboratoire sur un échantillon pour détecter, diagnostiquer ou évaluer la présence ou l’absence d’un agent pathogène, le processus morbide ou la sensibilité à un agent pathogène spécifique;
d) «tuberculination»: la procédure de test cutané à la tuberculine, telle que définie à l’annexe B, point 2, de la directive 64/432/CEE du Conseil (8), réalisée dans le cadre d’un programme d’éradication de la tuberculose bovine.
Article 2
Brucellose bovine
1. Les programmes d’éradication de la brucellose bovine soumis par l’Espagne, la Croatie, l’Italie, le Portugal et le Royaume-Uni sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
2. La participation financière de l’Union:
a)
est fixée à 50 % du coût unitaire défini à l’annexe I, points 1 a) et 4 a), pour:
i)
les prélèvements d’échantillons sur des animaux domestiques;
ii)
les tests au rose de bengale;
iii)
les épreuves de fixation du complément;
b)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
les épreuves de séro-agglutination, sans dépasser 0,25 EUR en moyenne par épreuve;
ii)
les épreuves ELISA, sans dépasser 0,5 EUR en moyenne par épreuve;
iii)
les analyses bactériologiques, sans dépasser 10 EUR en moyenne par analyse;
iv)
l’achat de vaccins, sans dépasser 0,50 EUR en moyenne par dose;
v)
l’indemnisation des propriétaires au titre de la valeur des animaux abattus dans le cadre de ces programmes, sans dépasser 375 EUR en moyenne par animal;
c)
et ne dépasse pas les montants suivants:
i)
4 900 000 EUR pour l’Espagne;
ii)
150 000 EUR pour la Croatie;
iii)
2 715 000 EUR pour l’Italie;
iv)
805 000 EUR pour le Portugal;
v)
1 355 000 EUR pour le Royaume-Uni.
Article 3
Tuberculose bovine
1. Les programmes d’éradication de la tuberculose bovine soumis par l’Irlande, l’Espagne, la Croatie, l’Italie, le Portugal et le Royaume-Uni sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
2. La participation financière de l’Union en faveur des États membres visés au paragraphe 1, hormis l’Irlande:
a)
est fixée à 50 % du coût unitaire défini à l’annexe I, points 3 et 4 b), pour:
i)
les tuberculinations;
ii)
les tests de dosage de l’interféron gamma;
b)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
les analyses bactériologiques, sans dépasser 10 EUR en moyenne par analyse;
ii)
l’indemnisation des propriétaires au titre de la valeur des animaux abattus dans le cadre de ces programmes, sans dépasser 375 EUR en moyenne par animal; et
c)
ne dépasse pas les montants suivants:
i)
11 780 000 EUR pour l’Espagne;
ii)
330 000 EUR pour la Croatie;
iii)
4 570 000 EUR pour l’Italie;
iv)
1 035 000 EUR pour le Portugal;
v)
31 000 000 EUR pour le Royaume-Uni.
3. La participation financière de l’Union en faveur de l’Irlande:
a)
est fixée à 50 % du coût unitaire défini à l’annexe I, point 4 b), pour les tests de dosage de l’interféron gamma;
b)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés par l’Irlande pour l’indemnisation des propriétaires au titre de la valeur des animaux abattus dans le cadre de ces programmes, sans dépasser 375 EUR en moyenne par animal;
c)
ne dépasse pas 7 390 000 EUR.
Article 4
Brucellose ovine et caprine
1. Les programmes d’éradication de la brucellose ovine et caprine soumis par la Grèce, l’Espagne, la Croatie, l’Italie, Chypre et le Portugal sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
2. La participation financière de l’Union en faveur des États membres visés au paragraphe 1, hormis la Grèce:
a)
est fixée à 50 % du coût unitaire défini à l’annexe I, points 1 b) et 4 c), pour:
i)
les prélèvements d’échantillons sur des animaux domestiques;
ii)
les tests au rose de bengale;
iii)
les épreuves de fixation du complément;
b)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
les analyses bactériologiques, sans dépasser 10 EUR en moyenne par analyse;
ii)
l’achat de vaccins, sans dépasser 0,50 EUR en moyenne par dose;
iii)
l’indemnisation des propriétaires au titre de la valeur des animaux abattus dans le cadre de ces programmes, sans dépasser 50 EUR en moyenne par animal; et
c)
ne dépasse pas les montants suivants:
i)
7 715 000 EUR pour l’Espagne;
ii)
385 000 EUR pour la Croatie;
iii)
3 925 000 EUR pour l’Italie;
iv)
175 000 EUR pour Chypre;
v)
1 125 000 EUR pour le Portugal.
3. La participation financière de l’Union en faveur de la Grèce:
a)
est fixée à 75 % du coût unitaire défini à l’annexe I, point 4 c), pour:
i)
les tests au rose de bengale;
ii)
les épreuves de fixation du complément;
b)
est fixée à 75 % des frais admissibles supportés pour:
i)
les analyses bactériologiques, sans dépasser 15 EUR en moyenne par analyse;
ii)
l’achat de vaccins, sans dépasser 0,75 EUR en moyenne par dose;
iii)
les honoraires des praticiens privés qui se chargent de la vaccination et des activités de prélèvement d’échantillons dans le cadre du programme,
iv)
les salaires du personnel saisonnier spécialement recruté pour gérer les données concernant l’application des mesures prévues dans ce programme;
c)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés pour l’indemnisation des propriétaires au titre de la valeur des animaux abattus dans le cadre de ce programme, sans dépasser 50 EUR en moyenne par animal; et
d)
ne dépasse pas 3 290 000 EUR.
Article 5
Fièvre catarrhale du mouton dans les régions où elle est endémique ou dans les régions à haut risque
1. Les programmes d’éradication et de surveillance de la fièvre catarrhale du mouton soumis par la Belgique, la Bulgarie, l’Allemagne, l’Estonie, la Grèce, l’Espagne, la France, l’Italie, la Lettonie, la Lituanie, Malte, l’Autriche, la Pologne, le Portugal, la Roumanie, la Slovénie, la Slovaquie et la Finlande sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
2. La participation financière de l’Union:
a)
est fixée à 50 % du coût unitaire défini à l’annexe I, points 1 c) et 4 d), pour:
i)
le prélèvement d’échantillons sur des animaux domestiques;
ii)
les épreuves ELISA;
iii)
les épreuves PCR;
b)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour l’achat de vaccins, sans dépasser 0,50 EUR en moyenne par dose;
c)
ne dépasse pas les montants suivants:
i)
11 000 EUR pour la Belgique;
ii)
7 000 EUR pour la Bulgarie;
iii)
70 000 EUR pour l’Allemagne;
iv)
3 000 EUR pour l’Estonie;
v)
75 000 EUR pour la Grèce;
vi)
590 000 EUR pour l’Espagne;
vii)
170 000 EUR pour la France;
viii)
350 000 EUR pour l’Italie;
ix)
15 000 EUR pour la Lettonie;
x)
8 000 EUR pour la Lituanie;
xi)
5 000 EUR pour Malte;
xii)
5 000 EUR pour l’Autriche;
xiii)
25 000 EUR pour la Pologne;
xiv)
125 000 EUR pour le Portugal;
xv)
35 000 EUR pour la Roumanie;
xvi)
13 000 EUR pour la Slovénie;
xvii)
25 000 EUR pour la Slovaquie;
xviii)
5 000 EUR pour la Finlande.
Article 6
Salmonelles zoonotiques
1. Les programmes annuels de lutte contre certaines salmonelles zoonotiques dans les cheptels de reproducteurs, de poules pondeuses et de poulets de chair de l’espèce Gallus gallus et dans les cheptels de dindes (Meleagris gallopavo) soumis par la Bulgarie, le Danemark, l’Allemagne, l’Estonie, l’Irlande, la Grèce, la France, la Croatie, l’Italie, Chypre, la Lettonie, le Luxembourg, la Hongrie, Malte, les Pays-Bas, l’Autriche, le Portugal, la Roumanie, la Slovénie, la Slovaquie et le Royaume-Uni sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
2. Le programme annuel de lutte contre certaines salmonelles zoonotiques dans les cheptels de dindes (Meleagris gallopavo) soumis par la Pologne est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
3. Le programme annuel de lutte contre certaines salmonelles zoonotiques dans les cheptels reproducteurs de Gallus gallus soumis par la République tchèque est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
4. Les programmes pluriannuels de lutte contre certaines salmonelles zoonotiques dans les cheptels de poules pondeuses et de poulets de chair de l’espèce Gallus gallus et dans les cheptels de dindes (Meleagris gallopavo) soumis par la République tchèque sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2016.
5. Le programme pluriannuel de lutte contre certaines salmonelles zoonotiques dans les cheptels de reproducteurs, de poules pondeuses et de poulets de chair de l’espèce Gallus gallus et dans les cheptels de dindes (Meleagris gallopavo) soumis par l’Espagne est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2016.
6. Le programme pluriannuel de lutte contre certaines salmonelles zoonotiques dans les cheptels de reproducteurs, de poules pondeuses et de poulets de chair de l’espèce Gallus gallus soumis par la Pologne est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2016.
7. Le programme pluriannuel de lutte contre certaines salmonelles zoonotiques dans les cheptels de reproducteurs et de poules pondeuses de l’espèce Gallus gallus soumis par la Belgique est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2019.
8. La participation financière de l’Union pour l’année 2014:
a)
est fixée à 50 % du coût unitaire défini à l’annexe I, points 2 et 4 e), pour:
i)
les prélèvements d’échantillons dans des cheptels de volailles;
ii)
les analyses bactériologiques;
iii)
les tests de sérotypage;
iv)
les analyses destinées à vérifier l’efficacité de la désinfection;
v)
les épreuves de détection d’antimicrobiens;
b)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés par chacun des États membres visés aux paragraphes 1 à 7 pour:
i)
l’achat de vaccins, sans dépasser 0,05 EUR en moyenne par dose,
ii)
l’indemnisation des propriétaires au titre de la valeur:
-
des oiseaux reproducteurs de l’espèce Gallus gallus mis à mort, sans dépasser 4 EUR en moyenne par oiseau,
-
des poules pondeuses de l’espèce Gallus gallus mises à mort, sans dépasser 2,20 EUR en moyenne par oiseau,
-
des dindes adultes reproductrices (Meleagris gallopavo) mises à mort, sans dépasser 12 EUR en moyenne par oiseau,
-
des œufs à couver détruits de poules reproductrices adultes de l’espèce Gallus gallus, sans dépasser 0,20 EUR en moyenne par œuf,
-
des œufs de table détruits de poules de l’espèce Gallus gallus, sans dépasser 0,04 EUR en moyenne par œuf,
-
des œufs à couver détruits de dindes reproductrices adultes (Meleagris gallopavo), sans dépasser 0,40 EUR en moyenne par œuf; et
c)
ne dépasse pas les montants suivants:
i)
1 070 000 EUR pour la Belgique;
ii)
50 000 EUR pour la Bulgarie;
iii)
175 000 EUR pour le programme de la République tchèque visé au paragraphe 3;
iv)
710 000 EUR pour le programme de la République tchèque visé au paragraphe 4;
v)
90 000 EUR pour le Danemark;
vi)
1 335 000 EUR pour l’Allemagne;
vii)
20 000 EUR pour l’Estonie;
viii)
25 000 EUR pour l’Irlande;
ix)
620 000 EUR pour la Grèce;
x)
760 000 EUR pour l’Espagne;
xi)
860 000 EUR pour la France;
xii)
160 000 EUR pour la Croatie;
xiii)
550 000 EUR pour l’Italie;
xiv)
95 000 EUR pour Chypre;
xv)
240 000 EUR pour la Lettonie;
xvi)
10 000 EUR pour le Luxembourg;
xvii)
1 940 000 EUR pour la Hongrie;
xviii)
30 000 EUR pour Malte;
xix)
2 700 000 EUR pour les Pays-Bas;
xx)
1 190 000 EUR pour l’Autriche;
xxi)
20 000 EUR pour le programme de la Pologne visé au paragraphe 2;
xxii)
2 610 000 EUR pour le programme de la Pologne visé au paragraphe 6;
xxiii)
35 000 EUR pour le Portugal;
xxiv)
1 170 000 EUR pour la Roumanie;
xxv)
35 000 EUR pour la Slovénie;
xxvi)
970 000 EUR pour la Slovaquie;
xxvii)
40 000 EUR pour le Royaume-Uni.
Article 7
Peste porcine classique
1. Les programmes de lutte et de surveillance concernant la peste porcine classique soumis par la Bulgarie, l’Allemagne, la France, la Croatie, la Lettonie, la Hongrie, la Roumanie et la Slovaquie sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
2. La participation financière de l’Union:
a)
est fixée à 50 % du coût unitaire défini à l’annexe I, points 1 d) et 4 f), pour:
i)
les prélèvements d’échantillons sur des animaux domestiques;
ii)
les épreuves ELISA;
iii)
les épreuves PCR;
iv)
les analyses virologiques;
b)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
la livraison de sangliers aux autorités en vue de leur analyse en laboratoire, sans dépasser 5 EUR en moyenne par animal,
ii)
l’achat de vaccins à administrer par voie orale, sans dépasser 0,50 EUR en moyenne par dose;
c)
ne dépasse pas les montants suivants:
i)
150 000 EUR pour la Bulgarie;
ii)
670 000 EUR pour l’Allemagne;
iii)
15 000 EUR pour la France;
iv)
65 000 EUR pour la Croatie;
v)
295 000 EUR pour la Lettonie;
vi)
40 000 EUR pour la Hongrie;
vii)
1 435 000 EUR pour la Roumanie;
viii)
345 000 EUR pour la Slovaquie.
3. Nonobstant le paragraphe 2, points a) et b), la participation financière de l’Union au volet du programme de la Lettonie appliqué en Biélorussie, accordée pour l’année 2014:
a)
est destinée à couvrir uniquement les frais admissibles d’achat d’appâts vaccinaux et ne dépasse pas 1 EUR en moyenne par dose;
b)
est fixée à 100 %; et
c)
ne dépasse pas 135 000 EUR.
Article 8
Maladie vésiculeuse du porc
1. Le programme d’éradication de la maladie vésiculeuse du porc soumis par l’Italie est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
2. La participation financière de l’Union:
a)
est fixée à 50 % du coût unitaire défini à l’annexe I, point 1e), pour le prélèvement d’échantillons sur des animaux domestiques;
b)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés par l’Italie pour:
i)
les épreuves ELISA, sans dépasser 1 EUR en moyenne par épreuve;
ii)
les épreuves PCR, sans dépasser 5 EUR en moyenne par épreuve;
iii)
les analyses virologiques, sans dépasser 10 EUR en moyenne par analyse;
c)
ne dépasse pas 790 000 EUR pour l’Italie.
Article 9
Influenza aviaire chez les volailles et les oiseaux sauvages
1. Les programmes annuels de surveillance de l’influenza aviaire chez les volailles et les oiseaux sauvages soumis par la Belgique, la Bulgarie, le Danemark, l’Allemagne, l’Estonie, l’Irlande, la Grèce, l’Espagne, la France, la Croatie, l’Italie, Chypre, la Lettonie, la Lituanie, le Luxembourg, la Hongrie, Malte, l’Autriche, le Portugal, la Roumanie, la Slovénie, la Slovaquie, la Finlande, la Suède et le Royaume-Uni sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
2. Les programmes pluriannuels de surveillance de l’influenza aviaire chez les volailles et les oiseaux sauvages soumis par la République tchèque et la Pologne sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2016.
3. Le programme pluriannuel de surveillance de l’influenza aviaire chez les volailles et les oiseaux sauvages soumis par les Pays-Bas est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2017.
4. La participation financière de l’Union pour l’année 2014:
a)
est fixée à 50 % du coût unitaire défini à l’annexe I, points 1 f) et 4 g), pour:
i)
les prélèvements d’échantillons sur des oiseaux domestiques;
ii)
les épreuves ELISA;
iii)
les épreuves d’immunodiffusion en gélose;
iv)
les épreuves d’inhibition de l’hémagglutination (H5/H7);
v)
les épreuves d’isolement du virus;
vi)
les épreuves PCR;
b)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés par chacun des États membres visés aux paragraphes 1 à 3 pour la livraison d’oiseaux sauvages aux autorités en vue de leur analyse en laboratoire dans le cadre de la surveillance passive, sans dépasser 5 EUR en moyenne par oiseau;
c)
ne dépasse pas les montants suivants:
i)
50 000 EUR pour la Belgique;
ii)
25 000 EUR pour la Bulgarie;
iii)
20 000 EUR pour la République tchèque;
iv)
50 000 EUR pour le Danemark;
v)
55 000 EUR pour l’Allemagne;
vi)
5 000 EUR pour l’Estonie;
vii)
70 000 EUR pour l’Irlande;
viii)
15 000 EUR pour la Grèce;
ix)
65 000 EUR pour l’Espagne;
x)
120 000 EUR pour la France;
xi)
75 000 EUR pour la Croatie;
xii)
905 000 EUR pour l’Italie;
xiii)
20 000 EUR pour Chypre;
xiv)
20 000 EUR pour la Lettonie;
xv)
10 000 EUR pour la Lituanie;
xvi)
10 000 EUR pour le Luxembourg;
xvii)
160 000 EUR pour la Hongrie;
xviii)
5 000 EUR pour Malte;
xix)
160 000 EUR pour les Pays-Bas;
xx)
25 000 EUR pour l’Autriche;
xxi)
95 000 EUR pour la Pologne;
xxii)
25 000 EUR pour le Portugal;
xxiii)
260 000 EUR pour la Roumanie;
xxiv)
45 000 EUR pour la Slovénie;
xxv)
25 000 EUR pour la Slovaquie;
xxvi)
40 000 EUR pour la Finlande;
xxvii)
30 000 EUR pour la Suède;
xxviii)
135 000 EUR pour le Royaume-Uni.
Article 10
Encéphalopathies spongiformes transmissibles
1. Les programmes de surveillance et d’éradication de certaines encéphalopathies spongiformes transmissibles (EST) soumis par la Belgique, la Bulgarie, la République tchèque, le Danemark, l’Allemagne, l’Estonie, l’Irlande, l’Espagne, la France, la Croatie, l’Italie, Chypre, la Lettonie, la Lituanie, la Hongrie, Malte, les Pays-Bas, l’Autriche, la Pologne, le Portugal, la Roumanie, la Slovénie, la Slovaquie, la Finlande et la Suède sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
2. Les programmes pluriannuels de surveillance et d’éradication de certaines encéphalopathies spongiformes transmissibles soumis par la Grèce et le Luxembourg sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2015.
3. Le programme pluriannuel de surveillance et d’éradication de certaines encéphalopathies spongiformes transmissibles soumis par le Royaume-Uni est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2018.
4. La participation financière de l’Union:
a)
est fixée à 100 % du coût unitaire défini à l’annexe I, point 4 h), pour:
i)
les tests rapides effectués sur les bovins pour qu’il soit satisfait aux exigences de l’article 12, paragraphe 2, et de l’annexe III, chapitre A, partie I, points 2.1 et 3, du règlement (CE) no 999/2001;
ii)
les tests rapides effectués sur les bovins pour qu’il soit satisfait aux exigences de l’annexe III, chapitre A, partie I, point 2.2, du règlement (CE) no 999/2001 dans le cadre des programmes de la Bulgarie, de la Croatie et de la Roumanie ou dans le cadre des programmes d’autres États membres visés aux paragraphes 1 à 3 portant sur des bovins originaires d’États membres qui ne sont pas mentionnés dans l’annexe de la décision 2009/719/CE de la Commission (9) ou de pays tiers;
iii)
les tests rapides effectués sur les ovins et les caprins:
-
conformément aux exigences de l’article 12, paragraphe 2, de l’annexe III, chapitre A, partie II, point 5, et de l’annexe VII du règlement (CE) no 999/2001,
-
jusqu’à ce que le nombre de tests nécessaires soit atteint pour qu’il soit satisfait aux exigences minimales de l’annexe III, chapitre A, partie II, points 2 et 3,
iv)
les tests moléculaires initiaux de discrimination visés à l’annexe X, chapitre C, point 3.2 c) i), du règlement (CE) no 999/2001;
b)
est fixée à 75 % du coût unitaire défini à l’annexe I, point 4 h), pour les tests rapides effectués sur les bovins pour qu’il soit satisfait aux exigences de l’annexe III, chapitre A, partie I, point 2.2, du règlement (CE) no 999/2001 et ne relevant pas du point a) ii);
c)
est fixée à 100 % des frais admissibles supportés par chacun des États membres visés aux paragraphes 1 à 3 pour:
i)
les tests de confirmation, autres que les tests rapides, visés à l’annexe X, chapitre C, du règlement (CE) no 999/2001, sans dépasser 50 EUR en moyenne par test;
ii)
les analyses génotypiques, sans dépasser 6 EUR en moyenne par analyse;
d)
est fixée à 50 % du coût supporté par chacun des États membres pour l’indemnisation des propriétaires:
-
de bovins mis à mort et détruits, sans dépasser 500 EUR en moyenne par animal;
-
d’ovins et de caprins mis à mort et détruits, sans dépasser 70 EUR en moyenne par animal;
-
d’ovins et de caprins obligatoirement abattus conformément aux dispositions de l’annexe VII, chapitre B, points 2.2.2 b) et 2.2.2 c), du règlement (CE) no 999/2001, sans dépasser 50 EUR en moyenne par animal; et
e)
ne dépasse pas les montants suivants:
i)
260 000 EUR pour la Belgique;
ii)
310 000 EUR pour la Bulgarie;
iii)
250 000 EUR pour la République tchèque;
iv)
235 000 EUR pour le Danemark;
v)
2 390 000 EUR pour l’Allemagne;
vi)
45 000 EUR pour l’Estonie;
vii)
660 000 EUR pour l’Irlande;
viii)
1 355 000 EUR pour la Grèce;
ix)
1 525 000 EUR pour l’Espagne;
x)
7 615 000 EUR pour la France;
xi)
2 115 000 EUR pour l’Italie;
xii)
355 000 EUR pour la Croatie;
xiii)
1 060 000 EUR pour Chypre;
xiv)
65 000 EUR pour la Lettonie;
xv)
55 000 EUR pour la Lituanie;
xvi)
30 000 EUR pour le Luxembourg;
xvii)
660 000 EUR pour la Hongrie;
xviii)
15 000 EUR pour Malte;
xix)
435 000 EUR pour les Pays-Bas;
xx)
345 000 EUR pour l’Autriche;
xxi)
1 220 000 EUR pour la Pologne;
xxii)
475 000 EUR pour le Portugal;
xxiii)
1 675 000 EUR pour la Roumanie;
xxiv)
115 000 EUR pour la Slovénie;
xxv)
170 000 EUR pour la Slovaquie;
xxvi)
100 000 EUR pour la Finlande;
xxvii)
105 000 EUR pour la Suède;
xxviii)
1 475 000 EUR pour le Royaume-Uni.
Article 11
Rage
1. Les programmes annuels d’éradication de la rage soumis par la Bulgarie, l’Estonie, l’Italie, la Lituanie, la Hongrie, la Pologne, la Roumanie et la Slovaquie sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014.
2. Le programme pluriannuel d’éradication de la rage soumis par la Grèce est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2015.
3. Les programmes pluriannuels d’éradication de la rage soumis par la Lettonie et la Finlande sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2016.
4. Le programme pluriannuel d’éradication de la rage soumis par la Croatie est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2018.
5. Le programme pluriannuel d’éradication de la rage soumis par la Slovénie est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2019.
6. La participation financière de l’Union pour l’année 2014:
a)
est fixée à 75 % du coût unitaire défini à l’annexe I, point 4 i), pour:
i)
les épreuves d’immunofluorescence (IF);
ii)
les épreuves sérologiques;
b)
est fixée à 75 % des frais admissibles supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
la livraison d’animaux sauvages aux autorités en vue de leur analyse en laboratoire, sans dépasser 10 EUR en moyenne par animal;
ii)
les épreuves de détection du biomarqueur, sans dépasser 7,50 EUR en moyenne par épreuve;
iii)
l’isolement et la caractérisation du virus de la rage, sans dépasser 30 EUR en moyenne par analyse;
iv)
le titrage du virus contenu dans un échantillon d’appâts vaccinaux, sans dépasser 75 EUR en moyenne par échantillon d’appâts vaccinaux analysé;
v)
l’achat d’appâts vaccinaux, sans dépasser 0,60 EUR en moyenne par appât;
vi)
la distribution d’appâts vaccinaux, sans dépasser 0,35 EUR en moyenne par appât;
c)
ne dépasse pas les montants suivants:
i)
1 790 000 EUR pour la Bulgarie;
ii)
3 210 000 EUR pour la Grèce;
iii)
510 000 EUR pour l’Estonie;
iv)
165 000 EUR pour l’Italie;
v)
1 700 000 EUR pour la Croatie;
vi)
1 225 000 EUR pour la Lettonie;
vii)
2 600 000 EUR pour la Lituanie;
viii)
1 970 000 EUR pour la Hongrie;
ix)
7 470 000 EUR pour la Pologne;
x)
5 500 000 EUR pour la Roumanie;
xi)
800 000 EUR pour la Slovénie;
xii)
285 000 EUR pour la Slovaquie;
xiii)
250 000 EUR pour la Finlande.
7. Nonobstant le paragraphe 6, points a) et b), la participation financière de l’Union aux volets des programmes de l’Estonie, de la Lettonie, de la Lituanie, de la Pologne et de la Finlande appliqués en dehors des territoires de ces États membres, accordée pour l’année 2014:
a)
est destinée à couvrir uniquement les frais admissibles d’achat et de distribution des appâts vaccinaux;
b)
est fixée à 100 %; et
c)
ne dépasse pas les montants suivants:
i)
110 000 EUR pour le volet du programme estonien appliqué en Russie;
ii)
475 000 EUR pour le volet du programme letton appliqué en Biélorussie;
iii)
1 570 000 EUR pour le volet du programme lituanien appliqué en Biélorussie;
iv)
1 500 000 EUR pour le volet du programme polonais appliqué en Ukraine;
v)
660 000 EUR pour le volet du programme polonais appliqué en Biélorussie;
vi)
95 000 EUR pour le volet du programme finlandais appliqué en Russie.
8. Le montant maximal remboursable des frais admissibles visés au paragraphe 7 ne dépasse pas 0,95 EUR en moyenne par dose pour ce qui concerne l’achat et la distribution d’appâts vaccinaux.
9. Nonobstant les dispositions de l’article 13, paragraphe 2, en ce qui concerne les programmes visés au présent article:
a)
la Commission peut, à la demande de l’État membre concerné, verser, dans les trois mois suivant la date de réception de la demande, une avance plafonnée à 60 % du montant maximal prévu;
b)
les frais visés au paragraphe 7 sont admissibles s’ils sont supportés par les autorités du pays tiers sur le territoire duquel les mesures ont été appliquées et si un rapport final et une demande de paiement ont été présentés à l’État membre concerné.
Article 12
Peste porcine africaine
1. Une participation financière est approuvée en faveur de l’Italie pour la période comprise entre le 1er janvier 2014 et le 31 décembre 2014; cette participation est affectée au renforcement des mesures de contrôle appliquées dans les ports et aéroports de Sardaigne aux fins de la prévention de la propagation de la peste porcine africaine.
2. La participation financière de l’Union:
a)
est fixée à 50 % des frais admissibles supportés par l’Italie pour appliquer les mesures visées au paragraphe 1;
b)
ne dépasse pas 50 000 EUR.
CHAPITRE II
DISPOSITIONS GÉNÉRALES ET FINALES
Article 13
1. La participation financière de l’Union prévue aux articles 2 à 11 équivaut à la proportion fixée dans ces articles:
a)
des coûts unitaires déterminés pour chaque programme à l’annexe I;
b)
des frais admissibles se limitant aux frais énoncés à l’annexe II.
2. Seuls les frais supportés pour la réalisation des programmes annuels ou pluriannuels visés aux articles 2 à 12 et payés avant la présentation du rapport final par les États membres peuvent donner droit à un cofinancement versé sous forme de participation financière de l’Union.
Article 14
1. Les montants des dépenses présentées par les États membres en vue de l’obtention d’une participation financière de l’Union sont exprimés en euros et s’entendent hors taxe sur la valeur ajoutée et autres taxes.
2. Les dépenses effectuées dans une monnaie autre que l’euro sont converties en euros par l’État membre concerné sur la base du dernier taux de change fixé par la Banque centrale européenne avant le premier jour du mois au cours duquel la demande est soumise par cet État membre.
Article 15
1. La participation financière de l’Union aux programmes annuels et pluriannuels visés aux articles 2 à 12 est accordée à condition que les États membres concernés:
a)
mettent en œuvre les activités et les mesures décrites dans les programmes approuvés;
b)
exécutent les programmes conformément aux dispositions applicables de la législation de l’Union, y compris les règles en matière d’autorisation de mise sur le marché des médicaments vétérinaires et les règles en matière de concurrence et d’attribution des marchés publics;
c)
mettent en vigueur, au plus tard le 1er janvier 2014, les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires à l’application effective et complète des programmes à partir du 1er janvier 2014;
d)
fournissent à la Commission les rapports intermédiaires techniques et financiers relatifs aux programmes, conformément à l’article 27, paragraphe 7, point a), de la décision 2009/470/CE et à l’article 3 de la décision 2008/940/CE de la Commission (10);
e)
fournissent à la Commission un rapport annuel détaillé relatif aux programmes, conformément à l’article 27, paragraphe 7, point b), de la décision 2009/470/CE et à l’article 4 de la décision 2008/940/CE;
f)
ne soumettent pas d’autres demandes de participation de l’Union pour ces mesures et n’aient pas soumis de telles demandes antérieurement.
2. Si un État membre ne respecte pas les dispositions du paragraphe 1, la Commission peut réduire la participation financière de l’Union en fonction de la nature et de la gravité de l’infraction et des pertes financières subies par l’Union.
Article 16
La présente décision vaut décision de financement au sens de l’article 84 du règlement financier.
Article 17
La présente décision de financement est subordonnée à la disponibilité des crédits qui sont prévus dans le projet de budget pour 2014 après l’adoption par l’autorité budgétaire du budget pour 2014 ou, si le budget n’est pas adopté, qui sont prévus par le système des douzièmes provisoires.
Article 18
La présente décision s’applique à partir du 1er janvier 2014.
Article 19
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 29 novembre 2013.