РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 26 септември 2013 година
относно допълнителни мерки по отношение на операции по рефинансиране на Евросистемата и допустимост на обезпечения
(ЕЦБ/2013/35)
(2013/645/ЕС)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 127, параграф 2, първо тире от него,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 3.1, първо тире и членове 12.1, 14.3 и 18.2 от него,
като взе предвид Насоки ЕЦБ/2011/14 от 20 септември 2011 г. относно инструментите и процедурите на паричната политика на Евросистемата (1) и Решение ЕЦБ/2013/6 от 20 март 2013 г. относно правилата за използване като обезпечение за операциите по паричната политика на Евросистемата на собствено ползвани необезпечени държавно гарантирани банкови облигации (2),
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 18.1 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните централни банки на държавите членки, чиято парична единица е еврото (наричани по-долу „НЦБ“), могат да осъществяват кредитни операции с кредитните институции и други участници на пазара, при които предоставянето на заеми се основава на адекватни обезпечения. Стандартните условия, при които ЕЦБ и НЦБ са готови да извършват кредитни операции, включително критериите, определящи допустимостта на обезпечения за целите на кредитни операции на Евросистемата, са установени в приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14 и Решение ЕЦБ/2013/6.
(2)
Насоки ЕЦБ/2013/4 от 20 март 2013 г. относно допълнителни временни мерки по отношение на операции по рефинансиране на Евросистемата и допустимост на обезпечения и за изменение на Насоки ЕЦБ/2007/9 (3) и Решение ЕЦБ/2013/22 от 5 юли 2013 г. относно временни мерки във връзка с допустимостта на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Кипър (4), установиха допълнителни временни мерки по отношение на допустимостта на обезпеченията за кредитните операции на Евросистемата.
(3)
Съгласно раздел 1.6 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14 Управителният съвет може по всяко време да променя инструментите, условията, критериите и процедурите за извършването на операции по паричната политика на Евросистемата.
(4)
На 17 юли 2013 г. Управителният съвет взе решение да засили допълнително рамката си за контрол на риска чрез коригиране на критериите за допустимост и допустимите отклонения, които се прилагат спрямо обезпечения, приети за операции на паричната политика на Евросистемата, и чрез приемане на някои допълнителни мерки за подобряване на цялостната съгласуваност на рамката и прилагането ѝ на практика.
(5)
Решенията, посочени в съображение 4, следва да бъдат установени в решение на ЕЦБ,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Изменения и допълнения на някои разпоредби на Насоки ЕЦБ/2011/14
1. Правилата за извършване на операции по паричната политика на Евросистемата и критериите за допустимост на обезпечения, установени в настоящото решение, се прилагат във връзка с други правни актове на Евросистемата, отнасящи се до инструментите и процедурите на паричната политика на Евросистемата, и по-специално Насоки ЕЦБ/2011/14.
2. В случай на несъответствие между настоящото решение и Насоки ЕЦБ/2011/14 и/или мерки за прилагането им на национално равнище, настоящото решение има предимство. НЦБ продължават да прилагат всички разпоредби от Насоки ЕЦБ/2011/14 без изменение, освен ако в настоящото решение не е предвидено друго.
Член 2
Искания за информация
1. Като част от рамката на паричната политика, посочена в глава 1 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, Евросистемата си запазва правото да изисква и получава всяка релевантна информация, необходима за изпълнение на нейните задачи и за постигане на нейните цели във връзка с операциите по паричната политика.
2. Това право не засяга другите съществуващи специфични права на Евросистемата да изисква информация, свързана с операциите по паричната политика.
Член 3
Общи критерии за допустимост на търгуеми активи
1. Параграфите по-долу следва да се тълкуват във връзка с общите изисквания на Евросистемата за допустимост на търгуеми активи, посочени в точка 1 от раздел 6.2.1.1 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14 и мерките за контрол върху риска при търгуеми активи, посочени в раздел 6.4.2 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14.
2. Всеки допустим дългов инструмент има:
а)
i)
фиксиран размер на главницата, платим безусловно (5); или
ii)
размер на главницата, платим безусловно, който е индексиран на фиксирана основа само спрямо един инфлационен индекс в еврозоната към даден момент и който не съдържа други сложни структури (6); и
б)
i)
фиксирани, нулеви или стъпаловидни купони с предварително определени графици на купоните и предварително определени стойности на купоните, които не могат да породят отрицателен паричен поток;
ii)
плаващ купон, който не може да породи отрицателен паричен поток и има следната структура: купонен процент = (референтен процент * l) ± x, с f ≤ купонен процент ≤ c, където:
1.
референтният процент е само един от следните към даден момент:
а)
лихвен процент на паричния пазар в евро (напр. EURIBOR, LIBOR) или други подобни индекси;
б)
суапов лихвен процент с постоянен матуритет (напр. индекси CMS, EIISDA, EUSA);
в)
доходността на една държавна облигация в еврозоната или индекс на няколко държавни облигации в еврозоната, които имат матуритет, равен на или по-малък от 1 година; или
г)
инфлационен индекс в еврозоната, предоставен от Евростат или от национален статистически орган на държава членка (напр. ХИПЦ),
като референтният процент трябва да бъде същият като в буква а), подточка ii) по-горе, в случай че изплащането на главницата е индексирано спрямо референтен процент; и
2.
f (долен праг), c (горен праг), l (коефициент на задлъжнялост/намаляване на задлъжнялост) и x (марж), ако фигурират, са числа, които са фиксирани и предварително определени при емитирането и които могат да се променят с течение на времето, където f, c и x са по-големи или равни на нула, а l е по-голямо от нула през целия живот на актива. За плаващи купони с референтен процент на инфлационен индекс, l е равно на едно.
3. Всички структури, които не са включени в параграф 2, са недопустими. Поради това списъкът на изключените структури на купони от втората алинея на раздел 6.2.1.1, точка 1 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14 се счита за неприложим. Активи, които са били в списъка с допустими активи на датата на влизане в сила на настоящото решение и които са станали недопустими въз основа на параграф 2, остават допустими в продължение на 12 месеца от датата на влизане в сила на настоящото решение.
4. Оценката за допустимост на даден актив по отношение на неговата структура на купона, в случай че купонът е стъпаловиден вид - фиксиран или плаващ, се основава на целия живот на актива с прогнозни очаквания и ретроспективни оценки.
5. Допустимите купони нямат възможности за избор за емитента, т.е. те не позволяват промени в структурата на купона през целия живот на актива, основани на прогнозни очаквания и ретроспективни оценки, които зависят от волята на емитента.
6. Вторият параграф от раздел 6.7 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14 престава да се прилага.
Член 4
Допълнителен критерий за допустимост за обезпечени с търговски ипотеки ценни книжа
Без да се засягат критериите за допустимост в точка 2 от раздел 6.2.1.1 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, активите, генериращи паричен поток, които обезпечават обезпечени с търговски ипотеки ценни книжа, не съдържат кредити, които във всеки един момент са структурирани, синдикирани или представляват кредити към дружества с високо равнище на дълг. За целите на настоящия член термините „структуриран кредит“, „синдикиран кредит“ или „кредит към дружество с високо равнище на дълг“ имат значенията, които са им дадени в член 3, параграф 6, точки 4-6 от Насоки ЕЦБ/2013/4.
Член 5
Специфични критерии за допустимост на обезпечени облигации
1. Параграфите по-долу следва да се тълкуват във връзка с допълнителните критерии за допустимост на обезпечени облигации, посочени в точка 3 от раздел 6.2.1.1 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14.
2. За целите на раздел 6.2.1.1, точка 3, буква б) от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, даден субект се счита за част от консолидирана група или свързан със същия централен орган, ако съществуват тесни връзки между участващите субекти, описани в раздел 6.2.3.2. Членството в обща група или връзката се определя към момента, в който първостепенните дялове на обезпечените с активи ценни книжа се превръщат в пула от обезпечения на обезпечената облигация в съответствие с Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (7).
3. Обезпечени облигации, които са в списъка на допустимите активи на 30 март 2013 г., се ползват от период на заварено положение до 28 ноември 2014 г. Постоянните емисии на такива обезпечени облигации също така могат да се ползват от периода на заварено положение, при условие че от 31 март 2013 г. към пула от обезпечения не са добавяни обезпечени с активи ценни книжа, които не отговарят на изискванията, посочени в раздел 6.2.1.1, точка 3, букви а)-в) от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14.
4. Параграфи 1-3 по-горе се тълкуват, без да се засягат правилата на Решение ЕЦБ/2013/6 за използване като обезпечение за операциите по паричната политика на Евросистемата на собствено ползвани необезпечени държавно гарантирани банкови облигации.
Член 6
Допълнителни високи кредитни стандарти за търгуеми активи
1. Кредитната оценка от АВКО на търгуеми активи, различни от обезпечени с активи ценни книжа, посочена в раздел 6.3.2, буква а) „Кредитна оценка от АВКО“ от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, отговаря на следните критерии:
i)
най-малко една кредитна оценка от призната АВКО (8) за емисията или при липсата на рейтинг на емисията от същата АВКО, за програмата/серията на емитиране, по която е емитиран активът, трябва да отговаря на прага за кредитно качество на Евросистемата (9). ЕЦБ публикува прага за кредитно качество за всички признати АВКО съгласно установеното в раздел 6.3.1 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14 (10). Ако са налице множество кредитни оценки от АВКО за същата емисия или ако е приложимо, за програмата/серията на емитиране, се прилага правилото за първата най-добра оценка (т.е. най-добрата налична кредитна оценка от АВКО за емисията или ако е приложимо, за програмата/серията на емитиране). Ако първата най-добра кредитна оценка за емисията или ако е приложимо, за програмата/серията на емитиране, не съответства на прага за кредитно качество на Евросистемата, активът не е допустим, дори ако съществува гаранция, която е приемлива съгласно раздел 6.3.2, буква в) от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14. При липсата на кредитна оценка от АВКО за емисията или ако е приложимо, за програмата/серията на емитиране, най-добрата налична кредитна оценка от АВКО за емитента или гаранта (ако гаранцията е приемлива съгласно раздел 6.3.2, буква в) от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14) трябва да съответства на прага за кредитно качество на Евросистемата, за да бъде активът допустим;
ii)
за рейтинги от АВКО на емисия и програма/серия на емитиране не се прави разграничаване по първоначален матуритет на актива за целите на установяване на високи кредитни стандарти за търгуеми активи. Всеки рейтинг от АВКО, определен за емисия или програма/серия на емитиране, който съответства на прага за кредитно качество на Евросистемата, е приемлив. За рейтинга от АВКО на емитент/гарант приемливата кредитна оценка от АВКО зависи от първоначалния матуритет на актива. Прави се разграничение между краткосрочни активи (активи с първоначален матуритет до 390 дни) и дългосрочни активи (активи с първоначален матуритет повече от 390 дни). За краткосрочни активи са приемливи краткосрочни и дългосрочни рейтинги от АВКО на емитенти и дългосрочни рейтинги от АВКО на гаранти на базата на правилото за първата най-добра оценка. За дългосрочни активи са приемливи само дългосрочни рейтинги от АВКО на емитенти или дългосрочни рейтинги от АВКО на гаранти.
2. Прагът за кредитно качество, приложим по отношение на обезпечени с активи ценни книжа, за които важат изискванията за отчетност за данни на ниво кредит съгласно посоченото в Рамката на Евросистемата за кредитна оценка в раздел 6.3.2, буква б) „Кредитна оценка от АВКО за обезпечени с активи ценни книжа“ от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, съответства на степен на кредитно качество (СКК) 2 по хармонизираната рейтингова скала на Евросистемата („А“ (11)) при емитирането и до падежа на обезпечената с активи ценна книга. Другите изисквания съгласно раздел 6.3.2, буква б) „Кредитна оценка от АВКО за обезпечени с активи ценни книжа“ от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14 остават непроменени.
3. За обезпечени с активи ценни книжа, които не отговарят на изискванията за отчетност за данни на ниво кредит, се прилагат изискванията за кредитна оценка, предвидени в раздел 6.3.2, буква б) „Кредитна оценка от АВКО за обезпечени с активи ценни книжа“ от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14.
4. При липсата на кредитна оценка от АВКО за рейтинга на емисията (или ако е приложимо, на програмата/серията на емитиране), високите кредитни стандарти за търгуеми активи, различни от обезпечени с активи ценни книжа, могат да бъдат установени въз основа на гаранции, предоставени от финансово стабилни гаранти, посочени в раздел 6.3.2, буква в) от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14. Финансовата стабилност на гаранта се оценява въз основа на това дали дългосрочните рейтинги от АВКО на гаранта отговарят на прага за кредитно качество на Евросистемата. Гарантът отговаря на изискванията, посочени в раздел 6.3.2, буква в), подточки i)-iv) от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14.
Член 7
Определяне на допустими отклонения
Кредитната оценка, използвана за целите на определяне на допустимостта в съответствие с раздели 6.3.2 и 6.3.3 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, се прилага при определяне на приложимото допустимо отклонение съгласно раздел 6.4.1 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14.
Член 8
Категории допустими отклонения и допустими отклонения за търгуеми и нетъргуеми активи
1. Категориите ликвидност за търгуеми активи, посочени в мерките за контрол върху риска на Евросистемата при търгуемите активи в таблица 6 от раздел 6.4.2 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, се приемат за категории допустими отклонения в този раздел, без изменения при отнасянето на допустими активи към съответните категории.
2. Нивата на допустими отклонения при оценяване, прилагани по отношение на търгуеми активи, посочени в мерките за контрол върху риска на Евросистемата в таблица 7 от раздел 6.4.2 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, се заместват с допустимите отклонения, определени в приложение I към настоящото решение.
3. Допустимото отклонение, прилагано по отношение на обезпечени с активи ценни книжа, включени в категория V на допустими отклонения, определено в раздел 6.4.2, буква г) от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, е в размер на 10 % независимо от матуритета или структурата на купона.
4. За собствено ползвани обезпечени облигации се прилага допълнително допустимо отклонение при оценяване. Това добавено допустимо отклонение е пряко приложимо към стойността на цялата емисия на отделния дългов инструмент под формата на намаление от преоценка в размер на: а) 8 % за собствено ползвани обезпечени облигации в СКК 1 и 2; и б) 12 % за собствено ползвани обезпечени облигации в СКК 3. За тези цели „собствено ползвани обезпечени облигации“ означава обезпечени банкови облигации, емитирани от контрагент или от тясно свързани с него субекти и използвани в процент, по-голям от 75 % от непогасената условна стойност от този контрагент и/или от тясно свързаните с него субекти.
5. Нивата на допустими отклонения при оценяване, прилагани по отношение на нетъргуеми активи, посочени в мерките за контрол върху риска на Евросистемата в таблица 9 от раздел 6.4.3 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, се заместват с допустимите отклонения, определени в приложение II към настоящото решение.
6. Допустимото отклонение при оценяване за нетъргуеми потребителски дългови инструменти, обезпечени с ипотека, посочени в раздел 6.4.3.2 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14, е в размер на 39,5 % от тяхната непогасена условна стойност.
Член 9
Средства за правна защита в случай на неизпълнение и от съображения за пруденциалност
1. Средствата за правна защита, които съответните договорни или регулаторни разпоредби, прилагани от НЦБ, трябва да гарантират, както е посочено в раздел I.7 от приложение II към Насоки ЕЦБ/2011/14, се прилагат при условията, посочени в следващите параграфи.
2. След настъпването на случай на неизпълнение или от съображения за пруденциалност НЦБ има правото да използва следните средства за правна защита:
а)
временно прекратяване, ограничаване или изключване на достъпа на контрагент до операции на открития пазар;
б)
временно прекратяване, ограничаване или изключване на достъпа на контрагент до ликвидните улеснения на Евросистемата с постоянен достъп;
в)
прекратяване на всички неизпълнени споразумения и сделки;
г)
изискване за предсрочно събиране на вземанията, чийто падеж не е настъпил или които са условни;
д)
използване на депозити на контрагента в НЦБ за прихващане на вземанията към този контрагент;
е)
временно прекратяване на изпълнението на задълженията към контрагента, докато вземането към контрагента не бъде удовлетворено.
3. В допълнение към това след настъпването на случай на неизпълнение НЦБ може да е оправомощена да използва следните средства за правна защита:
а)
да поиска лихва за забавено плащане;
б)
да поиска обезщетение за всяка загуба, причинена вследствие на неизпълнение от страна на контрагента.
4. Освен това от съображения за пруденциалност НЦБ може да бъде оправомощена да отхвърля, да ограничава използването или да прилага допълнителни допустими отклонения за активи, предоставени като обезпечение от съответния контрагент по кредитните операции на Евросистемата.
5. НЦБ по всяко време има законното право да осребри без ненужно забавяне всички активи, предоставени като обезпечение, по начин, даващ право на НЦБ да възстанови стойността на отпуснатия кредит, ако контрагентът не уреди бързо отрицателното си салдо.
6. За да осигури еднакво прилагане на наложените мерки, Управителният съвет на ЕЦБ може да вземе решение относно средствата за правна защита, включително временно прекратяване, ограничаване или изключване на контрагент от достъп до операции на открития пазар или до ликвидните улеснения на Евросистемата с постоянен достъп.
Член 10
Разясняване на определението за държави от ЕИП
1. За целите на рамката за обезпеченията на Евросистемата държавите от ЕИП включват всички държави - членки на ЕС, независимо дали са се присъединили официално към ЕИП, заедно с Исландия, Лихтенщайн и Норвегия.
2. Определението за държави от ЕИП, съдържащо се в допълнение 2 към приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14 (Речник), се счита за съответно изменено.
Член 11
Корекции на прилагането на изисквания на ниво кредит за обезпечени с активи ценни книжа
1. Без да се засягат точка 2 от раздел 6.2.1.1 от приложение I към Насоки ЕЦБ/2011/14 и допълнение 8 към него, Евросистемата може да приема като допустимо обезпечение обезпечени с активи ценни книжа с оценка по-ниска от А1 след изтичане на съответния преходен период за всеки конкретен случай и при предоставяне на подходящи обяснения за непостигането на задължителния резултат. За всяко подходящо обяснение Управителният съвет определя максималната граница на толерантност и период на толерантност. Периодът на толерантност указва, че качеството на данните за обезпечените с активи ценни книжа трябва да се подобри в рамките на определения период от време.
2. Пълният списък на подходящи обяснения, техните граници на толерантност и периоди на толерантност е публикуван на уебсайта на ЕЦБ и съдържа, inter alia, описания на остарели активи и остарели информационни системи.
Член 12
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящото решение влиза в сила на 1 октомври 2013 г.
2. По изключение член 8, параграф 4 се прилага от 1 ноември 2013 г.
Съставено във Франкфурт на Майн на 26 септември 2013 година.
DÉCISION DE LA BANQUE CENTRALE EUROPÉENNE
du 26 septembre 2013
relative à des mesures supplémentaires concernant les opérations de refinancement de l’Eurosystème et l’éligibilité des garanties
(BCE/2013/35)
(2013/645/UE)
LE CONSEIL DES GOUVERNEURS DE LA BANQUE CENTRALE EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 127, paragraphe 2, premier tiret,
vu les statuts du Système européen de banques centrales et de la Banque centrale européenne, et notamment leur article 3.1, premier tiret, et leurs articles 12.1, 14.3 et 18.2,
vu l’orientation BCE/2011/14 du 20 septembre 2011 concernant les instruments et procédures de politique monétaire de l’Eurosystème (1) et la décision BCE/2013/6 du 20 mars 2013 relative à l’utilisation à titre de garantie des opérations de politique monétaire de l’Eurosystème, d’obligations propres non sécurisées de banque garanties par un État (2),
considérant ce qui suit:
(1)
En vertu de l’article 18.1 des statuts du Système européen de banques centrales et de la Banque centrale européenne, la Banque centrale européenne (BCE) et les banques centrales nationales des États membres dont la monnaie est l’euro (ci-après les «BCN») peuvent effectuer des opérations de crédit avec des établissements de crédit et d’autres intervenants du marché sur la base d’une sûreté appropriée pour les prêts. Les conditions générales en vertu desquelles la BCE et les BCN sont disposées à effectuer des opérations de crédit, y compris les critères déterminant l’éligibilité des garanties aux fins des opérations de crédit de l’Eurosystème, sont fixées à l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14 et par la décision BCE/2013/6.
(2)
L’orientation BCE/2013/4 du 20 mars 2013 relative à des mesures temporaires supplémentaires concernant les opérations de refinancement de l’Eurosystème et l’éligibilité des garanties et modifiant l’orientation BCE/2007/9 (3) et la décision BCE/2013/22 du 5 juillet 2013 relative à des mesures temporaires concernant l’éligibilité des titres de créance négociables émis ou totalement garantis par la République de Chypre (4) ont introduit des mesures temporaires supplémentaires concernant l’éligibilité des garanties aux fins des opérations de crédit de l’Eurosystème.
(3)
En vertu de la section 1.6 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, le conseil des gouverneurs peut, à tout moment, modifier les instruments, les conditions, les critères et les procédures se rapportant à l’exécution des opérations de politique monétaire de l’Eurosystème.
(4)
Le 17 juillet 2013, le conseil des gouverneurs a décidé de renforcer son dispositif de contrôle des risques, en ajustant les critères d’éligibilité et les décotes s’appliquant aux actifs acceptés en garantie dans le cadre des opérations de politique monétaire de l’Eurosystème et en adoptant des mesures supplémentaires pour améliorer la cohérence globale du dispositif et sa mise en œuvre pratique.
(5)
Il convient de fixer les décisions énoncées au considérant 4 dans une décision de la BCE,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Modifications et ajouts de certaines dispositions de l’orientation BCE/2011/14
1. Les règles applicables à la conduite des opérations de politique monétaire de l’Eurosystème et les critères d’éligibilité des garanties prévus dans la présente décision s’appliquent en liaison avec les autres actes juridiques de l’Eurosystème relatifs aux instruments et procédures de politique monétaire de l’Eurosystème, et notamment l’orientation BCE/2011/14.
2. En cas de divergence entre la présente décision, l’orientation BCE/2011/14, et toute mesure visant à les mettre en œuvre au niveau national, la présente décision prévaut. Les BCN continuent d’appliquer toutes les dispositions de l’orientation BCE/2011/14 sans modification, sauf disposition contraire prévue dans la présente décision.
Article 2
Demandes d’informations
1. L’Eurosystème se réserve le droit, au titre du cadre de la politique monétaire visé au chapitre 1 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, de demander et d’obtenir toute information pertinente nécessaire à l’accomplissement de ses missions et à la réalisation de ses objectifs dans le cadre des opérations de politique monétaire.
2. Ce droit est sans préjudice de tout autre droit spécifique existant de l’Eurosystème de demander des informations relatives aux opérations de politique monétaire.
Article 3
Critères communs d’éligibilité des actifs négociables
1. Les paragraphes suivants sont à lire en liaison avec les exigences communes d’éligibilité de l’Eurosystème pour les actifs négociables énoncées à la section 6.2.1.1, paragraphe 1, de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14 et avec les mesures de contrôles des risques pour les actifs négociables énoncées à la section 6.4.2 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14.
2. Pour être éligible chaque titre de créance comporte:
a)
i)
un montant principal fixe, inconditionnel (5); ou
ii)
un montant principal inconditionnel qui est indexé de façon uniforme sur un indice unique d’inflation de la zone euro à un moment donné, ne contenant aucune autre structure complexe (6); et
b)
i)
un coupon fixe, un coupon zéro ou un coupon multi-step avec un calendrier et des valeurs de coupon prédéfinis qui ne peuvent pas donner lieu à un flux financier négatif; ou
ii)
un coupon variable qui ne peut pas donner lieu à un flux financier négatif et qui possède la structure suivante: taux du coupon = (taux de référence * l) ± x, avec f ≤ taux du coupon ≤ c, où:
1.
le taux de référence est l’un des taux suivants à un moment donné:
a)
un taux du marché monétaire de l’euro (notamment le taux Euribor, LIBOR) ou d’autres indices similaires,
b)
un taux de swap à échéance constante (notamment les indices CMS, EIISDA, EUSA),
c)
le rendement d’un titre d’État de la zone euro ou un indice de plusieurs titres d’État de la zone euro dont l’échéance est inférieure ou égale à un an, ou
d)
un indice d’inflation de la zone euro publié par Eurostat ou par un institut national de statistiques d’un État membre notamment l’IPCH);
il doit s’agir du même taux de référence qu’au point a) ii) ci-dessus dans le cas où le remboursement du principal est indexé sur le taux de référence, et
2.
f (plancher), c (plafond), l (effet levier/inversion de l’effet levier) et x (marge) sont, le cas échéant, des nombres fixés et prédéfinis à l’émission, qui peuvent varier dans le temps, où f, c et x sont supérieurs ou égaux à zéro et l est supérieur à zéro durant toute la durée de vie de l’actif. S’agissant des coupons variables avec un taux de référence correspondant à l’indice d’inflation, l est égal à un.
3. Toutes les structures qui ne sont pas mentionnées au paragraphe 2 sont exclues. Par conséquent, la liste des structures de coupons exclues figurant au deuxième alinéa de la section 6.2.1.1.1, point b) v) de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14 est réputée inapplicable. Les titres qui se trouvaient sur la liste des actifs éligibles à la date d’entrée en vigueur de la présente décision et qui deviennent inéligibles en vertu du paragraphe 2 restent éligibles pendant 12 mois à compter de la date d’entrée en vigueur de la présente décision.
4. L’éligibilité d’un actif, eu égard à la structure de son coupon, s’il s’agit de coupons multi-step, fixes ou variables, est évaluée sur la durée de vie totale de l’actif, en fonction d’une approche tant prospective que rétrospective.
5. Les coupons éligibles ne comportent pas d’options pour l’émetteur, c’est-à-dire qu’ils ne permettent pas de modifier la structure du coupon au cours de la durée de vie de l’actif, en fonction d’une approche tant prospective que rétrospective, du fait d’une décision de l’émetteur.
6. Le deuxième alinéa de la section 6.7 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14 cesse d’être applicable.
Article 4
Critère d’éligibilité additionnel applicable aux titres adossés à des créances hypothécaires commerciales
Sans préjudice des critères d’éligibilité figurant à la section 6.2.1.1.2 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, les actifs générant des flux financiers adossés à des créances hypothécaires commerciales ne contiennent pas de prêts qui, à un moment donné, sont des prêts structurés, syndiqués ou avec un effet de levier. Aux fins du présent article, les termes «prêt structuré», «prêt syndiqué» et «prêt avec effet de levier» ont la même signification qu’à l’article 3, paragraphe 6, points 4 à 6, de l’orientation BCE/2013/4.
Article 5
Critères spécifiques d’éligibilité des obligations sécurisées
1. Les paragraphes suivants sont à lire en liaison avec les critères d’éligibilité supplémentaires applicables aux obligations sécurisées énoncés à la section 6.2.1.1.3 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14.
2. Aux fins de la section 6.2.1.1.3, point b), de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, une entité est considérée comme étant membre d’un groupe consolidé ou affiliée à l’organisme central s’il existe des liens étroits entre les entités concernées, tel que décrit à la section 6.2.3.2. L’appartenance à un même groupe consolidé ou l’affiliation à l’organisme central est déterminée au moment où les titres de premier rang adossés à des actifs sont transférés dans le portefeuille de couverture des obligations sécurisées, conformément à la directive 2006/48/CE du Parlement européen et du Conseil du 14 juin 2006 concernant l’accès à l’activité des établissements de crédit et son exercice (7).
3. Les obligations sécurisées qui se trouvaient sur la liste des actifs éligibles le 30 mars 2013 bénéficient d’une période de maintien des droits antérieurs jusqu’au 28 novembre 2014. Les émissions continues de telles obligations sécurisées peuvent également bénéficier de la période de maintien des droits antérieurs, à condition qu’à compter du 31 mars 2013 des titres adossés à des actifs ne satisfaisant pas aux exigences de la section 6.2.1.1.3, points a) à c), de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, ne soient pas ajoutés au portefeuille de couverture.
4. Les paragraphes 1 à 3 ci-dessus sont sans préjudice des règles contenues dans la décision BCE/2013/6 relative à l’utilisation à titre de garantie des opérations de politique monétaire de l’Eurosystème, d’obligations propres non sécurisées de banque garanties par un État.
Article 6
Exigence supplémentaire de qualité de signature élevée pour les actifs négociables
1. En ce qui concerne les actifs négociables autres que des titres adossés à des actifs, l’évaluation du crédit par un organisme externe d’évaluation du crédit (External Credit Assessment Institution - ECAI) visé au point a) de la section 6.3.2 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, intitulé «évaluation du crédit par un ECAI», est établie sur la base des critères suivants:
i)
Au moins une évaluation du crédit établie par un ECAI accepté (8) concernant l’émission ou, à défaut d’une notation de l’émission par le même ECAI, la série de programmes/émissions en vertu de laquelle les actifs ont été émis, doit satisfaire au seuil de qualité du crédit de l’Eurosystème (9). La BCE publie le niveau minimal de qualité du crédit pour chaque ECAI accepté, conformément à la section 6.3.1 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14 (10). Si plusieurs évaluations d’ECAI sont disponibles pour la même émission ou, le cas échéant pour plusieurs séries d’un programme/émission, c’est la «règle de la meilleure note» («first best rule») (c’est-à-dire la meilleure évaluation de crédit d’ECAI disponible) qui s’applique. Si la meilleure évaluation du crédit pour l’émission ou, le cas échéant, les séries d’un programme/émission, ne sont pas conformes au seuil de qualité du crédit de l’Eurosystème, l’actif n’est pas éligible, même s’il est assorti d’une garantie acceptable aux termes de la section 6.3.2, point c), de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14. En l’absence d’une évaluation du crédit émanant d’un ECAI pour une émission ou, le cas échéant, une série de programmes/émissions, la meilleure évaluation du crédit disponible attribuée par un ECAI à l’émetteur ou au garant (si la garantie est acceptable aux termes de la section 6.3.2, point c), de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14) doit satisfaire au seuil de qualité du crédit de l’Eurosystème pour que l’actif soit éligible.
ii)
S’agissant de la notation des émissions et des séries de programmes/émissions par une ECAI, aucune distinction n’est faite relativement à la durée initiale de l’actif aux fins de la définition de la qualité de signature pour les actifs négociables. Toute notation établie par une ECAI pour une émission ou une série de programmes/émissions qui respecte le seuil de qualité du crédit de l’Eurosystème est acceptable. S’agissant de la notation de l’émetteur ou du garant par un ECAI, l’évaluation du crédit émanant d’un ECAI sera jugée acceptable en fonction de la durée initiale de l’actif. Une distinction est faite entre les actifs à court terme (c’est-à-dire les actifs qui ont une durée initiale inférieure ou égale à 390 jours) et les actifs à long terme (c’est-à-dire les actifs qui ont une durée initiale supérieure à 390 jours). S’agissant des actifs à court terme, sont acceptables en appliquant la «règle de la meilleure note», les notations des émetteurs sur le court et sur le long terme établies par un ECAI ainsi que les notations sur le long terme des garants émanant d’un ECAI. S’agissant des actifs à long terme, seules sont acceptables les notations sur le long terme émanant d’un ECAI, pour les émetteurs et pour les garants.
2. Le seuil de qualité du crédit applicable aux titres adossés à des actifs soumis à des obligations de déclaration des données par prêt sous-jacent, tel que défini dans le dispositif dévaluation du crédit de l’Eurosystème au point b) de la section 6.3.2 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, intitulé «Évaluation du crédit par un ECAI s’agissant des titres adossés à des actifs», correspond à l’échelon 2 de qualité du crédit dans l’échelle de notation harmonisée de l’Eurosystème (simple A) (11) à l’émission ainsi que pendant toute la durée de vie du titre adossé à des actifs. Les autres exigences énoncées au point b) de la section 6.3.2 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, intitulé «Évaluation du crédit par un ECAI s’agissant des titres adossés à des actifs» restent inchangées.
3. Les titres adossés à des actifs pour lesquels l’obligation de déclaration des données par prêt sous-jacent n’a pas été respectée restent soumis aux exigences en matière d’évaluation du crédit visées au point b) de la section 6.3.2 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, intitulé «Évaluation du crédit par un ECAI s’agissant des titres adossés à des actifs».
4. En l’absence d’une évaluation du crédit émanant d’un ECAI pour l’émission ou, le cas échéant, pour les séries de programmes/émissions, la qualité de signature pour les actifs négociables autres que les titres adossés à des actifs, peut être établie sur la base des garanties fournies par des garants dont la situation financière n’appelle aucune réserve, conformément à la section 6.3.2, point c), de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14. La solidité financière du garant est évaluée à partir de notations sur le long terme du garant émanant d’un ECAI qui respecte le seuil de qualité du crédit de l’Eurosystème. La garantie remplit les exigences fixées à la section 6.3.2, points c) i) à iv) de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14.
Article 7
Détermination des décotes
L’évaluation du crédit utilisée aux fins de déterminer l’éligibilité conformément aux sections 6.3.2 et 6.3.3 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14 est applicable pour la détermination des décotes applicables en vertu de la section 6.4.1 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14.
Article 8
Catégories de décote et décotes pour les actifs négociables et les actifs non négociables
1. Les catégories de liquidité pour les actifs négociables, telles que définies au titre des mesures de contrôle des risques de l’Eurosystème pour les actifs négociables au tableau 6 de la section 6.4.2 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, constituent les catégories de décote auxquelles il est fait référence pour la totalité de cette section, sans que l’affectation des actifs aux catégories respectives ne soit modifiée.
2. Les taux de décote de valorisation qui s’appliquent aux actifs négociables, tels que définis au titre des mesures de contrôle des risques de l’Eurosystème au tableau 7 de la section 6.4.2 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, sont remplacés par les décotes figurant à l’annexe I de la présente décision.
3. Les titres adossés à des actifs compris dans la catégorie de décote V, visée à la section 6.4.2, point d), de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, font l’objet d’une décote de 10 %, quelles que soient leur durée ou leur structure de coupon.
4. Les obligations sécurisées propres font l’objet d’une décote supplémentaire. Cette décote supplémentaire s’applique directement à la valeur de l’ensemble de l’émission des différents titres de créance, sous la forme d’une valorisation minorée: a) de 8 % pour les obligations sécurisées propres situées aux échelons 1 et 2 de qualité du crédit, et b) de 12 % pour les obligations sécurisées propres situées à l’échelon 3 de qualité du crédit. À cette fin, on entend par «obligations sécurisées propres» des obligations sécurisées de banque émises par une contrepartie ou par des entités qui lui sont étroitement liées, et qui sont utilisées à hauteur de plus de 75 % de l’encours notionnel par cette contrepartie ou des entités étroitement liées.
5. Les taux de décote qui s’appliquent aux actifs non négociables, tels que définis au titre des mesures de contrôle des risques de l’Eurosystème au tableau 9 de la section 6.4.3 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14, sont remplacés par les décotes figurant à l’annexe II de la présente décision.
6. Les titres de créance non négociables adossés à des créances hypothécaires sur des particuliers, visées à la section 6.4.3.2 de l’annexe I de l’orientation BCE/2011/14 font l’objet d’une décote de 39,5 % de leur encours notionnel.
Article 9
Recours en cas de défaillance ou en application du principe de prudence
1. Les recours qui doivent être garantis par les stipulations contractuelles ou les dispositions réglementaires pertinentes appliquées par la BCN, conformément à la section I.7 de l’annexe II de l’orientation BCE/2011/14, sont soumis aux conditions définies aux paragraphes ci-dessous.
2. À la survenance d’un cas de défaillance ou en application du principe de prudence, la BCN est habilitée à exercer les recours suivants:
a)
suspension, limitation ou exclusion de l’accès de la contrepartie aux opérations d’open market;
b)
suspension, limitation ou exclusion de l’accès de la contrepartie aux facilités permanentes de l’Eurosystème;
c)
résiliation de toutes les conventions et opérations en cours;
d)
exigence du recouvrement anticipé des créances non encore échues ou conditionnelles;
e)
utilisation des dépôts de la contrepartie placés auprès de la BCN pour compenser les créances sur cette contrepartie;
f)
suspension de l’exécution des obligations envers la contrepartie jusqu’à apurement de la créance sur la contrepartie.
3. En outre, à la survenance d’un cas de défaillance, la BCN peut être habilitée à exercer les recours suivants:
a)
demande d’intérêts moratoires;
b)
demande de dédommagement pour toute perte subie par suite de la défaillance de la contrepartie.
4. De plus, en application du principe de prudence, la BCN peut refuser des actifs, en limiter l’utilisation ou appliquer des décotes supplémentaires aux actifs remis en garantie des opérations de crédit de l’Eurosystème par une contrepartie donnée.
5. La BCN est, à tout moment, juridiquement autorisée à réaliser sans retard excessif tous les actifs remis en garantie de telle manière que la BCN soit fondée à recouvrer la valeur du crédit fourni, si la contrepartie ne règle pas rapidement le solde négatif.
6. Afin de garantir une application uniforme des mesures imposées, le conseil des gouverneurs de la BCE peut décider des moyens d’action, y compris la suspension, la limitation ou l’exclusion de l’accès aux opérations d’open market ou aux facilités permanentes de l’Eurosystème.
Article 10
Clarification de la définition des pays de l’EEE
1. Aux fins du dispositif de garanties de l’Eurosystème, on entend par «pays de l’EEE», tous les États membres de l’Union européenne, qu’ils aient ou non formellement adhéré à l’EEE, ainsi que l’Islande, le Liechtenstein et la Norvège.
2. La définition des pays de l’EEE figurant à l’appendice 2 de l’annexe I de l’orientation de la BCE/2011/14 (Glossaire) est réputée modifiée en conséquence.
Article 11
Adaptation de la mise en œuvre des obligations de déclaration des données par prêt sous-jacent en ce qui concerne les titres adossés à des actifs
1. Sans préjudice de la section 6.2.1.1.2. de l’annexe I de l’orientation de la BCE/2011/14 et de son appendice 8, l’Eurosystème peut considérer comme éligibles des titres adossés à des actifs qui ont une notation inférieure à A1 après la fin de la période de transition applicable, au cas par cas et sur justification adéquate des motifs pour lesquels la notation obligatoire n’a pas été obtenue. Pour chaque justification adéquate, le conseil des gouverneurs indique un seuil de tolérance maximum et précise la période de tolérance, qui indique que la qualité des données des titres adossés à des actifs doit être améliorée dans le délai imparti.
2. La liste complète des justifications adéquates, des seuils de tolérance et des périodes de tolérance est disponible sur le site internet de la BCE et comporte, entre autres, les descriptions des anciens actifs et des anciens systèmes informatiques.
Article 12
Entrée en vigueur et application
1. La présente décision entre en vigueur le 1er octobre 2013.
2. À titre d’exception, l’article 8, paragraphe 4, est applicable à compter du 1er novembre 2013.
Fait à Francfort-sur-le-Main, le 26 septembre 2013.