ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/413 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2015 година
за улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91, параграф 1, буква в) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Подобряването на пътната безопасност е основна цел на транспортната политика на Съюза. Съюзът провежда политика за подобряване на безопасността по пътищата с цел намаляване на смъртните случаи, телесните повреди и имуществените вреди. Важен елемент на тази политика е последователното изпълнение на санкции за пътнотранспортни нарушения, извършени в Съюза, които представляват значителна заплаха за безопасността по пътищата.
(2)
Въпреки това, поради липсата на подходящи процедури и независимо от съществуващите възможности, предвидени в Решение 2008/615/ПВР на Съвета (3) и Решение 2008/616/ПВР на Съвета (4) („решенията „Прюм““), санкциите от финансов характер за някои пътнотранспортни нарушения често не се изпълняват, ако тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението. Настоящата директива има за цел дори при такива случаи да се гарантира ефективно разследване на пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
(3)
В своето съобщение от 20 юли 2010 г., озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 година“, Комисията подчерта, че изпълнението на правилата за движение по пътищата остава ключов фактор за създаването на условия за значително намаляване на броя на загиналите и ранените. В заключенията си от 2 декември 2010 г. относно безопасността на движението по пътищата Съветът призова за разглеждане на необходимостта от по-нататъшно засилване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите членки и, където е подходящо, на равнището на Съюза. Съветът прикани Комисията да проучи възможностите за хармонизиране на правилата за движение по пътищата на равнището на Съюза в случаите, в които това е целесъобразно, и за приемане на допълнителни мерки за улесняване на трансграничното правоприлагане по отношение на пътнотранспортните нарушения, и по-специално нарушенията, които са свързани с тежки пътнотранспортни произшествия.
(4)
На 19 март 2008 г. Комисията прие предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за улесняване на трансграничното правоприлагане в областта на пътната безопасност въз основа на член 71, параграф 1, буква в) от Договора за създаване на Европейската общност (понастоящем член 91 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Директива 2011/82/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5) обаче беше приета въз основа на член 87, параграф 2 от ДФЕС. С решение на Съда от 6 май 2014 г. по дело C-43/12 (6) Директива 2011/82/ЕС беше отменена с обосновката, че тя не е може да бъде валидно приета на основание член 87, параграф 2 от ДФЕС. С решението бяха запазени правните последици на Директива 2011/82/ЕС до влизането в сила - в разумен срок, който не трябва да бъде по-дълъг от дванадесет месеца, считано от датата на постановяване на съдебното решение - на нова директива, основана на член 91, параграф 1, буква в) от ДФЕС. Поради това новата директива следва да бъде приета на основание на посочения член.
(5)
Следва да се насърчава по-голяма степен на сближаване на мерките за контрол между държавите членки и във връзка с това Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване за контрол на безопасността по пътищата.
(6)
Следва да се повиши осведомеността на гражданите на Съюза относно правилата за безопасно движение по пътищата, действащи в различните държави членки, и относно изпълнението на настоящата директива, по-специално чрез подходящи мерки, които да гарантират предоставянето на достатъчна информация относно последствията от неспазването на правилата за безопасно движение по пътищата при пътуване в държава членка, различна от държавата членка на регистрация.
(7)
С цел да се подобри безопасността по пътищата в целия Съюз и да се гарантира еднакво третиране на водачите на превозни средства, а именно на нарушителите с местна и с чуждестранна регистрация, следва да бъде улеснено изпълнението независимо от държавата членка, в която е регистрирано превозното средство. За тази цел следва да се използва система за трансграничен обмен на информация за някои установени пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, независимо дали са от административен или наказателноправен характер съгласно правото на съответната държава членка, която система да предоставя на държавата членка по местонарушението достъп до данни за регистрацията на превозни средства, с които разполага държавата членка на регистрация.
(8)
По-ефикасният трансграничен обмен на данни за регистрацията на превозни средства, който би улеснил идентифицирането на лицата, за които съществува подозрение, че са извършили свързано с безопасността по пътищата пътнотранспортно нарушение, може да увеличи възпиращото въздействие и да доведе до по-предпазливо поведение на водачите на превозни средства, регистрирани в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението, което от своя страна ще предотврати жертвите в резултат от пътнотранспортни произшествия.
(9)
Пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, които попадат в приложното поле на настоящата директива, не се третират по еднакъв начин в държавите членки. В националното си право някои държави членки определят тези нарушения като административни нарушения, а други - като престъпления. Настоящата директива следва да се прилага независимо от квалификацията на нарушенията по националното право.
(10)
Държавите членки следва взаимно да си предоставят право на достъп до данните за регистрацията на превозни средства, за да подобрят обмена на информация и да ускорят действащите процедури. За тази цел разпоредбите относно техническите спецификации и наличието на автоматизиран обмен на данни, предвидени в решенията„Прюм“, следва, доколкото е възможно, да бъдат включени в настоящата директива.
(11)
В Решение 2008/616/ПВР се определят характеристиките на сигурността за съществуващи софтуерни приложения и свързаните технически изисквания за обмен на данни за регистрацията на превозни средства. Без да се засяга общата приложимост на посоченото решение тези характеристики на сигурността и технически изисквания следва, от съображения за регулаторна и практическа ефективност, да се използват за целите на настоящата директива.
(12)
Обменът на данни съгласно настоящата директива следва да се основава на съществуващи софтуерни приложения, които следва същевременно да улесняват докладването от държавите членки до Комисията. Такива приложения следва да осигуряват бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозни средства между държавите членки. Следва да се използва софтуерното приложение към Европейската информационна система за превозни средства и свидетелства за управление („Eucaris“), което е задължително за държавите членки по решенията „Прюм“ по отношение на данните за регистрацията на превозни средства. Комисията следва да изготви оценка и да докладва относно функционирането на софтуерните приложения, използвани за целите на настоящата директива.
(13)
Обхватът на софтуерните приложения следва да е ограничен само до процесите, използвани при обмена на информация между националните звена за контакт в държавите членки. Процедурите и автоматизираните процеси, в които се използва тази информация, са извън обхвата на тези приложения.
(14)
Стратегията за управление на информацията в областта на вътрешната сигурност на ЕС има за цел намирането на най-простите, лесно проследими и икономически ефективни решения за обмен на данни.
(15)
Държавите членки следва да могат да се свържат със собственика или държателя на съответното превозно средство или с идентифицирано по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортното нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за да го уведомят за приложимите процедури и правните последици съгласно правото на държавата членка по местонарушението. Когато предприемат подобни действия, държавите членки следва да имат предвид да изпращат информацията за пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, на езика, на който са издадени документите за регистрация, или на езика, който най-вероятно разбира съответното лице, за да може то ясно да разбере предоставената му информация. Държавите членки следва да прилагат подходящи процедури, за да гарантират, че информацията се получава само от съответното лице, а не от трета страна. За тази цел държавите членки следва да използват механизми, аналогични на приетите за последващи действия при подобни нарушения, като например, където това е целесъобразно, препоръчано писмо. Това ще даде възможност на съответното лице да отговори по подходящ начин на уведомителното писмо, по-конкретно като поиска повече информация, като плати глобата или като упражни правото си на защита, по-специално в случай на грешка при установяване на самоличността. Последващите процедурни действия се уреждат от приложимите правни инструменти, включително инструментите относно взаимопомощта и относно взаимното признаване, например Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета (7).
(16)
Държавите членки следва да предоставят превод, който е равностоен на уведомителното писмо, изпратено от държавата членка по местонарушението, както е предвидено в Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8).
(17)
С оглед провеждане на политика за безопасност по пътищата, насочена към постигане на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза, и като се вземат предвид твърде различните обстоятелства в рамките на Съюза, държавите членки следва да предприемат действия, без да се засягат по-строгите политики и закони, с цел да се гарантира по-голяма степен на сближаване на правилата за движение по пътищата и тяхното прилагане между държавите членки. В рамките на своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти с цел установяване на сравними методи, практики и минимални стандарти на равнището на Съюза, като се вземат предвид международното сътрудничество и съществуващите споразумения в областта на безопасността по пътищата, по-специално Виенската конвенция за движението по пътищата от 8 ноември 1968 г.
(18)
В своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива от държавите членки Комисията следва да проучи необходимостта от общи критерии за последващите процедури от страна на държавите членки в случай на неплащане на парична глоба, които да са в съответствие със законите и процедурите на държавите членки. В посочения доклад Комисията следва да разгледа такива въпроси като процедурите между компетентните органи на държавите членки за предаването на окончателното решение за налагане на санкция и/или парична глоба, както и признаването и изпълнението на окончателното решение.
(19)
При подготовката за преразглеждане на настоящата директива Комисията следва да проведе консултации със заинтересованите страни, като например институциите или компетентните органи в областта на правоприлагането и безопасността по пътищата, сдруженията на пострадали лица и други неправителствени организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата.
(20)
По-тясното сътрудничество между правоприлагащите органи следва да бъде съчетано със зачитане на основните права, по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на личните данни, гарантирани чрез специални правила за защита на данните. Посочените правила следва да отчитат по-конкретно специфичното естество на трансграничния онлайн достъп до бази данни. Необходимо е да бъдат създадени софтуерни приложения, които да позволяват обменът на информация да се извършва при сигурни условия и да гарантират поверителността на изпращаните данни. Данните, събирани съгласно настоящата директива, следва да не се използват за други цели, освен за целите, определени в нея. Държавите членки следва да спазват задълженията по отношение на условията за използване и временно съхраняване на данните.
(21)
Обработването на лични данни, предвидено с настоящата директива, е подходящо за постигането на законните цели, преследвани от настоящата директива в областта на пътната безопасност, а именно гарантиране на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и по този начин изпълнението на санкциите и не превишава това, което е подходящо и необходимо за постигането на посочените цели.
(22)
Данните, свързани с идентифицирането на даден нарушител, са лични данни. При дейностите по обработване на лични данни, извършвани по силата на настоящата директива, следва да се прилага Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9). Без да се засягат процедурните изисквания за обжалване и механизмите за обезщетение на съответната държава членка, при уведомяването за извършеното нарушение лицето, чиито лични данни са засегнати, следва да бъде съответно информирано за правото на достъп, правото на поправка и заличаване на лични данни, както и за максималния законен срок на съхраняване на данните. В този контекст лицето, чиито лични данни са засегнати, следва да има и право да изиска корекция на неточни лични данни или незабавно заличаване на незаконно регистрирани данни.
(23)
В рамките на решенията „Прюм“ при обработването на данни за регистрацията на превозни средства, съдържащи лични данни, се прилагат специфичните разпоредби относно защитата на данните, определени в Решение 2008/615/ПВР. В това отношение държавите членки имат възможност да прилагат посочените специфични разпоредби към лични данни, които се обработват също и за целите на настоящата директива, при условие че гарантират, че обработването на данни, свързани с всички нарушения, обхванати от настоящата директива, е съобразено с националните разпоредби за изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
(24)
Следва да се осигури възможност за участие на трети държави в обмена на данни за регистрацията на превозни средства, при условие че са сключили споразумение за тази цел със Съюза. Това споразумение следва да включва необходимите разпоредби за защита на данните.
(25)
Настоящата директива утвърждава основните права и принципи, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, включително зачитането на личния и семейния живот, защитата на личните данни, правото на справедлив съдебен процес, презумпцията за невиновност и правото на защита.
(26)
За да се постигне целта за обмен на информация между държавите членки чрез оперативно съвместими средства, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на съобразяването със съответните изменения на решенията „Прюм“ или в случаите, в които това се изисква от правни актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да следва обичайната си практика и да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(27)
Комисията следва да направи анализ на прилагането на настоящата директива с цел да набележи допълнителни ефективни и ефикасни мерки за подобряване на безопасността по пътищата. Без да се засягат задълженията за транспониране на настоящата директива, Дания, Ирландия и Обединеното кралство следва също да си сътрудничат с Комисията в тази дейност, когато е целесъобразно, за да се гарантира своевременно и цялостно докладване по този въпрос.
(28)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация за пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(29)
Като се има предвид, че Директива 2011/82/ЕС не се прилага за Дания, Ирландия и Обединеното кралство и следователно те не са я транспонирали е подходящо да се предостави достатъчно допълнително време на посочените държави членки, за да го направят.
(30)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10) и той представи становище на 3 октомври 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Настоящата директива цели осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и по този начин на изпълнението на санкциите в случаите, когато тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението.
Член 2
Приложно поле
Настоящата директива се прилага за следните пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата:
а)
несъобразена скорост;
б)
неизползване на обезопасителен колан;
в)
преминаване на червена светлина;
г)
управление в нетрезво състояние;
д)
управление под въздействието на наркотични вещества;
е)
неизползване на предпазна каска;
ж)
движение в забранена лента;
з)
незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„превозно средство“ означава всяко превозно средство с двигател, включително и мотоциклет, което обикновено се използва за превоз на пътници или товари по шосе;
б)
„държава членка по местонарушението“ означава държавата членка, в която е извършено нарушението;
в)
„държава членка на регистрация“ означава държавата членка, в която е регистрирано превозното средство, с което е извършено нарушението;
г)
„несъобразена скорост“ означава превишаване на ограниченията за скоростта на движение, които са в сила в държавата членка по местонарушението за съответния път или вид превозно средство;
д)
„неизползване на обезопасителен колан“ означава неспазване на изискването за използване на обезопасителен колан или на cистема за обезопасяване за деца в съответствие с Директива 91/671/ЕИО на Съвета (11) и с правото на държавата членка по местонарушението;
е)
„преминаване на червена светлина“ означава преминаване на червена светлина или неспиране при друг подаден сигнал за спиране съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
ж)
„управление в нетрезво състояние“ означава управление на превозното средство под въздействието на алкохол съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
з)
„управление под въздействието на наркотични вещества“ означава управление на превозното средство под въздействието на наркотични вещества или други вещества с подобен ефект съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
и)
„неизползване на предпазна каска“ означава неизползване на предпазна каска, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
й)
„движение в забранена лента“ означава незаконно използване на част от пътя, като например лента за аварийно спиране, лента, предназначена за обществения транспорт, или временно затворена лента поради задръстване или ремонтна дейност, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
к)
„незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление“ означава незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация при управление на превозно средство, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
л)
„национално звено за контакт“ означава компетентният орган, определен да отговаря за обмена на данни за регистрацията на превозни средства;
м)
„автоматизирано търсене“ означава процедура за онлайн достъп за справка в базите данни на една, повече от една или всички държави членки, или на участващите държави;
н)
„държател на превозно средство“ означава лицето, на чието име е регистрирано превозното средство съгласно правото на държавата членка на регистрация.
Член 4
Процедура за обмен на информация между държавите членки
1. За разследване на посочените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, държавите членки предоставят на националните звена за контакт на другите държави членки, посочени в параграф 2 от настоящия член, достъп до следните национални данни за регистрацията на превозни средства, с правото да извършват автоматизирано търсене на:
а)
данни, свързани с превозните средства; и
б)
данни, свързани със собствениците или държателите на превозното средство.
Елементите на данните, посочени в букви а) и б), които са необходими за провеждане на търсене, са съобразени с приложение I.
2. За целите на обмена на данни, посочен в параграф 1, всяка държава членка определя национално звено за контакт. Правомощията на националните звена за контакт се уреждат от приложимото право на съответната държава членка.
3. При извършването на търсене под формата на изходящо искане националното звено за контакт на държавата членка по местонарушението използва пълен регистрационен номер.
Търсенията се извършват в съответствие с процедурите, описани в глава 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, с изключение на глава 3, точка 1 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, за която се прилага приложение I към настоящата директива.
Съгласно настоящата директива държавата членка по местонарушението използва получените данни с цел установяване на лицето, което носи лична отговорност за изброените в член 2 от настоящата директива пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
4. Държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че обменът на информация се осъществява чрез оперативно съвместими електронни средства, без обмен на данни, принадлежащи на други бази данни, които не се използват за целите на настоящата директива. Държавите членки гарантират, че този обмен на информация се осъществява по икономически ефективен и сигурен начин. Държавите членки гарантират сигурността и защитата на предаваните данни, доколкото е възможно, чрез използване на съществуващи софтуерни приложения като това, посочено в член 15 от Решение 2008/616/ПВР, и изменените версии на тези софтуерни приложения, в съответствие с приложение I към настоящата директива и с глава 3, точки 2 и 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР. Изменените версии на софтуерните приложения предоставят както режим на онлайн обмен в реално време, така и пакетен режим на обмен, като последният позволява обмен на множество искания или отговори в рамките на едно съобщение.
5. Всяка държава членка поема своите разходи, произтичащи от администрирането, използването и поддръжката на софтуерните приложения, посочени в параграф 4.
Член 5
Уведомително писмо за пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата
1. Държавата членка по местонарушението решава дали да започне последващо производство по отношение на изброените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, или не.
Когато държавата членка по местонарушението реши да предприеме такова производство, тя информира в съответствие със своето национално право собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата.
Тази информация съдържа, в съответствие с приложимото национално право, правните последици от нарушението на територията на държавата членка по местонарушението, предвидени в нейното право.
2. Когато изпраща уведомителното писмо до собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, държавата членка по местонарушението включва, в съответствие със своето право, необходимата информация - а именно информация за естеството на това пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за мястото, датата и часа на нарушението, заглавието на текстовете от националното право, чиито разпоредби са нарушени, и съответната санкция и, когато е приложимо, данни за уреда, който е използван за установяване на нарушението. За тази цел държавата членка по местонарушението може да използва образеца, който се съдържа в приложение II.
3. Когато държавата членка по местонарушението реши да започне последващо производство по отношение на изброените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, тя изпраща уведомителното писмо на езика, на който е изготвен документът за регистрация на превозното средство, ако той е на разположение, или на един от официалните езици на държавата членка на регистрация с цел да гарантира спазването на основните права.
Член 6
Доклади на държавите членки до Комисията
Всяка държава членка изпраща на Комисията изчерпателен доклад до 6 май 2016 г. и на всеки две години след това.
В изчерпателния доклад се посочва броят на автоматизираните търсения, направени от държавата членка по местонарушението, след изпратени искания до националното звено за контакт на държавата членка на регистрация във връзка с нарушения, извършени на нейна територия, както и видът на нарушенията, за които са направени тези искания, и броят на безрезултатните искания.
В изчерпателния доклад също така се съдържа описание на положението на национално равнище във връзка с последващите действия, предприети по отношение на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, въз основа на дела на такива нарушения, по които са били предприети последващи действия с уведомителни писма.
Член 7
Защита на данните
1. За личните данни, обработвани съгласно настоящата директива, се прилагат разпоредбите за защита на данните, предвидени в Директива 95/46/ЕО.
2. По-специално всяка държава членка гарантира, че личните данни, обработвани съгласно настоящата директива, в подходящ срок се поправят, в случай че са неточни, или се заличават или блокират, когато вече не са необходими, в съответствие с членове 6 и 12 от Директива 95/46/ЕО, и че в съответствие с член 6 от същата директива е установен срок за съхранение на данните.
Държавите членки гарантират, че всички лични данни, обработвани съгласно настоящата директива, се използват само за целта, посочена в член 1 от настоящата директива, и че лицата, за които се отнасят данните, имат същите права на информация, достъп, поправка, заличаване и блокиране, на обезщетение и на съдебна защита като правата, приети в рамките на националното право в изпълнение на съответните разпоредби на Директива 95/46/ЕО.
3. Всяко заинтересовано лице има право да получи информация относно това какви лични данни, регистрирани в държавата членка на регистрация, са били предадени на държавата членка по местонарушението, включително датата на искането и компетентния орган на държавата членка по местонарушението.
Член 8
Информация за участниците в движението по пътищата в Съюза
1. Комисията публикува на своя уебсайт обобщение на действащите правила в държавите членки, които попадат в приложното поле на настоящата директива, изготвено на всички официални езици на институциите на Съюза. Държавите членки предоставят на Комисията информация относно тези правила.
2. Държавите членки предоставят на участниците в движението по пътищата необходимата информация относно приложимите на тяхна територия правила и мерките за изпълнение на настоящата директива в сътрудничество, наред с други организации, с органите, които са компетентни в областта на безопасността по пътищата, неправителствените организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата, и автомобилните клубове.
Член 9
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 10, с които се актуализира приложение I предвид техническия напредък с цел да бъдат отчетени съответните изменения на решенията „Прюм“ или в случаите, в които това се изисква от правни актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I.
Член 10
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 13 март 2015 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. От особено значение е преди приемането на тези делегирани актове Комисията да следва обичайната си практика и да осъществи консултации с експерти, включително експерти на държавите членки. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 11
Преразглеждане на директивата
Без да се засягат разпоредбите по член 12, параграф 1, втора алинея, до 7 ноември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящата директива от държавите членки. В този доклад Комисията се съсредоточава по-специално върху следните аспекти и ако е целесъобразно, прави предложения за включване на тези аспекти:
-
оценка на необходимостта към приложното поле на настоящата директива да се добавят други пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата,
-
оценка на ефективността на настоящата директива по отношение на намаляването на броя на смъртните случаи по пътищата на Съюза,
-
оценка на необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване за контрол и за процедурите. В този контекст Комисията се приканва да разработи на равнището на Съюза насоки за безопасност по пътищата в рамките на общата транспортна политика с цел да се гарантира по-голямо сближаване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите членки чрез сравними методи и практики. Тези насоки може да покриват като минимум нарушенията, посочени в букви а) - г) на член 2,
-
оценка на необходимостта от засилване на изпълнението на санкциите в случай на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и от предлагане на общи критерии по отношение на процедурите за последващи действия в случай на неплащане на парични глоби в рамките на всички свързани политики на Съюза, включително общата транспортна политика,
-
възможностите за хармонизиране на правилата за движение по пътищата, където е подходящо,
-
оценка на софтуерните приложения, посочени в член 4, параграф 4, с оглед осигуряване на правилното изпълнение на настоящата директива, както и гарантиране на ефективен, бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозни средства.
Член 12
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 6 май 2015 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
Чрез дерогация от първа алинея Кралство Дания, Ирландия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия могат да удължат срока, посочен в първа алинея, до 6 май 2017 г.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на четвъртия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2015 година.
DIRECTIVE (UE) 2015/413 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 11 mars 2015
facilitant l'échange transfrontalier d'informations concernant les infractions en matière de sécurité routière
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment son article 91, paragraphe 1, point c),
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d'acte législatif aux parlements nationaux,
vu l'avis du Comité économique et social européen (1),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
L'amélioration de la sécurité routière est un objectif central de la politique des transports de l'Union. L'Union met en œuvre une politique visant à améliorer la sécurité routière afin de réduire le nombre de tués et de blessés ainsi que les dégâts matériels. Un des éléments importants de cette politique est l'application cohérente de sanctions pour les infractions routières commises dans l'Union qui menacent gravement la sécurité routière.
(2)
Or, faute de procédures appropriées et malgré les possibilités existantes au titre des décisions du Conseil 2008/615/JAI (3) et 2008/616/JAI (4) (ci-après dénommées «décisions Prüm»), les sanctions sous forme de pénalités financières afférentes à certaines infractions routières restent souvent inappliquées lorsque ces infractions sont commises dans un État membre autre que celui où le véhicule en cause a été immatriculé. La présente directive vise à garantir, même dans de tels cas, l'efficacité de l'enquête relative aux infractions en matière de sécurité routière.
(3)
Dans sa communication du 20 juillet 2010 intitulée «Vers un espace européen de la sécurité routière: orientations politiques pour la sécurité routière de 2011 à 2020», la Commission a souligné que le contrôle du respect des règles de circulation reste un élément essentiel si l'on veut mettre en place des conditions propices à une réduction considérable du nombre de tués et de blessés sur les routes. Dans ses conclusions du 2 décembre 2010 sur la sécurité routière, le Conseil a demandé que la nécessité de renforcer encore le contrôle de l'application des règles de la circulation routière soit examinée par les États membres et, le cas échéant, au niveau de l'Union. Il a invité la Commission à examiner les possibilités d'harmoniser les règles de circulation au niveau de l'Union, le cas échéant, et d'adopter d'autres mesures visant à faciliter l'exécution transfrontalière des sanctions en ce qui concerne les infractions routières, en particulier celles liées à des accidents graves de la circulation.
(4)
Le 19 mars 2008, la Commission a adopté une proposition de directive du Parlement européen et du Conseil facilitant l'application transfrontalière de la législation dans le domaine de la sécurité routière, fondée sur l'article 71, paragraphe 1, point c), du traité instituant la Communauté européenne (devenu l'article 91 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne). La directive 2011/82/UE du Parlement européen et du Conseil (5) avait toutefois été adoptée sur la base de l'article 87, paragraphe 2, du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne. L'arrêt du 6 mai 2014 de la Cour de Justice rendu dans l'affaire C-43/12 (6) a annulé la directive 2011/82/UE au motif qu'elle ne pouvait être valablement adoptée sur la base de l'article 87, paragraphe 2, du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne. L'arrêt a maintenu les effets de la directive 2011/82/UE jusqu'à l'entrée en vigueur, dans un délai raisonnable qui ne saurait excéder douze mois à compter de la date du prononcé de l'arrêt, d'une nouvelle directive fondée sur l'article 91, paragraphe 1, point c), du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne. Par conséquent, une nouvelle directive devrait être adoptée sur la base de cet article.
(5)
Il convient d'encourager une plus grande convergence des mesures de contrôle des États membres et, à cet égard, la Commission devrait examiner s'il y a lieu de mettre au point des normes communes pour les équipements de contrôle automatique en matière de sécurité routière.
(6)
Il convient de sensibiliser les citoyens de l'Union aux règles en vigueur dans les différents États membres en matière de sécurité routière, ainsi qu'à la mise en œuvre de la présente directive, notamment par des mesures appropriées garantissant la fourniture d'informations suffisantes sur les conséquences du non-respect des règles en matière de sécurité routière lors de déplacements dans un État membre autre que l'État membre d'immatriculation.
(7)
Afin d'améliorer la sécurité routière dans l'ensemble de l'Union et de garantir l'égalité de traitement entre les conducteurs, que les contrevenants soient résidents ou non-résidents, la mise en œuvre des sanctions devrait être facilitée quel que soit l'État membre d'immatriculation du véhicule. À cet effet, un système d'échange transfrontalier d'informations devrait être utilisé pour certaines infractions déterminées en matière de sécurité routière, qu'elles soient de nature administrative ou pénale au regard de la loi de l'État membre concerné, ce qui permettrait à l'État membre de l'infraction d'accéder aux données relatives à l'immatriculation des véhicules de l'État membre d'immatriculation.
(8)
Une meilleure efficacité de l'échange transfrontalier des données relatives à l'immatriculation des véhicules, qui devrait faciliter l'identification des personnes soupçonnées d'avoir commis une infraction en matière de sécurité routière, pourrait accentuer l'effet dissuasif et inciter à la prudence les conducteurs de véhicules immatriculés dans un État membre différent de l'État membre de l'infraction, ce qui permettrait de réduire le nombre de victimes d'accidents de la route.
(9)
Les infractions en matière de sécurité routière relevant de la présente directive ne font pas l'objet d'un traitement uniforme dans les États membres. Certains États membres les qualifient, dans leur droit interne, d'infractions administratives, alors que d'autres les considèrent comme des infractions pénales. La présente directive devrait être applicable quelle que soit la qualification de ces infractions en droit interne.
(10)
Les États membres devraient s'accorder réciproquement un droit d'accès à leurs données relatives à l'immatriculation des véhicules, afin d'améliorer l'échange d'informations et d'accélérer les procédures en vigueur. À cette fin, les dispositions des décisions Prüm qui sont relatives aux spécifications techniques et à la disponibilité des échanges automatisés de données devraient, autant que possible, être intégrées dans la présente directive.
(11)
La décision 2008/616/JAI précise les caractéristiques de sécurité concernant l'application informatique existante et les exigences techniques correspondantes concernant l'échange de données relatives à l'immatriculation des véhicules. Sans préjudice de l'applicabilité générale de ladite décision, ces caractéristiques de sécurité et ces exigences techniques devraient, pour des raisons d'efficacité réglementaire et pratique, être utilisées aux fins de la présente directive.
(12)
L'échange de données au titre de la présente directive devrait s'effectuer à partir des applications informatiques existantes, lesquelles devraient, en outre, faciliter la tâche des États membres lorsqu'ils communiquent leurs rapports à la Commission. Ces applications devraient permettre aux États membres d'échanger des données précises relatives à l'immatriculation des véhicules d'une façon rapide, sécurisée et confidentielle. Il conviendrait de tirer parti de l'application informatique du système d'information européen concernant les véhicules et les permis de conduire (Eucaris), qui est obligatoire pour les États membres en vertu des décisions Prüm en ce qui concerne les données relatives à l'immatriculation des véhicules. La Commission devrait évaluer le fonctionnement des applications informatiques aux fins de la présente directive et présenter un rapport sur celui-ci.
(13)
Le champ d'application de ces applications informatiques devrait être limité aux processus utilisés dans l'échange d'informations entre les points de contact nationaux dans les États membres. Les procédures et les processus automatisés dans lesquels les informations doivent être utilisées ne relèvent pas du champ d'application de ces applications.
(14)
L'objectif de la stratégie en matière de gestion de l'information pour la sécurité intérieure de l'Union est de trouver la façon la plus simple d'échanger des données, tout en facilitant le plus possible l'établissement de l'historique des échanges et en garantissant qu'ils présentent un rapport coût-efficacité optimal.
(15)
Les États membres devraient pouvoir s'adresser au propriétaire, au détenteur du véhicule ou à toute autre personne identifiée soupçonnée d'avoir commis une infraction en matière de sécurité routière pour l'informer des procédures applicables dans l'État membre de l'infraction et des conséquences juridiques qui en découlent en application du droit dudit État membre. À cet effet, les États membres devraient envisager d'envoyer les informations concernant les infractions en matière de sécurité routière dans la langue dans laquelle les documents d'immatriculation sont établis ou dans la langue la plus susceptible d'être comprise par l'intéressé, afin de s'assurer que ce dernier comprenne bien les informations qui lui sont communiquées. Les États membres devraient utiliser des procédures appropriées afin de s'assurer que seul l'intéressé est informé et non un tiers. À cet effet, les États membres devraient utiliser des modalités similaires à celles qu'ils adoptent pour les suites données à ce type d'infractions, y compris des modalités telles que, s'il y a lieu, l'envoi recommandé. De la sorte, l'intéressé pourra fournir la réponse appropriée à la lettre de notification, notamment demander des informations complémentaires, payer l'amende ou exercer ses droits de la défense, en particulier en cas d'erreur sur l'identité. Les autres procédures sont couvertes par les instruments juridiques applicables, notamment les instruments relatifs à l'assistance et à la reconnaissance mutuelles, par exemple la décision-cadre 2005/214/JAI du Conseil (7).
(16)
Les États membres devraient fournir une traduction de la lettre de notification envoyée par l'État membre de l'infraction, comme prévu dans la directive 2010/64/UE du Parlement européen et du Conseil (8).
(17)
En vue de mener une politique de sécurité routière visant un niveau élevé de protection de l'ensemble des usagers de la route dans l'Union tout en tenant compte de la diversité des situations au sein de l'Union, les États membres devraient, sans préjudice de politiques et de législations plus restrictives, œuvrer à une plus grande convergence des règles de circulation routière et de leur application sur leurs territoires respectifs. Dans le cadre de son rapport au Parlement européen et au Conseil sur l'application de la présente directive, la Commission devrait examiner s'il y a lieu d'élaborer des normes communes afin d'établir des méthodes, pratiques et normes minimales comparables au niveau de l'Union, compte tenu de la coopération internationale et des accords en vigueur dans le domaine de la sécurité routière, en particulier la convention de Vienne du 8 novembre 1968 sur la circulation routière.
(18)
Dans son rapport au Parlement européen et au Conseil sur l'application de la présente directive par les États membres, la Commission devrait examiner la nécessité de critères communs pour les procédures de suivi par les États membres en cas de non-paiement d'une pénalité financière, conformément aux lois et procédures des États membres. Dans ce rapport, la Commission devrait traiter des questions telles que les procédures entre les autorités compétentes des États membres pour la transmission de la décision finale d'imposer une sanction et/ou une pénalité financière, ainsi que pour la reconnaissance et l'application de la décision finale.
(19)
Lors de la préparation de la révision de la présente directive, la Commission devrait consulter les acteurs pertinents, tels que les services ou organes compétents chargés de la sécurité routière et du contrôle du respect de la réglementation, les associations de victimes et autres organisations non gouvernementales actives dans le domaine de la sécurité routière.
(20)
Une coopération plus étroite entre les services répressifs devrait aller de pair avec le respect des droits fondamentaux, notamment le droit au respect de la vie privée et le droit à la protection des données à caractère personnel, garantis par des arrangements particuliers en matière de protection des données. Ces arrangements devraient tenir compte, en particulier, de la nature spécifique de l'accès en ligne transfrontalier aux bases de données. Il est nécessaire que les applications informatiques à mettre au point permettent d'échanger les informations de manière sécurisée et dans des conditions garantissant la confidentialité des données transmises. Les données recueillies dans le cadre de la présente directive ne devraient pas être utilisées pour d'autres motifs que ceux de la présente directive. Les États membres devraient respecter les obligations sur les conditions d'utilisation et de conservation temporaire des données.
(21)
Le traitement des données à caractère personnel prévu par la présente directive est apte à réaliser les objectifs légitimes poursuivis par la présente directive dans le domaine de la sécurité routière, à savoir garantir un niveau élevé de protection pour tous les usagers de la route dans l'Union en facilitant l'échange transfrontalier d'informations concernant les infractions en matière de sécurité routière et, partant, l'application des sanctions, et n'excède pas ce qui est approprié et nécessaire pour atteindre ces objectifs.
(22)
Les données relatives à l'identification d'un contrevenant sont des données à caractère personnel. La directive 95/46/CE du Parlement européen et du Conseil (9) devrait s'appliquer aux activités de traitement effectuées en application de la présente directive. Sans préjudice des exigences procédurales applicables aux recours et aux mécanismes de réparation de l'État membre concerné, la personne concernée devrait être informée en conséquence, lors de la notification de l'infraction, des droits d'accès et de rectification et d'effacement de ses données à caractère personnel ainsi que de la durée de conservation légale maximale des données. Dans ce contexte, la personne concernée devrait également avoir le droit d'obtenir la correction de toute donnée à caractère personnel erronée ou la suppression immédiate de toute donnée enregistrée illégalement.
(23)
Dans le cadre des décisions Prüm, le traitement des données relatives à l'immatriculation des véhicules contenant des données à caractère personnel fait l'objet des dispositions spécifiques en matière de protection des données prévues par la décision 2008/615/JAI. À cet égard, les États membres peuvent appliquer ces dispositions spécifiques aux données à caractère personnel qui sont également traitées aux fins de la présente directive pour autant qu'ils veillent à ce que le traitement des données concernant toutes les infractions couvertes par la présente directive soit conforme aux dispositions nationales d'exécution de la directive 95/46/CE.
(24)
Il devrait être possible pour les pays tiers de participer à l'échange de données relatives à l'immatriculation des véhicules pour autant qu'ils aient conclu un accord avec l'Union à cet effet. Un tel accord devrait inclure les dispositions nécessaires en matière de protection des données.
(25)
La présente directive respecte les droits fondamentaux et les principes consacrés par la charte des droits fondamentaux de l'Union européenne, notamment le respect de la vie privée et familiale, la protection des données à caractère personnel, le droit à accéder à un tribunal impartial, la présomption d'innocence et les droits de la défense.
(26)
Afin de réaliser l'objectif d'un échange d'informations entre les États membres grâce à des moyens interopérables, il convient de déléguer à la Commission le pouvoir d'adopter des actes conformément à l'article 290 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne pour ce qui est de tenir compte des modifications pertinentes des décisions Prüm ou lorsque l'exigent des actes juridiques de l'Union touchant directement à la mise à jour de l'annexe I. Il importe particulièrement que la Commission agisse selon sa pratique habituelle et procède aux consultations appropriées durant son travail préparatoire, y compris au niveau des experts. Il convient que, lorsqu'elle prépare et élabore des actes délégués, la Commission veille à ce que les documents pertinents soient transmis simultanément, en temps utile et de façon appropriée, au Parlement européen et au Conseil.
(27)
La Commission devrait analyser l'application de la présente directive afin de définir de nouvelles mesures effectives et efficaces dans le but d'améliorer la sécurité routière. Sans préjudice des obligations de transposition de la présente directive, le Danemark, l'Irlande et le Royaume-Uni devraient aussi coopérer avec la Commission dans ce travail d'analyse, s'il y a lieu, afin qu'un rapport complet puisse être fourni en temps voulu sur cette question.
(28)
Étant donné que l'objectif de la présente directive, à savoir assurer un niveau élevé de protection pour tous les usagers de la route dans l'Union en facilitant l'échange transfrontalier d'informations concernant les infractions en matière de sécurité routière commises dans un autre État membre que celui où le véhicule en cause a été immatriculé, ne peut pas être atteint de manière suffisante par les États membres mais peut, en raison des dimensions et des effets de l'action, l'être mieux au niveau de l'Union, celle-ci peut prendre des mesures conformément au principe de subsidiarité consacré à l'article 5 du traité sur l'Union européenne. Conformément au principe de proportionnalité tel qu'énoncé audit article, la présente directive n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre cet objectif.
(29)
Étant donné que le Danemark, l'Irlande et le Royaume-Uni n'étaient pas soumis à la directive 2011/82/UE et ne l'ont pas transposée, il convient donc de prévoir un délai supplémentaire suffisamment long pour permettre à ces États membres de le faire.
(30)
Le Contrôleur européen de la protection des données a été consulté conformément à l'article 28, paragraphe 2, du règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil (10) et a rendu un avis le 3 octobre 2014,
ONT ADOPTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Objectif
La présente directive vise à assurer un niveau élevé de protection de tous les usagers de la route dans l'Union en facilitant l'échange transfrontalier d'informations concernant les infractions en matière de sécurité routière et en facilitant ainsi l'application des sanctions, lorsque lesdites infractions ont été commises dans un État membre autre que celui où le véhicule en cause a été immatriculé.
Article 2
Champ d'application
La présente directive s'applique aux infractions en matière de sécurité routière énumérées ci-après:
a)
excès de vitesse;
b)
défaut de port de la ceinture de sécurité;
c)
franchissement d'un feu rouge;
d)
conduite en état d'ébriété;
e)
conduite sous l'influence de stupéfiants;
f)
défaut de port du casque;
g)
circulation sur une voie interdite;
h)
usage illicite d'un téléphone portable ou de tout autre appareil de communication en conduisant un véhicule.
Article 3
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
a)
«véhicule», tout véhicule motorisé, y compris les motocycles, normalement utilisé pour le transport routier de personnes ou de marchandises;
b)
«État membre de l'infraction», l'État membre dans lequel l'infraction a été commise;
c)
«État membre d'immatriculation», l'État membre dans lequel est immatriculé le véhicule avec lequel l'infraction a été commise;
d)
«excès de vitesse», le dépassement des limites de vitesse en vigueur dans l'État membre de l'infraction, en fonction de la route et du type de véhicule concernés;
e)
«défaut de port de la ceinture de sécurité», le non-respect de l'obligation du port de la ceinture de sécurité ou de l'utilisation obligatoire d'un dispositif de retenue pour enfant conformément à la directive 91/671/CEE du Conseil (11) et au droit de l'État membre de l'infraction;
f)
«franchissement d'un feu rouge», le fait de ne pas s'arrêter à un feu rouge, ou à tout autre signal d'arrêt équivalent, au sens du droit de l'État membre de l'infraction;
g)
«conduite en état d'ébriété», le fait de conduire un véhicule sous l'emprise de l'alcool, au sens du droit de l'État membre de l'infraction;
h)
«conduite sous l'influence de stupéfiants», le fait de conduire un véhicule sous l'emprise de stupéfiants ou d'autres substances ayant des effets similaires, au sens du droit de l'État membre de l'infraction;
i)
«défaut de port du casque», le fait de ne pas porter de casque, au sens du droit de l'État membre de l'infraction;
j)
«circulation sur une voie interdite», le fait de circuler illicitement sur une partie de la chaussée, par exemple une bande d'arrêt d'urgence, une voie réservée aux transports publics ou une voie temporairement fermée en raison de congestions ou de travaux, au sens du droit de l'État membre de l'infraction;
k)
«usage illicite d'un téléphone portable ou de tout autre appareil de communication en conduisant un véhicule», le fait d'utiliser illicitement un téléphone portable ou tout autre appareil de communication en conduisant un véhicule, au sens du droit de l'État membre de l'infraction;
l)
«point de contact national», une autorité compétente désignée pour l'échange de données relatives à l'immatriculation des véhicules;
m)
«recherche automatisée», une procédure d'accès en ligne permettant de consulter les bases de données d'un, de plusieurs ou de tous les États membres ou pays participants;
n)
«détenteur du véhicule», la personne au nom de laquelle le véhicule est immatriculé, au sens du droit de l'État membre d'immatriculation.
Article 4
Procédure pour l'échange d'informations entre États membres
1. Pour les enquêtes relatives aux infractions en matière de sécurité routière visées à l'article 2, les États membres donnent aux points de contact nationaux des autres États membres visés au paragraphe 2 du présent article accès à leurs données nationales relatives à l'immatriculation des véhicules énumérées ci-après et leur permettent d'y effectuer des recherches automatisées concernant:
a)
les données relatives aux véhicules; et
b)
les données relatives aux propriétaires ou aux détenteurs des véhicules.
Les éléments des données visées aux points a) et b) nécessaires pour effectuer une recherche respectent l'annexe I.
2. Aux fins de l'échange des données visées au paragraphe 1, chaque État membre désigne un point de contact national. Les attributions des points de contact nationaux sont régies par le droit applicable de l'État membre concerné.
3. Lorsqu'il effectue une recherche sous la forme d'une demande sortante, le point de contact national de l'État membre de l'infraction utilise un numéro d'immatriculation complet.
Ces recherches sont effectuées dans le respect des procédures décrites au chapitre 3 de l'annexe de la décision 2008/616/JAI, à l'exception du chapitre 3, point 1, de l'annexe de ladite décision, pour lequel l'annexe I de la présente directive s'applique.
L'État membre de l'infraction utilise, en vertu de la présente directive, les données obtenues aux fins d'établir qui est personnellement responsable des infractions en matière de sécurité routière énumérées à l'article 2 de la présente directive.
4. Les États membres prennent toutes les mesures nécessaires pour s'assurer que l'échange d'informations s'effectue par des moyens électroniques interopérables, sans échange de données provenant d'autres bases de données qui ne sont pas utilisées aux fins de la présente directive. Les États membres veillent à ce que cet échange d'informations présente un bon rapport coût-efficacité et qu'il soit sécurisé. Les États membres veillent à la sécurité et à la protection des données transmises en utilisant, dans la mesure du possible, les applications informatiques existantes, par exemple l'application visée à l'article 15 de la décision 2008/616/JAI, ainsi que les versions modifiées de ces applications informatiques, dans le respect de l'annexe I de la présente directive et du chapitre 3, points 2 et 3, de l'annexe de la décision 2008/616/JAI. Les versions modifiées des applications informatiques couvrent à la fois l'échange en ligne en temps réel et le mode d'échange par lots, celui-ci permettant d'échanger en un seul message des demandes ou réponses multiples.
5. Chaque État membre prend en charge ses propres coûts afférents à la gestion, à l'utilisation et à la maintenance des applications informatiques visées au paragraphe 4.
Article 5
Lettre de notification relative aux infractions en matière de sécurité routière
1. L'État membre de l'infraction décide d'engager ou non des poursuites à propos des infractions en matière de sécurité routière énumérées à l'article 2.
Lorsque l'État membre de l'infraction décide d'engager ces poursuites, il en informe, conformément à son droit interne, le propriétaire ou le détenteur du véhicule ou toute autre personne identifiée soupçonnée d'avoir commis l'infraction en matière de sécurité routière.
Les informations communiquées comprennent, conformément au droit interne, les conséquences juridiques de ladite infraction sur le territoire de l'État membre de l'infraction en vertu du droit dudit État membre.
2. Lorsqu'il envoie la lettre de notification au propriétaire ou au détenteur du véhicule ou à toute autre personne identifiée soupçonnée d'avoir commis l'infraction en matière de sécurité routière, l'État membre de l'infraction y inclut, conformément à son droit interne, toutes les informations pertinentes, notamment la nature de cette infraction en matière de sécurité routière, le lieu, la date et l'heure de l'infraction, le titre des textes de droit interne qui ont été violés et la sanction ainsi que, s'il y a lieu, des informations sur l'appareil utilisé pour détecter l'infraction. À cette fin, l'État membre de l'infraction peut utiliser le modèle figurant à l'annexe II.
3. Lorsque l'État membre de l'infraction décide d'engager des poursuites à propos des infractions en matière de sécurité routière énumérées à l'article 2, il envoie la lettre de notification dans la langue utilisée dans le document d'immatriculation du véhicule, s'il est disponible, ou dans l'une des langues officielles de l'État membre d'immatriculation, afin de garantir le respect des droits fondamentaux.
Article 6
Rapports communiqués par les États membres à la Commission
Chaque État membre adresse un rapport complet à la Commission au plus tard le 6 mai 2016, et tous les deux ans par la suite.
Le rapport complet indique le nombre de recherches automatisées effectuées par l'État membre de l'infraction à la suite d'infractions commises sur son territoire et adressées au point de contact national de l'État membre d'immatriculation, ainsi que le type d'infractions au sujet desquelles des demandes ont été envoyées et le nombre de demandes ayant échoué.
Le rapport complet inclut également une description de la situation au niveau national concernant la suite donnée aux infractions en matière de sécurité routière, sur la base de la proportion d'infractions ayant fait l'objet de lettres de notification.
Article 7
Protection des données
1. Les dispositions relatives à la protection des données énoncées dans la directive 95/46/CE sont applicables aux données à caractère personnel traitées en vertu de la présente directive.
2. Plus particulièrement, chaque État membre veille à ce que les données à caractère personnel traitées en vertu de la présente directive soient, dans un délai approprié, rectifiées lorsqu'elles sont inexactes, ou effacées ou verrouillées lorsqu'elles ne sont plus nécessaires, conformément aux articles 6 et 12 de la directive 95/46/CE, et qu'un délai de conservation des données soit fixé conformément à l'article 6 de ladite directive.
Les États membres veillent à ce que toutes les données à caractère personnel traitées en vertu de la présente directive ne soient utilisées qu'aux fins de l'objectif énoncé à l'article 1er de la présente directive, et que les intéressés aient des droits d'information, d'accès, de rectification, d'effacement et de verrouillage des données, un droit à réparation et un droit à un recours juridictionnel qui soient identiques à ceux adoptés en vertu du droit interne en application des dispositions pertinentes de la directive 95/46/CE.
3. Toute personne concernée a le droit d'obtenir des informations sur les données à caractère personnel enregistrées dans l'État membre d'immatriculation qui ont été transmises à l'État membre de l'infraction, y compris la date de la demande et l'autorité compétente de l'État membre de l'infraction.
Article 8
Information des usagers de la route dans l'Union
1. La Commission met à disposition sur son site internet, dans toutes les langues officielles des institutions de l'Union, un résumé des règles qui sont en vigueur dans les États membres et qui entrent dans le champ d'application de la présente directive. Les États membres fournissent à la Commission les informations concernant ces règles.
2. Les États membres fournissent aux usagers de la route les informations nécessaires sur les règles applicables sur leur territoire et sur les mesures d'application de la présente directive en association avec, parmi d'autres organisations, des organismes de prévention routière, des organisations non gouvernementales actives dans le domaine de la sécurité routière et des clubs automobiles.
Article 9
Actes délégués
La Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l'article 10 en ce qui concerne la mise à jour de l'annexe I au vu des progrès techniques afin de tenir compte des modifications pertinentes des décisions Prüm ou lorsque l'exigent des actes juridiques de l'Union touchant directement à la mise à jour de l'annexe I.
Article 10
Exercice de la délégation
1. Le pouvoir d'adopter des actes délégués conféré à la Commission est soumis aux conditions fixées au présent article.
2. Le pouvoir d'adopter des actes délégués visé à l'article 9 est conféré à la Commission pour une période de cinq ans à compter du 13 mars 2015. La Commission élabore un rapport relatif à la délégation de pouvoir au plus tard neuf mois avant la fin de la période de cinq ans. La délégation de pouvoir est tacitement prorogée pour des périodes d'une durée identique, sauf si le Parlement européen ou le Conseil s'oppose à cette prorogation trois mois au plus tard avant la fin de chaque période.
3. La délégation de pouvoir visée à l'article 9 peut être révoquée à tout moment par le Parlement européen ou le Conseil. La décision de révocation met fin à la délégation de pouvoir qui y est précisée. La révocation prend effet le jour suivant celui de la publication de ladite décision au Journal officiel de l'Union européenne ou à une date ultérieure qui est précisée dans ladite décision. Elle ne porte pas atteinte à la validité des actes délégués déjà en vigueur.
4. Il importe tout particulièrement que la Commission procède comme elle le fait habituellement et consulte des experts, y compris des experts des États membres, avant d'adopter ces actes délégués. Aussitôt qu'elle adopte un acte délégué, la Commission le notifie au Parlement européen et au Conseil simultanément.
5. Un acte délégué adopté en vertu de l'article 9 n'entre en vigueur que si le Parlement européen ou le Conseil n'a pas exprimé d'objections dans un délai de deux mois à compter de la notification de cet acte au Parlement européen et au Conseil ou si, avant l'expiration de ce délai, le Parlement européen et le Conseil ont tous deux informé la Commission de leur intention de ne pas exprimer d'objections. Ce délai est prolongé de deux mois à l'initiative du Parlement européen ou du Conseil.
Article 11
Révision de la directive
Sans préjudice des dispositions figurant à l'article 12, paragraphe 1, deuxième alinéa, la Commission transmet au Parlement européen et au Conseil, au plus tard le 7 novembre 2016, un rapport sur l'application de la présente directive par les États membres. Dans son rapport, la Commission se concentre notamment sur les aspects suivants et présente, s'il y a lieu, des propositions pour les couvrir:
-
une évaluation de la nécessité d'ajouter d'autres infractions en matière de sécurité routière au champ d'application de la présente directive,
-
une évaluation de l'efficacité de la présente directive quant à la réduction du nombre de victimes sur les routes de l'Union,
-
une évaluation de la nécessité de mettre au point des normes communes pour les équipements de contrôle automatique et pour les procédures. Dans ce contexte, la Commission est invitée à élaborer des lignes directrices en matière de sécurité routière au niveau de l'Union, dans le cadre de la politique commune des transports, afin d'assurer une plus grande convergence au niveau de l'application des règles de circulation routière par les États membres grâce à des méthodes et à des pratiques comparables. Ces lignes directrices peuvent porter au moins sur les infractions énumérées à l'article 2, points a) à d),
-
une évaluation de la nécessité de renforcer l'application des sanctions en ce qui concerne les infractions en matière de sécurité routière et de proposer des critères communs en ce qui concerne les procédures de suivi en cas de non-paiement d'une pénalité financière, dans le cadre de toutes les politiques pertinentes de l'Union, y compris la politique commune des transports,
-
des possibilités d'harmoniser, le cas échéant, les règles de circulation routière,
-
une évaluation des applications informatiques visées à l'article 4, paragraphe 4, en vue d'assurer la bonne application de la présente directive, ainsi qu'un échange des données particulières relatives à l'immatriculation des véhicules d'une façon efficace, rapide, sécurisée et confidentielle.
Article 12
Transposition
1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 6 mai 2015. Ils communiquent immédiatement à la Commission le texte de ces dispositions.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
Par dérogation au premier alinéa, le Royaume de Danemark, l'Irlande et le Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d'Irlande du Nord peuvent reporter au 6 mai 2017 la date visée au premier alinéa.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 13
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le quatrième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Article 14
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Strasbourg, le 11 mars 2015.