РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 март 2013 година
за определяне на годишните разпределени количества емисии за държавите членки за периода от 2013 до 2020 г. съгласно Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2013) 1708)
(2013/162/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (1), и по-специално член 3, параграф 2, четвърта алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Емисиите на парников газ от инсталации, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (2), получени от регистъра на ЕС, решенията на Комисията, националните разпределителни планове и официалната кореспонденция между Комисията и съответните държави членки, представляват проверени данни за емисиите по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(2)
Общите емисии на парников газ от газове и дейности, както са определени в член 2, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО, подадени в съответствие с Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и за прилагане на Протокола от Киото (3), за 2012 г., както са установени след първоначалния преглед от 2012 г., проведен от Комисията съгласно насоките за техническия преглед през 2012 г. на инвентаризациите на емисиите на парников газ (4), представляват преразгледани данни за емисиите на парников газ за 2005 г., 2008 г., 2009 г. и 2010 г. по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(3)
С цел да се осигури съгласуваност между определянето на годишните разпределени количества емисии и докладваните емисии на парников газ за всяка година, годишните разпределени количества емисии за държавите членки следва да бъдат изчислени, като се приложат и стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17. Годишното разпределено количество емисии, както е изчислено, следва да се прилага от първата година, за която докладването на инвентаризациите на парников газ, използващи тези нови стойности на потенциала за глобално затопляне, стане задължително съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО.
(4)
Данните, които понастоящем се докладват в националните инвентаризации на парников газ и националните регистри и регистъра на ЕС, не са достатъчни, за да се определят на равнище държави членки емисиите на CO2 от гражданското въздухоплаване в национален мащаб, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО. Емисиите на CO2 от полети, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО, представляват само много малка част от общото количество емисии на парников газ и събирането на допълнителна информация за тези емисии би създало несъразмерна административна тежест. Поради това количеството на емисиите на CO2 от категория на инвентаризация „1.A.3.A гражданско въздухоплаване“ следва да се счита за равно на нула за целите на определяне на годишните разпределени количества емисии.
(5)
Годишното разпределено количество емисии за всяка държава членка за 2020 г. следва да се изчисли, като се извади количеството проверени емисии на парников газ от инсталации, които са съществували през 2005 г., от преразгледаните емисии на парников газ за 2005 г., и резултатът се коригира с процента, посочен в приложение II към Решение № 406/2009/ЕО.
(6)
Количеството проверени емисии на парников газ от инсталации следва да се определи, както следва:
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2005 г.: количеството на емисиите от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г., коригирано с количеството на емисиите на парников газ от тези инсталации, които са били включени или изключени от схемата за търговия с емисии от 2008 до 2012 г. поради коригиран обхват, приложен от държавите членки, и количеството на емисиите на парников газ от инсталации, които са изключени временно за 2005 г., но не са изключени между 2008 г. и 2012 г. от схемата за търговия с емисии;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2007 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2007 г.;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2013 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г. (така, както са съобщени от съответната държава членка и преразгледани от Комисията).
(7)
Средното количество на емисиите на парников газ през 2009 г. на държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли, като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. в съответната държава членка от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(8)
Годишното разпределено количество емисии за държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО за периода 2013-2019 г. следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност средното количество на емисиите на парников газ на тази държава членка за 2009 г. и крайна стойност нейното годишно разпределено количество емисии за 2020 г.
(9)
Годишното разпределено количество емисии за 2013 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации в съответната държава членка, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(10)
Годишното разпределено количество емисии за периода 2014-2019 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност годишното разпределено количество емисии за тази държава членка за 2013 г. и крайна стойност нейното годишното разпределено количество емисии за 2020 г.
(11)
Проверените емисии на парников газ от инсталациите, които са включени едностранно в схемата за търговия с емисии в съответствие с член 24 от Директива 2003/87/ЕО през периода 2008-2012 г., не трябва да се включват в средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г., тъй като това ще доведе до двойно отчитане на емисиите на парников газ при бъдещи корекции на годишните разпределени количества емисии съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
(12)
С оглед на присъединяването на Хърватия към Съюза нейното годишно разпределено количество емисии за всяка година в периода 2013-2020 г. следва да се определя, като се използва същата методика като за останалите държави членки. Тези стойности следва да станат приложими на датата на присъединяване на Хърватия.
(13)
Предвид приемането от Европейския съвет на Решение 2012/419/ЕС от 11 юли 2012 г. за изменение на статута на Майот по отношение на Европейския съюз (5), считано от 2014 г., годишното разпределено количество емисии за Франция, считано от 2014 г. се изчислява, като се вземат предвид съответните преразгледани емисии на парников газ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Годишните разпределени количества емисии за всяка държава членка за всяка година от периода 2013-2020 г. са определени в приложение I и се прилагат с евентуалните корекции, публикувани съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
Член 2
Независимо от разпоредбите на член 1, когато акт, приет съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО, предвижда държавите членки да представят инвентаризации на емисиите на парников газ, определени чрез стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17 на Конференцията на страните по Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата, годишните разпределени количества емисии, определени в приложение II, се прилагат, считано от първата година, за която такова докладване на инвентаризациите на емисиите на парников газ е станало задължително.
Член 3
Годишните разпределени количества емисии за Хърватия, както са определени в приложение I, се прилагат от датата на влизане в сила на Договора за присъединяване на Хърватия.
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 26 март 2013 година.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 26 mars 2013
relative à la détermination des allocations annuelles de quotas d’émission des États membres pour la période 2013-2020 conformément à la décision no 406/2009/CE du Parlement européen et du Conseil
[notifiée sous le numéro C(2013) 1708]
(2013/162/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la décision no 406/2009/CE du Parlement européen et du Conseil du 23 avril 2009 relative à l’effort à fournir par les États membres pour réduire leurs émissions de gaz à effet de serre afin de respecter les engagements de la Communauté en matière de réduction de ces émissions jusqu’en 2020 (1), et notamment son article 3, paragraphe 2, quatrième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Les émissions de gaz à effet de serre provenant des installations couvertes par la directive 2003/87/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 octobre 2003 établissant un système d’échange de quotas d’émission de gaz à effet de serre dans la Communauté et modifiant la directive 96/61/CE du Conseil (2), telles qu’établies à partir du registre de l’Union, des décisions de la Commission, des plans nationaux d’allocation de quotas et de la correspondance officielle entre la Commission et les États membres respectifs, constituent des données d’émission vérifiées, au sens de l’article 3, paragraphe 2, quatrième alinéa, de la décision no 406/2009/CE.
(2)
Les données relatives aux émissions totales de gaz à effet de serre provenant des gaz et des activités définis à l’article 2, paragraphe 1, de la décision no 406/2009/CE, présentées en 2012 en vertu de la décision no 280/2004/CE du Parlement européen et du Conseil du 11 février 2004 relative à un mécanisme pour surveiller les émissions de gaz à effet de serre dans la Communauté et mettre en œuvre le protocole de Kyoto (3), et établies à la suite du premier examen réalisé par la Commission, en 2012, conformément aux lignes directrices relatives à l’examen technique de 2012 des inventaires des émissions de gaz à effet de serre (4), constituent des données d’émission actualisées pour les années 2005, 2008, 2009 et 2010, au sens de l’article 3, paragraphe 2, quatrième alinéa, de la décision no 406/2009/CE.
(3)
Afin de garantir la cohérence entre la détermination des allocations annuelles de quotas d’émission et les émissions de gaz à effet de serre déclarées pour chaque année, les allocations annuelles de quotas d’émission des États membres devraient être calculées en appliquant également les valeurs du potentiel de réchauffement planétaire (PRP) qui figurent dans le quatrième rapport d’évaluation du GIEC, adopté par la décision 15/CP.17. L’allocation annuelle de quotas d’émission ainsi calculée devrait s’appliquer à compter de la première année pour laquelle la notification des inventaires des gaz à effet de serre établis à l’aide de ces nouvelles valeurs du potentiel de réchauffement planétaire devient obligatoire, en vertu de l’article 3 de la décision no 280/2004/CE.
(4)
Les données consignées à l’heure actuelle dans les inventaires nationaux des gaz à effet de serre, ainsi que dans les registres nationaux et dans celui de l’Union, ne permettent pas de déterminer, au niveau des États membres, les émissions de CO2 de l’aviation civile qui ne sont pas couvertes par la directive 2003/87/CE. Les émissions de CO2 provenant des vols non couverts par la directive 2003/87/CE ne représentent qu’une très faible proportion de l’ensemble des émissions de gaz à effet de serre, et la collecte d’informations complémentaires sur ces émissions créerait une charge administrative disproportionnée. Par conséquent, il convient de considérer la quantité d’émissions de CO2 relevant de la catégorie «1.A.3.A Aviation civile» de l’inventaire comme étant égale à zéro aux fins de la détermination des allocations annuelles de quotas d’émission.
(5)
Les allocations annuelles de quotas d’émission d’un État membre pour l’année 2020 devraient être calculées en déduisant les émissions vérifiées de gaz à effet de serre provenant des installations qui existaient en 2005 des émissions actualisées de gaz à effet de serre pour l’année 2005 et en ajustant le résultat à l’aide du pourcentage indiqué à l’annexe II de la décision no 406/2009/CE.
(6)
La quantité d’émissions vérifiées de gaz à effet de serre provenant des installations devrait être déterminée comme suit:
-
pour les États membres qui ont participé au système d’échange de quotas d’émission dès 2005: la quantité d’émissions des installations couvertes par la directive 2003/87/CE en 2005, corrigée pour tenir compte, d’une part, de la quantité d’émissions de gaz à effet de serre des installations qui ont été incluses dans le système d’échange de quotas d’émission ou exclues dudit système entre 2008 et 2012 en raison d’une adaptation du champ d’application mise en œuvre par les États membres, et d’autre part, de la quantité d’émissions de gaz à effet de serre des installations exclues temporairement du système d’échange de quotas d’émission en 2005, mais pas exclues entre 2008 et 2012,
-
pour les États membres qui ont participé au système d’échange de quotas d’émission à partir de 2007: la quantité d’émissions de gaz à effet de serre des installations couvertes par la directive 2003/87/CE en 2007,
-
pour les États membres qui participent au système d’échange de quotas d’émission à partir de 2013: la quantité d’émissions de gaz à effet de serre des installations couvertes par la directive 2003/87/CE en 2005 (telle que déclarée par l’État membre concerné et réexaminée par la Commission).
(7)
Pour l’année 2009, la quantité moyenne d’émissions de gaz à effet de serre d’un État membre ayant une limite positive d’émissions de gaz à effet de serre en vertu de l’annexe II de la décision no 406/2009/CE devrait être calculée en déduisant la quantité moyenne d’émissions vérifiées de gaz à effet de serre provenant des installations couvertes par la directive 2003/87/CE en 2008, en 2009 et en 2010 dans l’État membre concerné de la moyenne de ses émissions totales actualisées de gaz à effet de serre pour les années 2008, 2009 et 2010.
(8)
Pour les années 2013 à 2019, l’allocation annuelle de quotas d’émission d’un État membre ayant une limite positive d’émissions de gaz à effet de serre en vertu de l’annexe II de la décision no 406/2009/CE devrait être établie suivant une trajectoire linéaire, à partir de la moyenne des émissions de gaz à effet de serre de cet État membre en 2009 et jusqu’à la détermination de son allocation annuelle de quotas d’émission pour 2020.
(9)
Pour l’année 2013, l’allocation annuelle de quotas d’émission d’un État membre ayant une limite négative d’émissions de gaz à effet de serre en vertu de l’annexe II de la décision no 406/2009/CE devrait être calculée en déduisant la quantité moyenne d’émissions vérifiées de gaz à effet de serre provenant des installations couvertes par la directive 2003/87/CE en 2008, en 2009 et en 2010 dans l’État membre concerné de la moyenne de ses émissions totales actualisées de gaz à effet de serre pour les années 2008, 2009 et 2010.
(10)
Pour les années 2014 à 2019, l’allocation annuelle de quotas d’émission d’un État membre ayant une limite négative d’émissions de gaz à effet de serre en vertu de l’annexe II de la décision no 406/2009/CE devrait être définie suivant une trajectoire linéaire, à partir de l’allocation annuelle d’émissions de cet État membre pour 2013 et jusqu’à la détermination de son allocation annuelle de quotas d’émissions pour l’année 2020.
(11)
Les émissions vérifiées de gaz à effet de serre des installations unilatéralement incluses dans le système d’échange de quotas d’émission conformément à l’article 24 de la directive 2003/87/CE au cours de la période de 2008 à 2012 ne devraient pas être comptabilisées dans la quantité moyenne d’émissions vérifiées de gaz à effet de serre provenant des installations couvertes par la directive 2003/87/CE en 2008, en 2009 et en 2010, car cela entraînerait un double comptage des émissions de gaz à effet de serre lors des futurs ajustements des allocations annuelles de quotas d’émission en vertu de l’article 10 de la décision no 406/2009/CE.
(12)
Étant donné l’adhésion prochaine de la Croatie à l’Union, son allocation annuelle de quotas d’émission pour chaque année de la période 2013-2020 devrait être déterminée en utilisant la même méthode que pour les autres États membres. Ces valeurs devraient s’appliquer à compter de la date d’adhésion de la Croatie.
(13)
Du fait de l’adoption, par le Conseil européen, de la décision 2012/419/UE du 11 juillet 2012 modifiant le statut à l’égard de l’Union européenne de Mayotte (5) à compter de 2014, les allocations annuelles de quotas d’émission pour la France à partir de 2014 sont calculées en tenant compte des émissions pertinentes actualisées de gaz à effet de serre.
(14)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité du changement climatique,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Les allocations annuelles de quotas d’émission de chaque État membre pour chaque année de la période 2013-2020 figurent à l’annexe I et s’appliquent sous réserve de tout ajustement publié en vertu de l’article 10 de la décision no 406/2009/CE.
Article 2
Par dérogation à l’article 1er, dans le cas où un acte adopté en vertu de l’article 3 de la décision no 280/2004/CE prévoit que les États membres présentent des inventaires des émissions de gaz à effet de serre établis à l’aide des valeurs de potentiel de réchauffement planétaire figurant dans le 4e rapport d’évaluation du GIEC adopté par la décision 15/CP.17 de la conférence des parties à la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques, les allocations annuelles de quotas d’émission déterminées à l’annexe II s’appliquent à compter de la première année pour laquelle la notification des inventaires des gaz à effet de serre devient obligatoire.
Article 3
Les allocations annuelles de quotas d’émission pour la Croatie déterminées à l’annexe I s’appliquent à compter de la date d’entrée en vigueur du traité d’adhésion de la Croatie.
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 26 mars 2013.