ДИРЕКТИВА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ 2014/21/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 6 февруари 2014 година
за определяне на минимални условия и класове на Съюза за предбазов посадъчен материал от картофи
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2002/56/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията с посадъчен материал от картофи (1), и по-специално член 18, буква в) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В посадъчния материал от картофи се натрупват болести с всеки изминал цикъл на възпроизводство. Поради това за добрата работа на системите за производство на посадъчен материал от картофи е необходимо наличието на здрав изходен материал, който се възпроизвежда с минимална степен на влошаване.
(2)
Наличието на различни национални стандарти за производството на предбазов посадъчен материал от картофи затруднява търговията с този вид картофи в Съюза и възпрепятства функционирането на вътрешния пазар. Поради това е целесъобразно да се установят минимални условия, при които предбазовият посадъчен материал от картофи може да се търгува на цялата територия на Съюза. Тези условия следва да обхващат изисквания за болести, симптоми и дефекти, както и изисквания за производството за предбазов посадъчен материал от картофи и за партидите с такива картофи, за да се гарантира производството и търговията със здрав и качествен предбазов посадъчен материал от картофи.
(3)
При определянето на тези условия следва да се вземат под внимание стандартът, разработен от Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН), относно търговията и търговския качествен контрол на посадъчен материал от картофи, както и съответните стандарти по Международната конвенция по растителна защита и Европейската и средиземноморска организация за растителна защита (EPPO) предвид научно-техническия напредък. Целта на тези стандарти е да се улесни международната търговия, като се насърчи висококачественото производство, повиши се рентабилността и се защитят интересите на потребителите.
(4)
С оглед на производствените практики на производителите и търсенето на потребителите на предбазов посадъчен материал от картофи е целесъобразно минималните условия за предбазовия посадъчен материал от картофи да включват също така възможността за търговията им с класове на Съюза. За предбазовия посадъчен материал от картофи следва да се прилагат два от класовете на Съюза („клас PBTC на Съюза“ и „клас PB на Съюза“) в съответствие със съществуващите производствени практики относно предбазовия посадъчен материал от картофи „клас PBTC“ и предбазовия посадъчен материал от картофи „клас PB“. За тези класове следва да се приемат отделни условия за клас относно болестите, симптомите, дефектите, изискванията за производство и поколенията.
(5)
За ефективното им прилагане в правилата следва също така да се предвидят разпоредби относно официалното изпитване и официалните полеви инспекции.
(6)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1.
„растение майка“ означава определено растение, от което е взет материал за размножаване;
2.
„микроразмножаване“ означава практиката за бързо възпроизводство на растителен материал, за да се получат голям брой растения, като се използва in vitro култура от диференцирани вегетативни пъпки или меристеми, взети от дадено растение.
Член 2
Минимални условия за предбазовия посадъчен материал от картофи
1. Държавите членки гарантират, че предбазовият посадъчен материал отговаря на следните минимални условия:
а)
произлиза от растения майки, свободни от следните вредители: Pectobacterium spp., Dickeya spp., вирус на листното завиване при картофите, вирус по картофа A, вирус по картофа M, вирус по картофа S, вирус по картофа X и вирус по картофа Y;
б)
свободни са от симптоми на болестта черно краче;
в)
общият брой на растенията с отклонения от нормите за растеж на сорта и броят на растенията от други сортове не надвишава 0,01 %;
г)
в прякото поколение броят на растенията, показващи симптоми на вироза, не надвишава 0,5 %;
д)
броят на подрастващите растения с образуване на мозаични петна и броят на растенията с признаци за наличие на вирус на листното завиване при картофите не надвишава 0,1 %;
е)
максималният брой на полевите поколения е четири.
2. Държавите членки предвиждат, че предбазовият посадъчен материал от картофи може да се търгува като клас PBTC на Съюза и клас PB на Съюза в съответствие с условията, определени в приложението.
3. Съответствието с изискванията по параграф 1, букви б), в) и д) се установява с провеждането на официални полеви инспекции. При наличие на съмнение инспекциите се допълват с официални изпитвания на листата.
Когато се използват методите на микроразмножаването, съответствието с условието по параграф 1, буква а) се установява чрез официално изпитване на растението майка или чрез изпитването му под официален надзор.
Когато се използват методи на селекция чрез клониране, съответствието с условието по параграф 1, буква а) се установява чрез официално изпитване на материала за размножаване от клонираното растение или чрез изпитването му под официален надзор.
Член 3
Минимални условия за партиди с предбазов посадъчен материал от картофи
Държавите членки гарантират, че партидите с предбазов посадъчен материал от картофи отговарят на следните минимални условия:
а)
наличието на земен примес и чужди тела не надвишава 1,0 % от масата;
б)
броят на картофите, засегнати от гниене, различно от пръстеновидно гниене или бактериално кафяво гниене, не е в количество, надвишаващо 0,2 % от масата;
в)
броят на картофите с външни дефекти, включително деформация или наранени клубени, не надвишава 3,0 % от масата;
г)
броят на картофите, засегнати от корковидна краста, при които поразената площ на повърхността е над една трета, не надвишава 5,0 % от масата;
д)
броят на картофите, засегнати от черна шарка, при които поразената площ на повърхността е над 10,0 %, не надвишава 1,0 % от масата;
е)
броят на картофите, засегнати от прашеста краста, при които поразената площ на повърхността е над 10,0 %, не надвишава 1,0 % от масата;
ж)
спаружените клубени поради прекомерна дехидратация или дехидратация, причинена от сребриста краста, не надвишават 0,5 % от масата;
з)
общият брой на картофите, посочени в букви б) - ж), не надвишава 6,0 % от масата.
Член 4
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват не по-късно от 31 декември 2015 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби считано от 1 януари 2016 г.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 5
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 6 февруари 2014 година.
DIRECTIVE D’EXÉCUTION 2014/21/UE DE LA COMMISSION
du 6 février 2014
portant définition de conditions minimales et de classes de l’Union pour les plants de pommes de terre prébase
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2002/56/CE du Conseil du 13 juin 2002 concernant la commercialisation des plants de pommes de terre (1) et, notamment, son article 18, point c),
considérant ce qui suit:
(1)
Les plants de pommes de terre accumulent progressivement des maladies à chaque cycle de multiplication. Le bon fonctionnement des systèmes de production de plants de pommes de terre exige donc un matériel de base multiplié à un taux de dégénération minimal.
(2)
L’existence de normes nationales différentes pour la production de plants de pommes de terre prébase entrave la commercialisation de ces pommes de terre dans l’Union et nuit au bon fonctionnement du marché intérieur. Par conséquent, il y a lieu d’établir des conditions minimales auxquelles la commercialisation des plants de pommes de terre prébase peut s’opérer dans l’Union. Ces conditions doivent porter sur les maladies, symptômes, défauts et exigences de production applicables aux plants de pommes de terre prébase et aux lots de ces pommes de terre, de manière à garantir la production et la commercialisation de plants de pommes de terre prébase sains et de qualité supérieure.
(3)
Au vu des avancées de la technique et de la science, il convient que ces conditions tiennent compte de la norme de la Commission économique des Nations unies pour l’Europe (CEE-ONU) concernant la commercialisation et le contrôle de la qualité commerciale des plants de pomme de terre, ainsi que des normes correspondantes de la convention internationale pour la protection des végétaux (CIPV) et de l’Organisation européenne et méditerranéenne pour la protection des plantes (OEPP). Ces normes concourent à faciliter le commerce international, à favoriser la production de produits de qualité, à améliorer la rentabilité et à protéger les intérêts des consommateurs.
(4)
Eu égard aux pratiques de production des fournisseurs, et à la demande des utilisateurs de plants de pommes de terre prébase, il convient d’inclure également, dans les conditions minimales applicables aux plants de pomme de terre prébase, la possibilité de les commercialiser en tant que classes de l’Union. Deux classes de l’Union doivent s’appliquer aux plants de pomme de terre prébase («classe de l’Union PBTC» et «classe de l’Union PB»), conformément aux pratiques de production existantes pour les plants de pomme de terre prébase de la classe PBTC et pour les plants de pomme de terre prébase de la classe PB. L’adoption de conditions différentes par classe est donc requise pour les maladies, les symptômes, les défauts, les exigences de production et les générations relatives à ces classes.
(5)
Pour être efficaces, ces règles doivent également établir des dispositions pour les essais officiels et les inspections officielles sur le terrain.
(6)
Les mesures prévues à la présente directive sont conformes à l’avis du comité permanent des semences et plants agricoles, horticoles et forestiers,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
1.
«plante mère», une plante identifiée à partir de laquelle du matériel est prélevé à des fins de propagation;
2.
«micro-propagation», la pratique consistant à multiplier rapidement du matériel végétal pour produire un grand nombre de plantes, en utilisant la culture in vitro de méristème ou de bourgeons végétatifs différentiés issus d’une plante.
Article 2
Conditions minimales à remplir par les plants de pommes de terre prébase
1. Les États membres veillent à ce que les plants de pommes de terre prébase remplissent les conditions minimales suivantes:
a)
ils sont issus de plantes mères exemptes des organismes nuisibles suivants: Pectobacterium spp., Dickeya spp., virus de l’enroulement de la pomme de terre, virus A de la pomme de terre, virus M de la pomme de terre, virus S de la pomme de terre, virus X de la pomme de terre et virus Y de la pomme de terre;
b)
ils sont dépourvus des symptômes de jambe noire;
c)
le nombre de plantes non conformes à la variété et celui de plantes de variétés étrangères ne dépassent pas, au total, 0,01 %;
d)
dans la descendance directe, le nombre de plantes présentant des symptômes de viroses ne dépasse pas 0,5 %;
e)
le nombre de plantes présentant des symptômes de mosaïque ou des symptômes causés par le virus de l’enroulement ne dépasse pas 0,1 %;
f)
le nombre maximal de générations en champ est de quatre.
2. Les États membres veillent à ce que les plants de pomme de terre prébase puissent être commercialisés en tant que «classe de l’Union PBTC» et «classe de l’Union PB», conformément aux conditions définies à l’annexe.
3. Le respect des exigences établies au paragraphe 1, points b), c) et e), est vérifié par des inspections officielles sur le terrain. En cas de doute, ces inspections sont complétées par des essais officiels sur les feuilles.
Lorsque des méthodes de micropropagation sont utilisées, le respect des dispositions du paragraphe 1, point a), vérifié par des essais officiels ou des essais sur la plante mère effectués sous contrôle officiel.
Lorsque des méthodes de sélection clonale sont utilisées, le respect des dispositions du paragraphe 1, point a), est vérifié par des essais officiels ou des essais sur le stock clonal effectués sous contrôle officiel.
Article 3
Conditions minimales à remplir par les lots de plants de pommes de terre prébase
Les États membres veillent à ce que les lots de plants de pommes de terre prébase remplissent les conditions minimales suivantes:
a)
le volume de terre et de corps étrangers ne dépasse pas 1 % de la masse;
b)
les pommes de terre atteintes de pourriture autre que le flétrissement bactérien ou la pourriture brune ne sont pas présentes en quantité supérieure à 0,2 % de la masse;
c)
les pommes de terre présentant des défauts externes, y compris les tubercules déformés ou endommagés, ne dépassent pas 3 % de la masse;
d)
les pommes de terre atteintes de gale commune sur plus d’un tiers de leur surface ne dépassent pas 5 % de la masse;
e)
les pommes de terre atteintes du rhizoctone brun sur plus de 10 % de leur surface ne dépassent pas 1 % de la masse;
f)
les plants de pommes de terre atteints de gale poudreuse sur plus de 10 % de leur surface ne dépassent pas 1 % de la masse;
g)
les tubercules flétris à la suite d’une déshydratation excessive ou d’une déshydratation causée par la gale argentée ne dépassent pas 0,5 % de la masse;
h)
le nombre total de pommes de terre telles que celles visées aux points b) à g) ne dépasse pas 6 % de la masse.
Article 4
Transposition
1. Les États membres adoptent et publient, au plus tard le 31 décembre 2015, les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive. Ils communiquent immédiatement le texte de ces dispositions à la Commission.
Ils appliquent ces dispositions à partir du 1er janvier 2016.
Lorsqu’elles seront adoptées par les États membres, ces dispositions contiendront une référence à la présente directive ou seront accompagnées d’une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des principales dispositions de droit interne qu’ils adoptent dans le domaine couvert par la présente directive.
Article 5
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 6
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 6 février 2014.