ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/2203 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 ноември 2015 година
относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с казеините и казеинатите, предназначени за консумация от човека, и за отмяна на Директива 83/417/ЕИО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В Директива 83/417/ЕИО на Съвета (3) се предвижда сближаването на законодателствата на държавите-членки относно определени лактопротеини (казеини и казеинати), предназначени за консумация от човека. След влизането в сила на посочената директива настъпиха някои промени, по-специално разработването на всеобхватна правна рамка на законодателството в областта на храните и приемането от Комисията за Кодекс алиментариус на международен стандарт за казеинови продукти за хранителни цели („стандарт на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели“), които трябва да бъдат взети под внимание.
(2)
С Директива 83/417/ЕИО се предоставят правомощия на Комисията за изпълнение на някои от разпоредбите на директивата. С влизането в сила на Договора от Лисабон е необходимо тези правомощия да бъдат приведени в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“).
(3)
Поради това, за по-голяма яснота, Директива 83/417/ЕИО следва да бъде отменена и заменена с нова директива.
(4)
В Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (4) се съдържат общи, хоризонтални и единни правила на Съюза относно приемането на спешни мерки за храни и фуражи. Ето защо свързаните с това разпоредби на Директива 83/417/ЕИО вече не са необходими.
(5)
В Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5) се съдържат общи, хоризонтални и единни правила на Съюза относно методите за вземане на проби и анализ на храните. Ето защо свързаните с това разпоредби на Директива 83/417/ЕИО вече не са необходими.
(6)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6) в рамките на отношенията между стопанските субекти трябва да се предоставя достатъчно информация, за да се гарантира наличността и точността на информацията за храните за крайния потребител. Тъй като обхванатите от настоящата директива продукти са предназначени за продажба от стопански субект на стопански субект с цел приготвяне на хранителни продукти, целесъобразно е специалните правила, които вече са включени в Директива 83/417/ЕИО, да се запазят и адаптират спрямо настоящата правна рамка и да се опростят. С тези специални правила следва да се уточни информацията, която следва да се предоставя по отношение на продуктите, обхванати от настоящата директива, в отношенията между стопанските субекти, за да може, от една страна, на стопанските субекти в хранителната промишленост да се предостави информацията, която им е необходима за етикетирането на крайните продукти, например когато става въпрос за алергени, а от друга страна да се избегне възможността тези продукти да бъдат объркани с подобни продукти, които не са предназначени или не са подходящи за консумация от човека.
(7)
В Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) се съдържа определение на „добавки в храните“ и „спомагателни вещества“, които са наречени „технологични съставки“ в Директива 83/417/ЕИО. Следователно в настоящата директива следва да се използват термините „добавки в храните“ и „спомагателни вещества“ вместо „технологични съставки“. Използването на тази терминология би било в съответствие и със стандарта на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели.
(8)
Другите термини и позовавания, използвани в приложенията към Директива 83/417/ЕИО, следва да бъдат адаптирани, така че да бъдат отчетени термините и позоваванията, използвани в Регламент (ЕО) № 1332/2008 на Европейския парламент и на Съвета (8) и в Регламент (ЕО) № 1333/2008.
(9)
В приложение I към Директива 83/417/ЕИО максималното съдържание на влага в казеините за хранителни цели е определено на 10 %, а максималното съдържание на млечни мазнини в киселия казеин за хранителни цели - на 2,25 %. Като се има предвид, че в стандарта на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели тези параметри са определени на 12 % и 2 % съответно, съответстващите параметри следва да бъдат определени в съответствие с посочения стандарт, така че да се избегне нарушаване на търговията.
(10)
С цел бързо да се адаптират или актуализират съдържащите се в приложенията на посочената директива технически елементи, така че да бъдат отчетени промените в съответните международни стандарти или техническият прогрес, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с установените в приложения I и II стандарти, приложими за казеините за хранителни цели и казеинатите за хранителни цели. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Доколкото целите на настоящата директива - а именно посредством сближаване на законодателствата на държавите-членки да се улесни свободното движение на казеини и казеинати, предназначени за консумация от човека, като същевременно се осигурява висока степен на защита на здравето, както и съществуващите разпоредби да се приведат в съответствие с общото законодателство на Съюза в областта на храните и с международните стандарти - не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради обхвата и последиците им могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на казеини и казеинати, които са предназначени за консумация от човека, както и техните смеси.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„кисел казеин за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез отделяне, измиване и изсушаване на пресечения с киселина коагулат на обезмасленото мляко и/или на други продукти, получени от мляко;
б)
„сирищен казеин за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез отделяне, измиване и изсушаване на коагулата на обезмасленото мляко и/или на други продукти, получени от мляко; коагулатът се получава чрез реакцията на сирищния или други коагулиращи ензими;
в)
„казеинати за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез взаимодействие на казеин за хранителни цели или казеинов, пресечен коагулат за хранителни цели с неутрализиращи агенти, последвано от изсушаване.
Член 3
Задължения на държавите-членки
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че:
а)
млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, се предлагат на пазара с посочените там наименования, само ако отговарят на правилата, предвидени в настоящата директива, и на стандартите, определени в приложения I и II, и
б)
казеините и казеинатите, които не отговарят на стандартите, определени в приложение I, раздел I, букви б) и в), в приложение I, раздел II, букви б) и в) или в приложение II, букви б) и в), не се използват за приготвянето на храна и когато се предлагат законно на пазара за други цели, се наименуват и етикетират по начин, който да не подвежда купувача по отношение на техния характер, качество или предназначената употреба.
Член 4
Етикетиране
1. Следните данни се отбелязват върху опаковките, контейнерите или етикетите на млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, с лесно видими, ясно четливи и незаличими букви:
а)
наименованието на млечните продукти, посочено в член 2, букви а), б) и в), като за казеинатите за хранителни цели се посочват и катиона или катионите, изброени в приложение II, буква г);
б)
в случай на продукти, предлагани на пазара като смеси:
i)
думите „смес от…“, следвани от наименованията на различните продукти, които влизат в състава на сместа, подредени по тегло в низходящ ред,
ii)
посочване на катиона или катионите, изброени в приложение II, буква г), в случай на казеинати за хранителни цели;
iii)
съдържанието на протеини в случай на смеси, съдържащи казеинати за хранителни цели;
в)
нетното количество на продуктите, изразено в килограми или грамове;
г)
името или търговското наименование и адреса на стопанския субект в хранителната промишленост, под чието име или търговско наименование се предлага на пазара продуктът, или, ако стопанският субект в хранителната промишленост не е установен в Съюза, вносителят на пазара на Съюза;
д)
в случай на продукти, внесени от трети държави - името на държавата на произход;
е)
идентификация на партидата продукти или дата на производство.
Чрез дерогация от първа алинея данните, посочени в първа алинея, буква б), подточка iii) и букви в), г) и д), могат да бъдат отбелязани само в придружаващата документация.
2. Държава-членка забранява да се предлагат на пазара на нейната територия млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, букви а), б) и в), ако посочените в параграф 1, първа алинея от настоящия член данни не са отбелязани на език, който е лесноразбираем за купувачите от онези държави-членки, в които тези продукти се предлагат на пазара, освен ако тази информация се предоставя от стопанските субекти в хранителната промишленост с други средства. Тези данни може да бъдат отбелязани на няколко езика.
3. Когато минималното съдържание на млечен белтък, посочено в приложение I, раздел I, буква а), точка 2, приложение I, раздел II, буква а), точка 2 и приложение II, буква а), точка 2 е превишено в млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, този факт може, без да се засягат други разпоредби на правото на Съюза, да бъде отбелязан върху опаковките, контейнерите или етикетите на продуктите.
Член 5
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6, за да изменя стандартите, посочени в приложения I и II, с цел да бъдат отчетени промените в съответните международни стандарти, както и техническият прогрес.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия. Особено важно е преди приемането на делегираните актове, посочени в член 5, Комисията да следва обичайната си практика и да провежда консултации на експертно равнище, включително с експерти от държавите-членки.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 21 декември 2015 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 22 декември 2016 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 8
Отмяна
Директива 83/417/ЕИО се отменя, считано от 22 декември 2016 г.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 9
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 25 ноември 2015 година.
DIRECTIVE (UE) 2015/2203 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 25 novembre 2015
relative au rapprochement des législations des États membres concernant les caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine et abrogeant la directive 83/417/CEE du Conseil
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment son article 114,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d'acte législatif aux parlements nationaux,
vu l'avis du Comité économique et social européen (1),
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 83/417/CEE du Conseil (3) prévoit un rapprochement des législations des États membres concernant certaines lactoprotéines (caséines et caséinates) destinées à l'alimentation humaine. Depuis l'entrée en vigueur de cette directive, plusieurs changements ont eu lieu, notamment la mise en place d'un cadre juridique d'ensemble dans le domaine de la législation alimentaire et l'adoption d'une norme internationale pour la caséine alimentaire et produits dérivés par la commission du Codex alimentarius (ci-après dénommée «norme du Codex pour la caséine alimentaire et produits dérivés»), et il convient d'en tenir compte.
(2)
La directive 83/417/CEE confère à la Commission des compétences afin de mettre en œuvre certaines de ses dispositions. À la suite de l'entrée en vigueur du traité de Lisbonne, il est nécessaire d'aligner ces compétences sur l'article 290 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne.
(3)
Par souci de clarté, il convient donc d'abroger la directive 83/417/CEE et de la remplacer par une nouvelle directive.
(4)
Le règlement (CE) no 178/2002 du Parlement européen et du Conseil (4) contient des règles de l'Union à caractère général, horizontal et uniforme concernant l'adoption de mesures d'urgence en ce qui concerne les denrées alimentaires et les aliments pour animaux. Les dispositions correspondantes de la directive 83/417/CEE ne sont donc plus nécessaires.
(5)
Le règlement (CE) no 882/2004 du Parlement européen et du Conseil (5) contient des règles de l'Union à caractère général, horizontal et uniforme concernant les méthodes de prélèvement d'échantillons et d'analyse de denrées alimentaires. Les dispositions correspondantes de la directive 83/417/CEE ne sont donc plus nécessaires.
(6)
En vertu du règlement (UE) no 1169/2011 du Parlement européen et du Conseil (6), suffisamment d'informations doivent être fournies dans le cadre des relations entre entreprises afin de garantir la présence d'informations sur les denrées alimentaires destinées au consommateur final et leur exactitude. Comme les produits couverts par la présente directive sont destinés à être vendus d'entreprise à entreprise pour la préparation de denrées alimentaires, il convient de maintenir en vigueur, d'adapter au cadre juridique actuel et de simplifier les règles spécifiques déjà incluses dans la directive 83/417/CEE. Ces règles spécifiques devraient préciser les informations à fournir concernant les produits relevant de la présente directive, dans le cadre des relations entre entreprises, afin, d'une part, de mettre à la disposition des exploitants du secteur alimentaire les renseignements dont ils ont besoin pour l'étiquetage des produits finals, par exemple lorsqu'il s'agit de substances allergènes, et, d'autre part, d'éviter que ces produits ne puissent être confondus avec des produits similaires qui ne sont pas destinés ou sont impropres à la consommation humaine.
(7)
Le règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil (7) contient une définition des additifs alimentaires et des auxiliaires technologiques, lesquels sont également mentionnés dans la directive 83/417/CEE. Il convient en conséquence d'utiliser les termes d'«additifs alimentaires» et d'«auxiliaires technologiques» dans la présente directive. L'usage de cette terminologie serait également conforme à la norme du Codex pour la caséine alimentaire et produits dérivés.
(8)
Les autres termes et références utilisés dans les annexes de la directive 83/417/CEE devraient être adaptés pour tenir compte des termes et références utilisés dans le règlement (CE) no 1332/2008 du Parlement européen et du Conseil (8) et le règlement (CE) no 1333/2008.
(9)
L'annexe I de la directive 83/417/CEE fixe la teneur maximale en humidité des caséines alimentaires à 10 % et la teneur maximale en matières grasses laitières de la caséine acide alimentaire à 2,25 %. Puisque la norme du Codex pour la caséine alimentaire et produits dérivés fixe ces paramètres à 12 % et 2 % respectivement, il y a lieu de fixer les paramètres correspondants conformément à cette norme afin d'éviter toute distorsion des échanges commerciaux.
(10)
Afin de pouvoir rapidement adapter ou mettre à jour les éléments techniques figurant dans les annexes de la présente directive pour tenir compte de l'évolution des normes internationales applicables ou des progrès techniques, il convient de déléguer à la Commission le pouvoir d'adopter des actes conformément à l'article 290 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, en ce qui concerne les normes applicables aux caséines et caséinates alimentaires établies aux annexes I et II. Il importe particulièrement que la Commission procède aux consultations appropriées durant son travail préparatoire, y compris au niveau des experts. Il convient que, lorsqu'elle prépare et élabore des actes délégués, la Commission veille à ce que les documents pertinents soient transmis simultanément, en temps utile et de façon appropriée, au Parlement européen et au Conseil.
(11)
Étant donné que les objectifs de la présente directive, à savoir la facilitation, au moyen du rapprochement des législations des États membres, de la libre circulation des caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine, tout en garantissant un niveau élevé de protection de la santé, et la mise en conformité des dispositions en vigueur avec la législation générale de l'Union applicable aux denrées alimentaires et avec les normes internationales, ne peuvent pas être atteints de manière suffisante par les États membres, mais peuvent, en raison de leur dimension et de leurs effets, l'être mieux au niveau de l'Union, celle-ci peut prendre des mesures, conformément au principe de subsidiarité consacré à l'article 5 du traité sur l'Union européenne. Conformément au principe de proportionnalité tel qu'énoncé audit article, la présente directive n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre ces objectifs,
ONT ADOPTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Champ d'application
La présente directive s'applique aux caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine ainsi qu'à leurs mélanges.
Article 2
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
a)
«caséine acide alimentaire», le produit laitier obtenu par la séparation, le lavage et le séchage du coagulum précipité par acides du lait écrémé et/ou d'autres produits dérivés du lait;
b)
«caséine présure alimentaire», le produit laitier obtenu par la séparation, le lavage et le séchage du coagulum du lait écrémé et/ou d'autres produits dérivés du lait; le coagulum est obtenu par réaction de la présure ou d'autres enzymes coagulantes;
c)
«caséinate alimentaire», le produit laitier obtenu par action du coagulum de la caséine alimentaire ou de la caséine alimentaire caillée avec des agents neutralisants, suivie d'un séchage.
Article 3
Obligations des États membres
Les États membres prennent toutes les mesures nécessaires:
a)
pour que les produits laitiers définis à l'article 2 ne puissent être commercialisés, sous les dénominations qui y sont précisées, que s'ils respectent les règles énoncées dans la présente directive et les normes prévues dans les annexes I et II; et
b)
pour que les caséines et caséinates qui ne respectent pas les normes énoncées à l'annexe I, section I, points b) et c), à l'annexe I, section II, points b) et c), ou à l'annexe II, points b) et c), ne soient pas utilisés dans la préparation de denrées alimentaires et soient, lorsqu'ils sont commercialisés légalement à d'autres fins, dénommés et étiquetés de manière à ne pas induire l'acheteur en erreur quant à leur nature, leur qualité et leur utilisation prévue.
Article 4
Étiquetage
1. Les mentions suivantes, nettement visibles, clairement lisibles et écrites en caractères indélébiles, figurent sur les emballages, récipients ou étiquettes des produits laitiers définis à l'article 2:
a)
la dénomination des produits laitiers telle qu'elle est établie à l'article 2, points a), b) et c), avec, pour les caséinates alimentaires, l'indication du ou des cations énumérés à l'annexe II, point d);
b)
pour les produits commercialisés sous la forme de mélanges:
i)
la mention «mélange de …» suivie des dénominations des différents produits dont le mélange est composé, dans l'ordre pondéral décroissant,
ii)
l'indication du ou des cations, énumérés à l'annexe II, point d), pour les caséinates alimentaires,
iii)
la teneur en protéines pour les mélanges qui contiennent des caséinates alimentaires;
c)
la quantité nette des produits exprimée en kilogrammes ou en grammes;
d)
le nom ou la raison sociale et l'adresse de l'exploitant du secteur alimentaire sous le nom ou la raison sociale duquel le produit est commercialisé ou, si l'exploitant du secteur alimentaire n'est pas établi dans l'Union, de l'importateur sur le marché de l'Union;
e)
le nom du pays d'origine pour les produits importés de pays tiers;
f)
l'identification du lot des produits ou la date de production.
Par dérogation au premier alinéa, les mentions visées au premier alinéa, point b) iii), et points c), d) et e), peuvent ne figurer que sur un document d'accompagnement.
2. Les États membres interdisent la commercialisation des produits laitiers définis à l'article 2, points a), b) et c), sur leur territoire si les mentions visées au premier alinéa du paragraphe 1 du présent article ne figurent pas dans une langue aisément comprise par les acheteurs desdits États membres dans lesquels ces produits sont commercialisés, à moins que cette information ne soit fournie par l'exploitant du secteur alimentaire par d'autres moyens. Lesdites mentions peuvent figurer en plusieurs langues.
3. Lorsque la teneur minimale en protéines du lait fixée à l'annexe I, section I, point a) 2, et section II, point a) 2, et à l'annexe II, point a) 2, est dépassée dans les produits laitiers définis à l'article 2, cela peut, sans préjudice des autres dispositions du droit de l'Union, être signalé de façon adéquate sur les emballages, récipients ou étiquettes des produits.
Article 5
Délégation de pouvoir
La Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l'article 6 pour modifier les normes énoncées aux annexes I et II afin de tenir compte de l'évolution des normes internationales applicables et des progrès techniques.
Article 6
Exercice de la délégation
1. Le pouvoir d'adopter des actes délégués conféré à la Commission est soumis aux conditions fixées au présent article. Il importe particulièrement que la Commission procède comme elle le fait habituellement et consulte des experts, notamment des experts des États membres, avant d'adopter les actes délégués visés à l'article 5.
2. Le pouvoir d'adopter des actes délégués visé à l'article 5 est conféré à la Commission pour une période de cinq ans à compter du 21 décembre 2015. La Commission élabore un rapport relatif à la délégation de pouvoir au plus tard neuf mois avant la fin de la période de cinq ans. La délégation de pouvoir est tacitement prorogée pour des périodes d'une durée identique, sauf si le Parlement européen ou le Conseil s'oppose à cette prorogation trois mois au plus tard avant la fin de chaque période.
3. La délégation de pouvoir visée à l'article 5 peut être révoquée à tout moment par le Parlement européen ou le Conseil. La décision de révocation met fin à la délégation de pouvoir qui y est précisée. La révocation prend effet le jour suivant celui de la publication de ladite décision au Journal officiel de l'Union européenne ou à une date ultérieure qui est précisée dans ladite décision. Elle ne porte pas atteinte à la validité des actes délégués déjà en vigueur.
4. Aussitôt qu'elle adopte un acte délégué, la Commission le notifie au Parlement européen et au Conseil simultanément.
5. Un acte délégué adopté en vertu de l'article 5 n'entre en vigueur que si le Parlement européen ou le Conseil n'a pas exprimé d'objections dans un délai de deux mois à compter de la notification de cet acte au Parlement européen et au Conseil ou si, avant l'expiration de ce délai, le Parlement européen et le Conseil ont tous deux informé la Commission de leur intention de ne pas exprimer d'objections. Ce délai est prolongé de deux mois à l'initiative du Parlement européen ou du Conseil.
Article 7
Transposition
1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 22 décembre 2016. Ils en informent immédiatement la Commission.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 8
Abrogation
La directive 83/417/CEE est abrogée à compter du 22 décembre 2016.
Les références faites à la directive abrogée s'entendent comme faites à la présente directive et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l'annexe III.
Article 9
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Article 10
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Strasbourg, le 25 novembre 2015.