РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 510/2013 НА КОМИСИЯТА
от 3 юни 2013 година
за изменение на приложения I, II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172), хидроксипропил метил целулоза (Е 464) и полисорбати (E 432-436) за маркиране на някои видове плодове
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 9, параграф 2, член 10, параграф 3 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С приложение I към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установяват функционални класове на добавките в храните в храни и на добавки в храните в добавки в храните и в ензими в храните.
(2)
При необходимост, отчитайки научния прогрес или технологичното развитие, в приложение I към Регламент (ЕО) № 1333/2008 могат да бъдат добавени допълнителни функционални класове.
(3)
Научните изследвания показаха, че когато след депигментация на някои части (например след третиране с лазер) върху повърхността на плодове и зеленчуци се нанесат железни оксиди и хидроксиди (Е 172), се увеличава контрастът на тези части спрямо останалата повърхност чрез взаимодействие с някои освободени вещества от епидермиса. Този ефект може да бъде използван за маркиране на плодове или зеленчуци. Поради това е необходимо да се добави нов функционален клас „подобрители на контраста“ в приложение I към Регламент (ЕО) № 1333/2008.
(4)
С приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установява списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в храни, и условията за тяхната употреба.
(5)
С приложение III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установява списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в добавки в храните, ензими в храните, ароматизанти в храните и хранителни вещества, и условията за тяхната употреба.
(6)
Списъците могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата по Регламент (ЕО) № 1331/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. за установяване на обща разрешителна процедура за добавките в храните, ензимите в храните и ароматизантите в храните (2).
(7)
Съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 списъкът на Съюза на добавките в храните може да бъде актуализиран по инициатива на Комисията или при постъпване на заявление.
(8)
На 8 април 2011 г. беше подадено заявление за разрешаване на употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) като подобрители на контраста, хидроксипропил метил целулоза (Е 464) - като глазиращ агент за незаличимо маркиране на някои видове плодове, и полисорбати (E 432-436) - като емулгатори в препарати за подобряване на контраста, като заявлението бе предоставено на разположение на държавите членки.
(9)
Разработена е нова технология за маркиране с помощта на лазер с въглероден диоксид за гравиране на информация върху повърхността на пресни плодове. Вследствие на депигментиращото действие на лазерния лъч върху повърхността на някои храни се образува лесно забелязващ се знак, а на други - не. Затова технологично необходима е употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) като подобрители на контраста, хидроксипропил метил целулоза (Е 464) - като глазиращ агент, и полисорбати (E 432-436) - като емулгатори в препарати за подобряване на контраста, които да позволят незаличимото маркиране на някои видове плодове. Железните оксиди и хидроксиди (Е 172) осигуряват достатъчен контраст на маркираните зони спрямо останалата повърхност на плода, хидроксипропил метил целулозата (Е 464) образува тънък защитен слой върху маркираните зони, а чрез полисорбатите (E 432-436) се осигурява хомогенна дисперсия на препаратите от добавки в храните върху маркираните зони на хранителните продукти.
(10)
Употребата на добавки в храните следва да донесе предимства и ползи за потребителя. Новата технология за маркиране може да се използва, за да се възпроизведе цялата задължителна съгласно европейското или националното законодателството информация или част от нея. Освен това потребителите могат да имат полза от новата технология за маркиране, когато търговската марка и производственият метод се предоставят на доброволен принцип.
(11)
Също така новата технология за незаличимо маркиране предоставя алтернатива на използваните понастоящем лепящи се стикери и намалява рисковете от загубване, смесване или объркване на хранителните продукти, като по този начин улеснява транспорта и съхранението на плодовете. За тази цел може също да бъде от полза посочването на PLU-код (идентификационен номер, използван от стопанските субекти в хранителната промишленост за улесняване както на обслужването на касите, така и на инвентаризацията на продуктите), QR-код (матричен баркод, позволяващ кодираната информация да бъде сканирана с висока скорост) и баркод. Поради това е целесъобразно да се позволи предоставянето на тази информация върху някои видове плодове.
(12)
Железните оксиди и хидроксиди (Е 172), хидроксипропил метил целулозата (Е 464) и полисорбатите (E 432-436) следва да се използват в малки количества само върху повърхността на плодовете и не е вероятно да преминат във вътрешността им. По тази причина обработката на плодове, чиито обелки не се консумират, не би следвало да въздейства на човешкото здраве. Поради това е целесъобразно да се позволи използването на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) и хидроксипропил метил целулоза (Е 464) единствено за маркиране на цитрусови плодове, пъпеши и нарове, а полисорбати (E 432-436) - в препарати за подобряване на контраста.
(13)
Железните оксиди и хидроксиди (Е 172) последно са оценени от Научния комитет по храните през 1975 г. (3). Беше установено, че само 1 % от железните оксиди и хидратираните железни оксиди е вероятно да се разтворят в стомашно-чревния тракт на човека и затова Комитетът установи допустим дневен прием, без да определя горна граница. Веществото хидроксипропил метил целулоза (Е 464) последно е оценено от Научния комитет по храните през 1992 г. (4) За 5 от модифицираните целулози допустимият дневен прием беше определен като „неуточнен“. През 1983 г. за групата на полисорбатите (E 432-436) Комитетът определи допустим дневен прием от 10 mg/kg телесно тегло/ден (5). В доклада на Комисията относно приема на добавки в храните в Европейския съюз (6) бе направено заключение, че по отношение на полисорбатите (Е 432-436) може да е необходима по-реалистична оценка на приема въз основа на действителните равнища на употреба на добавките в храните. Очаква се Европейският орган за безопасност на храните да извърши това по време на новата оценка на полисорбатите (Е 432-436), за която в Регламент (ЕС) № 257/2010 на Комисията (7) се предвижда, че трябва да бъде проведена до края на 2016 г. Дотогава следва да бъдат разглеждани само заявления за евентуално разширяване на употребата на тези вещества, при което общият прием се увеличава в незначителна степен.
(14)
Съгласно член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 Комисията изисква становището на Европейския орган за безопасност на храните, за да актуализира списъците на Съюза на добавките в храните, установени в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008, освен в случаите, когато не е възможно въпросната актуализация да въздейства върху човешкото здраве. Тъй като разрешаването на употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) и хидроксипропил метил целулоза (Е 464) за маркиране на цитрусови плодове, пъпеши и нарове и на полисорбати (E 432-436) - в препарати за подобряване на контраста, представлява актуализация на тези списъци, която не е възможно да въздейства на човешкото здраве, не е необходимо да се изисква становището на Европейския орган за безопасност на храните.
(15)
Съгласно преходните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1129/2011 на Комисията от 11 ноември 2011 г. за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета посредством създаване на списък на Съюза на добавките в храните (8), приложение II за създаване на списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в храни, и условията за тяхната употреба се прилага от 1 юни 2013 г. За да се разреши употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) и хидроксипропил метил целулоза (Е 464) за маркиране на някои видове плодове преди тази дата, е необходимо да се посочи по-ранна дата на прилагане по отношение на тези добавки в храните.
(16)
Поради това приложения I, II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 следва да бъдат съответно изменени.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I, II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 юни 2013 година.
RÈGLEMENT (UE) No 510/2013 DE LA COMMISSION
du 3 juin 2013
modifiant les annexes I, II et III du règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172), de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) et des polysorbates (E 432-E 436) pour le marquage de certains fruits
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 2008 sur les additifs alimentaires (1), et notamment son article 9, paragraphe 2, son article 10, paragraphe 3, et son article 30, paragraphe 5,
considérant ce qui suit:
(1)
L’annexe I du règlement (CE) no 1333/2008 établit les catégories fonctionnelles d’additifs alimentaires dans les denrées alimentaires et d’additifs alimentaires dans les additifs et enzymes alimentaires.
(2)
En tant que de besoin et eu égard aux progrès scientifiques ou aux évolutions technologiques, des catégories fonctionnelles peuvent être ajoutées à l’annexe I du règlement (CE) no 1333/2008.
(3)
La recherche et le développement ont montré que les oxydes et hydroxydes de fer (E 172) appliqués sur la surface des fruits ou des légumes dont certaines parties avaient fait l’objet d’une dépigmentation (par traitement au laser, par exemple) amplifient le contraste entre ces parties et le reste de la surface à la suite d’une interaction avec certains composants épidermiques libérés. Cet effet peut être utilisé pour le marquage de fruits ou de légumes. Il convient par conséquent d’ajouter une catégorie fonctionnelle appelée «amplificateurs de contraste» à l’annexe I du règlement (CE) no 1333/2008.
(4)
L’annexe II du règlement (CE) no 1333/2008 établit la liste de l’Union des additifs alimentaires autorisés dans les denrées alimentaires et énonce leurs conditions d’utilisation.
(5)
L’annexe III du règlement (CE) no 1333/2008 établit la liste de l’Union des additifs alimentaires autorisés dans les additifs alimentaires, les enzymes alimentaires, les arômes alimentaires et les nutriments et énonce leurs conditions d’utilisation.
(6)
Ces listes peuvent être modifiées conformément à la procédure prévue par le règlement (CE) no 1331/2008 du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 2008 établissant une procédure d’autorisation uniforme pour les additifs, enzymes et arômes alimentaires (2).
(7)
En vertu de l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1331/2008, la liste de l’Union des additifs alimentaires peut être mise à jour soit sur l’initiative de la Commission, soit à la suite d’une demande.
(8)
Une demande d’autorisation concernant l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172) comme amplificateurs de contraste, de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) comme agent d’enrobage pour le marquage indélébile de certains fruits et des polysorbates (E 432-E 436) comme émulsifiants dans la préparation de l’amplificateur de contraste a été introduite le 8 avril 2011 et a été mise à la disposition des États membres.
(9)
Une nouvelle technique de marquage utilisant le laser au dioxyde de carbone pour graver des informations sur la surface des fruits frais a été mise au point. Le rayon d’un laser peut laisser une marque visible sur la surface de certaines denrées alimentaires en provoquant sa dépigmentation immédiate, mais ce n’est pas le cas pour toutes les denrées. Dès lors, l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172) comme amplificateurs de contraste, de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) comme agent d’enrobage et des polysorbates (E 432-E 436) comme émulsifiants dans la préparation de l’amplificateur de contraste pour accentuer le contraste et permettre le marquage indélébile de certains fruits répond à un besoin technologique. Les oxydes et hydroxydes de fer (E 172) font clairement ressortir le contraste entre les parties marquées d’un fruit et le reste de sa surface, l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) forme une pellicule protectrice sur les parties marquées et les polysorbates (E 432-E 436) assurent une dispersion homogène de la préparation d’additifs alimentaires sur les parties marquées des denrées alimentaires.
(10)
L’utilisation d’additifs alimentaires doit présenter des avantages ou un intérêt pour le consommateur. La nouvelle technique de marquage peut servir à reproduire la totalité ou une partie des mentions qui sont obligatoires en vertu de la législation de l’Union ou de la législation des États membres. En outre, l’utilisation de la nouvelle technique de marquage peut présenter un intérêt pour les consommateurs lorsque la marque et la méthode de production font l’objet d’une mention facultative.
(11)
En outre, la nouvelle technique de marquage indélébile offre une solution de rechange aux étiquettes adhésives détachables qui sont actuellement utilisées et elle limite les risques de perte, de mélange ou d’échange de denrées alimentaires, facilitant ainsi le transport et l’entreposage des fruits concernés. À cet égard, l’indication du code PLU (numéro d’identification utilisé par les exploitants du secteur alimentaire pour faciliter l’encaissement et le contrôle des stocks de produits), du code QR (code à barres matriciel permettant le scannage à grande vitesse des informations codées) et d’un code à barres peut aussi se révéler utile. Il convient par conséquent d’autoriser l’indication de ces informations sur certains fruits.
(12)
Les oxydes et hydroxydes de fer (E 172), l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) et les polysorbates (E 432- E 436) doivent être utilisés en petites quantités et uniquement sur la partie externe des fruits; ils ne devraient pas migrer de manière significative à l’intérieur des fruits. C’est la raison pour laquelle le traitement des fruits dont la peau n’est normalement pas consommée n’est pas susceptible d’avoir un effet sur la santé humaine. Il convient par conséquent de n’autoriser l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172) et de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) que pour le marquage des agrumes, des melons et des grenades et l’utilisation des polysorbates (E 432-E 436) que pour la préparation de l’amplificateur de contraste.
(13)
Les oxydes et hydroxydes de fer (E 172) ont été évalués pour la dernière fois par le Comité scientifique de l’alimentation humaine en 1975 (3). Il est ressorti de l’évaluation que seulement 1 % des oxydes et hydroxydes de fer est susceptible de solubilisation dans le tractus gastro-intestinal humain et, par conséquent, le Comité a fixé une dose journalière admissible sans en préciser la limite supérieure. L’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) a été évaluée pour la dernière fois par le Comité scientifique de l’alimentation humaine en 1992 (4). Une dose journalière admissible «non spécifiée» a été attribuée à un groupe de cinq celluloses modifiées. En 1983, le Comité a fixé une dose journalière admissible de 10 mg/kg de masse corporelle par jour pour le groupe des polysorbates (E 432-E 436) (5). La Commission a indiqué dans son rapport sur la consommation des additifs alimentaires dans l’Union européenne (6) qu’il pourrait être nécessaire de soumettre les polysorbates (E 432-E 436) à une évaluation plus réaliste de la consommation qui soit fondée sur les niveaux réels d’utilisation des additifs alimentaires. L’Autorité européenne de sécurité des aliments devrait réaliser cette évaluation de la consommation à l’occasion de la réévaluation des polysorbates (E 432-E 436) qui, conformément au règlement (UE) no 257/2010 de la Commission (7), doit être achevée avant la fin de 2016. Dans l’intervalle, il y a lieu de n’examiner les éventuelles demandes d’extension d’utilisation que si elles ont trait à des substances contribuant de manière insignifiante à la consommation totale de polysorbates.
(14)
Conformément à l’article 3, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1331/2008, la Commission est tenue de recueillir l’avis de l’Autorité européenne de sécurité des aliments avant de mettre à jour les listes de l’Union des additifs alimentaires figurant aux annexes II et III du règlement (CE) no 1333/2008, sauf si cette mise à jour n’est pas susceptible d’avoir un effet sur la santé humaine. Étant donné que l’autorisation de l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172) et de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) pour le marquage des agrumes, des melons et des grenades et de l’utilisation des polysorbates (E 432-E 436) pour la préparation de l’amplificateur de contraste constitue une mise à jour de ces listes qui n’est pas susceptible d’avoir un effet sur la santé humaine, il n’est pas nécessaire de demander l’avis de l’Autorité européenne de sécurité des aliments.
(15)
Conformément aux dispositions transitoires du règlement (UE) no 1129/2011 de la Commission du 11 novembre 2011 modifiant l’annexe II du règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil en vue d’y inclure une liste de l’Union des additifs alimentaires (8), l’annexe II établissant la liste de l’Union des additifs alimentaires autorisés dans les denrées alimentaires et leurs conditions d’utilisation s’applique à partir du 1er juin 2013. Il est nécessaire, pour que soit autorisée l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172) et de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) pour le marquage de certains fruits avant cette date, de prévoir une date antérieure de mise en application pour ces additifs alimentaires.
(16)
Il convient dès lors de modifier les annexes I, II et III du règlement (CE) no 1333/2008 en conséquence.
(17)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale et n’ont soulevé l’opposition ni du Parlement européen ni du Conseil,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Les annexes I, II et III du règlement (CE) no 1333/2008 sont modifiées conformément à l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 3 juin 2013.