РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 декември 2013 година
за предоставяне на дерогацията, поискана от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия по отношение на Англия, Шотландия и Уелс по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2013) 9167)
(само текстът на английски език е автентичен)
(2013/781/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално точка 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството оборски тор, което дадена държава членка възнамерява да използва годишно на хектар, е различно от определеното в точка 2, втора алинея, първо изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество следва да бъде определено така, че да не нарушава постигането на целите, определени в член 1 от тази директива, и следва да бъде обосновано с обективни критерии, като дълги периоди на развитие и култури с високо поглъщане на азот.
(2)
На 29 май 2009 г. Комисията прие Решение 2009/431/ЕО за предоставяне на поисканата от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия дерогация по отношение на Англия, Шотландия и Уелс по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (2), която позволява прилагането на оборски тор до максимална стойност от 250 kg азот на хектар на година при определени условия в рамките на програмите за действие в Англия (Регламент 2008 г. № 2349), Шотландия (Регламент 2008 г. № 298, както е изменен) и Уелс (Регламент 2008 г. № 3143) и която изтича на 31 декември 2012 г.
(3)
Дерогацията, предоставена с Решение 2009/431/ЕО, засягаше 433 стопанства през 2010 г. (425 в Англия, 6 в Шотландия и 2 в Уелс), 404 стопанства през 2011 г. (396 в Англия, 7 в Шотландия и 1 в Уелс) и 390 стопанства през 2012 г. (385 в Англия, 4 в Шотландия и 1 в Уелс). Дерогацията, предоставена с Решение 2009/431/ЕО, в периода 2009-2012 г. засягаше около 110 000 животински единици (съответстващи на 0,9 % от общия брой), 45 000 хектара пасища (съответстващи на 0,4 % от общата площ на пасищата) и 5 000 хектара обработваема земя (съответстващи на 0,1 % от общата площ на обработваемата земя) във Великобритания.
(4)
На 20 декември 2012 г. Обединеното кралство внесе в Комисията искане за подновяване на дерогацията по точка 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО, при същите условия като тези, определени в Решение 2009/431/ЕО.
(5)
Обединеното кралство създаде програми за действие за периода 2013-2016 г. в съответствие с член 5 от Директива 91/676/ЕИО, посредством следните регламенти: Nitrate Pollution Prevention Regulations 2008 (SI 2008/2349) и регламенти за изменение SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 и SI 2013/2619 в Англия; Action Programme for Nitrate Vulnerable Zones Regulations 2008 (Scottish SI 2008/298) и регламент за изменение Scottish SI 2013/123 в Шотландия и Nitrate Pollution Prevention (Wales) Regulations 2013 (SI 2013/2506 (W. 245) в Уелс.
(6)
Определените уязвими зони, за които се прилагат програмите за действие в съответствие с Регламент SI 2013/2619 за Англия, Scottish SI 2002 № 276 и Scottish SI 2002 № 546 за Шотландия и Регламент SI 2013/2506 (W. 245) за Уелс, обхващат 58 % от общата площ на Англия, 14 % от общата площ на Шотландия и 2,3 % от общата площ на Уелс.
(7)
Подадените данни относно качеството на водите показват, че за подземните води в Англия 85 % от подземните водни обекти са със средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а 60 % са с концентрация на нитрати под 25 mg/l. За Уелс 95 % от подземните водни обекти са със средна концентрация на нитратите по-ниска от 50 mg/l, а 87 % са с концентрация под 25 mg/l. За Шотландия 87 % от подземните водни обекти са със средна концентрация на нитратите по-ниска от 50 mg/l, а 62 % са с концентрация под 25 mg/l. За повърхностните води в Англия в 59 % от мониторинговите пунктове е отчетена средна концентрация на нитратите под 25 mg/l, а 8 % са с концентрация на нитратите над 50 mg/l. За Шотландия и Уелс в над 95 % от мониторинговите пунктове са със средна концентрация на нитратите под 25 mg/l. В Шотландия няма мониторингови пунктове със средна концентрация на нитратите над 50 mg/l, а в Уелс 1 % от мониторинговите пунктове са с концентрация на нитратите над 50 mg/l.
(8)
След като разгледа искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и в светлината на опита, придобит от дерогацията, предвидена в Решение 2009/431/ЕО, Комисията счита, че количеството оборски тор, предложено от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия - 250 kg азот на хектар на година, няма да попречи на осъществяването на целите на Директива 91/676/ЕИО, при условие че са изпълнени определени строги условия.
(9)
Подкрепящите документи, представени от Обединеното кралство, показват, че предложеното количество от 250 kg азот на хектар на година оборски тор от пасящ добитък в пасищните стопанства е оправдано въз основа на обективни критерии като високо нетно количество на валежите, дълги периоди на развитие и високи добиви на трева със високо поглъщане на азот.
(10)
Срокът на действие на Решение 2009/431/ЕО изтича на 31 декември 2012 г. За да се осигури възможност засегнатите фермери да продължат да се ползват от дерогацията, е целесъобразно срокът на действие на Решение 2009/431/ЕО да се удължи.
(11)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Обединеното кралство по отношение на Англия, Шотландия и Уелс с писмо от 20 декември 2012 г. с цел да се разреши прилагането на по-високо количество оборски тор от предвиденото в точка 2, втора алинея, първо изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, се предоставя при спазване на условията, определени в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„пасищни стопанства“ означава стопанства, в които 80 % или повече от земеделската земя, налична за прилагането на оборски тор, е заета с трева;
б)
„пасящ добитък“ означава едър рогат добитък (с изключение на малки телета), овце, сърни, кози и коне;
в)
„трева“ означава постоянно или временно пасище (под временно се разбира по-малко от четири години);
г)
„парцел“ означава отделен участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене.
Член 3
Обхват
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа към пасищните стопанства и подлежи на условията, определени в членове 4, 5 и 6.
Член 4
Ежегодно кандидатстване и поемане на ангажимент
1. Всяка година фермерите, които искат да се ползват от дерогация по силата на настоящото решение, подават заявление до компетентните органи.
2. Заедно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те писмено се ангажират да спазват условията по членове 5 и 6.
Член 5
Прилагане на оборски тор и други торове
1. Количеството оборски тор от пасящ добитък, което се прилага всяка година в пасищните стопанства, включително и от самите животни, не трябва да надхвърля количеството оборски тор, съдържащо 250 kg азот на хектар, при условията, определени в параграфи 2-7.
2. Общото влагане на азот не трябва да надвишава предвидимата потребност от хранителни вещества на разглежданата култура, трябва да отчита постъплението от почвата и не трябва да надхвърля максималната норма за прилагане, приложима за стопанството, която е установена в програмата за действие за нитратите.
3. За всяко стопанство трябва да се води план за наторяването, в който се описва редуването на културите на земеделската земя и планираното прилагане на оборски тор и други торове. Той трябва да бъде на разположение в стопанството всяка календарна година преди 1 март. Планът за наторяването съдържа най-малко следното:
а)
планът за редуването на културите, който трябва да посочва площта на парцелите с трева и на парцелите с други култури, включително скица, показваща местоположението на отделните парцели;
б)
броят на животните, описание на системата за подслон на животните и системата за съхранение, включително обема на наличните съоръжения за съхранение на оборски тор;
в)
изчисление на произведените в стопанството азот и фосфор от оборски тор;
г)
количеството, видът и характеристиките на оборския тор, доставен извън стопанството или на стопанството;
д)
предвидимите потребности от азот и фосфор на културите във всеки парцел;
е)
резултати от анализа на почвата за състоянието ѝ по отношение на азот и фосфор;
ж)
видът на тора, които ще се използва;
з)
изчисление на приложеното количество азот и фосфор от оборски тор за всеки парцел;
и)
изчисление на приложеното количество азот и фосфор от изкуствени и други торове за всеки парцел.
Плановете се преработват най-късно до седем дни след настъпването на каквито и да било промени в селскостопанските практики, за да се осигури съответствие между тях и действителните селскостопански практики.
4. Всеки фермер води отчет за наторяването, включително информация, свързана с управлението на вложените количества азот и фосфор. Отчетите се предават на компетентните органи за всяка календарна година.
5. За всяко пасищно стопанство, ползващо се от дерогация, фермерът приема, че заявлението, посочено в член 4, параграф 1, планът за наторяването и отчетите за наторяването могат да бъдат обект на проверка.
6. Всеки фермер, на който е предоставена дерогация, периодично извършва анализ на азота и фосфора в почвата за правилно наторяване.
Вземането на проби и анализът трябва да се извършват най-малко веднъж на всеки четири години за всяка хомогенна площ от стопанството, като се отчитат редуването на културите и почвените характеристики.
Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
Резултатите от анализа на азота и фосфора в почвата са на разположение в стопанството, ползващо се от дерогация.
7. Оборски тор не се разпръсква през есента преди култивирането на трева.
Член 6
Управление на земята
1. 80 % или повече от площта на стопанствата, налична за прилагането на оборски тор, се култивират с трева.
2. Фермерите, ползващи се от индивидуална дерогация, изпълняват следните мерки:
а)
временните тревни пасища върху песъчливи почви се орат напролет;
б)
на разораните тревни площи, независимо от вида на почвата, веднага следва култура с висока потребност от азот;
в)
редуването на култури не включва зеленчукови и други растения, които фиксират атмосферния азот.
3. Параграф 2, буква в) обаче не се отнася за детелината в тревни площи, в които тя заема под 50 %, нито за други зеленчукови растения, засети заедно с тревата.
Член 7
Мониторинг
1. Компетентният орган гарантира, че за всяка област се изготвят и актуализират ежегодно карти с процента на пасищните стопанства, процента на животните и процента на земеделската земя, обхванати от индивидуална дерогация, както и карти на местното земеползване.
2. На почвата, повърхностните води и подземните води се извършва мониторинг, за да се осигурят данни за концентрацията на азот и фосфор във водата в почвата, за минералния азот в почвения профил и концентрацията на нитрати в подземните и повърхностните води, както с дерогация, така и без дерогация. Мониторингът се извършва на ниво земеделски участък и в селскостопанските водосбори, обект на мониторинг. Мониторинговите пунктове обхващат главните видове почви, практики за наторяване и култури.
3. Засилен мониторинг на водите се извършва в селскостопанските водосбори, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти.
4. В стопанствата, ползващи се от индивидуални дерогации, се извършват проучвания за местното земеползване, редуването на културите и селскостопанските практики. Събраната информация и данните от анализа на хранителните вещества, посочени в член 5, параграф 6, и от мониторинга, посочен в параграф 2 от настоящия член, се използват за изчисляване по съответния модел на количеството на изпуснатите нитрати и фосфор от стопанствата, ползващи се от дерогация.
Член 8
Проверки
1. Компетентните органи гарантират, че всички заявления за дерогация преминават през административна проверка. Когато от проверката стане ясно, че условията по членове 5 и 6 не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението се счита за отхвърлено.
2. Въвежда се програма за инспекции на място, които се основават на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общи проверки на случаен принцип на прилагането на законодателството, което изпълнява Директива 91/676/ЕИО. Инспекциите на място обхващат най-малко 5 % от стопанствата, ползващи се от индивидуална дерогация, по отношение на условията, посочени в членове 5 и 6 от настоящото решение. Когато проверката покаже несъответствие, фермерът се уведомява за това. В такъв случай искането за дерогация за следващата година се счита за отхвърлено.
3. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на дерогацията, предоставена съгласно настоящото решение.
Член 9
Докладване
Компетентните органи представят всяка година най-късно до месец юни доклад, съдържащ следната информация:
а)
карти с процента на стопанствата, процента на добитъка и процента на земеделската земя, обхванати от индивидуални дерогации за всяка област, както и картите на местното земеползване, посочени в член 7, параграф 1;
б)
резултатите от мониторинга на подземните и повърхностните води по отношение на концентрацията на нитрати, включително информация за тенденциите в качеството на водите както с дерогация, така и без дерогация, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите съгласно член 7, параграф 2 от настоящото решение;
в)
резултатите от мониторинга на почвите по отношение на концентрацията на азот и фосфор във водата в почвата и минералния азот в почвения профил, както с дерогация, така и без дерогация, както е посочено в член 7, параграф 2;
г)
резюме и оценка на данните, получени от засиления мониторинг на водите, посочен в член 7, параграф 3;
д)
резултатите от проучванията на местното земеползване, редуването на културите и на селскостопанските практики съгласно член 7, параграф 4;
е)
резултатите от изчисленията по съответен модел на количеството изпуснат азот и фосфор в стопанствата, ползващи се от индивидуална дерогация, съгласно член 7, параграф 4;
ж)
оценка на изпълнението на условията на дерогацията въз основа на проверките, извършени на равнище стопанство, както и информация относно неизрядните стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и инспекциите на място съгласно член 8, параграфи 1 и 2.
Член 10
Прилагане
Настоящото решение се прилага в контекста на регламентите за определяне на уязвимите зони в Англия (SI 2013/2619), Шотландия (Scottish SI 2002 № 276 и Scottish SI 2002 № 546) и Уелс (SI 2013/2506 (W. 245) и в контекста на регламентите за изпълнение на програмата за действие в Англия (SI 2008/2349 и регламенти за изменение SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 и SI 2013/2619), Шотландия (Scottish SI 2008/298 и регламент за изменение Scottish SI 2013/123) и Уелс (SI 2013/2506 (W. 245).
Настоящото решение изтича на 31 декември 2016 г.
Член 11
Адресат на настоящото решение е Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2013 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 18 décembre 2013
accordant au Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord une dérogation demandée, pour l’Angleterre, l’Écosse et le Pays de Galles, en application de la directive 91/676/CEE du Conseil concernant la protection des eaux contre la pollution par les nitrates à partir de sources agricoles
[notifiée sous le numéro C(2013) 9167]
(Le texte en langue anglaise est le seul faisant foi.)
(2013/781/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 91/676/CEE du Conseil du 12 décembre 1991 concernant la protection des eaux contre la pollution par les nitrates à partir de sources agricoles (1), et notamment son annexe III, point 2, troisième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Si la quantité d’effluents d’élevage qu’un État membre a l’intention d’épandre chaque année par hectare diffère des quantités indiquées à l’annexe III, point 2, deuxième alinéa, première phrase et point a), de la directive 91/676/CEE, cette quantité doit être fixée de manière à ne pas compromettre la réalisation des objectifs définis à l’article 1er de ladite directive, et justifiée sur la base de critères objectifs tels que des périodes de végétation longues et des cultures à forte absorption d’azote.
(2)
Le 29 mai 2009, la Commission a adopté la décision 2009/431/CE accordant au Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord une dérogation demandée, pour l’Angleterre, l’Écosse et le Pays de Galles, en application de la directive 91/676/CEE du Conseil concernant la protection des eaux contre la pollution par les nitrates à partir de sources agricoles (2), autorisant l’épandage d’effluents d’élevage jusqu’à concurrence de 250 kg d’azote par hectare et par an, sous certaines conditions, dans le cadre des programmes d’action en Angleterre (règlement no 2349 de 2008), en Écosse (règlement no 298 de 2008, tel que modifié) et au Pays de Galles (règlement no 3143 de 2008). Cette décision expire le 31 décembre 2012.
(3)
La dérogation accordée par la décision 2009/431/CE concernait 433 exploitations en 2010 (425 en Angleterre, 6 en Écosse et 2 au Pays de Galles), 404 exploitations en 2011 (396 en Angleterre, 7 en Écosse et 1 au Pays de Galles), et 390 exploitations en 2012 (385 en Angleterre, 4 en Écosse et 1 au Pays de Galles). La dérogation accordée par la décision 2009/431/CE pour la période 2009-2012 concernait environ 110 000 têtes de bétail (correspondant à 0,9 % du total), 45 000 hectares de prairies (correspondant à 0,4 % du total) et 5 000 hectares de terres arables (correspondant à 0,1 % du total), en Grande-Bretagne.
(4)
Le 20 décembre 2012, le Royaume-Uni a présenté à la Commission une demande de renouvellement de la dérogation au titre de l’annexe III, point 2, troisième alinéa, de la directive 91/676/CEE, dans les mêmes conditions que celles prévues dans la décision 2009/431/CE.
(5)
Le Royaume-Uni a défini des programmes d’action pour la période 2013-2016, conformément à l’article 5 de la directive 91/676/CEE, au moyen des règlements suivants: les règlements relatifs à la prévention de la pollution par les nitrates (Nitrate Pollution Prevention Regulations, SI 2008/2349) et les règlements modificatifs SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 et SI 2013/2619 en Angleterre; les règlements de 2008 relatifs au programme d’action pour les zones vulnérables aux nitrates (Action Programme for Nitrate Vulnerable Zones Regulations 2008, Scottish SI 2008/298) et les règlements modificatifs Scottish SI 2013/123 en Écosse; les règlements de 2013 relatifs à la prévention de la pollution par les nitrates [Nitrate Pollution Prevention (Wales) Regulations 2013, SI 2013/2506 (W. 245)] au Pays de Galles.
(6)
Les zones vulnérables désignées auxquelles s’appliquent les programmes d’action, conformément au règlement SI 2013/2619 pour l’Angleterre, Scottish SI 2002 no 276 et Scottish SI 2002 no 546 pour l’Écosse et au règlement SI 2013/2506 (W. 245) pour le Pays de Galles, représentent 58 % de la superficie de l’Angleterre, 14 % de la superficie de l’Écosse et 2,3 % de la superficie du Pays de Galles.
(7)
Les données relatives à la qualité de l’eau présentées montrent que la concentration moyenne de nitrates est inférieure à 50 mg/l dans 85 % des masses d’eau souterraines, en Angleterre, et inférieure à 25 mg/l dans 60 % d’entre elles. Au Pays de Galles, 95 % des masses d’eau souterraines ont une concentration moyenne de nitrates inférieure à 50 mg/l, et 87 % une concentration inférieure à 25 mg/l. En Écosse, plus de 87 % des masses d’eau souterraines ont une concentration moyenne de nitrates inférieure à 50 mg/l, et 62 % une concentration inférieure à 25 mg/l. En ce qui concerne les eaux de surface, la concentration moyenne de nitrates est inférieure à 25 mg/l dans 59 % des sites de surveillance, en Angleterre, et elle dépasse 50 mg/l dans 8 % d’entre eux. En Écosse et au Pays de Galles, plus de 95 % des sites de surveillance ont une concentration moyenne de nitrates inférieure à 25 mg/l. En Écosse, aucun site ne présente une concentration supérieure à 50 mg/l et au Pays de Galles, 1 % des sites dépasse 50 mg/l.
(8)
Après examen de la demande du Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord et à la lumière de l’expérience acquise avec la dérogation accordée par la décision 2009/431/CE, la Commission estime que la quantité d’effluents d’élevage envisagée par le Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord, soit 250 kg d’azote par hectare et par an, ne compromettra pas la réalisation des objectifs de la directive 91/676/CEE, pour autant que certaines conditions strictes soient respectées.
(9)
Il ressort des documents justificatifs présentés par le Royaume-Uni que la quantité proposée de 250 kg par hectare et par an d’azote provenant d’effluents d’élevage d’herbivores dans les exploitations herbagères est justifiée sur la base de critères objectifs tels que des précipitations nettes élevées, des périodes de végétation longues et des cultures à forte absorption d’azote.
(10)
La décision 2009/431/CE expire le 31 décembre 2012. Afin de garantir que les exploitants agricoles concernés puissent continuer à bénéficier de la dérogation, il convient de proroger la validité de la décision 2009/431/CE.
(11)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité «Nitrates» institué conformément à l’article 9 de la directive 91/676/CEE,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La dérogation sollicitée par le Royaume-Uni pour l’Angleterre, l’Écosse et le Pays de Galles, par lettre du 20 décembre 2012, dans le but d’autoriser l’épandage d’une quantité d’effluents d’élevage plus élevée que celle indiquée à l’annexe III, point 2, deuxième alinéa, première phrase et point a), de la directive 91/676/CEE, est accordée, sous réserve du respect des conditions définies à la présente décision.
Article 2
Définitions
Aux fins de la présente décision, on entend par:
a)
«exploitations herbagères», des exploitations dans lesquelles 80 % au moins de la superficie disponible pour l’épandage d’effluents d’élevage est constituée de prairies;
b)
«herbivores», les bovins (à l’exclusion des veaux de boucherie), les ovins, les caprins, les cervidés et les équidés;
c)
«prairies», les prairies permanentes ou temporaires (qui restent en place moins de quatre ans);
d)
«parcelle», un champ isolé ou un groupe de champs homogène du point de vue de la culture, du type de sol et des pratiques de fertilisation.
Article 3
Champ d’application
La présente décision s’applique aux exploitations herbagères, cas par cas et sous réserve du respect des conditions énoncées aux articles 4, 5 et 6.
Article 4
Demande annuelle et engagement
1. Les exploitants agricoles désireux de bénéficier d’une dérogation au titre de la présente décision en font la demande chaque année aux autorités compétentes.
2. Parallèlement à la demande annuelle visée au premier alinéa, ils s’engagent par écrit à respecter les conditions définies aux articles 5 et 6.
Article 5
Épandage d’effluents d’élevage et d’autres fertilisants
1. La quantité d’effluents d’élevage provenant d’herbivores épandue chaque année sur les terres des exploitations herbagères, y compris par les animaux eux-mêmes, ne dépasse pas la quantité d’effluents d’élevage contenant 250 kg d’azote par hectare, sous réserve des conditions énoncées aux paragraphes 2 à 7.
2. L’apport total en azote ne dépasse pas les besoins prévisibles en éléments fertilisants de la culture considérée. Il tient compte de l’apport fourni par le sol et ne dépasse pas les taux maximaux d’épandage applicables à l’exploitation, définis dans le programme d’action sur les nitrates.
3. Chaque exploitation établit un plan de fertilisation décrivant la rotation des cultures sur les terres agricoles et les prévisions d’épandage d’effluents d’élevage et d’autres fertilisants. Ce plan doit être disponible dans l’exploitation chaque année civile avant le 1er mars. Le plan de fertilisation comprend au moins les éléments suivants:
a)
le plan de rotation des cultures, qui doit préciser la superficie des parcelles en herbe et des parcelles occupées par d’autres cultures, y compris un croquis cartographique indiquant l’emplacement des différentes parcelles;
b)
le nombre de têtes de bétail, la description des bâtiments qui les abritent et du système de stockage, y compris le volume de stockage d’effluents disponible;
c)
le calcul de la quantité d’azote et de phosphore présents dans les effluents d’élevage produits dans l’exploitation;
d)
la quantité, le type et les caractéristiques des effluents d’élevage distribués à l’extérieur de l’exploitation ou livrés à celle-ci;
e)
les besoins prévisibles des cultures en azote et en phosphore, pour chaque parcelle;
f)
les résultats de l’analyse du sol en ce qui concerne les teneurs en azote et en phosphore;
g)
la nature du fertilisant à utiliser;
h)
le calcul de l’apport d’azote et de phosphore par épandage d’effluents d’élevage sur chaque parcelle;
i)
le calcul de l’apport d’azote et de phosphore par épandage d’engrais chimiques et autres fertilisants sur chaque parcelle.
Les plans sont révisés au plus tard dans les sept jours suivant une modification des pratiques agricoles, afin de garantir la concordance entre les plans et les pratiques agricoles réelles.
4. Chaque exploitant agricole tient des registres de fertilisation, dans lesquels figurent notamment des données relatives à la gestion des apports d’azote et de phosphore. Ces registres sont soumis à l’autorité compétente pour chaque année civile.
5. Pour chaque exploitation herbagère bénéficiant d’une dérogation, l’exploitant agricole accepte que la demande visée à l’article 4, paragraphe 1, ainsi que les plans et les registres de fertilisation, fassent l’objet de contrôles.
6. Chaque exploitant agricole bénéficiant d’une dérogation procède à une analyse périodique des teneurs en azote et en phosphore dans le sol afin de garantir une fertilisation efficace.
Les prélèvements et les analyses sont effectués au minimum tous les quatre ans pour chaque zone de l’exploitation homogène du point de vue de l’assolement et des caractéristiques du sol.
Une analyse au minimum est effectuée par cinq hectares.
L’exploitation bénéficiant d’une dérogation tient à disposition les résultats de l’analyse du sol en ce qui concerne les teneurs en azote et en phosphore.
7. Les effluents d’élevage ne sont pas épandus en automne avant une culture d’herbage.
Article 6
Gestion des terres
1. Au moins 80 % de la superficie disponible pour l’épandage d’effluents d’élevage dans les exploitations est occupée par des prairies.
2. Les exploitants agricoles bénéficiant d’une dérogation individuelle prennent les mesures suivantes:
a)
les prairies temporaires sur sols sablonneux sont labourées au printemps;
b)
quel que soit le type de sol, les prairies labourées sont remplacées immédiatement par une culture à forte demande en azote;
c)
la rotation des cultures ne comprend pas de légumineuses ou autres plantes fixant l’azote de l’air.
3. Le point 2, lettre c), ne s’applique toutefois pas au trèfle, dans les prairies où il représente moins de 50 % de la superficie, ni aux autres légumineuses faisant l’objet d’un semis d’herbe avant ou après récolte.
Article 7
Surveillance
1. L’autorité compétente veille à ce que des cartes montrant le pourcentage d’exploitations herbagères, le pourcentage de bétail et le pourcentage de terres agricoles couverts par une dérogation individuelle dans chaque district, ainsi que des cartes sur l’occupation des sols au niveau local, soient établies et mises à jour chaque année.
2. Le sol, les eaux de surface et les eaux souterraines font l’objet d’une surveillance afin d’obtenir des données sur les concentrations d’azote et de phosphore dans les eaux du sol, d’azote minéral dans les profils de sol et de nitrates dans les eaux de surface et les eaux souterraines, dans des conditions dérogatoires ou non. La surveillance s’effectue au niveau des exploitations ainsi que dans des zones agricoles de surveillance. Les sites de surveillance couvrent les principaux types de sols ainsi que les principales pratiques de fertilisation et cultures.
3. Une surveillance renforcée des eaux est réalisée dans les zones agricoles situées à proximité de masses d’eaux très vulnérables.
4. Des relevés concernant l’occupation des sols au niveau local, les assolements et les pratiques agricoles sont effectués dans les exploitations bénéficiant d’une dérogation individuelle. Les informations et les données recueillies à partir des analyses de la teneur en éléments nutritifs visées à l’article 5, paragraphe 6, et la surveillance visée au paragraphe 2 du présent article, servent à calculer, à partir de modèles, l’ampleur des pertes de nitrates et de phosphore à partir des exploitations bénéficiant d’une dérogation.
Article 8
Contrôles
1. Les autorités compétentes veillent à ce que toutes les demandes de dérogation fassent l’objet d’un contrôle administratif. Lorsque le contrôle montre que les conditions définies aux articles 5 et 6 ne sont pas remplies, l’auteur de la demande en est informé. Dans ce cas, la demande est réputée rejetée.
2. Un programme d’inspections sur place est établi sur la base d’une analyse de risque, des résultats des contrôles effectués les années précédentes, ainsi que des résultats des contrôles aléatoires généraux portant sur l’application de la législation mettant en œuvre la directive 91/676/CEE. Au moins 5 % des exploitations bénéficiant d’une dérogation individuelle sont soumises à des inspections sur place concernant les conditions prévues aux articles 5 et 6 de la présente décision. Si la vérification révèle un défaut de conformité, l’exploitant en est informé. Dans ce cas, la demande de dérogation pour l’année suivante est réputée rejetée.
3. Les autorités compétentes se voient confier les pouvoirs et les moyens nécessaires pour vérifier le respect de la dérogation accordée en vertu de la présente décision.
Article 9
Rapports
Les autorités compétentes présentent chaque année, au plus tard en juin, un rapport contenant les informations suivantes:
a)
des cartes montrant le pourcentage d’exploitations, le pourcentage de bétail et le pourcentage de terres agricoles couverts par une dérogation individuelle pour chaque district, ainsi que des cartes sur l’occupation des sols au niveau local, visées à l’article 7, paragraphe 1;
b)
les résultats de la surveillance des eaux souterraines et des eaux de surface, en ce qui concerne les concentrations de nitrates, y compris les informations sur l’évolution de la qualité de l’eau, dans des conditions dérogatoires et non dérogatoires, ainsi que les effets de la dérogation sur la qualité de l’eau, visés à l’article 7, paragraphe 2;
c)
les résultats de la surveillance des sols en ce qui concerne les concentrations d’azote et de phosphore dans les eaux du sol et la concentration d’azote minéral dans les profils de sol, dans des conditions dérogatoires et non dérogatoires, visés à l’article 7, paragraphe 2;
d)
la synthèse et l’évaluation des données provenant de la surveillance renforcée des eaux visée à l’article 7, paragraphe 3;
e)
les résultats des relevés concernant l’occupation des sols à l’échelon local, les assolements et les pratiques agricoles, visés à l’article 7, paragraphe 4;
f)
les résultats des calculs, à partir de modèles, de l’ampleur des pertes d’azote et de phosphore à partir des exploitations bénéficiant d’une dérogation individuelle, visés à l’article 7, paragraphe 4;
g)
l’évaluation de la mise en œuvre des conditions dérogatoires, fondée sur les contrôles au niveau des exploitations et les informations concernant les exploitations en défaut de conformité, sur la base des résultats des contrôles administratifs et sur place, visés à l’article 8, paragraphes 1 et 2.
Article 10
Application
La présente décision s’applique dans le cadre des règlements désignant les zones vulnérables en Angleterre (SI 2013/2619), en Écosse (Scottish SI 2002 no 276 et Scottish SI 2002 no 546) et au Pays de Galles [SI 2013/2506 (W. 245)] et dans le cadre des règlements mettant en œuvre le programme d’action en Angleterre (SI 2008/2349 et règlements modificatifs SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 et SI 2013/2619), en Écosse (Scottish SI 2008/298 et règlements modificatifs Scottish SI 2013/123) et au Pays de Galles [SI 2013/2506 (W. 245)].
La présente décision expire le 31 décembre 2016.
Article 11
Le Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 18 décembre 2013.