РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 7 ноември 2014 година
за даване на разрешение на Република Естония да прилага мярка за дерогация от член 26, параграф 1, буква а) и членове 168 и 168а от Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност
(2014/797/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 395, параграф 1 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С писмо, заведено в Комисията на 26 май 2014 г., Естония поиска разрешение за дерогация от разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, уреждащи правото на приспадане на данък върху входящите ресурси във връзка с леки автомобили.
(2)
С писмо от 11 юни 2014 г. Комисията съобщи на останалите държави членки за отправеното от Естония искане. С писмо от 12 юни 2014 г. Комисията уведоми Естония, че разполага с цялата информация, която ѝ е необходима за разглеждане на искането.
(3)
С членове 168 и 168а от Директива 2006/112/ЕО се установява правото на данъчно задълженото лице да приспада данъка върху добавената стойност (ДДС), начислен върху доставките на стоки и услуги, получени от това лице с цел използването им за неговите облагаеми сделки. Съгласно член 26, параграф 1, буква а) от същата директива се изисква данъчнозадължените лица да отчитат ДДС при използване на стопански актив за нестопански цели.
(4)
Често е трудно да се определи точно кога даден стопански актив се използва за нестопански цели и дори когато това е възможно, процедурата често е обременителна. Съгласно исканото разрешение размерът на ДДС върху разходите, подлежащи на приспадане по отношение на леките автомобили, които не се използват изцяло за целите на стопанската дейност, следва да бъде установен с фиксирана процентна ставка, при спазването на някои изключения. Въз основа на наличната в момента информация естонските власти смятат, че има основание тази ставка да бъде 50 %. В същото време, с цел да се избегне двойното данъчно облагане, следва да бъде спряно прилагането на изискването за отчитане на ДДС при използването за нестопански цели на леките автомобили, за които се прилага ограничението, допустимо съгласно настоящата директива. С тази мярка за опростяване се премахва необходимостта да се води документация на използването за нестопански цели на служебни автомобили и се предотвратява отклонение от данъчно облагане чрез неправилно водене на документацията.
(5)
Ограничаването на правото на приспадане в съответствие с поисканото разрешение следва да се прилага по отношение на ДДС, платен при покупката, лизинга, вътреобщностното придобиване и вноса на определени категории леки автомобили, както и по отношение на свързаните с тях разходи, включително за закупуване на гориво.
(6)
Исканото разрешение следва да се прилага само по отношение на леките автомобили с допустима максимална маса до 3 500 килограма и с до осем места за сядане без мястото на водача. Използването за нестопански цели на леки автомобили с маса над 3 500 килограма или с повече от осем места за сядане без мястото на водача е незначително поради характеристиките на тези автомобили или поради вида на стопанската дейност, за която се използват. Следва да се осигури също така подробен списък на категориите леки автомобили, за които това разрешение не се прилага поради специфичната им употреба.
(7)
Срокът на разрешението следва да бъде ограничен до 31 декември 2017 г., за да се даде възможност да бъде направен преглед на необходимостта от него и на неговата ефективност, както и на съотношението между използването за целите на стопанската дейност и използването за лични цели, на което то се основава.
(8)
Ако Естония прецени, че е необходимо удължаване на срока на разрешението след 2017 г., тя следва най-късно до 31 март 2017 г. да представи на Комисията доклад, който включва преглед на прилагания процент, заедно с искането за удължаване на срока.
(9)
Дерогацията ще има незначително въздействие върху общия размер на данъчните приходи, събирани на етапа на крайно потребление, и няма да окаже отрицателно въздействие върху собствените ресурси на Съюза, формирани от ДДС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от членове 168 и 168а от Директива 2006/112/ЕО на Естония се дава разрешение да ограничи правото на приспадане на данък върху добавената стойност (ДДС) за разходите за леки автомобили, които не се използват изцяло за стопански цели, до 50 %.
Член 2
Чрез дерогация от член 26, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112/ЕО Естония не третира като възмездна доставка на услуги използването за нестопански цели на лек автомобил, който е част от стопанските активи на данъчнозадължено лице, когато за автомобила се прилага ограничение, допустимо съгласно член 1 от настоящото решение.
Член 3
Разходите, посочени в член 1, обхващат покупката, лизинга, вътреобщностното придобиване и вноса на леки автомобили, които не се използват изцяло за целите на стопанската дейност, както и свързаните с това разходи, включително за закупуване на гориво.
Член 4
Настоящото решение се прилага само по отношение на леките автомобили с допустима максимална маса до 3 500 килограма и с не повече от осем места за сядане без мястото на водача.
Член 5
Членове 1 и 2 не се прилагат за следните категории леки автомобили:
а)
автомобили, закупени с цел препродажба, отдаване под наем или отдаване на лизинг;
б)
автомобили, използвани за превоз на пътници срещу възнаграждение, включително за таксиметрови услуги;
в)
автомобили, използвани за обучение на водачи на моторни превозни средства.
Член 6
1. Настоящото решение поражда действие в деня на нотификацията му.
Прилага се до 31 декември 2017 г.
2. Всяко искане за удължаване на срока на разрешението, предвидено в настоящото решение, се представя на Комисията в срок до 31 март 2017 г. и се придружава от доклад, който включва преглед на процента, определен в член 1.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Република Естония.
Съставено в Брюксел на 7 ноември 2014 година.
DÉCISION D'EXÉCUTION DU CONSEIL
du 7 novembre 2014
autorisant la République d'Estonie à appliquer une mesure dérogatoire à l'article 26, paragraphe 1, point a), et aux articles 168 et 168 bis de la directive 2006/112/CE relative au système commun de taxe sur la valeur ajoutée
(2014/797/UE)
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu la directive 2006/112/CE du Conseil du 28 novembre 2006 relative au système commun de taxe sur la valeur ajoutée (1), et notamment son article 395, paragraphe 1,
vu la proposition de la Commission européenne,
considérant ce qui suit:
(1)
Par lettre enregistrée à la Commission le 26 mai 2014, l'Estonie a demandé l'autorisation de déroger aux dispositions de la directive 2006/112/CE régissant le droit à déduction de la taxe en amont en ce qui concerne les voitures particulières.
(2)
Par lettre du 11 juin 2014, la Commission a informé les autres États membres de la demande introduite par l'Estonie. Par lettre du 12 juin 2014, la Commission a informé l'Estonie qu'elle disposait de toutes les informations utiles pour apprécier la demande.
(3)
Les articles 168 et 168 bis de la directive 2006/112/CE établissent le droit d'un assujetti à déduire la taxe sur la valeur ajoutée (TVA) acquittée pour les livraisons de biens et prestations de services dont cette personne a bénéficié aux fins de ses opérations taxées. L'article 26, paragraphe 1, point a), de ladite directive exige des assujettis qu'ils déclarent la TVA lorsqu'un bien affecté à l'entreprise est utilisé à des fins non professionnelles.
(4)
L'utilisation non professionnelle s'avère souvent très difficile à déterminer de manière précise et, même lorsque c'est possible, le mécanisme est souvent fastidieux. En vertu de l'autorisation demandée, le montant déductible de la TVA relative aux dépenses afférentes aux voitures particulières qui ne sont pas utilisées exclusivement à des fins professionnelles devrait, sauf exception, être fixé à un taux forfaitaire. Sur la base des informations actuellement disponibles, les autorités estoniennes estiment qu'un taux de 50 % est justifié. Parallèlement, afin d'éviter une double imposition, il convient de lever l'obligation de déclarer la TVA concernant l'utilisation non professionnelle des voitures particulières si celles-ci ont déjà fait l'objet d'une limitation autorisée par la présente décision. Cette mesure de simplification supprime la nécessité de tenir une comptabilité concernant l'utilisation non professionnelle des voitures de société et permet d'éviter l'évasion fiscale due à une tenue incorrecte de la comptabilité.
(5)
Il convient que la limitation du droit à déduction prévue par l'autorisation demandée s'applique à la TVA payée sur l'achat, la prise en crédit-bail, l'acquisition intracommunautaire et l'importation de voitures particulières spécifiques ainsi que sur les dépenses y afférentes, notamment l'achat de carburant.
(6)
L'autorisation demandée ne devrait s'appliquer qu'aux voitures particulières dont le poids maximal autorisé ne dépasse pas 3 500 kilogrammes et comportant au maximum huit sièges outre celui du conducteur. L'utilisation non professionnelle de voitures particulières d'un poids supérieur à 3 500 kilogrammes ou équipées de plus de huit sièges outre celui du conducteur est négligeable en raison des caractéristiques de ces voitures ou du type d'activité pour lequel elles sont utilisées. Il y a également lieu de fournir une liste détaillée de catégories de voitures particulières qui, en raison de leur utilisation, ne sont pas autorisées.
(7)
Il convient de limiter l'autorisation dans le temps, jusqu'au 31 décembre 2017, l'objectif étant de permettre le réexamen de sa nécessité et de son efficacité et du taux de répartition entre l'utilisation professionnelle et non professionnelle sur lequel elle repose.
(8)
Si l'Estonie estime qu'il est nécessaire de proroger l'autorisation au-delà de 2017, elle devra présenter à la Commission, au plus tard le 31 mars 2017, une demande de prorogation accompagnée d'un rapport comportant un réexamen du pourcentage appliqué.
(9)
La dérogation n'aura qu'un effet négligeable sur le montant total des recettes fiscales perçues au stade de la consommation finale et n'aura aucune incidence négative sur les ressources propres de l'Union provenant de la TVA,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Par dérogation aux articles 168 et 168 bis de la directive 2006/112/CE, l'Estonie est autorisée à limiter à 50 % le droit à déduction de la taxe sur la valeur ajoutée (TVA) relative aux dépenses afférentes à des voitures particulières qui ne sont pas exclusivement utilisées à des fins professionnelles.
Article 2
Par dérogation à l'article 26, paragraphe 1, point a), de la directive 2006/112/CE, l'Estonie n'assimile pas à une prestation de services effectuée à titre onéreux l'utilisation à des fins non professionnelles d'une voiture particulière affectée à l'entreprise d'un assujetti, lorsque cette voiture a fait l'objet de la limitation autorisée au titre de l'article 1er de la présente décision.
Article 3
Les dépenses visées à l'article 1er couvrent l'achat, la prise en crédit-bail, l'acquisition intracommunautaire et l'importation de voitures particulières qui ne sont pas utilisées exclusivement à des fins professionnelles, ainsi que les dépenses y relatives, y compris l'achat de carburant.
Article 4
La présente décision ne s'applique qu'aux voitures particulières dont le poids maximal autorisé n'excède pas 3 500 kilogrammes et qui sont équipées d'un maximum de huit sièges outre celui du conducteur.
Article 5
L'article 1er et l'article 2 ne s'appliquent pas aux catégories de voitures particulières suivantes:
a)
les voitures achetées à des fins de revente, de location ou de crédit-bail;
b)
les voitures utilisées pour le transport de passagers contre rémunération, notamment les services de taxi;
c)
les voitures utilisées pour la fourniture de leçons de conduite.
Article 6
1. La présente décision prend effet le jour de sa notification.
Elle est applicable jusqu'au 31 décembre 2017.
2. Toute demande de prorogation de l'autorisation prévue à la présente décision est présentée à la Commission au plus tard le 31 mars 2017 et accompagnée d'un rapport comportant le réexamen du pourcentage fixé à l'article 1er.
Article 7
La République d'Estonie est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 7 novembre 2014.