РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1099/2013 НА КОМИСИЯТА
от 5 ноември 2013 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (укрепване на редовните спедиторски услуги)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1) и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
В ключово действие 2 в Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите „Акт за единния пазар II - заедно за нов растеж“ (2) се призовава за създаването на истински единен пазар за морския транспорт чрез освобождаване на съюзните стоки, превозвани между морските пристанища на Съюза, от административните и митническите формалности, които се прилагат за стоките, пристигащи от чужбина.
(2)
За тази цел Комисията се ангажира да изготви „син пояс“ - пакет от законодателни и незаконодателни инициативи, така че да се намали административната тежест за стопанските субекти, извършващи морски транспорт в рамките на Съюза, до степен, сравнима с тази при останалите видове транспорт (въздушен, железопътен и автомобилен);
(3)
Настоящият регламент е част от пакета „син пояс“.
(4)
Съгласно член 313, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (3), стоки въведени на митническата територия на Общността в съответствие с член 37 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета, не се считат за стоки от Общността, освен ако не се установи, че имат такъв статут.
(5)
В член 313, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 се предвижда, че стоките, които се превозват между пристанища на митническата територия на Общността от разрешена редовна корабна линия, се считат за стоки от Общността, освен ако не се докаже противното. Съдовете, извършващи редовен морски превоз, могат да превозват и стоки, които не са от Общността, при условие че стоките са поставени под режим на външен транзит през Общността. Освен това, използването на редовна корабна линия за превоз на стоки, които не са от Общността, не засяга извършването на проверки с друга цел - във връзка с рисковете за здравето на хората, животните или растенията.
(6)
Преди да издаде разрешение за редовна корабна линия, разрешаващият митнически орган е длъжен да се консултира с митническите органи на другите, обхванати от нея, държави членки. Ако притежателят на издадено разрешително (наричан по-нататък „титуляр“) желае да разшири услугата спрямо други държави членки е необходимо провеждането на допълнителни консултации със съответните митнически органи. За да се избегнат, доколкото е възможно, такива консултации следва да се предвиди, че спедиторските дружества заявители могат, освен да изброят действително обхванатите от услугата държави членки, да посочат и държавите членки, които потенциално биха могли да бъдат обхванати с оглед на обявени планове за предоставяне на услуги.
(7)
От 2010 г. срокът за консултации с митническите органи на другите държави членки е 45 дни. Опитът обаче показа, че този период е ненужно дълъг и следва да бъде съкратен.
(8)
Използването на електронна информационна и комуникационна система направи приложение 42А към Регламент (ЕИО) № 2454/93 излишно.
(9)
По искане на титуляря, разрешенията за редовна корабна линия, съществуващи преди влизането в сила на настоящия регламент, следва да бъдат преразгледани, за да се вземат предвид всички държави-членки, които поради обявени планове за предоставяне на услуга биха могли потенциално да бъдат обхванати от нея.
(10)
Електронната информационна и комуникационна система, която понастоящем се използва за съхранение на информация и известяване на митническите органи на другите държави членки за издадено разрешително за редовна корабна линия, не е системата, посочена в член 14ч от Регламент (ЕИО) № 2454/93. Позоваването на тази система следва да бъде поправено.
(11)
Затова Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде съответно изменен.
(12)
Промяната на срока за консултация с митническите органи на другите държави членки, както и на броя на държавите членки, които могат да бъдат посочени в заявлението, изисква промени в електронната информационна и комуникационна система за редовните корабни линии и отсрочено прилагане на съответните разпоредби на настоящия регламент.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1)
Член 313б се изменя, както следва:
а)
след параграф 2 добавя се следният параграф 2а:
„2а. Електронната информационна и комуникационна система за редовните корабни линии позволява на Комисията и митническите органи на държавите членки да съхраняват и имат достъп до следната информация:
а)
данните от подадените искания;
б)
разрешителните за редовна корабна линия и когато е приложимо - тяхното изменение или отмяна;
в)
имената на междинните пристанища и имената на корабите, извършващи услугата;
г)
всякаква друга важна информация.“;
б)
параграф 3 се изменя, както следва:
i)
първа алинея се заменя със следното:
„В заявлението за издаване на разрешително за редовна корабна линия се посочват държавите членки, действително обхванати от услугата, като могат да се посочат и държавите членки, които потенциално биха могли да бъдат обхванати от нея, за които заявителят декларира, че има планове за предоставяне на услуга. Митническият орган на държавата членка, до която е отправено заявлението (разрешаващ митнически орган), уведомява митническите органи на другите държави членки, обхванати от услугата (съответните митнически органи) посредством електронната информационна и комуникационна система, посочена в параграф 2а.“
ii)
във втора алинея „45“ се заменя с „15“;
iii)
във втора алинея думите „електронната информационна и комуникационна система, посочена в член 14ч“ се заменят с „електронната информационна и комуникационна система за редовните корабни линии, посочена в параграф 2а.“;
iv)
в трета алинея думите „електронната информационна и комуникационна система, посочена в член 14ч“ се заменят с „електронната информационна и комуникационна система за редовните корабни линии, посочена в параграф 2а.“;
2)
В член 313в, параграф 2, втора алинея думите „електронната информационна и комуникационна система, посочена в член 14ч“ се заменят с „електронната информационна и комуникационна система за редовните корабни линии, посочена в член 313б, параграф 2а.“;
3)
В член 313г, параграф 2, първа алинея думите „електронната информационна и комуникационна система, посочена в член 14ч“ се заменят с „електронната информационна и комуникационна система за редовните корабни линии, посочена в член 313б, параграф 2а.“;
4)
В член 313е, параграф 2 думите „електронната информационна и комуникационна система, посочена в член 14ч“ се заменят с „електронната информационна и комуникационна система за редовните корабни линии, посочена в член 313б, параграф 2а.“;
5)
Приложение 42A се заличава.
Член 2
По искане на титуляря разрешаващият митнически орган преразглежда разрешителните за редовна корабна линия, валидни към датата на прилагане на настоящия регламент, посочена в член 3, втора алинея, за да се вземат предвид държавите членки, които потенциално биха могли да бъдат обхванати от нея, за които заявителят декларира, че има планове за предоставяне на услуга.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграф 1, буква б), подточки i) и ii) се прилага от 1 март 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 5 ноември 2013 година.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 1099/2013 DE LA COMMISSION
du 5 novembre 2013
modifiant le règlement (CEE) no 2454/93 fixant certaines dispositions d'application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire (amélioration des lignes maritimes régulières)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (1), et notamment son article 247,
considérant ce qui suit:
(1)
L'action clé no 2 de la communication de la Commission au Parlement européen, au Conseil, au Comité économique et social européen et au Comité des régions, à savoir «l’Acte pour le marché unique II - Ensemble pour une nouvelle croissance» (2), appelle à la création d'un véritable marché unique du transport maritime en ne soumettant plus les marchandises produites dans l’Union européenne et transportées entre des ports maritimes de l’Union aux mêmes formalités administratives et douanières que les marchandises en provenance de ports d’outre-mer.
(2)
À cette fin, la Commission s'est engagée à présenter un paquet «ceinture bleue», prévoyant des initiatives législatives et non législatives pour ramener les contraintes administratives auxquelles sont soumis les exploitants prenant part au transport maritime intra-UE à un niveau comparable à celui qui existe pour d’autres modes de transport (aérien, ferroviaire et routier).
(3)
Le présent règlement fait partie du paquet «ceinture bleue».
(4)
Conformément à l’article 313, paragraphe 2, point a), du règlement (CEE) no 2454/93 (3) de la Commission, les marchandises introduites sur le territoire douanier de l'Union européenne conformément à l’article 37 du règlement (CEE) no 2913/92 ne sont pas réputées marchandises de l'Union à moins que ce statut ne soit dûment établi.
(5)
L'article 313, paragraphe 3, point b), du règlement (CEE) no 2454/93 prévoit que les marchandises transportées entre des ports situés sur le territoire douanier de l'UE sur une ligne régulière autorisée sont considérées comme marchandises de l'Union, sauf preuve du contraire. Les navires assurant les lignes régulières peuvent également transporter des marchandises non-UE, à condition d'être placées sous le régime du transit communautaire externe. En outre, l’utilisation d’une ligne régulière pour le transport de marchandises non-UE est sans préjudice de l’application des contrôles à d’autres fins, y compris ceux dans le cadre des risques pour la santé publique, animale ou végétale.
(6)
Avant de délivrer une autorisation relative à une ligne régulière, l’autorité douanière de délivrance est tenue de consulter les autorités douanières des autres États membres concernés par cette ligne. Si, après avoir obtenu une autorisation, le titulaire de celle-ci (ci-après dénommé le «titulaire») souhaite élargir la ligne à d’autres États membres, il convient d'organiser d’autres consultations avec les autorités douanières des États membres concernés. Afin de limiter le plus possible la nécessité d'organiser d'autres consultations après l'octroi d'une autorisation, il y a lieu de prévoir, pour les compagnies maritimes introduisant une demande d'autorisation, la possibilité d'indiquer également, outre la liste des États membres effectivement concernés par la ligne, les États membres susceptibles d'être concernés pour lesquels elles déclarent avoir des projets de lignes futures.
(7)
Depuis 2010, le délai accordé pour la consultation des autorités douanières d'autres États membres est de 45 jours. Toutefois, l’expérience a montré que ce délai est inutilement long et qu'il convient de le réduire.
(8)
L’utilisation d’un système électronique d’information et de communication a rendu superflue l’annexe 42 bis du règlement (CEE) no 2454/93.
(9)
À la demande du titulaire, il convient de réexaminer les autorisations relatives aux lignes maritimes régulières qui existaient avant l'entrée en vigueur du présent règlement pour qu'elles tiennent compte des États membres susceptibles d'être concernés pour lesquels le titulaire déclare avoir des projets de lignes futures.
(10)
Le système électronique d’information et de communication utilisé à l'heure actuelle pour stocker des informations et informer les autorités douanières des autres États membres des autorisations relatives aux lignes régulières est différent du système visé à l'article 14 quinvicies du règlement (CEE) no 2454/93. Il convient de corriger les références à ce système.
(11)
Il y a donc lieu de modifier le règlement (CEE) no 2454/93 en conséquence.
(12)
Les modifications relatives à la longueur du délai prévu pour la consultation des autorités douanières des autres États membres et au nombre d'États membres pouvant figurer dans la demande imposent de modifier le système électronique d'information et de communication pour les lignes régulières et de reporter l'application des différentes dispositions du présent règlement.
(13)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l'avis du comité du code des douanes,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CEE) no 2454/93 est modifié comme suit:
1)
L’article 313 ter est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 2 bis suivant est inséré après le paragraphe 2:
«2 bis. À l'aide d'un système électronique d'information et de communication pour les lignes régulières, la Commission et les autorités douanières des États membres stockent et ont accès aux informations suivantes:
a)
les données figurant dans les demandes;
b)
les autorisations relatives aux lignes régulières et, le cas échéant, leur modification ou leur retrait;
c)
le nom des ports d’escale et des navires affectés aux lignes;
d)
toute autre information utile.»,
b)
le paragraphe 3 est modifié comme suit:
i)
le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Toute demande d’autorisation relative à une ligne régulière indique les États membres effectivement concernés par la ligne et, éventuellement, les États membres susceptibles d'être concernés pour lesquels le demandeur déclare avoir des projets de lignes futures. Les autorités douanières de l’État membre auprès duquel la demande a été introduite (autorités douanières de délivrance) en informent les autorités douanières des autres États membres effectivement ou potentiellement concernés par la ligne (autorités douanières correspondantes) en utilisant le système électronique d'information et de communication pour les lignes régulières visé au paragraphe 2 bis.»;
ii)
au deuxième alinéa, «45» est remplacé par «15»;
iii)
au deuxième alinéa, les mots «du système électronique d’information et de communication visé à l’article 14 quinvicies» sont remplacés par «du système électronique d'information et de communication pour les lignes régulières visé au paragraphe 2 bis.»;
iv)
au troisième alinéa, les mots «le système électronique d’information et de communication visé à l’article 14 quinvicies» sont remplacés par «le système électronique d'information et de communication pour les lignes régulières visé au paragraphe 2 bis.»,
2)
À l'article 313 quater, paragraphe 2, deuxième alinéa, les mots «le système électronique d’information et de communication visé à l’article 14 quinvicies» sont remplacés par «le système électronique d'information et de communication pour les lignes régulières visé à l'article 313 ter, paragraphe 2 bis.».
3)
À l'article 313 quinquies, paragraphe 2, premier alinéa, les mots «le système électronique d’information et de communication mentionné à l’article 14 quinvicies» sont remplacés par «le système électronique d'information et de communication pour les lignes régulières visé à l'article 313 ter, paragraphe 2 bis.».
4)
À l'article 313 septies, paragraphe 2, les mots «le système électronique d’information et de communication visé à l’article 14 quinvicies» sont remplacés par «le système électronique d'information et de communication pour les lignes régulières visé à l'article 313 ter, paragraphe 2 bis.».
5)
L'annexe 42 bis est supprimée.
Article 2
À la demande du titulaire, les autorités douanières de délivrance réexaminent les autorisations relatives aux lignes régulières qui existent déjà à la date d'application du présent règlement figurant à l'article 3, deuxième alinéa, afin de tenir compte des États membres susceptibles d’être concernés pour lesquels le titulaire déclare avoir des projets de lignes futures.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
L’article 1er, point 1), b) i) et ii) est applicable à partir du 1er mars 2014.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 5 novembre 2013.