ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 241/2014 НА КОМИСИЯТА
от 7 януари 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за капиталовите изисквания за институциите
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 26, параграф 4, трета алинея; член 27, параграф 2, трета алинея; член 28, параграф 5, трета алинея; член 29, параграф 6, трета алинея; член 32, параграф 2, трета алинея; член 36, параграф 2, трета алинея; член 41, параграф 2, трета алинея; член 52, параграф 2, трета алинея; член 76, параграф 4, трета алинея; член 78, параграф 5, трета алинея; член 79, параграф 2, трета алинея; член 83, параграф 2, трета алинея; член 481, параграф 6, трета алинея и член 487, параграф 3, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Разпоредбите в настоящия регламент са тясно свързани, тъй като се отнасят за изискванията към елементите на собствените средства на институциите и приспаданията от тези елементи за целите на прилагането на Регламент (ЕС) № 575/2013. С оглед съгласуването на посочените разпоредби, които следва да влязат в сила едновременно, и осигуряването на възможност за цялостен поглед и лесен достъп до тях за лицата, които трябва да спазват произтичащите от тях задължения, е желателно всички регулаторни технически стандарти по отношение на собствените средства, изисквани съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013, да бъдат включени в един регламент.
(2)
С цел очакваните дивиденти да бъдат приспадани от междинната или годишната печалба по по-съгласуван начин на съюзно равнище, е необходимо да се въведе йерархия на начините за оценка на приспадането: първо - наличието на взето от съответния орган решение за разпределяне, второ - дивидентната политика, и трето - отношението до този момент на изплащания дивидент към печалбата.
(3)
В допълнение към общите изисквания за собствените средства, добавени към определени специални изисквания за собствените средства за такива видове институции или изменени от тях, следва да се определят условията, които биха позволили на компетентните органи да решат, че предприятие, признато в приложимото национално право, може да бъде определено, за целите на изискванията за собствените средства, като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция. Това е необходимо, за да се намали опасността дадена институция да развива дейност, възползвайки се от специфичния статут на взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция, по отношение на които биха могли да се прилагат специфични изисквания за собствените средства, без да притежава общите за институциите от съюзния кооперативен банков сектор характеристики.
(4)
В някои случаи по отношение на институциите, признати в приложимото национално право като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция, е целесъобразно да се прави разлика между притежателите на техни инструменти на базовия собствен капитал от първи ред и членовете им, тъй като вторите обикновено трябва да притежават капиталови инструменти, за да имат право на дивидент и на част от печалбата и резервите.
(5)
Като цяло общо за взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции или подобните институции е извършването на дейност в полза на техните клиенти и членове, както и обслужването на обществеността. Основната цел не е да се генерира и плаща финансова компенсация на външни източници на капитал (например акционерите). По тази причина тези институции използват капиталови инструменти, различни от емитираните от акционерни дружества, които обикновено предоставят на притежателите им пълен достъп до резервите и печалбата в хода на обичайната дейност и при ликвидация, като освен това са прехвърлими на трета страна.
(6)
Обща характеристика на кооперативните институции е по принцип възможността членовете им да напуснат и следователно да изискат обратното изкупуване на притежаваните от тях инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това не възпрепятства тези институции да емитират инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, за които да не се предвижда такава възможност за притежателите, при условие че съответните инструменти спазват разпоредбите на член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Когато институция емитира различни видове инструменти по посочения член 29, следва да няма привилегии, предоставени само на някои от тях, различни от предвидените в член 29, параграф 4 от посочения регламент.
(7)
Структурата на спестовните институции е по принцип сходна с тази на фондациите - няма собственик на капитала, т.е. лице, което участва в него и поради това има право да се ползва от печалбата. Една от основните черти на взаимоспомагателните дружества е, че по принцип членовете нямат принос към капитала и в хода на обичайната дейност не се възползват от прякото разпределяне на резервите. Това не следва да възпрепятства тези институции да емитират, с оглед разширяване на дейността си, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в полза на инвеститорите или членовете, които така могат да участват в капитала и донякъде да се възползват от резервите в хода на обичайната дейност и при ликвидация.
(8)
Всички съществуващи институции, вече създадени и признати по приложимото национално законодателство преди 31 декември 2012 г. за взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции, продължават да бъдат определяни като такива за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013 независимо от правната им форма, стига да продължават да отговарят на национално-правните критерии за такова признаване.
(9)
При определянето на това кои ситуации биха могли да бъдат квалифицирани като непряко финансиране за всички видове капиталови инструменти е по-практично и пълно това да се направи чрез определяне на характеристиките на противоположното понятие - прякото финансиране.
(10)
Правилата по отношение на собствените средства следва да се прилагат към взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции и подобните институции, при подходящото отчитане на съответните особености. Въвеждането на правилата следва наред с другото да осигури възможност за тези институции да ограничават, когато това е целесъобразно, обратното изкупуване на емитираните от тях капиталови инструменти. Когато следователно приложимото национално законодателство не предвижда отказ за обратно изкупуване на инструментите е особено важно свързаните с тях разпоредби да предоставят на институцията възможност да отлага и ограничава обратното изкупуване. Освен това предвид значението на такава възможност, компетентните органи следва да имат правомощието да ограничават обратното изкупуване на кооперативните дялове, като институцията следва да документира всяко решение за ограничаване на обратното изкупуване.
(11)
Необходимо е да се определи и приравни към международните практики (т.е. определените от Базелския комитет за банков надзор) третирането на понятието „печалба от продажба, свързана с бъдещ приход“ в контекста на секюритизацията и да се гарантира, че предвид липсата на устойчивост отменимата печалба от продажба не се включва в основните средства на институцията.
(12)
С цел да се избегне евентуален регулаторен арбитраж и осигури еднообразно прилагане в Съюза на правилата във връзка с капиталовите изисквания е важно да се установи единен подход за приспадане от собствените средства на някои елементи като загубата за текущата финансова година, активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, и активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи.
(13)
За да се осигури съгласувано на съюзно равнище оценяване на стимулите за обратно изкупуване, е необходимо да се опишат случаите, при които се създава очакването, че е вероятно инструментът да бъде откупен. Необходимо е и да се изготвят правила за своевременното задействане на механизмите за покриване на загуби за хибридните инструменти, така че да се увеличи капацитетът на тези инструменти да покриват загуби. Също така, предвид факта, че емитираните от дружествата със специална инвестиционна цел инструменти са по-несигурни в пруденциален аспект от пряко емитираните инструменти, използването на такива дружества за непряко емитиране на собствени средства следва да бъде ограничено и строго регламентирано.
(14)
Необходимо е да се намери баланс между съответстващото от пруденциална гледна точка изчисляване на непреките участия на институциите, произтичащи от позиции в индекси, и грижата това да не им налага прекалена тежест.
(15)
Приема се, че за предоставянето на разрешение за намаляване на собствените средства, на надзорните компетентни органи е нужен подробен и широкообхватен процес. Обратното изкупуване и преоценката на капиталовите инструменти, както и репо сделките с тях, не следва да се обявява на притежателите, преди институцията да е получила предварително одобрение от съответния компетентен орган. Институциите следва да предоставят подробен списък на елементите, за да може компетентният орган да разполага с цялата полезна информация, преди да реши да предостави одобрение.
(16)
С оглед улесняването и изпълнението на оперативните планове за финансово подпомагане, е предвидено временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства, когато е приложимо. Подобни изключения не следва, поради това, да се простират извън срока на тези планове.
(17)
Активите на дружествата със специална инвестиционна цел, които не са инвестирани в емитирани от институции инструменти на собствените средства, следва да останат минимални и несъществени, така че към тези дружества да могат да се прилагат елементите на допълнителния капитал от първи ред и на капитала от втори ред. За да се постигне това, размерът на тези активи следва да бъде ограничен спрямо средния размер на всички активи на тези дружества.
(18)
Преходните разпоредби имат за цел да осигурят плавно преминаване към новата регулаторна рамка, поради което при прилагането на преходните разпоредби за филтрите и намаленията е важно това преходно третиране по Регламент (ЕС) № 575/2013 да бъде прилагано последователно, но по начин, който отчита първоначалната отправна точка, създадена от националните разпоредби, с които се транспонира предходният съюзен регулаторен режим - директиви 2006/48/ЕО (2) и 2006/49/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета.
(19)
Придобитите и обхванати от преходните разпоредби на Регламент (ЕС) № 575/2013 инструменти, надхвърлящи базовия собствен капитал от първи ред или допълнителния капитал от първи ред, могат, въз основа на тези разпоредби, да бъдат включени в отнасящите се за по-ниските капиталови редове ограничения за придобити инструменти. Те обаче не могат да ги променят, поради което включването в такова ограничение следва да е възможно само, ако в него има достатъчен марж. И накрая, тъй като те са инструменти, надхвърлящи по-висок ред, следва да е възможно по-късното им прекласифициране към по-висок капиталов ред.
(20)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, представени на Комисията от Европейския банков орган.
(21)
Европейският банков орган проведе обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4) Група на участниците от банковия сектор.
(22)
Европейският банков орган следва да направи преглед на прилагането на настоящия регламент и по-специално на правилата за определянето на процедури за разрешаване на обратно изкупуване на инструменти на базовия собствен капитал от 1 ред на взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции или подобните институции, и ако е необходимо - да предложи изменения.
(23)
Европейският банков орган се допита до Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване относно третирането на капиталовите инструменти, от една страна, на застрахователните и презастрахователните предприятия от трети държави, а от друга - на предприятията, изключени от обхвата на Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правилата относно:
а)
значението на „очакван“ при определянето на това дали в съответствие с член 26, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 очакваните отчисления от печалбата или дивиденти са били приспаднати от собствените средства;
б)
условията, според които компетентните органи могат,в съответствие с член 27, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013, да решат, че предприятие, признато в приложимото национално право, може да бъде определено като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция;
в)
приложимите форми и естеството на непрякото финансиране на капиталовите инструменти по член 28, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
в съответствие с член 29, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - естеството на ограниченията за обратно изкупуване в случаите, когато приложимото национално право не позволява на институцията да откаже обратното изкупуване на капиталови инструменти;
д)
в съответствие с член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - допълнителното уточняване на понятието „печалба от продажба“;
е)
в съответствие с член 36, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - прилагането на приспаданията от елементите на базовия собствен капитал от първи ред и другите приспадания от базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред;
ж)
в съответствие с член 41, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - критериите, въз основа на които компетентните органи разрешават на институция да редуцира размера на активите в пенсионен фонд с дефинирани доходи;
з)
в съответствие с член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - формата и естеството на стимулите за обратно изкупуване, естеството на увеличаване на стойността на главницата на инструмент на допълнителния капитал от първи ред, което се извършва след временно намаляване на стойността на главницата по този инструмент, процедурите и сроковете за задействащите събития, както и характеристиките на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането и използването на дружества със специална инвестиционна цел;
и)
в съответствие с член 76, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - необходимата степен на консерватизъм в оценките, използвани като алтернатива на изчисляването на базисната експозиции при косвените позиции, произтичащи от позиции в индекси;
й)
в съответствие с член 78, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - някои подробни условия, които трябва да бъдат изпълнени преди предоставянето от страна на надзорните органи на разрешение за намаляване на собствените средства, както и относно съответния процес;
к)
в съответствие с член 79, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - условията за предоставяне на временно освобождаване от приспадания от собствените средства;
л)
в съответствие с член 83, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - вида на активите, които могат да се отнасят до операциите на дружество със специална инвестиционна цел, и смисъла на „минимални и несъществени“ по отношение на допустимия допълнителен капитал от първи ред и капитал от втори ред, емитирани от такова дружество;
м)
в съответствие с член 481, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - подробните условия за корекции на собствените средства по преходните разпоредби;
н)
в съответствие с член 487, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - условията за елементите, към които не се прилагат правилата за заварено положение при елементи на базовия собствен капитал от първи ред или на допълнителния капитал от първи ред и които са включени в други елементи на собствените средства;
ГЛАВА II
ЕЛЕМЕНТИ НА СОБСТВЕНИТЕ СРЕДСТВА
РАЗДЕЛ 1
Елементи и инструменти на базовия собствен капитал от първи ред
Подраздел 1
Очаквани дивиденти и отчисления
Член 2
Значение на „очакван“ при „очакван дивидент“ за целите на член 26, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Размерът на очакваните дивиденти, който в съответствие с член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 институциите приспадат от междинната или годишната печалба, се определя в съответствие с параграфи 2-4.
2. Когато управителният орган е взел или е предложил официално на съответния орган на институцията решение за размера на платимия дивидент, този размер се приспада от съответната междинна или годишна печалба.
3. Когато се изплаща междинен дивидент, остатъчната сума от междинната печалба в резултат на изчислението по параграф 2, която трябва да бъде прибавена към базовия собствен капитал от първи ред, се намалява, в съответствие с правилата по параграфи 2 и 4, със сумата на всички дивиденти, очаквани да бъдат изплатени от остатъчната междинна печалба с окончателните дивиденти за пълната финансова година.
4. Преди управителният орган да е взел или предложил официално на съответния орган на институцията решение за изплащането на дивидент, размерът на очаквания дивидент, който институцията приспада от междинната или годишната печалба, е равен на размера на междинната или годишната печалба, умножен по отношението на изплащания дивидент към печалбата.
5. Това отношение се определя въз основа на одобрената за съответния период от управителния или друг съответен орган дивидентна политика.
6. Когато тази политика е определила не фиксирана стойност, а интервал, за целите на параграф 2 се взима горната му граница.
7. Ако няма одобрена дивидентна политика или ако компетентният орган смята за вероятно институцията да не я приложи, както и ако тази политика не представлява разумна основа за определянето на размера за приспадането, отношението на изплащания дивидент към печалбата се определя като най-високата стойност от следните:
а)
средното отношение на изплащания дивидент към печалбата за трите години преди разглежданата година;
б)
отношението на изплащания дивидент към печалбата през годината, предшестваща разглежданата година.
8. Компетентният орган може да разреши на институцията да коригира отношението на изплащания дивидент към печалбата по параграф 7, букви а) и б), за да се изключат платените през периода извънредни дивиденти.
9. Сумата на очакваните дивиденти, която ще се приспада, се определя, като се отчитат всякакви нормативни ограничения относно разпределенията, по-специално ограниченията по член 141 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (6). Ако са изпълнени условията по член 26, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, размерът на обхванатата от тези ограничения печалба след приспадане на очакваните отчисления може да бъде изцяло включен в базовия собствен капитал от първи ред. Когато ограниченията са приложими, подлежащите на приспадане очаквани дивиденти се основават на плана за запазване на капитала, одобрен от компетентния орган в съответствие с член 142 от Директива 2013/36/ЕС.
10. Размерът на очакваните дивиденти, платими по начин, който не намалява размера на базовия собствен капитал от първи ред (например под формата на допълнителни акции), не се приспада от междинната или годишната печалба, включвана в елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
11. Преди да разреши на дадена институцията да включи междинната или годишната си печалба в базовия собствен капитал от първи ред, компетентният орган се уверява, че всички необходими отчисления от междинната или годишната печалба и всички тези, свързани с очакваните дивиденти, са направени в съответствие с приложимата счетоводни рамка или в рамките на други корекции.
Член 3
Значение на „очакван“ при „очаквано отчисление“ за целите на член 26, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Очакваните отчисления от печалбата, които трябва да се вземат предвид, включват следното:
а)
размера на данъците;
б)
размера на задълженията или обстоятелствата, възникнали през съответния отчетен период, които вероятно ще доведат до спад на печалбите на институцията и за които компетентният орган не е убеден, че са въведени всички необходими корекции на стойността като например допълнителните корекции на стойността по член 34 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Очакваните отчисления от печалбата, които още не са отразени в отчета за приходите и разходите, се отнасят към междинния период, в който са възникнали; т.е. на всеки междинен период съответства разумен дял от тях. Съществените или еднократните събития се отнасят изцяло и без забавяне към преходния период, през който възникват.
3. Преди да разреши на дадена институцията да включи междинната или годишната си печалба в базовия собствен капитал от първи ред, компетентният орган се уверява, че всички необходими отчисления от междинната или годишната печалба и всички тези, свързани с очакваните отчисления, са направени в съответствие с приложимата счетоводни рамка или в рамките на други корекции.
Подраздел 2
Кооперативни дружества, спестовни институции, взаимоспомагателните дружества и подобни институции
Член 4
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за кооперативно дружество за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като кооперативно дружество за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за кооперативно дружество за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: институциите, регистрирани като „eingetragene genossenschaft (e.Gen.)“ или „registrierte genossenschaft“ съгласно „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)“;
б)
в Белгия: институциите, регистрирани като „société coopérative/cooperative vennostchap“ и одобрени по силата на Кралски указ от 8 януари 1962 г. за определяне на условията за одобрение на националните групи от кооперативни дружества и кооперации;
в)
в Кипър: институциите, регистрирани като „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ“ на основание на законодателния пакет от 1985 г. относно кооперативните дружества;
г)
в Чешката република: институциите, лицензирани като „spořitelní a úvěrní družstvo“ в „zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev“;
д)
в Дания: институции, регистрирани като „andelskasser“ или „sammenslutninger af andelskasser“ според датския закон за финансовата дейност;
е)
във Финландия: институциите, регистрирани като:
1)
„Osuuspankki“ или „andelsbank“ съгласно „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ или „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
2)
„Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos“ или „annat kreditinstitut i andelslagsform“ съгласно „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ или „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
3)
„Keskusyhteisö“ или „centralinstitutet“ съгласно „laki talletuspankkien yhteenliittymästä“ или „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker“;
ж)
във Франция: институциите, регистрирани като „sociétés coopératives“ в „Loi № 47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération“ и лицензирани като „banques mutualistes ou coopératives“ в „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II“;
з)
в Германия: институциите, регистрирани като „eingetragene genossenschaft (еG)“ съгласно „Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG)“;
и)
в Гърция: институциите, регистрирани като „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί“ съгласно Закон за кооперациите 1667/1986, които осъществяват дейност като кредитни институции и могат да бъдат обозначени като „Συνεταιριστική Τράπεζα“ съгласно Закона за банковото дело 3601/2007;
й)
в Унгария: институциите, регистрирани като „Szövetkezeti hitelintézet“ съгласно Закон CXII от 1996 г. за кредитните институции и финансовите предприятия;
к)
в Италия: институциите, регистрирани като:
1)
„Banche popolari“ по Законодателен указ № 385 от 1 септември 1993 г.;
2)
„Banche di credito cooperativo“ по Законодателен указ № 385 от 1 септември 1993 г.;
3)
„Banche di garanzia collettiva dei fidi“ по чл. 13 от Наредба-закон № 269 от 30 септември 2003 г., преобразувана в Закон № 326 от 24 ноември 2003 г.;
л)
в Люксембург: институциите, регистрирани като „Sociétés coopératives“ съгласно определението в раздел VI от Закона от 10 август 1915 г. за търговските дружества;
м)
в Нидерландия: институциите, регистрирани като „coöperaties“ или „onderlinge waarborgmaatschappijen“ съгласно „Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek“, дял 3, книга 2;
н)
в Полша: институциите, регистрирани като „bank spółdzielczy“ по „Prawo bankowe“;
о)
в Португалия: институциите, регистрирани като „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo“ или „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo“ съгласно „Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola“, одобрен с „Decreto-Lei n.o 24/91 de 11 de Janeiro“;
п)
в Румъния: институциите, регистрирани като „Organizații cooperatiste de credit“ съгласно Извънредна наредба на правителството № 99/2006 за кредитните институции и капиталовата адекватност, одобрена с изменения и допълнена от Закон № 227/2007;
р)
в Испания: институциите, регистрирани като „Cooperativas de Crédito“ съгласно „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito“;
с)
в Швеция: институциите, регистрирани като „Medlemsbank“ съгласно „Lag (1995:1570) om medlemsbanker“ или като „Kreditmarknadsförening“ съгласно „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse“;
т)
в Обединеното кралство: институциите, регистрирани като „cooperative societies“ съгласно „Industrial and Provident Societies Act 1965“ и „Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969“;
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за кооперативно дружество за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав е в състояние да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. Институция се приема за кооперативно дружество за целите на параграф 1, когато притежателите - членове или не на институцията - на инструмент на базовия собствен капитал от първи ред по параграф 3 имат възможност, в съответствие с приложимото национално право, да напуснат, те също така имат право да върнат капиталовия инструмент обратно на институцията, но единствено в рамките на ограниченията, предвидени в приложимото национално законодателство, дружествения устав, Регламент (ЕС) № 575/2013 и настоящия регламент. Това не възпрепятства институцията да емитира, съгласно приложимото национално право, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в съответствие с член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013 в полза както на членовете, така и на нечленуващите, които не предоставят правото да ѝ бъдат върнати обратно.
Член 5
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за спестовна институция за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като спестовна институция за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за спестовна институция за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: институциите, регистрирани като „Sparkasse“ по „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)“, чл. 1, ал. 1;
б)
в Дания: институциите, регистрирани като „Sparekasser“ съгласно датския закон за финансовата дейност;
в)
във Финландия: институциите, регистрирани като „Säästöpankki“ или „Sparbank“ съгласно „Säästöpankkilaki“ или „Sparbankslag“;
г)
в Германия: институциите, регистрирани като „Sparkasse“, както следва:
1)
„Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)“,
2)
„Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern“
3)
„Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)“
4)
„Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)“
5)
„Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)“
6)
„Hessisches Sparkassengesetz“
7)
„Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)“
8)
„Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)“
9)
„Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)“
10)
„Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz“
11)
„Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)“
12)
„Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe“
13)
„Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)“
14)
„Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)“
15)
„Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)“;
д)
в Испания: институциите, регистрирани като „Cajas de Ahorros“ съгласно „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular“;
е)
в Швеция: институциите, регистрирани като „Sparbank“ съгласно „Sparbankslag (1987:619)“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за спестовна институция за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав е в състояние да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. Институция се приема за спестовна институция за целите на параграф 1, ако сумата на капитала, резервите и междинната или годишната печалба не е разрешено, съгласно приложимото национално законодателство, да бъде разпределяна сред притежателите на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това условие се приема за изпълнено дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които, на база действащо предприятие, дават на притежателите право на част от печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава, при условие че тази част е пропорционална на вноската им в капитала и резервите или, когато приложимото национално законодателство го разрешава - съгласно алтернативно споразумение. Институцията може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които при нейна неплатежоспособност или ликвидация дават права във връзка с резервите, които не е необходимо да са пропорционални на вноските в тях или капитала, стига да са изпълнени условията по член 29, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 6
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за взаимоспомагателно дружество за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка i) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като взаимоспомагателно дружество за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Дания: асоциациите („Foreninger“) или фондациите („Fonde“) в резултат на преобразуването в дружества с ограничена отговорност по датския закон за финансовата дейност на застрахователни дружества („Forsikringsselskaber“), ипотечни кредитни институции („realkreditinstitutter“), спестовни банки („Realkreditinstitutter“), спестовни каси („Sparekasser“), кооперативни банки („Andelskasser“) и организациите, към които те са прикрепени („Sammenslutninger af andelskasser“);
б)
в Ирландия: институциите, регистрирани като „Building Societies“ съгласно „Building Societies Act 1989“;
в)
в Обединеното кралство: институциите, регистрирани като „Building Societies“ съгласно „Building Societies Act 1986“; институциите, регистрирани като „savings bank“ съгласно „Savings Bank (Scotland) Act 1819“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав му е разрешено да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. За да бъде институция приета за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, общият сбор на капитала и резервите или част от него трябва да е собственост на членове на институцията, които в хода на обичайната си дейност не се възползват от прякото разпределение на резервите, по-специално чрез изплащането на дивиденти. Тези условия се приемат за изпълнени дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които дават права върху печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава.
Член 7
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за подобна институция за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013 да бъде определено като институция, подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за институция, подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken“ съгласно „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)“;
б)
във Финландия: институциите, регистрирани като „Hypoteekkiyhdistys“ или „Hypoteksförening“ съгласно „Laki hypoteekkiyhdistyksistä“ или „Lag om hypoteksföreningar“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, когато дружественият устав или приложимото национално право ѝ разрешава да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. За да бъде приета за подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, институцията също така трябва да удовлетворява поне някое от следните условия:
а)
когато притежателите - членове или не на институцията - на базовия собствен капитал от първи ред по параграф 3 имат възможност, в съответствие с приложимото национално право, да напуснат, те могат също така да имат право да върнат капиталовия инструмент обратно на институцията, но единствено в рамките на ограниченията, предвидени в приложимото национално законодателство, дружествения устав, Регламент (ЕС) № 575/2013 и настоящия регламент. Това не възпрепятства институцията да емитира, съгласно приложимото национално право, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в съответствие с член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013 в полза както на членовете, така и на нечленуващите, които не предоставят правото да ѝ бъдат върнати обратно;
б)
сумата на капитала, резервите и междинната или годишната печалба не е разрешено, съгласно приложимото национално законодателство, да бъде разпределена сред притежателите на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това условие се приема за изпълнено дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които, на база действащо предприятие, дават на притежателите право на част от печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава, при условие че тази част е пропорционална на вноската им в капитала и резервите или, когато приложимото национално законодателство го разрешава - съгласно алтернативно споразумение. Институцията може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които при нейна неплатежоспособност или ликвидация дават права във връзка с резервите, които не е необходимо да са пропорционални на вноските в тях или капитала, стига да са изпълнени условията по член 29, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
общият сбор на капитала и резервите или част от него е собственост на членове на институцията, които в хода на обичайната си дейност не се възползват от прякото разпределение на резервите, по-специално чрез изплащането на дивиденти.
Подраздел 3
Непряко финансиране
Член 8
Непряко финансиране на капиталовите инструменти за целите на член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За непряко финансиране на капиталови инструменти по член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приема финансирането, което не е пряко.
2. За целите на параграф 1 пряко финансиране има тогава, когато институция предоставя заем или друго финансиране под някаква форма на инвеститор, които се използват за закупуване на нейни капиталови инструменти.
3. Пряко е и финансирането, отпуснато за други цели, освен за закупуване на капиталови инструменти на институцията, на всяко физическо или юридическо лице, което притежава в кредитната институция квалифицираното дялово участие по член 4, параграф 36 от Регламент (ЕС) № 575/2013 или което се смята за свързано лице по смисъла на определенията в параграф 9 от Международен счетоводен стандарт 24 „Оповестяване на свързани лица“, както се прилагат в Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7), като бъдат взети предвид евентуалните допълнителни насоки, както са определени от компетентния орган, ако институцията не е в състояние да докаже следното:
а)
сделката е реализирана при условия, подобни на тези по други сделки с трети страни;
б)
физическото или юридическото лице, или свързаното лице не трябва да разчитат на разпределянето или продажбата на притежаваните капиталови инструменти с оглед изплащането на лихва и погасяването на финансирането.
Член 9
Приложими форми и естество на непрякото финансиране на капиталови инструменти за целите на член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Приложимите форми и естеството на непрякото финансиране на покупката на капиталови инструменти на институцията включват следното:
а)
финансиране на покупка от инвеститор, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията от страна на дружество, което институцията контролира пряко или непряко или което е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от механизма за институционална защита или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат;
б)
финансиране на покупка от инвеститор, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията от страна на външни дружества, защитени с гаранция, чрез използването на кредитен дериват или по друг начин, така че кредитният риск да е прехвърлен на институцията или на дружество, което тя контролира пряко или непряко, или което е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от институционалната защитна схема или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО;
в)
финансиране на кредитополучател, който прехвърля финансирането на крайния инвеститор с оглед закупуване, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията.
2. Финансиране се приема за непряко за целите на параграф 1, ако, когато е приложимо, са изпълнени и следните условия:
а)
инвеститорът не е включен в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от институционалната защитна схема или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува. За тази цел инвеститор се счита за включен в обхвата на изчислението на разширена агрегирана основа, ако съответният капиталов инструмент е обект на консолидацията или изчислението на разширена агрегирана основа по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013 по начин, който елиминира многократното използване на елементи на собствените средства и създаването на собствени средства между членовете на механизъм за институционална защита. Когато от компетентните органи не е получено разрешението по член 49, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, това условие се счита за изпълнено, когато субектите по параграф 1, буква а) и институцията са членове на един и същ механизъм за институционална защита и тези субекти приспадат средствата за закупуване на капиталови инструменти на институцията в съответствие - според случая - с член 36, параграф 1, букви е)-и), член 56, букви а)-г) и член 66, букви а)-г) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО.
б)
външното дружество да не е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от механизма за институционална защита или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО.
3. При определянето на това дали закупуването на капиталов инструмент включва пряко или непряко финансиране по член 8, сумата се разглежда след изваждане от нея на евентуално отделените в резултат на индивидуална оценка средства за обезценка.
4. За да се избегне приемането за пряко или непряко финансиране по член 8 и когато заемът или друга форма на финансиране или гаранции е предоставен на физическо или юридическо лице, което има квалифицирано дялово участие в кредитната институция или се смята за свързано лице, както е посочено в параграф 3, институцията гарантира постоянно, че заемът или другата форма на финансиране или гаранции не се предоставят с оглед прякото или непрякото записване на нейни капиталови инструменти. Когато заемът или друга форма на финансиране или гаранции се предоставят на други видове страни, институцията полага максимални усилия, за да упражнява този контрол.
5. При взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества и подобните институции - когато по силата на национално право или на устава на институцията съществува задължение за клиента да запише капиталови инструменти с цел да получи заем, този заем не се смята за пряко или непряко финансиране, ако са изпълнени следните условия:
а)
компетентният орган смята стойността на записаните инструменти за несъществена;
б)
целта на заема не е закупуването на капиталови инструменти на институцията заемодател;
в)
записването на един или повече капиталови инструменти на институцията е необходимо на получателя на заема, за да стане член на взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество или подобна институция.
Подраздел 4
Ограничения за обратното изкупуване на капиталови инструменти
Член 10
Ограничения, за целите на член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за обратното изкупуване на капиталови инструменти, емитирани от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции и подобни институции
1. Дадена институция може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред с възможност за обратно изкупуване, само когато такава възможност е предвидена от приложимото национално законодателство.
2. Степента, в която институцията може да ограничи обратното изкупуване по силата на разпоредбите относно капиталовите инструменти в член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, обхваща правото ѝ както да отложи обратното изкупуване, така и да ограничи съответното количество. В съответствие с параграф 3 институцията може да отложи обратното изкупуване или да ограничи съответното количество за неограничен период от време.
3. Степента на ограниченията за обратно изкупуване в разпоредбите относно инструментите се определят от институцията въз основа на състоянието ѝ във всеки един момент от гледна точка на пруденциалните изисквания, като се вземат предвид по-специално, но не само:
а)
общото финансово положение и състоянието на ликвидността и платежоспособността на институцията;
б)
размерът на базовия собствен капитал от първи ред, на капитала от първи ред и на съвкупния капитал, съпоставен с общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с изискванията в член 92, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, специалните изисквания по отношение на собствените средства в член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС и посоченото в член 128, параграф 6 от нея комбинирано изискване за буфер.
Член 11
Ограничения, за целите на член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за обратното изкупуване на капиталови инструменти, емитирани от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции и подобни институции
1. Ограниченията за обратно изкупуване в договорните или законовите разпоредби относно инструментите не възпрепятстват компетентния орган допълнително да ограничи в подходяща степен обратното изкупуване на инструментите в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Компетентните органи оценяват параметрите на ограниченията за обратно изкупуване, включени в договорните и законовите разпоредби, регулиращи инструмента. Ако сметнат параметрите за неподходящи, те изискват от институциите да изменят съответните договорни разпоредби. Когато при отсъствието на договорни разпоредби инструментите са уредени в националното право, законодателството предоставя възможност на институциите да ограничат обратното изкупуване, както е описано в член 10, параграфи 1-3, така че инструментите да могат да се приемат за базов собствен капитал от първи ред.
3. Всяко решение за ограничаване на обратното изкупуване се документира от институцията, която освен това го докладва писмено на компетентния орган заедно с причините, поради които, с оглед на критериите в параграф 3, обратното изкупуване е изцяло или частично отказано или отложено.
4. Когато по едно и също време се изпълняват няколко решения за ограничаване на обратното изкупуване, институциите могат да ги документират в единен набор.
РАЗДЕЛ 2
Пруденциални филтри
Член 12
Понятието „печалба от продажбата“ за целите на член 32, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Понятието „печалба от продажбата“ в член 32, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 означава всяка призната печалба от продажба за институцията, която се записва като увеличение в някой елемент на собствените средства и е свързана с бъдещ приход, произтичащ от продажбата на секюритизирани активи, извадени от баланса на институцията при секюритизационна трансакция.
2. Признатата печалба от продажбата се определя като разликата между букви а) и б) по-долу, определена в съответствие с приложимата нормативна уредба на счетоводно отчитане:
а)
нетната стойност на получените активи, включваща всички получени нови активи минус дадените други активи или поети нови пасиви;
б)
и балансовата стойност на секюритизираните активи или на отписаната част.
3. В тази връзка, свързаната с бъдещ приход призната печалба от продажбата отговаря на очаквания бъдещ „допълнителен спред“ по член 242 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
РАЗДЕЛ 3
Приспадания от базовия собствен капитал от първи ред
Член 13
Приспадане на загубата за текущата финансова година за целите на член 36, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на изчисляването на своя базов собствен капитал от първи ред през годината и независимо дали приключва финансовите си отчети в края на всеки междинен период, институцията отчита приходите и разходите и приспада всички понесени загуби от елементи на базовия собствен капитал от първи ред при възникването им.
2. За оформянето на отчета за приходите и разходите в съответствие с параграф 1, приходите и разходите се определят по приложимите за годишния финансов отчет начин и счетоводни стандарти. Приходите и разходите се оценяват разумно и се отнасят към междинния период, в който са възникнали; т.е. на всеки междинен период съответства разумен дял от очакваните годишни приходи и разходи. Съществените или еднократните събития се отнасят изцяло и без забавяне към преходния период, през който възникват.
3. Когато загубата за текущата финансова година е вече приспадната от базовия собствен капитал от първи ред вследствие на междинен или годишен финансов отчет, приспадане не е необходимо. За целите на настоящия член финансов отчет означава определяне на печалбата и загубата след приключване на междинните или годишните отчети в съответствие със счетоводната рамка, приложима за институцията в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 за прилагането на международните счетоводни стандарти и Директива 86/635/ЕИО на Съвета (9) относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции.
4. Параграфи 1-3 се прилагат аналогично към печалбата и загубата, включени в натрупания друг всеобхватен доход.
Член 14
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба
1. Приспадането в съответствие с член 36, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 на активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, се извършва в съответствие с параграфи 2 и 3.
2. Прихващането на активите с отсрочен данък и свързаните пасиви с отсрочен данък се извършва отделно за всеки данъчен субект. Свързаните пасиви с отсрочен данък се ограничават до възникващите по данъчното законодателство на същата юрисдикция като активите с отсрочен данък. За изчисляване на консолидирано равнище на активите и пасивите с отсрочен данък, данъчният субект включва всякакъв брой субекти, членове на същата данъчна група, консолидация за данъчни цели, данъчна единица или консолидирана данъчна декларация съгласно приложимото национално законодателство.
3. Сумата на свързаните пасиви с отсрочен данък, допустими да компенсират активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, е разликата между сумата в буква а) и тази в буква б) по-долу:
а)
сумата на пасивите с отсрочен данък, признати съгласно приложимата нормативна уредба на счетоводно отчитане;
б)
сумата на свързаните пасиви с отсрочен данък, възникващи от нематериални активи и от активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи.
Член 15
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква д) и член 41, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи
1. Компетентният орган предоставя предварителното разрешение по член 41, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато неограничената способност да се използват съответните активи на пенсионен фонд с дефинирани доходи предполага непосредствен и безпрепятствен достъп до тях - например когато правото на използване на активите не подлежи на каквото и да е ограничение и няма никакви претенции от трети страни по отношение на тях.
2. Безпрепятствен достъп до активите е вероятно да съществува, когато достъпът на институцията до излишъци от средствата по пенсионна схема не изисква искане и получаване на специално одобрение от управителя на пенсионния фонд или от получателите на пенсия.
Член 16
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква л) и член 56, буква е) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на очакваните данъчни отчисления
1. При условие че институцията прилага нормативна уредба за счетоводното отчитане и счетоводни политики, които предвиждат пълно признаване на текущите и с отсрочен данък пасиви, свързани с операции и други събития, признати в баланса или отчета за приходите и разходите, тя може да приеме, че очакваните данъчни отчисления са вече взети предвид. Компетентният орган се уверява, че всички необходими приспадания са направени съгласно приложимите счетоводни стандарти или при каквито и да било други корекции.
2. Когато институцията изчислява своя базов собствен капитал от първи ред въз основа на финансовите отчети, изготвени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, условието по параграф 1 се приема за изпълнено.
3. Когато условието по параграф 1 не е изпълнено, институцията намалява своя базов собствен капитал от първи ред с разчетната сума на текущите и отсрочените данъчни отчисления, свързани с операции и други събития, признати в баланса или отчета за приходите и разходите, които отчисления още не са признати в баланса и в отчета за приходите и разходите. Разчетната сума на текущите и отсрочените данъчни отчисления се определя, като се прилага подход, равностоен на предвидения в Регламент (ЕО) № 1606/2002. Разчетната стойност на отсрочените данъчни отчисления не може да бъде нетирана срещу активите с отсрочен данък, които не се признават във финансовите отчети.
РАЗДЕЛ 4
Други приспадания при базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред
Член 17
Други приспадания, за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за капиталови инструменти, емитирани от финансови институции
1. Позициите в капиталови инструменти, емитирани от финансовите институции по член 4, точка 26 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се приспадат според следните изчисления:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно дружественото право, приложимо за емитента, подлежащ на изисквания за платежоспособност, и които са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от елементите на базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно приложимото за емитента дружествено право и които, ако той не подлежи на изисквания за платежоспособност, са с неограничен срок, покриват първата загуба и пропорционално най-голямата част от загубите при възникването им, подчинени са на останалите вземания при несъстоятелност и ликвидация и не дават право на преференциално или предварително определено разпределяне;
в)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато размерът на допълнителния капитал от първи ред е недостатъчен, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
д)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на финансовата институция в съответствие с приложимите пруденциални правила, или всякакви други инструменти, за които институцията не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б), в) или г).
2. В случаите, предвидени в параграф 3, институциите прилагат приспаданията по Регламент (ЕС) № 575/2013 за позициите в капиталови инструменти въз основа на подхода на съответното приспадане. За целите на настоящия параграф, „подход на съответното приспадане“ означава приспадане на такъв капиталов елемент, за какъвто е щял да бъде приет капиталът, ако е бил емитиран от самата институция.
3. Приспаданията по параграф 1 обхващат и следните случаи:
а)
когато финансовата институция е лицензирана, поднадзорна на компетентен орган и обхваната от пруденциални изисквания, равностойни на прилаганите по отношение на институциите в съответствие с Регламент (ЕС) № 575/2013. Този подход се прилага към финансови институции от трети държави, само когато по силата на посочения регламент е била извършена координирана оценка на равностойността на пруденциалния режим на съответната трета държава и е било констатирано, че е поне равностоен на прилагания в Съюза.
б)
когато финансовата институция е институция за електронни пари по смисъла на член 2 от Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и не се ползва от факултативните освобождавания по член 9 от същата директива;
в)
когато финансовата институция е платежна институция по смисъла на член 4 от Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11) и не се ползва от освобождаванията по член 26 от същата директива;
г)
когато финансовата институция е управител на алтернативен инвестиционен фонд по смисъла на член 4 от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12) или управляващо дружество по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13).
Член 18
Капиталови инструменти на застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Позициите в капиталови инструменти на обхванати от изисквания за платежоспособност застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава, които изисквания, след оценка по процедурата в член 227 от Директива 2009/138/ЕО, са сметнати за неравностойни на предвидения режим в дял I, глава VI от посочената директива или не са били оценени, се приспадат, както следва:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно дружественото право, приложимо за емитиралите ги застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава, и които в режима на третата държава са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато тази сума надхвърля размера на допълнителния капитал от първи ред, остатъкът се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
при застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава, подлежащи на пруденциални изисквания за платежоспособност - от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава в съответствие с приложимите изисквания за платежоспособност, както и всякакви други инструменти, за които институцията не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б) или в).
2. Когато изискванията за платежоспособност в третата държава, включително по отношение на собствените средства, бъдат, след оценка по процедурата в член 227 от Директива 2009/138/ЕО, сметнати за равностойни на предвидените в дял I, глава VI от посочената директива, позициите в капиталови инструменти на застрахователните и презастрахователните предприятия от третата държава се третират като позиции в капиталови инструменти на застрахователни или презастрахователни предприятия, лицензирани в съответствие с член 14 от Директива 2009/138/ЕО.
3. В предвидените в параграф 2 от настоящия член случаи, за позициите в застрахователни капиталови инструменти институциите прилагат приспаданията в съответствие с член 44, буква б), член 58, буква б) и член 68, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, според случая.
Член 19
Капиталови инструменти на предприятия извън обхвата на Директива 2009/138/ЕО за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
В съответствие с член 4 от Директива 2009/138/ЕО позициите в капиталови инструменти на предприятия извън нейния обхват се приспадат, както следва:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно приложимото за емитента дружествено право и които са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато тази сума надхвърля размера на допълнителния капитал от първи ред, остатъкът се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на предприятието в съответствие с приложимите изисквания за платежоспособност, както и всякакви други инструменти, за които то не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б) или в).
ГЛАВА III
ДОПЪЛНИТЕЛЕН КАПИТАЛ ОТ ПЪРВИ РЕД
РАЗДЕЛ 1
Същност на стимулите за обратно изкупуване
Член 20
Същност на стимулите за обратно изкупуване за целите на член 52, параграф 1, буква ж) и член 63, буква з) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. „Стимули за обратно изкупуване“ означава всички характеристики, които към датата на емитиране създават очакването, че има вероятност за обратно изкупуване на капиталовия инструмент.
2. Стимулите по параграф 1 биват следните:
а)
кол опция в съчетание с увеличаване на кредитния спред на инструмента, ако опцията не бъде упражнена;
б)
кол опция в съчетание с изискване или възможност за инвеститора да преобразува инструмента в инструмент на базовия собствен капитал от първи ред, ако опцията не бъде упражнена;
в)
кол опция в съчетание с промяна в референтния лихвен процент, когато кредитният спред по втория референтен процент е по-голям от първоначалния платим процент минус суаповата ставка;
г)
кол опция в съчетание с увеличаване на размера на обратното изкупуване в бъдеще;
д)
препродаваема опция в съчетание с увеличаване на кредитния спред на инструмента или промяна в референтния лихвен процент, когато кредитният спред по втория референтен процент е по-голям от първоначалния платим процент минус суаповата ставка, ако инструментът не бъде повторно предложен на пазара;
е)
пазарно предлагане на инструмента по начин, който подсказва на инвеститорите, че инструментът ще бъде изкупен обратно.
РАЗДЕЛ 2
Преобразуване или преоценка на главницата
Член 21
Естество на увеличаването на стойността на главницата след преоценка за целите на член 52, параграф 1, буква н) и член 52, параграф 2, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Преоценката на главницата се прилага пропорционално по отношение на всички притежатели на инструменти на допълнителния капитал от първи ред, които съдържат подобен механизъм за преоценка и идентично критично равнище на задействане.
2. За да бъде преоценката временна е необходимо да са изпълнени следните условия:
а)
всяко платимo след преоценката разпределение се основава на преоценената главница;
б)
увеличаването на стойността се основава на печалбата, след като институцията вземе официално решение за окончателната печалба;
в)
увеличаването на стойността на инструмента или плащането на купони по преоценената главница се извършва напълно по преценка на институцията, която подлежи на ограниченията по букви г) - е); тя не е задължена да извърши или ускори увеличаването на стойността при определени обстоятелства;
г)
увеличаването на стойността се извършва пропорционално сред подобните инструменти на допълнителния капитал от първи ред, които са били подложени на преоценка;
д)
максималният размер на сбора от увеличената стойност на инструмента и плащането на купони по преоценената главница е равен на печалбата на институцията, умножена по отношението на сумата в подточка 1) и сумата в подточка 2):
1)
сумата на номиналната стойност на всички преоценени инструменти на допълнителния капитал от първи ред на институцията преди преоценката;
2)
съвкупният капитал от първи ред на институцията.
е)
сборът от всички увеличения на стойността и плащания на купони по преоценената главница се третира като плащане, което води до намаляване на базовия собствен капитал от първи ред и заедно с останалите разпределяния по инструментите на базовия собствен капитал от първи ред подлежи на ограниченията, свързани с максималната сума за разпределяне по член 141, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, както е транспонирана в националното право.
3. За целите на параграф 2, буква д) изчислението се прави в момента на увеличаването на стойността.
Член 22
Процедури и срокове за определяне на евентуалното настъпване на задействащо събитие за целите на член 52, параграф 1, буква н) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато институцията установи, че базовият собствен капитал от първи ред е спаднал под критично равнище, което задейства преобразуване или преоценка на инструмента в степента на прилагане на изискванията в първа част, дял II от Регламент (ЕС) № 575/2013, управителният орган или друг неин компетентен орган незабавно определя, че е настъпило задействащо събитие и е налице неотменимо задължение за преоценяване или преобразуване на този инструмент.
2. Подлежащият на преоценка или преобразуване размер се определя възможно най-бързо и най -много в едномесечен срок, считано от момента на установяване по параграф 1 на задействащото събитие.
3. Компетентният орган може да изиска съкращаване на максималния едномесечен срок по параграф 2, ако прецени, че подлежащият на преобразуване или преоценка размер е установен в достатъчна степен или че се налага спешно преобразуване или преоценяване.
4. Когато в съответствие с разпоредбите относно инструмента на допълнителния капитал от първи ред се изиска независим преглед на подлежащия на преобразуване или преоценка размер или когато компетентният орган поиска такъв преглед, за да бъде определян този размер, управителният орган или друг компетентен орган на институцията се уверява, че прегледът се извършва незабавно. Този преглед приключва възможно най-бързо и не възпрепятства институцията да преоцени или преобразува инструмента на допълнителния капитал от първи ред и да удовлетвори изискванията в параграфи 2 и 3.
РАЗДЕЛ 3
Характеристики на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането
Член 23
Характеристики на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането за целите на член 52, параграф 1, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013
Характеристиките, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането на институцията, обхващат разпоредбите, които изискват от нея да компенсира съществуващите притежатели на капиталови инструменти при емитирането на нов капиталов инструмент.
РАЗДЕЛ 4
Използване на дружества със специална инвестиционна цел за непряко емитиране на капиталови инструменти
Член 24
Използване на дружества със специална инвестиционна цел за непряко емитиране на капиталови инструменти за целите на член 52, параграф 1, буква п) и член 63, буква н) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато институцията или дружество в консолидацията по първа част, дял II, глава 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 емитира капиталов инструмент, записан от дружество със специална инвестиционна цел, този капиталов инструмент не се признава, на равнището на институцията или на горепосоченото дружество, за капитал с по-високо качество от най-ниското качество на капитала, емитиран в полза на дружеството със специална инвестиционна цел, или емитирания от това дружество капитал в полза на трети лица. Това изискване обхваща прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
2. Правата на притежателите на инструменти, емитирани от дружеството със специална инвестиционна цел, не са по-благоприятни, отколкото ако инструментът е бил емитиран пряко от институцията или дружество в консолидацията по първа част, дял II, глава 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
ГЛАВА IV
ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
РАЗДЕЛ 1
Непреки позиции, произтичащи от позиции, свързани с индекс
Член 25
Необходима степен на консерватизъм при използваните за изчисляването на експозициите оценки като алтернатива на базисните експозиции - за целите на член 76, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Дадена прогноза е достатъчно консервативна, когато е изпълнено някое от следните условия:
а)
когато инвестиционният обхват на индекса посочва, че капиталов инструмент на дружество от финансовия сектор, който е част от този индекс, не може да надхвърля даден негов максимален процент, институцията използва този процент като оценъчна стойност на позициите, подлежащи на приспадане от елементите на нейния базов собствен капитал от първи ред, допълнителен капитал от първи ред или капитал от втори ред - както е приложимо в съответствие с член 17, параграф 2, или от нейния базов собствен капитал от първи ред - ако не може да определи точното естество на позицията.
б)
когато институцията не е в състояние да определи максималния процент по буква а) и когато индексът, съгласно неговия инвестиционен обхват или друга информация, включва капиталови инструменти на дружества от финансовия сектор, тя изважда пълния размер на свързаните с индекс позиции от своя базов собствен капитал от първи ред, допълнителен капитал от първи ред или капитал от втори ред - както е приложимо в съответствие с член 17, параграф 2, или от своя базов собствен капитал от първи ред - ако не може да определи точното естество на позицията.
2. За целите на параграф 1 е приложимо следното:
а)
непряката позиция, произтичаща от свързана с индекс позиция, представлява дела на индекса, инвестиран в инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред, емитирани от финансови дружества, включени в индекса;
б)
„индекс“ означава, но не се ограничава до, индекси на фондове, акции или облигации или всяка друга схема, при която базисният инструмент е капиталов инструмент, емитиран от дружество от финансовия сектор.
Член 26
Значение на „оперативна тежест“ в член 76, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на член 76, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 „оперативна тежест“ означава ситуации, при които подходът на прозрачност на капиталовите участия в дружества от финансовия сектор е по преценка на компетентните органи неоправдан. В преценката си относно ситуациите на оперативна тежест компетентните органи отчитат ниската степен на същественост и краткосрочния характер на позициите. Краткосрочният характер изисква от институцията да докаже значителната ликвидност на индекса.
2. За целите на параграф 1 позиция с ниска степен на същественост е тази, за която са изпълнени следните условия:
а)
индивидуалната нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, не надвишава, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 2 % от базовия собствен капитал от първи ред;
б)
общата нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, не надвишава, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 5 % от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
общата нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, както и всички други позиции, подлежащи на приспадане по силата на член 36, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 575/2013, не надвишават, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 10 % от базовия собствен капитал от първи ред.
РАЗДЕЛ 2
Разрешение от надзорен орган за намаляване на собствените средства
Член 27
Значение на „отговарящ на капацитета на институцията да генерира доход“ за целите на член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
Понятието „отговарящ за капацитета на институцията да генерира доход“ по член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 означава, че след замяната на инструментите с капиталови инструменти с равностойно или по-високо качество оценената от компетентния орган рентабилност на институцията продължава към съответната дата и в обозримо бъдеще да бъде стабилна или без видима отрицателна промяна. В оценката на компетентния орган се отчита рентабилността на институцията при стресови ситуации.
Член 28
Процес и информационни изисквания за подаване на заявление от институция за извършване на обратни изкупувания, преоценки и репо сделки - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Обратното изкупуване и преоценката на капиталови инструменти, както и репо сделките с тях, не се обявяват на притежателите им, преди институцията да е получила предварително одобрение от компетентния орган.
2. Когато вероятността за обратно изкупуване, преоценка и репо сделка е достатъчно висока и след предварително разрешение от компетентния орган, институцията приспада от съответните елементи на собствените си средства подлежащите на тези операции суми преди действителното им провеждане. За достатъчно висока се приема вероятността, когато например институцията публично обяви намерението си да изкупи обратно, да преоцени или да извърши репо сделка с капиталов инструмент.
3. Където е уместно, параграфи 1 и 2 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
Член 29
Подаване на заявление от институцията за обратно изкупуване, преоценка и репо операции - за целите на член 77 и член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и подходящите основи за ограничаване на обратното изкупуване - за целите на член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Институцията подава заявление до компетентния орган преди да преоцени или изкупи обратно инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, както и преди да упражни кол опция по отношение на инструменти на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред, да ги изкупи обратно или да извърши репо сделка с тях.
2. Заявлението може да включва план за извършване, за даден период, на операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при това за няколко капиталови инструмента.
3. При репо сделки с инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред с оглед на пазарна активност, компетентните органи могат, в съответствие с критериите в член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013, предварително да разрешат операциите по член 77 от него за определена сума.
а)
За инструментите на базовия собствен капитал от първи ред тази предварително определена сума не надвишава по-ниската от:
1)
3 % от размера на съответната емисия;
2)
10 % от сумата, с която базовият собствен капитал от първи ред превишава сбора на капиталовите изисквания за базовия собствен капитал от първи ред по член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013, специалните изисквания за собствените средства по член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС и комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея.
б)
За инструментите на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред тази предварително определена сума не надвишава по-ниската от:
1)
10 % от размера на съответната емисия;
2)
3 % от общия размер на актуалните инструменти на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред, както е приложимо.
4. Компетентните органи могат да предоставят предварително разрешение за операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и когато съответните капиталови инструменти са прехвърлени на служители на институцията като част от възнаграждението им. Институциите уведомяват компетентните органи, когато капиталови инструменти са закупени за тези цели, и за периода на държане приспадат тези инструменти от собствените средства съгласно подхода на съответното приспадане. Такова приспадане не е необходимо, ако разходите, свързани с операция по настоящия параграф, са вече включени в собствените средства в резултат на междинен или годишен финансов отчет.
5. Даден компетентен орган може, в съответствие с критериите в член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013, предварително да разреши операция по член 77 от него за определена сума, ако размерът на свързаните с опция за покупка, с обратно изкупуване или репо сделка капиталови инструменти е несъществен спрямо останалия след извършването на такава операция размер на съответната емисия.
6. Където е уместно, параграфи 1-5 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
Член 30
Съдържание на подаваното от институцията заявление - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Заявлението по член 29 се придружава от следната информация:
а)
добре обосновано обяснение на причините за извършване на някоя от операциите по член 29, параграф 1;
б)
сведения, обхващащи минимум 3 години, за капиталовите изисквания и капиталовите буфери, както и за реда и структурата на собствените средства преди и след операцията, и за въздействието ѝ върху нормативните изисквания;
в)
въздействието от замяната на капиталов инструмент според посоченото в член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 върху рентабилността на институцията;
г)
оценка на рисковете, включително потенциалните, пред институцията и дали равнището на собствени средства осигурява подходяща защита от тях, включително тестове за устойчивост на основните рискове с оглед открояване на потенциалните загуби при различни сценарии;
д)
всякаква друга информация, която компетентните органи сметнат, че им е необходима, за да преценят дали е уместно да предоставят разрешение в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Ако прецени, че вече има достъп до някои сведения по параграф 2, компетентният орган може да не ги поиска.
3. Където е уместно, параграфи 1 и 2 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на индивидуална, подконсолидирана и консолидирана основа.
Член 31
Срокове по отношение на подаваното от институцията заявление и обработката му от компетентния орган - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Институцията подава до компетентния орган пълно заявление и сведенията по членове 29 и 30 най-малко три месеца преди датата, на която на притежателите на инструментите се съобщава някоя от операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Компетентните органи могат да разрешат на институциите да подадат заявлението по параграф 1 в срок, по-кратък от 3 месеца, като преценката се извършва за всеки случай по отделно и са налице изключителни обстоятелства.
3. Компетентният орган обработва заявлението в рамките на срока по параграф 1 или параграф 2. Компетентните органи взимат под внимание всякаква евентуална получена през този период нова информация, сметната от тях за съществена. Компетентният орган започват обработка на заявлението, едва след като се увери, че институцията му е предоставила сведенията по член 28.
Член 32
Заявления за обратно изкупуване, намаляване и репо операции от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. При обратното изкупуване на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции, заявлението по член 29, параграфи 1, 2 и 6, както и сведенията по член 30, параграф 1, се предоставят на компетентния орган с такава редовност, с каквато компетентният орган на институцията разглежда обратното изкупуване.
2. Компетентният орган може да предостави предварително разрешение за операция по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за предварително определена сума на обратно изкупуване, намалена със сумата на записаните нови платени инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, за период до една година. Тази предварително определена сума може да достигне 2 % от базовия собствен капитал от първи ред, ако органът е уверен, че това действие не застрашава настоящата или бъдещата платежоспособност на институцията.
РАЗДЕЛ 3
Временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства
Член 33
Временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства за целите на член 79, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Временното неприлагане е за период, който не надвишава сроковете, предвидени в рамките на оперативния план за финансово подпомагане. Неприлагането не надхвърля 5 години.
2. То се прилага само по отношение на новите позиции в инструменти на дружеството от финансовия сектор, което е обект на финансово подпомагане.
3. За да разреши временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства, компетентният орган може да приеме посочените временни позиции по член 79, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за държани за целите на финансово подпомагане с оглед реорганизиране и спасяване на дружеството от финансовия сектор, ако подпомагането е одобрено от него и се извършва по план с ясно посочени стадии, график, цели и взаимодействие между временните позиции и операцията по финансово подпомагане.
ГЛАВА V
МАЛЦИНСТВЕНО УЧАСТИЕ И ИНСТРУМЕНТИ НА ДОПЪЛНИТЕЛНИЯ КАПИТАЛ ОТ ПЪРВИ РЕД И КАПИТАЛА ОТ ВТОРИ РЕД, ЕМИТИРАНИ ОТ ДЪЩЕРНИ ПРЕДПРИЯТИЯ
Член 34
Вид на активите, които могат да се отнасят до действието на дружества със специална инвестиционна цел, и значение на „минимални и несъществени“ във връзка с допустимия допълнителен капитал от първи ред и капитал от втори ред, емитирани от дружества със специална инвестиционна цел за целите на член 83, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Активите на дружество със специална инвестиционна цел се приемат за минимални и несъществени, когато са изпълнени едновременно следните две условия:
а)
активите на дружеството със специална инвестиционна цел, които не се състоят от инвестициите в собствените средства на свързаното дъщерно предприятие, са ограничени до парични активи, предназначени за плащането на купони и обратното изкупуване на изискуемите капиталови инструменти;
б)
през последните три години размерът на активите на дружеството със специална инвестиционна цел, различни от споменатите в буква а), не е по-висок от 0,5 % от средната стойност на общите активи на дружеството със специална инвестиционна цел.
2. За целите на параграф 1, буква б) компетентният орган може да разреши на дадена институция да използва по-висок процент, стига да са изпълнени едновременно следните две условия:
а)
по-високият процент е необходим изключително с оглед покриването на текущите разходи на дружеството със специална инвестиционна цел;
б)
съответната номинална сума не надвишава 500 000 EUR.
ГЛАВА VI
УТОЧНЯВАНЕ НА ПРЕХОДНИТЕ РАЗПОРЕДБИ НА РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 575/2013 ПО ОТНОШЕНИЕ НА СОБСТВЕНИТЕ СРЕДСТВА
Член 35
Допълнителни филтри и приспадания за целите на член 481, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Корекциите на базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред в съответствие с член 481 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се прилагат в съответствие с параграфи 2-7.
2. Когато по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО тези приспадания и филтри произтичат от елементи на собствените средства по член 57, букви а), б) и в) от Директива 2006/48/ЕО, се коригират елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
3. В случаите, различни от посочените в параграф 1, и когато, по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, тези приспадания и филтри са били приложени към общата сума на елементите по член 57, букви а) - ва) от Директива 2006/48/ЕО, се коригират елементите на допълнителния капитал от първи ред, като се взима предвид член 154 от нея.
4. Когато стойността на елементите на допълнителния капитал от първи ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
5. В случаите, различни от посочените в параграфи 1 и 2, и когато, по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, тези приспадания и филтри са били приложени по отношение на елементи на собствените средства по член 57, букви г) - з) от Директива 2006/48/ЕО или по отношение на съвкупните собствени средства по Директива 2006/49/ЕО, се коригират елементите на капитала от втори ред.
6. Когато стойността на елементите на капитала от втори ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на допълнителния капитал от първи ред.
7. Когато стойността на елементите на капитала от втори ред и на допълнителния капитал от първи ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
Член 36
Други елементи на собствените средства, които - по силата на правилата за заварено положение по отношение на капиталовите инструменти, които не представляват държавна помощ - не спадат към базовия собствен капитал от първи ред или допълнителния капитал от първи ред - за целите на член 487, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато към капиталови инструменти се прилага третирането по член 487, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2021 г., инструментите могат да се ползват от него изцяло или отчасти. Всяко такова третиране не трябва да има въздействие върху изчисляването на границата по член 486, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Капиталовите инструменти по параграф 1 могат отново да се третират като елементи по член 484, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при условие че спадат към елементите по член 484, параграф 3 и че стойността им не надвишава приложимите проценти по член 486, параграф 2 от него.
3. Капиталовите инструменти по параграф 1 могат отново да се третират като елементи по член 484, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при условие че спадат към елементите по член 484, параграф 3 или параграф 4 и че стойността им не надвишава приложимите проценти по член 486, параграф 3 от него.
Член 37
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 януари 2014 година.
RÈGLEMENT DÉLÉGUÉ (UE) N o 241/2014 DE LA COMMISSION
du 7 janvier 2014
complétant le règlement (UE) no 575/2013 du Parlement européen et du Conseil par des normes techniques de réglementation concernant les exigences de fonds propres applicables aux établissements
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (UE) no 575/2013 du Parlement européen et du Conseil du 26 juin 2013 concernant les exigences prudentielles applicables aux établissements de crédit et aux entreprises d’investissement et modifiant le règlement (UE) no 648/2012 (1), notamment l’article 26, paragraphe 4, troisième alinéa, l’article 27, paragraphe 2, troisième alinéa, l’article 28, paragraphe 5, troisième alinéa, l’article 29, paragraphe 6, troisième alinéa, l’article 32, paragraphe 2, troisième alinéa, l’article 36, paragraphe 2, troisième alinéa, l’article 41, paragraphe 2, troisième alinéa, l’article 52, paragraphe 2, troisième alinéa, l’article 76, paragraphe 4, troisième alinéa, l’article 78, paragraphe 5, troisième alinéa, l’article 79, paragraphe 2, troisième alinéa, l’article 83, paragraphe 2, troisième alinéa, l’article 481, paragraphe 6, troisième alinéa, et l’article 487, paragraphe 3, troisième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Les dispositions du présent règlement sont étroitement liées puisqu’elles concernent les éléments de fonds propres réglementaires des établissements et les déductions à opérer sur ces mêmes éléments en application du règlement (UE) no 575/2013. Pour que ces différentes dispositions, censées entrer en vigueur en même temps, soient cohérentes entre elles, et pour que les personnes soumises à ces obligations en aient d’emblée une vision globale, il est souhaitable de regrouper dans un seul et même règlement toutes les normes techniques de réglementation des fonds propres requises par le règlement (UE) no 575/2013.
(2)
Afin d’assurer une plus grande convergence, à l’échelle de l’Union, quant à la manière dont les dividendes prévisibles sont déduits des bénéfices intermédiaires ou de fin d’exercice, il est nécessaire de classer par ordre de priorité les différents moyens d’évaluer le montant de la déduction, à savoir, premièrement, en fonction de la décision de distribution prise par l’organe responsable, deuxièmement, en fonction de la politique de distribution, et troisièmement, à partir d’un ratio de distribution historique.
(3)
Outre les dispositions générales applicables aux fonds propres, telles que complétées ou modifiées par les dispositions spécifiques définies en la matière pour ces types d’établissements, une explicitation des conditions dans lesquelles les autorités compétentes peuvent considérer qu’un type d’établissement reconnu par le droit national applicable est assimilable à une société mutuelle, une société coopérative, un établissement d’épargne ou un établissement analogue aux fins du calcul des fonds propres est nécessaire afin de limiter le risque qu’un établissement n’exerce ses activités en se prévalant du statut spécifique de société mutuelle, de société coopérative, d’établissement d’épargne ou d’établissement analogue pouvant relever de règles spécifiques en matière de fonds propres, alors qu’il ne possède pas les caractéristiques communes aux établissements du secteur des banques coopératives de l’Union.
(4)
Pour les établissements reconnus en vertu du droit national applicable comme étant une société mutuelle, une société coopérative, un établissement d’épargne ou un établissement analogue, il est opportun, dans certains cas, d’opérer une distinction entre les détenteurs des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 de l’établissement et les sociétaires de ce dernier, dans la mesure où les sociétaires doivent généralement détenir des instruments de capital pour avoir droit à des dividendes et à une partie des bénéfices et réserves.
(5)
En général, les sociétés mutuelles, sociétés coopératives, établissements d’épargne et établissements analogues ont en commun d’exercer leur activité au profit de leurs clients et de leurs sociétaires, et en tant que service au public. Leur but premier n’est pas de générer un bénéfice financier pour le reverser à des apporteurs de capitaux extérieurs, tels les actionnaires de sociétés. De ce fait, les instruments utilisés par ces établissements sont différents des instruments de capital émis par les sociétés par actions, qui confèrent généralement à leurs détenteurs le plein accès aux bénéfices et aux réserves, en continuité d’exploitation comme en liquidation, et sont cessibles à des tiers.
(6)
Les coopératives ont généralement pour caractéristique commune d’offrir à leurs sociétaires la faculté de se retirer et d’exiger alors le remboursement des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 dont ils sont détenteurs. Cela n’empêche pas ces établissements d’émettre des instruments de capital, éligibles en tant qu’instruments de fonds propres de base de catégorie 1, que leurs détenteurs ne peuvent pas leur rétrocéder, dès lors que ces instruments respectent les dispositions de l’article 29 du règlement (UE) no 575/2013. Lorsqu’un établissement émet différents types d’instruments conformes audit article 29, aucun privilège ne devrait être attaché à certains seulement de ces types d’instruments, en dehors de ceux prévus à l’article 29, paragraphe 4, dudit règlement.
(7)
Les établissements d’épargne sont généralement organisés en fondation, structure dans laquelle il n’existe pas de propriétaire du capital, c’est-à-dire de personne qui contribue au capital de l’établissement et peut prétendre à ce titre à une partie de ses bénéfices. L’une des principales caractéristiques des mutuelles est le fait que les sociétaires ne contribuent généralement pas au capital de l’établissement et ne bénéficient pas, dans le cadre de ses activités ordinaires, d’une distribution directe de ses réserves. Cela ne devrait pas empêcher ceux de ces établissements qui souhaitent développer leur activité d’émettre, à l’intention d’investisseurs ou de sociétaires, des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 qui leur permettent de participer au capital et, dans une certaine mesure, de bénéficier des réserves, en continuité d’exploitation comme en liquidation.
(8)
Tous les établissements qui, au 31 décembre 2012, étaient déjà constitués et reconnus par le droit national applicable en tant que société mutuelle, société coopérative, établissement d’épargne ou établissement analogue, continuent d’être reconnus en tant que tels aux fins de la deuxième partie du règlement (UE) no 575/2013, quelle que soit leur forme juridique, tant qu’ils continuent de remplir les critères fondant cette reconnaissance en vertu du droit national applicable.
(9)
S’agissant de définir les situations assimilables à un financement indirect pour tous les types d’instruments de fonds propres, une méthode plus pratique et plus exhaustive consiste à préciser les caractéristiques du concept opposé, à savoir le financement direct.
(10)
Il convient, pour appliquer la réglementation des fonds propres aux sociétés mutuelles, aux sociétés coopératives, aux établissements d’épargne et aux établissements analogues, de tenir compte de manière appropriée des spécificités de ces établissements. Des règles devraient être adoptées pour, entre autres, garantir à ces établissements la possibilité, le cas échéant, de limiter le remboursement de leurs instruments de capital. Par conséquent, lorsque le droit national applicable à ces types d’établissements leur interdit de refuser de rembourser des instruments, il est essentiel que les dispositions régissant ces instruments reconnaissent à l’établissement la faculté de différer leur remboursement et d’en limiter le montant. En outre, compte tenu de l’importance que revêt cette faculté, les autorités compétentes devraient être habilitées à limiter le remboursement des actions de banques coopératives, et les établissements devraient quant à eux être tenus de consigner par écrit toute décision de limitation.
(11)
Il convient de définir la notion de plus-value associée à un produit futur sur marge d’intérêt dans le cadre d’une titrisation et d’en aligner le traitement sur les pratiques internationales (telles que celles définies par le comité de Bâle sur le contrôle bancaire), en faisant en sorte que les établissements n’incluent pas dans leurs fonds propres de plus-values latentes, compte tenu de leur caractère incertain.
(12)
Pour éviter tout arbitrage réglementaire et garantir une application harmonisée des exigences de fonds propres dans l’Union, il est important d’uniformiser la manière dont sont déduits des fonds propres certains éléments tels que les pertes de l’exercice en cours, les actifs d’impôt différé dépendant de bénéfices futurs, et les actifs de fonds de pension à prestations définies.
(13)
Pour que le mode d’évaluation des incitations au remboursement soit cohérent dans toute l’Union, il est nécessaire de préciser dans quels cas l’investisseur est fondé à compter sur un remboursement de l’instrument. Il est également nécessaire de concevoir, pour les instruments hybrides, des règles débouchant sur l’activation rapide de mécanismes d’absorption des pertes, afin d’améliorer la capacité future d’absorption des pertes de ces instruments. Par ailleurs, les instruments émis par des entités ad hoc étant moins sûrs, d’un point de vue prudentiel, que les instruments émis directement, le recours à de telles entités pour l’émission indirecte de fonds propres doit être limité et strictement encadré.
(14)
Il convient de trouver un juste milieu entre la nécessité d’assurer un calcul approprié, en termes prudentiels, de l’exposition des établissements à des détentions indirectes par l’intermédiaire d’indices, et la nécessité d’éviter que ce calcul ne pèse exagérément sur ces établissements.
(15)
La délivrance, par les autorités compétentes, d’une autorisation prudentielle de réduction des fonds propres doit faire l’objet d’une procédure détaillée et complète. Les remboursements, réductions et rachats d’instruments de fonds propres ne devraient pas être annoncés aux détenteurs tant que l’établissement n’a pas obtenu l’accord préalable de l’autorité compétente concernée. Les établissements devraient fournir à l’autorité compétente une liste détaillée d’éléments lui permettant de disposer de toutes les informations nécessaires pour décider de donner ou non son accord.
(16)
Une dérogation temporaire aux obligations de déduction concernant les éléments de fonds propres est prévue afin de permettre, le cas échéant, la mise en œuvre de plans d’aide financière. La durée d’une telle dérogation ne devrait donc pas excéder la durée des plans d’aide financière en question.
(17)
Pour que des entités ad hoc puissent compter parmi les éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1 et les éléments de fonds propres de catégorie 2, il faut que ceux de leurs actifs qui ne sont pas investis dans des instruments de fonds propres émis par des établissements restent minimes et insignifiants. À cet effet, le montant de ces actifs devrait être soumis à un plafond exprimé en pourcentage du montant total moyen sur trois ans des actifs de l’entité ad hoc.
(18)
Les dispositions transitoires étant censées permettre un passage sans heurts à la nouvelle réglementation, il est important, lors de l’application des dispositions transitoires concernant les filtres et les déductions, que le traitement transitoire prévu par le règlement (UE) no 575/2013 soit appliqué de manière cohérente, mais d’une manière qui tienne compte du point de départ initial que constituent les règles nationales transposant la précédente réglementation de l’Union, représentée par les directives du Parlement européen et du Conseil 2006/48/CE (2) et 2006/49/CE (3).
(19)
L’excédent d’instruments de fonds propres de base de catégorie 1 et d’instruments de fonds propres additionnels de catégorie 1 bénéficiaires d’un maintien des acquis en vertu des dispositions transitoires du règlement (UE) no 575/2013 peut, en vertu de ces dispositions, être inclus dans des catégories inférieures de fonds propres, dans les limites prévues pour le maintien des acquis dans ces catégories. Les limites fixées pour le maintien d’instruments dans ces catégories inférieures ne pouvant toutefois être modifiées, toute inclusion dans une catégorie inférieure ne devrait être possible que si la marge restante dans cette catégorie est suffisante. Enfin, cet excédent étant constitué d’instruments de catégorie supérieure, ceux-ci devraient pouvoir être à nouveau reclassés dans une catégorie supérieure.
(20)
Le présent règlement se fonde sur les projets de normes techniques de réglementation soumis à la Commission par l’Autorité bancaire européenne.
(21)
L’Autorité bancaire européenne a procédé à des consultations publiques sur les projets de normes techniques de réglementation sur lesquels se fonde le présent règlement, analysé leurs coûts et avantages potentiels et sollicité l’avis du groupe des parties intéressées au secteur bancaire créé conformément à l’article 37 du règlement (UE) no 1093/2010 du Parlement européen et du Conseil (4).
(22)
L’Autorité bancaire européenne devrait procéder à un réexamen de l’application du présent règlement, et notamment des règles concernant les procédures d’autorisation de remboursement pour les instruments de fonds propres de base de catégorie 1 de sociétés mutuelles, de sociétés coopératives, d’établissements d’épargne ou d’établissements analogues, et proposer le cas échéant des modifications.
(23)
Aux fins de l’article 36, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013, l’Autorité bancaire européenne a consulté l’Autorité européenne des assurances et des pensions professionnelles sur le traitement des instruments de capital d’entreprises d’assurance et de réassurance de pays tiers et sur le traitement des instruments de capital d’entreprises exclues du champ d’application de la directive 2009/138/CE du Parlement européen et du Conseil (5),
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
GÉNÉRALITÉS
Article premier
Objet
Le présent règlement établit des règles concernant:
a)
le sens à donner au terme «prévisible» lorsqu’il s’agit de déterminer si les charges et dividendes prévisibles ont été déduits des fonds propres, conformément à l’article 26, paragraphe 4, du règlement (UE) no 575/2013;
b)
les conditions dans lesquelles les autorités compétentes peuvent considérer qu’un établissement reconnu par le droit national applicable est assimilable à une société mutuelle, une société coopérative, un établissement d’épargne ou un établissement analogue, conformément à l’article 27, paragraphe 2, du règlement (UE) no 575/2013;
c)
les formes et les types applicables de financement indirect d’instruments de capital, conformément à l’article 28, paragraphe 5, du règlement (UE) no 575/2013;
d)
la nature des limites au remboursement nécessaires lorsque le droit national interdit à l’établissement de refuser le remboursement d’instruments de fonds propres, conformément à l’article 29, paragraphe 6, du règlement (UE) no 575/2013;
e)
l’explicitation du concept de plus-value, conformément à l’article 32, paragraphe 2, du règlement (UE) no 575/2013;
f)
l’application des déductions à opérer sur les éléments de fonds propres de base de catégorie 1 et d’autres déductions concernant les éléments de fonds propres de base de catégorie 1, les éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1 et les éléments de fonds propres de catégorie 2, conformément à l’article 36, paragraphe 2, du règlement (UE) no 575/2013;
g)
les critères selon lesquels les autorités compétentes peuvent autoriser un établissement à réduire le montant des actifs d’un fonds de pension à prestations définies, conformément à l’article 41, paragraphe 2, du règlement (UE) no 575/2013;
h)
la forme et la nature des incitations au remboursement, la nature d’une augmentation du principal d’un instrument de fonds propres additionnel de catégorie 1 à la suite d’une réduction temporaire du principal, ainsi que les procédures et le calendrier à suivre pour déterminer qu’un événement déclencheur s’est produit, les caractéristiques d’un instrument susceptibles d’entraver une recapitalisation et les modalités d’utilisation d’entités ad hoc, conformément à l’article 52, paragraphe 2, du règlement (UE) no 575/2013;
i)
le degré de prudence requis pour les estimations remplaçant le calcul des expositions sous-jacentes pour les détentions indirectes par l’intermédiaire d’indices, conformément à l’article 76, paragraphe 4, du règlement (UE) no 575/2013;
j)
certaines conditions précises à remplir pour pouvoir bénéficier d’une autorisation prudentielle de réduction des fonds propres, et la procédure à suivre, conformément à l’article 78, paragraphe 5, du règlement (UE) no 575/2013;
k)
les conditions d’octroi d’une dérogation temporaire à l’obligation de procéder à des déductions sur les fonds propres, conformément à l’article 79, paragraphe 2, du règlement (UE) no 575/2013;
l)
les types d’actifs susceptibles de se rapporter au fonctionnement d’une entité ad hoc et le sens des termes «minimes et insignifiants» pour la détermination des fonds propres additionnels de catégorie 1 admissibles et des fonds propres de catégorie 2 admissibles émis par une entité ad hoc, conformément à l’article 83, paragraphe 2, du règlement (UE) no 575/2013;
m)
les modalités d’ajustement des fonds propres dans le cadre des dispositions transitoires, conformément à l’article 481, paragraphe 6, du règlement (UE) no 575/2013;
n)
les modalités de traitement des autres éléments de fonds propres non éligibles en tant qu’éléments de fonds propres de base de catégorie 1 ou éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1 en vertu du maintien des acquis, conformément à l’article 487, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013.
CHAPITRE II
ÉLÉMENTS DE FONDS PROPRES
SECTION 1
Instruments et fonds propres de base de catégorie 1
Sous-section 1
Dividendes et charges prévisibles
Article 2
Sens de «dividende prévisible» aux fins de l’article 26, paragraphe 2, point b), du règlement (UE) no 575/2013
1. Le montant des dividendes prévisibles que les établissements doivent déduire de leurs bénéfices intermédiaires ou de fin d’exercice conformément à l’article 26, paragraphe 2, du règlement (UE) no 575/2013 est déterminé conformément aux paragraphes 2, 3 et 4.
2. Si l’organe de direction de l’établissement a formellement arrêté, ou proposé à l’organe compétent de l’établissement, une décision quant au montant des dividendes à distribuer, ce montant est déduit du bénéfice intermédiaire ou de fin d’exercice correspondant.
3. En cas de versement d’acomptes sur dividendes, le bénéfice intermédiaire résiduel issu du calcul prévu au paragraphe 2, et censé s’ajouter aux éléments de fonds propres de base de catégorie 1, est diminué, dans le respect des dispositions des paragraphes 2 et 4, de tout dividende prévisible susceptible d’être prélevé sur ce bénéfice intermédiaire résiduel et versé avec le dividende final pour l’ensemble de l’exercice.
4. Tant que l’organe de direction n’a pas formellement arrêté, ou proposé à l’organe compétent, de décision sur la distribution de dividendes, le montant de dividendes prévisibles que l’établissement déduit de son bénéfice intermédiaire ou de fin d’exercice est le montant du bénéfice intermédiaire ou de fin d’exercice multiplié par le ratio de distribution.
5. Le ratio de distribution est déterminé à partir de la politique de distribution de dividendes approuvée pour la période concernée par l’organe de direction ou par un autre organe compétent.
6. Si, au lieu d’une valeur fixe, la politique de distribution de dividendes définit une fourchette, c’est la limite supérieure de la fourchette qui est utilisée aux fins du paragraphe 2.
7. Si aucune politique de distribution n’a été approuvée, ou si l’autorité compétente juge probable que l’établissement n’appliquera pas sa politique de distribution ou ne juge pas prudent de se fonder sur cette politique pour déterminer le montant à déduire, le ratio de distribution repose sur le plus élevé des ratios suivants:
a)
le ratio de distribution moyen sur les trois exercices précédant l’exercice en question;
b)
le ratio de distribution de l’exercice précédant l’exercice en question.
8. L’autorité compétente peut autoriser l’établissement à ajuster le calcul du ratio de distribution prévu aux points a) et b) du paragraphe 7 afin d’exclure les dividendes exceptionnels versés au cours de la période.
9. Le montant de dividendes prévisibles à déduire est déterminé en tenant compte de toute restriction réglementaire applicable aux distributions, et notamment des restrictions imposées en vertu de l’article 141 de la directive 2013/36/UE du Parlement européen et du Conseil (6). Le bénéfice après déduction des charges prévisibles, sous réserve de ces restrictions, peut être intégralement inclus dans les éléments de fonds propres de base de catégorie 1 si la condition posée à l’article 26, paragraphe 2, point a), du règlement (UE) no 575/2013 est remplie. Lorsque de telles restrictions sont applicables, le montant de dividendes prévisibles à déduire est fondé sur le plan de conservation des fonds propres approuvé par l’autorité compétente conformément à article 142 de la directive 2013/36/UE.
10. Le montant de dividendes prévisibles à verser sous une forme ne réduisant pas le montant des éléments de fonds propres de base de catégorie 1, tels que les dividendes en actions, n’est pas déduit du bénéfice intermédiaire ou de fin d’exercice à inclure dans les éléments de fonds propres de base de catégorie 1.
11. L’autorité compétente s’assure qu’il a bien été procédé à toutes les déductions nécessaires sur les bénéfices intermédiaires ou de fin d’exercice et à toutes celles liées aux dividendes prévisibles, soit en vertu du cadre comptable applicable, soit via d’autres ajustements, avant de permettre à l’établissement d’inclure des bénéfices intermédiaires ou de fin d’exercice à ses éléments de fonds propres de base de catégorie 1.
Article 3
Sens de «charge prévisible» aux fins de l’article 26, paragraphe 2, point b), du règlement (UE) no 575/2013
1. Le montant des charges prévisibles à prendre en compte inclut notamment:
a)
le montant des impôts;
b)
le montant correspondant à toutes les obligations ou circonstances, apparues durant la période concernée, qui sont susceptibles de réduire le bénéfice de l’établissement et pour lesquelles l’autorité compétente n’a pas la certitude que l’établissement a procédé à toutes les corrections de valeur nécessaires, telles que les corrections de valeur supplémentaires prévues par l’article 34 du règlement (UE) no 575/2013, ou constitué toutes les provisions nécessaires.
2. Les charges prévisibles qui n’ont pas déjà été incluses dans le compte de résultat sont rattachées à la période intermédiaire durant laquelle elles ont été engagées, de manière que chaque période intermédiaire se voie affecter une part raisonnable de ces charges. Les événements significatifs, ou qui ne sont pas appelés à se reproduire, sont rattachés intégralement et sans délai à la période intermédiaire durant laquelle ils se produisent.
3. L’autorité compétente s’assure qu’il a bien été procédé à toutes les déductions nécessaires sur les bénéfices intermédiaires ou de fin d’exercice et à toutes celles liées aux charges prévisibles, soit en vertu du cadre comptable applicable, soit via d’autres ajustements, avant de permettre à l’établissement d’inclure des bénéfices intermédiaires ou de fin d’exercice à ses éléments de fonds propres de base de catégorie 1.
Sous-section 2
Sociétés coopératives, établissements d’épargne, sociétés mutuelles et établissements analogues
Article 4
Établissement reconnu par le droit national applicable en tant que société coopérative aux fins de l’article 27, paragraphe 1, point a) ii), du règlement (UE) no 575/2013
1. Les autorités compétentes peuvent considérer qu’un établissement reconnu par le droit national applicable est assimilable à une société coopérative aux fins de la partie II du règlement (UE) no 575/2013, si toutes les conditions énoncées aux paragraphes 2, 3 et 4 sont remplies.
2. Pour qu’un établissement puisse être considéré comme une société coopérative aux fins du paragraphe 1, son statut juridique doit entrer dans l’une des catégories suivantes:
a)
en Autriche: établissements immatriculés en tant que eingetragene Genossenschaft (e.Gen.) ou registrierte Genossenschaft en vertu de la loi intitulée Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG);
b)
en Belgique: établissements immatriculés en tant que «société coopérative»/coöperatieve vennootschap et agréés en application de l’arrêté royal du 8 janvier 1962 fixant les conditions d’agréation des groupements nationaux de sociétés coopératives et des sociétés coopératives;
c)
à Chypre: établissements immatriculés en tant que Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ et constitués en vertu de la loi de 1985 sur les sociétés coopératives;
d)
en République tchèque: établissements agréés en tant que spořitelní a úvěrní družstvo en vertu de la loi zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev;
e)
au Danemark: établissements immatriculés en tant que andelskasser ou sammenslutninger af andelskasser en vertu de la loi danoise sur les établissements financiers;
f)
en Finlande: établissements immatriculés sous l’une des désignations suivantes:
1)
osuuspankki, ou andelsbank, en vertu de la loi intitulée laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista ou lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform;
2)
muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos, ou annat kreditinstitut i andelslagsform, en vertu de la loi intitulée laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista ou lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform;
3)
keskusyhteisö, ou centralinstitutet, en vertu de la loi intitulée laki talletuspankkien yhteenliittymästä ou lag om en sammanslutning av inlåningsbanker;
g)
en France: établissements immatriculés en tant que sociétés coopératives en vertu de la loi no 47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération et agréés en tant que «banques mutualistes ou coopératives» en vertu du code monétaire et financier, partie législative, livre V, titre Ier, chapitre II;
h)
en Allemagne: établissements immatriculés en tant que eingetragene Genossenschaft (eG) en vertu de la loi intitulée Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG);
i)
en Grèce: établissements, immatriculés en tant que Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί en vertu de la loi 1667/1986 sur les coopératives, qui exercent une activité d’établissement de crédit et peuvent porter la dénomination Συνεταιριστική Τράπεζα en vertu de la loi bancaire 3601/2007;
j)
en Hongrie: établissements immatriculés en tant que szövetkezeti hitelintézet en vertu de la loi CXII de 1996 sur les établissements de crédit et les entreprises financières;
k)
en Italie: établissements immatriculés sous l’une des désignations suivantes:
1)
banche popolari visées par le décret législatif no 385 du 1er septembre 1993;
2)
banche di credito cooperativo visées par le décret législatif no 385 du 1er septembre 1993;
3)
banche di garanzia collettiva dei fidi visées par l’article 13 du décret législatif no 269 du 30 septembre 2003, devenu la loi no 326 du 24 novembre 2003;
l)
au Luxembourg: établissements immatriculés en tant que «sociétés coopératives» au sens de la section VI de la loi du 10 août 1915 sur les sociétés commerciales;
m)
aux Pays-Bas: établissements immatriculés en tant que coöperaties ou onderlinge waarborgmaatschappijen en vertu du Burgerlijk wetboek, livre 2 - Rechtspersonen, titre 3;
n)
en Pologne: établissements immatriculés en tant que bank spółdzielczy en vertu des dispositions de la loi bancaire Prawo bankowe;
o)
au Portugal: établissements immatriculés en tant que caixa de crédito agrícola mútuo ou caixa central de crédito agrícola mútuo en vertu du regime jurídico do crédito agrícola mútuo e das cooperativas de crédito agrícola approuvé par le décret-loi no 24/91 du 11 janvier 1991;
p)
en Roumanie: établissements immatriculés en tant que organizații cooperatiste de credit en vertu de l’ordonnance d’urgence du gouvernement no 99/2006 sur les établissements de crédit et l’adéquation des fonds propres, approuvée moyennant modifications et ajouts par la loi no 227/2007;
q)
en Espagne: établissements immatriculés en tant que cooperativas de crédito en vertu de la loi intitulée Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito;
r)
en Suède: établissements immatriculés en tant que medlemsbank en vertu de la loi intitulée Lag (1995:1570) om medlemsbanker ou en tant que kreditmarknadsförening en vertu de la loi intitulée Lag (2004: 297) om bank- och finansieringsrörelse;
s)
au Royaume-Uni: établissements immatriculés en tant que cooperative societies en vertu de l'Industrial and Provident Societies Act 1965 et de l'Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969.
3. En ce qui concerne les fonds propres de base de catégorie 1, pour pouvoir être considéré comme une société coopérative aux fins du paragraphe 1, l’établissement ne doit pouvoir émettre, conformément au droit national applicable ou aux statuts de la société, au niveau de l’entité juridique, que les instruments de capital visés à l’article 29 du règlement (UE) no 575/2013.
4. Pour qu’un établissement puisse être considéré comme une société coopérative aux fins du paragraphe 1, lorsque les détenteurs d’un instrument de fonds propres de base de catégorie 1 visé au paragraphe 3, qu’ils soient sociétaires ou non de l’établissement, ont, en vertu du droit national applicable, la faculté de se retirer, ils peuvent aussi avoir le droit de rétrocéder l’instrument à l’établissement, mais uniquement sous réserve des restrictions prévues par le droit national applicable, par les statuts de la société, par le règlement (UE) no 575/2013 et par le présent règlement. Cela n’empêche pas l’établissement d’émettre à l’intention de sociétaires et de non-sociétaires, dans le respect du droit national applicable, des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 qui soient conformes à l’article 29 du règlement (UE) no 575/2013 et qui ne confèrent pas le droit de les rétrocéder à l’établissement.
Article 5
Établissement reconnu par le droit national applicable en tant qu’établissement d’épargne aux fins de l’article 27, paragraphe 1, point a) iii), du règlement (UE) no 575/2013
1. Les autorités compétentes peuvent considérer qu’un établissement reconnu par le droit national applicable est assimilable à un établissement d’épargne aux fins de la partie II du règlement (UE) no 575/2013, si toutes les conditions énoncées aux paragraphes 2, 3 et 4 sont remplies.
2. Pour qu’un établissement soit considéré comme un établissement d’épargne aux fins du paragraphe 1, son statut juridique doit entrer dans l’une des catégories suivantes:
a)
en Autriche: établissements immatriculés en tant que Sparkasse en vertu du paragraphe 1, point 1, de la Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SPG);
b)
au Danemark: établissements immatriculés en tant que Sparekasser en vertu de la loi danoise sur les établissements financiers;
c)
en Finlande: établissements immatriculés en tant que säästöpankki, ou sparbank, en vertu de la loi intitulée Säästöpankkilaki ou Sparbankslag;
d)
en Allemagne: établissements immatriculés en tant que Sparkasse en vertu de l’une des lois suivantes:
1)
Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG);
2)
Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern;
3)
Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG);
4)
Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG);
5)
Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz);
6)
Hessisches Sparkassengesetz;
7)
Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG);
8)
Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG);
9)
Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG);
10)
Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz;
11)
Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG);
12)
Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe;
13)
Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA);
14)
Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG);
15)
Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG);
e)
en Espagne: établissements immatriculés en tant que cajas de ahorros en vertu du décret-loi Real Decreto-Ley 2532, de 21 de noviembre de 1929, por el que se regula el régimen del ahorro popular;
f)
en Suède: établissements immatriculés en tant que Sparbank en vertu de la loi Sparbankslag (1987:619).
3. En ce qui concerne les fonds propres de base de catégorie 1, pour pouvoir être considéré comme un établissement d’épargne aux fins du paragraphe 1, l’établissement ne doit pouvoir émettre, conformément au droit national applicable ou aux statuts de la société, au niveau de l’entité juridique, que les instruments de capital visés à l’article 29 du règlement (UE) no 575/2013.
4. Pour qu’un établissement puisse être considéré comme un établissement d’épargne aux fins du paragraphe 1, le droit national applicable ne doit pas l’autoriser à distribuer aux détenteurs d’instruments de fonds propres de base de catégorie 1 la somme des fonds propres, des réserves et des bénéfices intermédiaires ou de fin d’exercice. Cette condition est réputée remplie même si l’établissement émet des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 en vertu desquels leurs détenteurs ont droit, en continuité d’exploitation, à une partie des bénéfices et des réserves, lorsque le droit national applicable le permet, à condition que cette partie soit proportionnelle à leur contribution au capital et aux réserves ou, si le droit national applicable le permet, en vertu d’un autre arrangement. L’établissement peut émettre des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 en vertu desquels leurs détenteurs ont droit, en cas d’insolvabilité ou de liquidation de l’établissement, à un montant de réserves qui ne doit pas nécessairement être proportionnel à leur contribution au capital et aux réserves, dès lors que les conditions de l’article 29, paragraphes 4 et 5, du règlement (UE) no 575/2013 sont remplies.
Article 6
Établissement reconnu par le droit national applicable en tant que société mutuelle aux fins de l’article 27, paragraphe 1, point a) i), du règlement (UE) no 575/2013
1. Les autorités compétentes peuvent considérer qu’un établissement reconnu par le droit national applicable est assimilable à une société mutuelle aux fins de la partie II du règlement (UE) no 575/2013, si toutes les conditions énoncées aux paragraphes 2, 3 et 4 sont remplies.
2. Pour qu’un établissement puisse être considéré comme une société mutuelle aux fins du paragraphe 1, son statut juridique doit entrer dans l’une des catégories suivantes:
a)
pour le Danemark: associations (foreninger) ou fonds (fonde) issus de la conversion en sociétés anonymes, au sens de la loi danoise sur les établissements financiers, de compagnies d’assurance (forsikringsselskaber), d’établissements de crédit hypothécaire (realkreditinstitutter), de caisses d’épargne (sparekasser), de caisses d’épargne coopératives (andelskasser) et d’associations de caisses d’épargne coopératives (sammenslutninger af andelskasser);
b)
en Irlande: établissements immatriculés en tant que building societies en vertu du Building Societies Act 1989;
c)
au Royaume-Uni: établissements immatriculés en tant que building societies en vertu du Building Societies Act 1986; établissements immatriculés en tant que savings banks en vertu du Savings Bank (Scotland) Act 1819.
3. En ce qui concerne les fonds propres de base de catégorie 1, pour pouvoir être considéré comme une société mutuelle aux fins du paragraphe 1, l’établissement ne doit pouvoir émettre, conformément au droit national applicable ou aux statuts de la société, au niveau de l’entité juridique, que les instruments de capital visés à l’article 29 du règlement (UE) no 575/2013.
4. Pour qu’un établissement puisse être considéré comme une société mutuelle aux fins du paragraphe 1, il faut que la totalité ou une partie de la somme du capital et des réserves appartienne à des sociétaires de l’établissement qui ne bénéficient pas, dans le cadre de son activité ordinaire, d’une distribution directe des réserves, notamment sous forme de dividendes. Ces conditions sont réputées remplies même si l’établissement émet des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 qui confèrent un droit sur le bénéfice et les réserves, lorsque le droit national applicable le permet.
Article 7
Établissement reconnu par le droit national applicable en tant qu’établissement analogue aux fins de l’article 27, paragraphe 1, point a) iv), du règlement (UE) no 575/2013
1. Les autorités compétentes peuvent considérer qu’un établissement reconnu par le droit national applicable est assimilable à un établissement analogue à une société mutuelle, une société coopérative ou un établissement d’épargne aux fins de la partie II du règlement (UE) no 575/2013, si toutes les conditions énoncées aux paragraphes 2, 3 et 4 sont remplies.
2. Pour qu’un établissement puisse être considéré comme un établissement analogue à une société mutuelle, une société coopérative ou un établissement d’épargne aux fins du paragraphe 1, son statut juridique doit entrer dans l’une des catégories suivantes:
a)
en Autriche: Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken relevant de la Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG);
b)
en Finlande: établissements immatriculés en tant que hypoteekkiyhdistys, ou hypoteksförening, en vertu de la loi intitulée laki hypoteekkiyhdistyksistä ou lag om hypoteksföreningar.
3. En ce qui concerne les fonds propres de base de catégorie 1, pour pouvoir être considéré comme un établissement analogue à une société mutuelle, une société coopérative ou un établissement d’épargne aux fins du paragraphe 1, l’établissement ne doit pouvoir émettre, au niveau de l’entité juridique, en vertu du droit national applicable ou des statuts de la société, que les instruments de capital visés à l’article 29 du règlement (UE) no 575/2013.
4. Pour qu’un établissement puisse être considéré comme un établissement analogue à une société mutuelle, une société coopérative ou un établissement d’épargne aux fins du paragraphe 1, il doit aussi remplir un ou plusieurs des critères suivants:
a)
lorsque les détenteurs des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 visés au paragraphe 3, qu’ils soient sociétaires ou non de l’établissement, ont, en vertu du droit national applicable, la faculté de se retirer, ils peuvent aussi avoir le droit de rétrocéder l’instrument à l’établissement, mais seulement sous réserve des restrictions prévues par le droit national applicable, par les statuts de la société, par le règlement (UE) no 575/2013 et par le présent règlement. Cela n’empêche pas l’établissement d’émettre à l’intention de sociétaires et de non-sociétaires, dans le respect du droit national applicable, des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 qui soient conformes à l’article 29 du règlement (UE) no 575/2013 et qui ne confèrent pas le droit de les rétrocéder à l’établissement;
b)
le droit national applicable n’autorise pas à distribuer aux détenteurs d’instruments de fonds propres de base de catégorie 1 la somme des fonds propres, des réserves et des bénéfices intermédiaires ou de fin d’exercice. Cette condition est réputée remplie même si l’établissement émet des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 en vertu desquels leurs détenteurs ont droit, en continuité d’exploitation, à une partie des bénéfices et des réserves, lorsque le droit national applicable le permet, à condition que cette partie soit proportionnelle à leur contribution au capital et aux réserves ou, si le droit national applicable le permet, en vertu d’un autre arrangement. L’établissement peut émettre des instruments de fonds propres de base de catégorie 1 en vertu desquels leurs détenteurs ont droit, en cas d’insolvabilité ou de liquidation de l’établissement, à un montant de réserves qui ne doit pas nécessairement être proportionnel à leur contribution au capital et aux réserves, dès lors que les conditions de l’article 29, paragraphes 4 et 5, du règlement (UE) no 575/2013 sont remplies;
c)
la totalité ou une partie de la somme du capital et des réserves appartient à des sociétaires de l’établissement qui, dans le cadre de son activité ordinaire, ne bénéficient pas d’une distribution directe des réserves, notamment sous forme de dividendes.
Sous-section 3
Financement indirect
Article 8
Financement indirect d’instruments de capital aux fins de l’article 28, paragraphe 1, point b), de l’article 52, paragraphe 1, point c), et de l’article 63, point c), du règlement (UE) no 575/2013
1. Le financement indirect d’instruments de capital aux fins de l’article 28, paragraphe 1, point b), de l’article 52, paragraphe 1, point c), et de l’article 63, point c), du règlement (UE) no 575/2013 se définit comme un financement qui n’est pas direct.
2. Aux fins du paragraphe 1, il y a financement direct lorsqu’un établissement a accordé à un investisseur un prêt, ou toute autre forme de financement, servant à acquérir des instruments de capital de l’établissement.
3. Le financement direct inclut aussi les financements accordés, à d’autres fins que l’acquisition d’instruments de capital d’un établissement, à toute personne physique ou morale qui possède dans l’établissement de crédit une participation qualifiée au sens de l’article 4, point 36, du règlement (UE) no 575/2013 ou qui est réputée être une partie liée au sens des définitions du paragraphe 9 de la norme comptable internationale IAS 24, «Information relative aux parties liées», telles qu’appliquées dans l’Union par le règlement (CE) no 1606/2002 du Parlement européen et du Conseil (7), compte tenu des indications supplémentaires éventuellement données par l’autorité compétente, si l’établissement n’est pas en mesure de prouver que toutes les conditions suivantes sont remplies:
a)
la transaction est réalisée à des conditions similaires à celles d’autres transactions avec des tiers;
b)
la personne physique ou morale ou la partie liée n’est pas tributaire des distributions ou de la vente des instruments de capital qu’elle détient pour pouvoir faire face au paiement d’intérêts et au remboursement du financement.
Article 9
Formes et types applicables de financement indirect d’instruments de capital aux fins de l’article 28, paragraphe 1, point b), de l’article 52, paragraphe 1, point c), et de l’article 63, point c), du règlement (UE) no 575/2013
1. Les formes et types applicables de financement indirect de l’acquisition d’instruments de capital de l’établissement incluent:
a)
le financement de l’acquisition par un investisseur, à l’émission ou ultérieurement, d’instruments de capital de l’établissement, par toute entité sur laquelle l’établissement exerce un contrôle direct ou indirect, ou par des entités appartenant à l’un ou l’autre des ensembles suivants:
1)
le périmètre de consolidation prudentielle ou comptable de l’établissement;
2)
le périmètre du bilan consolidé, ou du calcul agrégé étendu, s’il est équivalent aux comptes consolidés ainsi que le prévoit l’article 49, paragraphe 3, point a) iv), du règlement (UE) no 575/2013, qui est établi par le système de protection institutionnel ou le réseau, dont fait partie l’établissement, d’établissements affiliés à un organisme central et ne constituant pas un groupe;
3)
le périmètre de surveillance complémentaire de l’établissement au sens de la directive 2002/87/CE du Parlement européen et du Conseil (8) relative à la surveillance complémentaire des établissements de crédit, des entreprises d’assurance et des entreprises d’investissement appartenant à un conglomérat financier;
b)
le financement de l’acquisition par un investisseur, à l’émission ou ultérieurement, d’instruments de capital de l’établissement, par des entités externes qui sont protégées par une garantie, par l’utilisation d’un dérivé de crédit, ou par un autre type de couverture, ayant pour effet de transférer le risque de crédit à l’établissement, à des entités sur lesquelles il exerce un contrôle direct ou indirect, ou à des entités appartenant à l’un des ensembles suivants:
1)
le périmètre de consolidation prudentielle ou comptable de l’établissement;
2)
le périmètre du bilan consolidé, ou du calcul agrégé étendu, s’il est équivalent aux comptes consolidés ainsi que le prévoit l’article 49, paragraphe 3, point a) iv), du règlement (UE) no 575/2013, qui est établi par le système de protection institutionnel ou le réseau, dont fait partie l’établissement, d’établissements affiliés à un organisme central et ne constituant pas un groupe;
3)
le périmètre de la surveillance complémentaire de l’établissement au sens de la directive 2002/87/CE;
c)
le fait d’accorder à un emprunteur un financement qu’il transfère à l’investisseur final pour l’acquisition, à l’émission ou ultérieurement, d’instruments de capital de l’établissement.
2. Pour qu’un financement puisse être considéré comme un financement indirect aux fins du paragraphe 1, les conditions suivantes doivent aussi être remplies, le cas échéant:
a)
l’investisseur n’est inclus dans aucun des périmètres suivants:
1)
le périmètre de consolidation prudentielle ou comptable de l’établissement;
2)
le périmètre du bilan consolidé, ou du calcul agrégé étendu, s’il est équivalent aux comptes consolidés ainsi que le prévoit l’article 49, paragraphe 3, point a) iv), du règlement (UE) no 575/2013, établi par le système de protection institutionnel ou le réseau, dont fait partie l’établissement, d’établissements affiliés à un organisme central et ne constituant pas un groupe. À cette fin, un investisseur est réputé faire partie du périmètre du calcul agrégé étendu si les instruments de capital sont inclus dans la consolidation ou le calcul agrégé étendu conformément à l’article 49, paragraphe 3, point a) iv), du règlement (UE) no 575/2013, d’une manière qui exclut l’utilisation multiple d’éléments de fonds propres et la création de fonds propres entre les membres du système de protection institutionnel. Lorsque les autorités compétentes n’ont pas accordé l’autorisation prévue à l’article 49, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013, cette condition est réputée remplie si tant l’établissement que les entités visées au paragraphe 1, point a), sont membres du même système de protection institutionnel, et si les entités déduisent le financement destiné à l’achat d’instruments de capital de l’établissement conformément à l’article 36, paragraphe 1, points f) à i), à l’article 56, points a) à d), et à l’article 66, points a) à d) du règlement (UE) no 575/2013, selon le cas;
3)
le périmètre de la surveillance complémentaire de l’établissement au sens de la directive 2002/87/CE;
b)
l’entité externe n’est incluse dans aucun des périmètres suivants:
1)
le périmètre de consolidation prudentielle ou comptable de l’établissement;
2)
le périmètre du bilan consolidé, ou du calcul agrégé étendu, s’il est équivalent aux comptes consolidés ainsi que le prévoit l’article 49, paragraphe 3, point a) iv), du règlement (UE) no 575/2013, qui est établi par le système de protection institutionnel ou le réseau, dont fait partie l’établissement, d’établissements affiliés à un organisme central et ne constituant pas un groupe;
3)
le périmètre de la surveillance complémentaire de l’établissement au sens de la directive 2002/87/CE.
3. Pour déterminer si l’acquisition d’un instrument de capital comporte un financement direct ou indirect au sens de l’article 8, le montant à prendre en considération s’entend déduction faite de toute provision pour dépréciation fondée sur un test de dépréciation individuel.
4. Pour éviter la qualification de financement direct ou indirect au sens de l’article 8, lorsque le prêt, ou l’autre type de financement ou de garantie, est accordé à une personne physique ou morale détentrice d’une participation qualifiée dans l’établissement de crédit ou réputée être une partie liée visée au paragraphe 3, l’établissement doit pouvoir garantir à tout moment qu’il n’a pas fourni le prêt ou l’autre type de financement ou de garantie en vue de la souscription directe ou indirecte d’instruments de capital émis par lui. Lorsque le prêt ou l’autre type de financement ou de garantie est accordé à d’autres types de parties, l’établissement procède à ce contrôle dans toute la mesure de ses moyens.
5. En ce qui concerne les sociétés mutuelles ou coopératives et les établissements analogues, si le droit national ou les statuts de l’établissement imposent aux clients de souscrire des instruments de capital pour obtenir un prêt, ce prêt n’est pas considéré comme un financement direct ou indirect, dès lors que toutes les conditions suivantes sont remplies:
a)
le montant de la souscription est jugé négligeable par l’autorité compétente;
b)
l’objet du prêt n’est pas l’acquisition d’instruments de capital de l’établissement prêteur;
c)
la souscription d’un ou plusieurs instruments de capital de l’établissement est nécessaire pour que le bénéficiaire du prêt devienne sociétaire de la société mutuelle, de la société coopérative ou de l’établissement analogue.
Sous-section 4
Limitation du remboursement d’instruments de capital
Article 10
Limitation, aux fins de l’article 29, paragraphe 2, point b), et de l’article 78, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013, du remboursement d’instruments de capital émis par des sociétés mutuelles, des établissements d’épargne, des sociétés coopératives et des établissements analogues
1. Un établissement ne peut émettre d’instruments de fonds propres de base de catégorie 1 assortis d’une possibilité de remboursement que si cette possibilité est prévue par le droit national applicable.
2. La faculté, prévue à l’article 29, paragraphe 2, point b), et à l’article 78, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013, qu’a l’établissement de limiter le remboursement en vertu des dispositions régissant les instruments de capital, inclut le droit de différer le remboursement et le droit de limiter le montant remboursable. L’établissement peut différer le remboursement ou en limiter le montant pour une durée illimitée en vertu du paragraphe 3.
3. L’ampleur des limites de remboursement prévues par les dispositions régissant les instruments est déterminée par l’établissement de manière à tenir compte à tout moment de sa situation prudentielle, et notamment, mais pas exclusivement, des éléments suivants:
a)
la situation générale de l’établissement en termes financiers, de liquidité et de solvabilité;
b)
le montant des fonds propres de base de catégorie 1, des fonds propres de catégorie 1 et du total des fonds propres par rapport au montant total d’exposition au risque, calculé selon les exigences de l’article 92, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 575/2013, les exigences spécifiques de fonds propres visées à l’article 104, paragraphe 1, point a), de la directive 2013/36/UE et l’exigence globale de coussin de fonds propres définie à l’article 128, point 6, de ladite directive.
Article 11
Limitation, aux fins de l’article 29, paragraphe 2, point b), et de l’article 78, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013, du remboursement d’instruments de capital émis par des sociétés mutuelles, des établissements d’épargne, des sociétés coopératives et des établissements analogues
1. Les limites de remboursement incluses dans les dispositions contractuelles ou légales régissant les instruments n’empêchent pas l’autorité compétente d’en limiter davantage le remboursement de manière appropriée ainsi que le prévoit l’article 78 du règlement (UE) no 575/2013.
2. Les autorités compétentes évaluent les bases sur lesquelles se fondent les limites de remboursement incluses dans les dispositions contractuelles et légales régissant l’instrument. Si elles estiment que ces bases ne sont pas appropriées, elles exigent de l’établissement qu’il modifie les dispositions contractuelles correspondantes. Si les instruments sont régis par le droit national en l’absence de dispositions contractuelles, la législation permet à l’établissement de limiter le remboursement, conformément à l’article 10, paragraphes 1 à 3, afin que les instruments soient éligibles en tant que fonds propres de base de catégorie 1.
3. Toute décision de limiter le remboursement est consignée dans un dossier interne par l’établissement, qui la communique par écrit à l’autorité compétente en indiquant les raisons pour lesquelles, au vu des critères du paragraphe 3, le remboursement a été en partie ou totalement refusé ou différé.
4. Lorsque plusieurs décisions de limitation du remboursement sont prises simultanément, l’établissement peut les consigner dans un seul et même dossier.
SECTION 2
Filtres prudentiels
Article 12
Le concept de plus-value aux fins de l’article 32, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 575/2013
1. Le concept de plus-value visé à l’article 32, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 575/2013 s’entend comme englobant toute plus-value pour l’établissement qui est comptabilisée comme augmentation d’un élément de fonds propres et est associée aux produits futurs sur marge d’intérêt résultant de la vente d’actifs titrisés lorsqu’ils sont retirés du bilan de l’établissement dans le cadre d’une opération de titrisation.
2. La plus-value constatée est calculée comme étant égale à la différence entre les valeurs a) et b) ci-dessous, telles que déterminées en appliquant le référentiel comptable pertinent:
a)
la valeur nette des actifs reçus, y compris tout nouvel actif obtenu, moins tout autre actif donné ou tout nouveau passif pris en charge;
b)
et la valeur comptable des actifs titrisés ou de la partie décomptabilisée.
3. La plus-value constatée qui est associée aux produits futurs sur marge d’intérêt renvoie, dans ce contexte, à la «marge nette» future escomptée telle que définie à l’article 242 du règlement (UE) no 575/2013.
SECTION 3
Déductions à opérer sur les éléments de fonds propres de base de catégorie 1
Article 13
Déduction des pertes de l’exercice en cours aux fins de l’article 36, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 575/2013
1. Aux fins du calcul de ses fonds propres de base de catégorie 1 durant l’exercice, et indépendamment de la question de savoir s’il clôt ses comptes financiers à la fin de chaque période intermédiaire, l’établissement arrête son compte de résultat et déduit les pertes éventuelles des éléments de fonds propres de base de catégorie 1 à mesure qu’elles surviennent.
2. Afin d’arrêter le compte de résultat d’un établissement conformément au paragraphe 1, les produits et les charges sont déterminés selon le même processus et sur la base de principes comptables identiques à ceux suivis pour le rapport financier de fin d’exercice. Les produits et les charges sont estimés avec prudence et sont rattachés à la période intermédiaire durant laquelle ils surviennent de façon que chaque période intermédiaire supporte un montant raisonnable des produits et des charges annuels anticipés. Les événements significatifs, ou qui ne sont pas appelés à se reproduire, sont rattachés intégralement et sans délai à la période intermédiaire durant laquelle ils se produisent.
3. Si les pertes pour l’exercice en cours ont déjà réduit les éléments de fonds propres de base de catégorie 1 à la suite d’un rapport financier intermédiaire ou de fin d’exercice, une déduction n’est pas nécessaire. Aux fins du présent article, le rapport financier inclut un compte de résultat établi après clôture des comptes annuels ou intermédiaires, conformément au référentiel comptable qui s’applique à l’établissement en vertu du règlement (CE) no 1606/2002 sur l’application des normes comptables internationales et de la directive 86/635/CEE du Conseil (9) concernant les comptes annuels et les comptes consolidés des banques et autres établissements financiers.
4. Les paragraphes 1, 2 et 3 s’appliquent de la même manière aux profits et pertes inclus dans les autres éléments du résultat global cumulés.
Article 14
Déductions des actifs d’impôt différé dépendant de bénéfices futurs aux fins de l’article 36, paragraphe 1, point c), du règlement (UE) no 575/2013
1. Les déductions d’actifs d’impôt différé dépendant de bénéfices futurs au titre de l’article 36, paragraphe 1, point c), du règlement (UE) no 575/2013 ont lieu conformément aux paragraphes 2 et 3.
2. La compensation entre les actifs d’impôt différé et les passifs d’impôt différé associés est effectuée séparément pour chaque entité imposable. Les passifs d’impôt différé associés sont limités à ceux qui résultent de la législation fiscale du même ressort que celui dont relèvent les actifs d’impôt différé. Pour le calcul des actifs et passifs d’impôt différé au niveau consolidé, une entité imposable comprend les entités, quel qu’en soit le nombre, relevant du même groupe fiscal, du même périmètre de consolidation ou de la même unité fiscale ou encore de la même déclaration d’impôt consolidée conformément à la législation nationale applicable.
3. Le montant des passifs d’impôt différé associés pouvant être utilisés pour compenser les actifs d’impôt différé dépendant de bénéfices futurs est égal à la différence entre les montants indiqués aux points a) et b) ci-dessous:
a)
le montant des passifs d’impôt différé comptabilisés conformément au référentiel comptable applicable;
b)
le montant des passifs d’impôt différé associés résultant des immobilisations incorporelles et des actifs de fonds de pension à prestations définies.
Article 15
Déduction des actifs de fonds de pension à prestations définies aux fins de l’article 36, paragraphe 1, point e), et de l’article 41, paragraphe 1, point b), du règlement (UE) no 575/2013
1. L’autorité compétente ne délivre l’autorisation préalable mentionnée à l’article 41, paragraphe 1, point b), du règlement (UE) no 575/2013 que si la capacité de disposer sans contrainte des actifs du fonds de pension à prestations définies concerné est synonyme d’accès immédiat et illimité à ces actifs, comme lorsque leur utilisation n’est soumise à aucune restriction et qu’ils ne sont grevés d’aucune créance de tiers.
2. L’accès aux actifs est susceptible d’être illimité lorsque l’établissement n’est pas tenu de demander et de recevoir une autorisation spécifique de la part du gestionnaire du fonds de pension ou de ses bénéficiaires chaque fois qu’il souhaite accéder aux fonds excédentaires du plan.
Article 16
Déduction des charges d’impôt prévisibles aux fins de l’article 36, paragraphe 1, point l), et de l’article 56, point f), du règlement (UE) no 575/2013
1. À condition qu’il applique un référentiel et des méthodes comptables prévoyant la comptabilisation pleine et entière des charges d’impôt exigibles et différées relatives aux transactions et autres événements inscrits au bilan ou au compte de résultat, l’établissement peut considérer que les charges fiscales prévisibles ont d’ores et déjà été prises en compte. L’autorité compétente s’assure que toutes les déductions nécessaires ont été effectuées, soit en vertu des normes comptables applicables, soit dans le cadre de tout autre ajustement.
2. Lorsqu’un établissement calcule ses fonds propres de base de catégorie 1 sur la base d’états financiers préparés conformément au règlement (CE) no 1606/2002, la condition visée au paragraphe 1 est réputée satisfaite.
3. Lorsque la condition visée au paragraphe 1 n’est pas remplie, l’établissement réduit ses éléments de fonds propres de base de catégorie 1 du montant estimé des charges d’impôt exigibles et différées qui ne sont pas encore inscrites au bilan et au compte de résultat et qui se rapportent aux transactions et autres événements comptabilisés au bilan ou au compte de résultat. Le montant estimé des charges d’impôt exigibles et différées est déterminé par une méthode équivalente à celle prévue par le règlement (CE) no 1606/2002. Le montant estimé des charges d’impôt différées ne peut être compensé au moyen d’actifs d’impôt différé qui ne sont pas comptabilisés dans les états financiers.
SECTION 4
Autres déductions à opérer sur les éléments de fonds propres de base de catégorie 1, les éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1 et les éléments de catégorie 2
Article 17
Autres déductions à effectuer pour les instruments de capital d’établissements financiers aux fins de l’article 36, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013
1. Les instruments de capital d’établissements financiers tels que définis à l’article 4, point 26, du règlement (UE) no 575/2013 sont déduits selon les modalités suivantes:
a)
tous les instruments qui sont éligibles en tant que capital en vertu du droit des sociétés applicable aux établissements financiers qui les ont émis et, lorsque l’établissement financier est soumis à des exigences de solvabilité, qui sont inclus sans limites dans la catégorie la plus élevée de fonds propres réglementaires, sont déduits des éléments de fonds propres de base de catégorie 1;
b)
tous les instruments qui sont éligibles en tant que capital en vertu du droit des sociétés applicables à l’émetteur et, lorsque l’établissement financier n’est pas soumis à des exigences de solvabilité, qui sont perpétuels, absorbent la première et proportionnellement la plus grande part des pertes à mesure qu’elles surviennent, sont de rang inférieur à toutes les autres créances en cas d’insolvabilité et de liquidation et ne font pas l’objet de distributions préférentielles ni prédéterminées, sont déduits des éléments de fonds propres de base de catégorie 1;
c)
tous les instruments subordonnés absorbant les pertes en continuité d’exploitation, y compris lorsque l’émetteur a toute discrétion pour annuler les paiements de coupons, sont déduits des éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1. Si le montant de ces instruments subordonnés dépasse le montant des fonds propres additionnels de catégorie 1, l’excédent est déduit des éléments de fonds propres de base de catégorie 1;
d)
tout autre instrument subordonné est déduit des éléments de fonds propres de catégorie 2. Si le montant de ces instruments subordonnés dépasse le montant des fonds propres de catégorie 2, l’excédent est déduit des éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1. Si le montant des fonds propres additionnels de catégorie 1 se révèle insuffisant, l’excédent résiduel est déduit des éléments de fonds propres de base de catégorie 1;
e)
tout autre instrument inclus dans les fonds propres de l’établissement financier conformément au cadre prudentiel applicable, ou tout autre instrument dont l’établissement n’est pas en mesure de démontrer qu’il répond aux conditions énoncées aux points a), b), c) ou d) est déduit des éléments de fonds propres de base de catégorie 1.
2. Dans les cas visés au paragraphe 3, les établissements appliquent les déductions prévues par le règlement (UE) no 575/2013 pour les détentions d’instruments de capital selon l’approche de la déduction correspondante. Aux fins du présent paragraphe, on entend par approche de la déduction correspondante une démarche consistant à appliquer la déduction à la composante des fonds propres à laquelle appartiendrait l’instrument de capital s’il était émis par l’établissement lui-même.
3. Les déductions visées au paragraphe 1 ne s’appliquent pas dans les cas suivants:
a)
lorsque l’établissement financier est agréé et surveillé par une autorité compétente et soumis à des exigences prudentielles équivalentes à celles qui s’appliquent aux établissements conformément au règlement (UE) no 575/2013. Ceci ne vaut pour les établissements financiers de pays tiers que si le régime prudentiel du pays concerné a fait l’objet d’une évaluation coordonnée en application de ce règlement, dont les conclusions montrent que ledit régime prudentiel est au moins équivalent à celui qui est en vigueur dans l’Union;
b)
lorsque l’établissement financier est un établissement de monnaie électronique au sens de l’article 2 de la directive 2009/110/CE du Parlement européen et du Conseil (10) et ne bénéficie pas des exemptions optionnelles prévues par l’article 9 de ladite directive;
c)
lorsque l’établissement financier est un établissement de paiement au sens de l’article 4 de la directive 2007/64/CE du Parlement européen et du Conseil (11) et ne bénéficie pas d’une dérogation conformément à l’article 26 de cette directive;
d)
lorsque l’établissement financier est un gestionnaire de fonds d’investissement alternatif au sens de l’article 4 de la directive 2011/61/UE du Parlement européen et du Conseil (12) ou une société de gestion au sens de l’article 2, paragraphe 1, de la directive 2009/65/CE du Parlement européen et du Conseil (13).
Article 18
Déduction d’instruments de capital d’entreprises d’assurance et de réassurance de pays tiers aux fins de l’article 36, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013
1. Les instruments de capital d’entreprises d’assurance et de réassurance de pays tiers soumises à un régime de solvabilité qui, soit n’a pas été jugé équivalent à celui établi par le titre I, chapitre VI, de la directive 2009/138/CE au terme de la procédure visée à l’article 227 de cette directive, soit n’a pas été évalué, sont déduits selon les modalités suivantes:
a)
tous les instruments qui sont éligibles en tant que capital en vertu du droit des sociétés applicable aux entreprises d’assurance et de réassurance de pays tiers qui les ont émis, et qui, dans ce régime du pays tiers, sont inclus sans limite dans la catégorie la plus élevée de fonds propres réglementaires, sont déduits des éléments de fonds propres de base de catégorie 1;
b)
tous les instruments subordonnés absorbant les pertes en continuité d’exploitation, y compris lorsque l’émetteur a toute discrétion pour annuler les paiements de coupons, sont déduits des éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1. Si le montant de ces instruments subordonnés dépasse le montant des fonds propres additionnels de catégorie 1, l’excédent est déduit des éléments de fonds propres de base de catégorie 1;
c)
tout autre instrument subordonné est déduit des éléments de fonds propres de catégorie 2. Si le montant de ces instruments subordonnés dépasse le montant des fonds propres de catégorie 2, l’excédent est déduit des éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1. Si cet excédent dépasse le montant des fonds propres additionnels de catégorie 1, l’excédent résiduel est déduit des éléments de fonds propres de base de catégorie 1;
d)
dans le cas des entreprises d’assurance et de réassurance de pays tiers qui sont soumises à des exigences de solvabilité prudentielle, tout autre instrument inclus dans les fonds propres de l’entreprise conformément au régime de solvabilité applicable, ou tout autre instrument dont l’entreprise n’est pas en mesure de démontrer qu’il répond aux conditions énoncées aux points a), b), ou c), est déduit des éléments de fonds propres de base de catégorie 1.
2. Si le régime de solvabilité du pays tiers, y compris les règles en matière de fonds propres, a été jugé équivalent à celui établi par le titre I, chapitre VI, de la directive 2009/138/CE au terme de la procédure prévue à l’article 227 de ladite directive, les instruments de capital des entreprises d’assurance et de réassurance du pays tiers sont traités comme des instruments de capital d’entreprises d’assurance ou de réassurance agréées conformément à l’article 14 de la directive 2009/138/CE.
3. Dans les cas prévus au paragraphe 2 du présent article, les établissements appliquent les déductions telles que prévues par l’article 44, point b), l’article 58, point b), et l’article 68, point b), du règlement (UE) no 575/2013, selon le cas, pour les éléments de fonds propres d’entités relevant du secteur de l’assurance.
Article 19
Déduction d’instruments de capital d’entreprises exclues du champ d’application de la directive 2009/138/CE aux fins de l’article 36, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013
Les instruments de capital d’entreprises exclues du champ d’application de la directive 2009/138/CE en vertu de son article 4 sont déduits comme suit:
a)
tous les instruments qui sont éligibles en tant que capital en vertu du droit des sociétés applicable aux entreprises qui les ont émis, et qui sont inclus sans limite dans la catégorie la plus élevée de fonds propres réglementaires, sont déduits des fonds propres de base de catégorie 1;
b)
tous les instruments subordonnés absorbant les pertes en continuité d’exploitation, y compris lorsque l’émetteur a toute discrétion pour annuler les paiements de coupons, sont déduits des éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1. Si le montant de ces instruments subordonnés dépasse le montant des fonds propres additionnels de catégorie 1, l’excédent est déduit des éléments de fonds propres de base de catégorie 1;
c)
tout autre instrument subordonné est déduit des éléments de fonds propres de catégorie 2. Si le montant de ces instruments subordonnés dépasse le montant des fonds propres de catégorie 2, l’excédent est déduit des éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1. Si cet excédent dépasse le montant des fonds propres additionnels de catégorie 1, l’excédent résiduel est déduit des éléments de fonds propres de base de catégorie 1;
d)
tout autre instrument inclus dans les fonds propres de l’entreprise conformément au régime de solvabilité applicable, ou tout autre instrument dont l’entreprise n’est pas en mesure de démontrer qu’il répond aux conditions énoncées aux points a), b), ou c) est déduit des éléments de fonds propres de base de catégorie 1.
CHAPITRE III
FONDS PROPRES ADDITIONNELS DE CATÉGORIE 1
SECTION 1
Forme et nature des incitations au remboursement
Article 20
Forme et nature des incitations au remboursement aux fins de l’article 52, paragraphe 1, point g), et de l’article 63, point h), du règlement (UE) no 575/2013
1. On entend par incitations au remboursement tous les éléments qui, à la date d’émission, donnent à penser que l’instrument de capital sera probablement remboursé.
2. Les incitations visées au paragraphe 1 revêtent les formes suivantes:
a)
une option d’achat associée à une augmentation de l’écart de crédit de l’instrument si l’option n’est pas exercée;
b)
une option d’achat associée à une obligation ou une option, pour l’investisseur, de conversion de l’instrument en instrument de fonds propres de base de catégorie 1 si l’option d’achat n’est pas exercée;
c)
une option d’achat associée à une variation du taux de référence lorsque l’écart de crédit qui majore le second taux de référence est supérieur à la différence entre le taux de paiement initial et le taux de swap;
d)
une option d’achat associée à une augmentation future du montant du remboursement;
e)
une option de remise sur le marché associée, si l’instrument n’est pas remis sur le marché, à une augmentation de l’écart de crédit de l’instrument ou à une variation du taux de référence lorsque l’écart de crédit qui majore le second taux de référence est supérieur à la différence entre le taux de paiement initial et le taux de swap;
f)
la mise sur le marché de l’instrument d’une manière qui incite les investisseurs à penser que l’instrument sera remboursé.
SECTION 2
Conversion ou réduction du principal
Article 21
Nature de l’augmentation du principal faisant suite à une réduction opérée aux fins de l’article 52, paragraphe 1, point n), et de l’article 52, paragraphe 2, point c) ii), du règlement (UE) no 575/2013
1. La réduction du montant principal s’applique au prorata à tous les détenteurs d’instruments additionnels de catégorie 1 qui comprennent un mécanisme de réduction similaire et un niveau de déclenchement identique.
2. Pour que la réduction soit considérée comme temporaire, toutes les conditions suivantes doivent être remplies:
a)
toute distribution à verser postérieurement à la réduction se fonde sur le montant réduit du principal;
b)
les augmentations prennent pour base le bénéfice après décision formelle de l’établissement confirmant le résultat final;
c)
toute augmentation du principal de l’instrument ou tout paiement de coupons sur le montant réduit du principal s’effectue à l’entière discrétion de l’établissement, sous réserve des contraintes résultant des points d) à f), et il n’existe aucune obligation pour l’établissement de procéder à une augmentation du principal ou de l’accélérer dans des circonstances particulières;
d)
toute augmentation s’applique au prorata aux instruments additionnels de catégorie 1 similaires dont le principal a été réduit;
e)
le montant maximal à affecter à la somme de l’augmentation du principal de l’instrument et du paiement de coupons sur le montant réduit du principal est égal au bénéfice de l’établissement multiplié par le montant obtenu en divisant le montant décrit au point 1 par celui qui est décrit au point 2:
1)
la somme du montant nominal avant dépréciation de tous les instruments additionnels de catégorie 1 de l’établissement qui ont fait l’objet d’une réduction de valeur;
2)
le total des fonds propres de catégorie 1 de l’établissement;
f)
la somme de toute augmentation du principal et de tout paiement de coupons sur le montant réduit du principal est traitée comme un paiement entraînant une réduction des fonds propres de base de catégorie 1 et est soumise, conjointement aux autres distributions versées sur les instruments de fonds propres de catégorie 1, aux restrictions concernant le montant maximal distribuable visé à l’article 141, paragraphe 2, de la directive 2013/36/UE, telles qu’elles ont été transposées dans la législation ou la réglementation nationale.
3. Aux fins du point e) du paragraphe 2, le calcul est effectué au moment où a lieu l’augmentation du principal.
Article 22
Procédures et calendrier de constatation d’un événement déclencheur aux fins de l’article 52, paragraphe 1, point n), du règlement (UE) no 575/2013
1. Si l’établissement constate que le ratio de fonds propres de base de catégorie 1 est tombé en dessous du seuil auquel est activée la conversion ou la réduction du principal de l’instrument compte tenu du niveau d’application des exigences formulées dans le titre II de la première partie du règlement (UE) no 575/2013, l’organe de direction ou tout autre organe compétent de l’établissement constate sans délai qu’un événement déclencheur s’est produit, et l’obligation de réduire le principal ou de convertir l’instrument devient irrévocable.
2. Le montant de la réduction ou de la conversion est déterminé le plus rapidement possible et dans un délai maximal d’un mois à compter du moment où il est constaté que l’événement déclencheur s’est produit en application du paragraphe 1.
3. L’autorité compétente peut exiger que la période maximale d’un mois visée au paragraphe 2 soit réduite dans les cas où elle estime que le montant de la réduction ou de la conversion à effectuer est déterminé avec suffisamment de certitude, ou dans les cas où elle juge qu’une conversion ou une réduction immédiate est nécessaire.
4. Lorsqu’un examen indépendant du montant de la réduction ou de la conversion à effectuer est requis conformément aux dispositions régissant l’instrument additionnel de catégorie 1, ou lorsque l’autorité compétente exige un examen indépendant pour déterminer le montant de la réduction ou de la conversion à effectuer, l’organe de direction ou tout autre organe compétent de l’établissement veille à ce que cet examen ait lieu immédiatement. Cet examen indépendant est réalisé dans les meilleurs délais et ne fait pas obstacle à la réduction ou à la conversion de l’instrument additionnel de catégorie 1 par l’établissement et au respect des dispositions des paragraphes 2 et 3.
SECTION 3
Caractéristiques des instruments susceptibles d’entraver une recapitalisation
Article 23
Caractéristiques des instruments susceptibles d’entraver une recapitalisation aux fins de l’article 52, paragraphe 1, point o), du règlement (UE) no 575/2013
Les caractéristiques susceptibles d’entraver la recapitalisation d’un établissement incluent les dispositions imposant à l’établissement d’indemniser les détenteurs existants d’instruments de capital lorsqu’un nouvel instrument de capital est émis.
SECTION 4
Utilisation d’entités ad hoc pour l’émission indirecte d’instruments de fonds propres
Article 24
Utilisation d’entités ad hoc pour l’émission indirecte d’instruments de fonds propres aux fins de l’article 52, paragraphe 1, point p), et de l’article 63, point n), du règlement (UE) no 575/2013
1. Lorsque l’établissement ou une entité incluse dans le périmètre de consolidation au sens de la première partie, titre II, chapitre 2, du règlement (UE) no 575/2013 émet un instrument de capital qui est souscrit par une entité ad hoc, cet instrument de capital n’est pas comptabilisé, au niveau de l’établissement ou de l’entité susmentionnée, en tant que capital d’une qualité supérieure à la qualité la plus basse des instruments de capital émis à l’intention de l’entité ad hoc et des instruments de capital émis par cette entité à l’intention de tiers. Cette exigence s’applique aux niveaux consolidé, sous-consolidé et individuel d’application des exigences prudentielles.
2. Les instruments émis par une entité ad hoc ne peuvent conférer à leurs détenteurs des droits plus importants que les instruments émis directement par l’établissement ou une entité incluse dans le périmètre de consolidation au sens de la première partie, titre II, chapitre 2, du règlement (UE) no 575/2013.
CHAPITRE IV
EXIGENCES GÉNÉRALES
SECTION 1
Détentions indirectes par l’intermédiaire d’indices
Article 25
Degré de prudence requis dans l’estimation des expositions utilisée au lieu du calcul des expositions sous-jacentes aux fins de l’article 76, paragraphe 2, du règlement (UE) no 575/2013
1. Une estimation est suffisamment prudente si l’une des deux conditions suivantes est remplie:
a)
lorsque le mandat d’investissement de l’indice précise qu’un instrument de capital d’une entité du secteur financier faisant partie de l’indice ne peut excéder un pourcentage maximal de cet indice, l’établissement utilise ce pourcentage comme estimation de la valeur des instruments détenus qui est déduite des éléments de fonds propres de base de catégorie 1, des éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1 ou des éléments de fonds propres de catégorie 2, selon le cas, conformément à l’article 17, paragraphe 2, ou bien des éléments de fonds propres de base de catégorie 1 dans le cas où l’établissement n’est pas en mesure de déterminer la nature exacte de la participation;
b)
lorsque l’établissement n’est pas en mesure de déterminer le pourcentage maximal visé au point a) et lorsque l’indice, comme l’atteste son mandat d’investissement ou toute autre information pertinente, inclut des instruments de capital d’entités du secteur financier, l’établissement déduit le montant total des titres indiciels détenus des éléments de fonds propres de base de catégorie 1, des éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1 ou des éléments de fonds propres de catégorie 2, selon le cas, conformément à l’article 17, paragraphe 2, ou bien des éléments de fonds propres de base de catégorie 1 dans le cas où l’établissement n’est pas en mesure de déterminer la nature exacte de la participation.
2. Aux fins du paragraphe 1, les règles suivantes s’appliquent:
a)
la détention indirecte par l’intermédiaire d’un indice consiste en la fraction de l’indice investie dans les fonds propres de base de catégorie 1, les instruments additionnels de catégorie 1 et les instruments de catégorie 2 des entités du secteur financier faisant partie de cet indice;
b)
un indice consiste, sans s’y limiter, en fonds indiciels, en indices d’actions ou d’obligations ou en tout autre dispositif dans lequel l’instrument sous-jacent est un instrument de capital émis par une entité du secteur financier.
Article 26
Sens de «charge opérationnelle importante» à l’article 76, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013
1. Aux fins de l’article 76, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013, l’expression «charge opérationnelle importante» renvoie à des situations dans lesquelles, selon l’évaluation qu’en font les autorités compétentes, une approche par transparence, sur une base continue, des participations au capital d’entités du secteur financier n’est pas justifiée. Dans leur évaluation de la nature des situations représentant une charge opérationnelle importante, les autorités compétentes prennent en compte la faible importance et la courte période de détention de ces positions. Une période de détention de courte durée impose à l’établissement de faire la preuve de la forte liquidité de l’indice.
2. Aux fins du paragraphe 1, une position est réputée être de faible importance lorsque toutes les conditions suivantes sont remplies:
a)
l’exposition nette individuelle résultant des titres indiciels détenus, mesurée avant toute application d’une approche par transparence, n’excède pas 2 % des fonds propres de base de catégorie 1 calculés conformément à l’article 46, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 575/2013;
b)
l’exposition nette agrégée résultant des titres indiciels détenus, mesurée avant toute application d’une approche par transparence, n’excède pas 5 % des fonds propres de base de catégorie 1 calculés conformément à l’article 46, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 575/2013;
c)
la somme de l’exposition nette agrégée résultant des titres indiciels détenus, mesurée avant toute application d’une approche par transparence, et de toute autre détention à déduire conformément à l’article 36, paragraphe 1, point h), du règlement (UE) no 575/2013 n’excède pas 10 % des fonds propres de base de catégorie 1 calculés conformément à l’article 46, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 575/2013.
SECTION 2
Autorisation prudentielle pour la réduction des fonds propres
Article 27
Sens de «viables compte tenu des produits potentiels de l’établissement» aux fins de l’article 78, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 575/2013
Dans l’article 78, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 575/2013, l’expression «viables compte tenu des produits potentiels de l’établissement» signifie que la rentabilité de l’établissement, selon l’évaluation qu’en fait l’autorité compétente, reste bonne ou ne devrait connaître aucune variation négative après le remplacement des instruments par des instruments de fonds propres de qualité égale ou supérieure, à cette date et dans un avenir prévisible. L’évaluation de l’autorité compétente tient compte de la rentabilité de l’établissement en situation de crise.
Article 28
Procédure et données à fournir pour la présentation par un établissement d’une demande de remboursement, de réduction ou de rachat, aux fins de l’article 77 du règlement (UE) no 575/2013
1. Les remboursements, réductions et rachats d’instruments de fonds propres ne sont pas annoncés aux détenteurs des instruments tant que l’établissement n’a pas obtenu l’accord préalable de l’autorité compétente.
2. Lorsque des remboursements, réductions ou rachats sont attendus avec une certitude suffisante, et une fois obtenue l’autorisation préalable de l’autorité compétente, l’établissement déduit les montants à rembourser, réduire ou racheter des éléments correspondants de ses fonds propres avant que n’aient lieu les remboursements, réductions ou rachats effectifs. Une certitude suffisante est réputée exister en particulier lorsque l’établissement a publiquement annoncé son intention de rembourser, réduire ou racheter un instrument de fonds propres.
3. Les paragraphes 1 et 2 s’appliquent suivant les cas aux niveaux consolidé, sous-consolidé et individuel d’application des exigences prudentielles.
Article 29
Présentation par un établissement d’une demande de remboursement, de réduction ou de rachat, aux fins de l’article 77 et de l’article 78 du règlement (UE) no 575/2013, et bases de limitation appropriées du remboursement aux fins de l’article 78, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013
1. Avant de procéder à une réduction ou un rachat d’instruments de fonds propres de base de catégorie 1 ou de rembourser ou de racheter des instruments additionnels de catégorie 1 ou des instruments de catégorie 2, les établissements présentent une demande à l’autorité compétente.
2. La demande peut inclure un plan prévoyant la réalisation, sur une période limitée, d’opérations énumérées à l’article 77 du règlement (UE) no 575/2013 en ce qui concerne plusieurs instruments de fonds propres.
3. Dans le cas d’un rachat d’instruments de fonds propres de base de catégorie 1, d’instruments additionnels de catégorie 1 ou d’instruments de catégorie 2 à des fins de tenue de marché, les autorités compétentes peuvent autoriser à l’avance, conformément aux critères fixés à l’article 78 du règlement (UE) no 575/2013, des opérations énumérées à l’article 77 de ce règlement, à concurrence d’un montant prédéterminé.
a)
Pour les instruments de fonds propres de base de catégorie 1, ce montant ne dépasse pas le plus bas des montants suivants:
1)
3 % du montant de l’émission concernée;
2)
10 % de l’excédent des fonds propres de base de catégorie 1 par rapport à la somme des exigences de fonds propres de catégorie 1 fixées à l’article 92 du règlement (UE) no 575/2013, des exigences spécifiques de fonds propres visées à l’article 104, paragraphe 1, point a), de la directive 2013/36/UE et de l’exigence globale de coussin de fonds propres telle que définie à l’article 128, point 6, de ladite directive.
b)
Pour les instruments additionnels de catégorie 1 ou les instruments de catégorie 2, ce montant prédéterminé ne dépasse pas le plus bas des montants suivants:
1)
10 % du montant de l’émission concernée;
2)
ou 3 % de l’encours total des instruments additionnels de catégorie 1 ou des instruments de catégorie 2, selon le cas.
4. Les autorités compétentes peuvent également autoriser à l’avance des opérations énumérées à l’article 77 du règlement (UE) no 575/2013 lorsque les instruments de fonds propres concernés sont remis aux salariés de l’établissement dans le cadre de leur rémunération. Les établissements informent les autorités compétentes lorsqu’ils achètent des instruments de fonds propres à ces fins et déduisent ces instruments de leur fonds propres selon l’approche de la déduction correspondante pour la période durant laquelle ils les détiennent. Une déduction sur une base correspondante n’est plus nécessaire si les frais liés à toute opération effectuée en vertu du présent paragraphe sont déjà inclus dans les fonds propres à la suite d’un rapport financier de milieu ou de fin d’exercice.
5. Une autorité compétente peut autoriser à l’avance, conformément aux critères fixés à l’article 78 du règlement (UE) no 575/2013, une opération visée à l’article 77 de ce règlement à concurrence d’un montant prédéterminé, lorsque le montant des instruments de fonds propres à racheter ou rembourser n’est pas significatif par rapport à l’encours de l’émission correspondante une fois le remboursement ou le rachat effectué.
6. Les paragraphes 1 à 5 s’appliquent suivant les cas aux niveaux consolidé, sous-consolidé et individuel d’application des exigences prudentielles.
Article 30
Contenu de la demande à présenter par l’établissement aux fins de l’article 77 du règlement (UE) no 575/2013
1. La demande visée à l’article 29 s’accompagne des informations suivantes:
a)
une explication argumentée de l’intérêt d’effectuer l’une des opérations visées à l’article 29, paragraphe 1;
b)
des informations sur les exigences et coussins de fonds propres couvrant au moins une période de trois ans, notamment le niveau et la composition des fonds propres avant et après l’opération envisagée et l’incidence de celle-ci sur les exigences réglementaires;
c)
l’effet sur la rentabilité de l’établissement du remplacement d’un instrument de fonds propres tel que visé à l’article 78, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 575/2013;
d)
une évaluation des risques auxquels l’établissement est ou pourrait être exposé ainsi que de l’adéquation de la couverture de ces risques assurée par le niveau de fonds propres, y compris au moyen de tests de résistance concernant les principaux risques et faisant ressortir les pertes potentielles selon différents scénarios;
e)
toute autre information que l’autorité compétente juge nécessaire pour décider de l’opportunité d’accorder une autorisation conformément à l’article 78 du règlement (UE) no 575/2013.
2. L’autorité compétente dispense les établissements de présenter certaines des informations visées au paragraphe 2 dans les cas où elle estime disposer déjà desdites informations.
3. Les paragraphes 1 et 2 s’appliquent suivant les cas aux niveaux consolidé, sous-consolidé et individuel d’application des exigences prudentielles.
Article 31
Calendrier de la demande à présenter par l’établissement et traitement de la demande par l’autorité compétente aux fins de l’article 77 du règlement (UE) no 575/2013
1. L’établissement transmet une demande complète accompagnée des informations visées aux articles 29 et 30 à l’autorité compétente au moins trois mois avant la date à laquelle l’une des opérations énumérées à l’article 77 du règlement (UE) no 575/2013 sera annoncée aux détenteurs des instruments.
2. Les autorités compétentes peuvent autoriser les établissements, cas par cas et dans des circonstances exceptionnelles, à transmettre la demande visée au paragraphe 1 moins de trois mois à l’avance.
3. L’autorité compétente traite la demande pendant l’intervalle de temps prévu au paragraphe 1 ou bien au paragraphe 2, selon le cas. Les autorités compétentes tiennent compte des nouvelles informations reçues durant cet intervalle lorsque de telles informations sont disponibles et qu’elles les jugent importantes. Les autorités compétentes ne commencent le traitement de la demande que lorsqu’elles estiment avoir reçu de l’établissement toutes les informations requises en vertu de l’article 28.
Article 32
Demandes de remboursement, de réduction ou de rachat par des sociétés mutuelles, sociétés coopératives, établissements d’épargne ou établissements analogues aux fins de l’article 77 du règlement (UE) no 575/2013
1. En ce qui concerne le remboursement d’instruments de fonds propres de base de catégorie 1 de sociétés mutuelles, sociétés coopératives, établissements d’épargne ou établissements analogues, les demandes visées à l’article 29, paragraphes 1, 2 et 6, ainsi que les informations visées à l’article 30, paragraphe 1, sont soumises à l’autorité compétente avec la même fréquence que celle avec laquelle l’organe compétent de l’établissement examine les remboursements.
2. Les autorités compétentes peuvent autoriser à l’avance une opération visée à l’article 77 du règlement (UE) no 575/2013 pour un montant de remboursement prédéterminé, déduction faite du montant de la souscription de nouveaux instruments de fonds propres de catégorie 1 libérés pendant une période maximale d’un an. Ce montant prédéterminé peut atteindre jusqu’à 2 % des fonds propres de base de catégorie 1 si les autorités estiment que cette opération ne représentera pas de danger pour la solvabilité courante ou future de l’établissement.
SECTION 3
Dérogation temporaire aux obligations de déduction sur les fonds propres
Article 33
Dérogation temporaire aux obligations de déduction sur les fonds propres aux fins de l’article 79, paragraphe 1, du règlement (UE) no 575/2013
1. Une dérogation temporaire a une durée qui n’excède pas le laps de temps prévu dans le plan régissant l’opération d’assistance financière. Cette dérogation n’est pas accordée pour une durée de plus de cinq ans.
2. La dérogation s’applique seulement aux nouveaux instruments de fonds propres détenus dans l’entité du secteur financier qui fait l’objet de l’opération d’assistance financière.
3. Afin d’accorder une dérogation temporaire aux obligations de déduction sur les fonds propres, une autorité compétente peut considérer que les détentions provisoires d’instruments visées à l’article 79, paragraphe 1, du règlement (UE) no 575/2013 ont lieu aux fins d’une opération d’assistance financière visant à réorganiser et à sauver une entité du secteur financier, lorsque l’opération a reçu son approbation et s’effectue dans le cadre d’un plan et lorsque ce plan décrit clairement les différentes phases, le calendrier et les objectifs et précise l’interaction entre ces détentions provisoires et l’opération d’assistance financière.
CHAPITRE V
INTÉRÊTS MINORITAIRES ET INSTRUMENTS DE FONDS PROPRES ADDITIONNELS DE CATÉGORIE 1 ET DE FONDS PROPRES DE CATÉGORIE 2 ÉMIS PAR DES FILIALES
Article 34
Types d’actifs pouvant se rapporter au fonctionnement d’une entité ad hoc et sens des termes «minimes et insignifiants» concernant les fonds propres additionnels de catégorie 1 et fonds propres de catégorie 2 admissibles émis par une entité ad hoc, aux fins de l’article 83, paragraphe 1, du règlement (UE) no 575/2013
1. Les actifs d’une entité ad hoc sont réputés minimes et insignifiants lorsque les deux conditions suivantes sont remplies:
a)
les actifs de l’entité ad hoc qui ne sont pas constitués d’investissements dans les fonds propres de la filiale concernée se limitent à des liquidités destinées au paiement des coupons et au remboursement des instruments de fonds propres arrivés à échéance;
b)
le montant des actifs de l’entité ad hoc autres que ceux mentionnés au point a) ne dépasse pas 0,5 % de la moyenne du total de ses actifs sur les trois derniers exercices.
2. Aux fins du point b) du paragraphe 1, l’autorité compétente peut autoriser un établissement à appliquer un pourcentage plus élevé pour autant que les deux conditions ci-après soient remplies:
a)
ce pourcentage plus élevé est nécessaire pour permettre exclusivement la couverture des frais de fonctionnement de l’entité ad hoc;
b)
le montant nominal correspondant ne dépasse pas 500 000 EUR.
CHAPITRE VI
DÉTAIL DES DISPOSITIONS TRANSITOIRES DU RÈGLEMENT (UE) No 575/2013 RELATIVES AUX FONDS PROPRES
Article 35
Filtres et déductions supplémentaires aux fins de l’article 481, paragraphe 1, du règlement (UE) no 575/2013
1. Les ajustements des éléments de fonds propres de base de catégorie 1, des fonds propres additionnels de catégorie 1 et des fonds propres de catégorie 2 prévus par l’article 481 du règlement (UE) no 575/2013 s’effectuent conformément aux paragraphes 2 à 7.
2. Lorsque, conformément aux mesures de transposition des directives 2006/48/CE et 2006/49/CE, ces déductions et filtres résultent des éléments de fonds propres visés à l’article 57, points a), b) et c), de la directive 2006/48/CE, l’ajustement porte sur les éléments de fonds propres de base de catégorie 1.
3. Dans les cas autres que ceux visés au paragraphe 1, et lorsque, conformément aux mesures de transposition des directives 2006/48/CE et 2006/49/CE, ces déductions et filtres ont été appliqués au total des éléments visés à l’article 57, points a) à c) bis, de la directive 2006/48/CE, compte tenu de l’article 154 de cette directive, l’ajustement porte sur les éléments additionnels de catégorie 1.
4. Lorsque le montant des éléments additionnels de catégorie 1 est inférieur à l’ajustement correspondant, un ajustement résiduel est opéré sur les éléments de fonds propres de base de catégorie 1.
5. Dans les cas autres que ceux visés aux paragraphes 1 et 2, et lorsque, conformément aux mesures de transposition des directives 2006/48/CE et 2006/49/CE, ces déductions et filtres ont été appliqués aux éléments de fonds propres visés à l’article 57, points d) à h), de la directive 2006/48/CE, ou au total des fonds propres visé dans les directives 2006/48/CE et 2006/49/CE, l’ajustement porte sur les éléments de fonds propres de catégorie 2.
6. Lorsque le montant des éléments de catégorie 2 est inférieur à l’ajustement correspondant, un ajustement résiduel est opéré sur les éléments additionnels de catégorie 1.
7. Lorsque le montant total des éléments de fonds propres de catégorie 2 et des éléments additionnels de catégorie 1 est inférieur à l’ajustement correspondant, un ajustement résiduel est opéré sur les éléments de fonds propres de base de catégorie 1.
Article 36
Autres éléments de fonds propres non éligibles en tant qu’éléments de fonds propres de base de catégorie 1 ou éléments de fonds propres additionnels de catégorie 1 en vertu du maintien des acquis applicable aux instruments de capital ne constituant pas une aide d’État, aux fins de l’article 487, paragraphes 1 et 2, du règlement (UE) no 575/2013
1. Lorsqu’est appliqué aux instruments de fonds propres le traitement prévu aux paragraphes 1 et 2 de l’article 487 du règlement (UE) no 575/2013 au cours de la période du 1er janvier 2014 au 31 décembre 2021, ces instruments peuvent être soumis audit traitement en tout ou en partie. Ce traitement est sans effet sur le calcul de la limite prescrite à l’article 486, paragraphe 4, du règlement (UE) no 575/2013.
2. Les instruments de fonds propres visés au paragraphe 1 peuvent être à nouveau traités comme éléments visés à l’article 484, paragraphe 3, du règlement (UE) no 575/2013 pour autant qu’il s’agisse d’éléments visés à l’article 484, paragraphe 3, de ce règlement et que leur montant ne dépasse plus les pourcentages applicables visés à l’article 486, paragraphe 2, du même règlement.
3. Les instruments de fonds propres visés au paragraphe 1 peuvent être à nouveau traités comme éléments visés à l’article 484, paragraphe 4, du règlement (UE) no 575/2013 pour autant qu’il s’agisse d’éléments visés à l’article 484, paragraphe 3, ou à l’article 484, paragraphe 4, de ce règlement et que leur montant ne dépasse plus les pourcentages applicables visés à l’article 486, paragraphe 3, du même règlement.
Article 37
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 7 janvier 2014.