РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/444 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицираната информация на EC
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106 от него,
като взе предвид приложения към Договорите Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейските общности, и по-специално член 18 от него,
като има предвид, че:
(1)
разпоредбите за сигурност на Комисията относно защитата на класифицираната информация на Европейския съюз (КИЕС) трябва да бъдат преразгледани и актуализирани като бъде взето предвид институционалното, организационното, оперативното и технологичното развитие.
(2)
Европейската комисия е сключила с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия споразумения по въпросите на сигурността за основните си обекти (1).
(3)
Комисията, Съветът и Европейската служба за външна дейност са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(4)
Важно е, когато е подходящо, Европейският парламент и други институции, агенции, органи или служби на ЕС да бъдат свързани с принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите членки.
(5)
Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се определят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно изложените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за дълбочинна защита. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
(6)
В рамките на Комисията физическа сигурност по отношение на защитата на класифицирана информация означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
(7)
Управлението на КИЕС представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение към мерките, предвидени в глави 2, 3 и 5 на настоящото решение, като по този начин се съдейства за възпиране, разкриване и възстановяване на такава информация при умишлено или случайно компрометиране или загуба. Такива мерки се отнасят по-конкретно до създаването, съхраняването, регистрирането, копирането, превеждането, намаляването на нивото на класификация, декласифицирането, пренасянето и унищожаването на КИЕС и допълват общите правила относно управлението на документите на Комисията (Решения 2002/47/ЕО (2), ЕОВС, Евратом и 2004/563/ЕО, Евратом (3)).
(8)
Разпоредбите на настоящото решение не засягат:
а)
Регламент (Евратом) № 3 (4);
б)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5);
в)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (6);
г)
Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета (7),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И МИНИМАЛНИ СТАНДАРТИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
(1)
„Служба на Комисията“ означава всяка генерална дирекция или служба на Комисията или всеки кабинет на член на Комисията.
(2)
„Криптографски (крипто) материал“ означава криптографски алгоритми, криптографски хардуерни и софтуерни модули и продукти, включително данни за прилагането им и свързаните с това документация и материали, служещи за заключване/отключване на информацията.
(3)
„Декласификация“ означава премахване на всякаква класификация за сигурност.
(4)
„Защита в дълбочина“ означава прилагане на съвкупност от мерки за сигурност, организирани под формата на многослойна защита.
(5)
„Документ“ означава всяка записана информация, независимо от нейната физическа форма или характеристики.
(6)
„Понижаване нивото на класификация“ означава понижаване на нивото на класификацията за сигурност.
(7)
„Работа с КИЕС“ означава всички възможни действия, на които може да бъде подложена КИЕС през жизнения ѝ цикъл. Това включва нейното създаване, регистриране, обработване, пренасяне, понижаването на нивото на класификацията ѝ, декласификацията ѝ и нейното унищожаване. По отношение на комуникационните и информационните системи (КИС) това включва и нейното събиране, излагане, предаване и съхраняване.
(8)
„Притежател“ означава надлежно оправомощено лице с добре установена „необходимост да се знае“, което притежава дадена КИЕС и носи съответно отговорност за нейната защита.
(9)
„Правила за прилагане“ означава всеки набор от правила или насоки за сигурност, приети в съответствие с Глава 5 от Решение 2015/443 (ЕС, Евратом) на Комисията (8).
(10)
„Материал“ означава документ, носител на данни или машина или оборудване, който е вече създаден или е в процес на създаване.
(11)
„Създател“ означава институция, агенция или орган на ЕС, както и държава членка, трета държава или международна организация, под чието ръководство е създадена и/или въведена в структурите на ЕС класифицирана информация.
(12)
„Помещения“ означава всяко недвижимо или равнозначно на него имущество и собственост на Комисията.
(13)
„Процес на управление на риска за сигурността“ означава целият процес на идентифициране, контрол и свеждане до минимум на неопределени събития, които могат да засегнат сигурността на дадена организация или на която и да е от използваните от нея системи. Този процес обхваща всички дейности, свързани с риска, включително оценка, третиране, приемане и съобщаване.
(14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, приет с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (9);
(15)
„Заплаха“ означава потенциална причина за нежелан инцидент, който може да доведе до вредни последици за дадена организация или за която и да е от използваните от нея системи; такива заплахи могат да бъдат инцидентни или умишлени (злонамерени) и се характеризират с елементи на заплаха, потенциални цели и методи за нападение.
(16)
„Уязвимост“ означава слабост от каквото и да било естество, която може да бъде използвана от една или повече заплахи. Уязвимостта може да бъде пропуск или да бъде свързана със слабости в режима на контрол, свързани с неговата строгост, всеобхватност или съгласуваност, и може да има технически, процедурен, физически, организационен или оперативен характер.
Член 2
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минималните стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Настоящото решение се прилага от всички служби на Комисията и във всички помещения на Комисията.
3. Независимо от евентуални конкретни указания, касаещи специфични групи служители, настоящото решение се прилага за членовете на Комисията, служителите на Комисията, попадащи в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на ЕС, командированите национални експерти (КНЕ) в Комисията, доставчиците на услуги и техните служители, стажантите и всички лица, имащи достъп до сгради или други активи на Комисията или до информация, с която Комисията работи.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат Решение 2002/47/ЕО (ЕОВС, Евратом) и Решение 2004/563/ЕО (Евратом).
Член 3
Определение за КИЕС, нива на класификация за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на Европейския съюз“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
2. Всяка КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
б) SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
в) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
г) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения, които не представляват гриф за сигурност, но имат за цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася класифицираната информация, да се идентифицира създателят ѝ, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 4
Управление на класификацията
1. Всеки член на Комисията или служба на Комисията прави необходимото създаваната от тях КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като КИЕС и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Без да се засяга член 26 по-долу, нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, нито някой от посочените в член 3, параграф 2 грифове се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Където това е подходящо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане по отношение на КИЕС, включително практически насоки за класифициране на информацията.
Член 5
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Притежателят на КИЕС отговаря за нейната защита, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, съгласно правилата, посочени в Глава 4 по-долу.
3. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Комисията класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
4. За даден масив от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация отколкото на отделните му компоненти.
Член 6
Управление на риска за сигурността
1. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
2. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
3. В плановете за непрекъснатост на дейността на всички служби се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни системни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 7
Прилагане на настоящото решение
1. Където това е необходимо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане в допълнение или в подкрепа на настоящото решение.
2. Службите на Комисията предприемат всички необходими мерки в рамките на техните правомощия, за да гарантират прилагането на настоящото решение и на съответните правила за прилагане при работа с КИЕС или при нейното съхраняване.
3. Мерките за сигурност, предприемани при прилагането на настоящото решение съответстват на принципите на сигурността в Комисията, заложени в член 3 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
4. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ създава орган по сигурността на Комисията в рамките на ГД „Човешки ресурси и сигурност“. Органът по сигурността на Комисията изпълнява задълженията, възложени му с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
5. Местният служител по сигурността (МСС) на всяка служба на Комисията, посочен в член 20 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом), изпълнява следните общи дейности по защитата на КИЕС в съответствие с настоящото решение, в тясно сътрудничество с генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“:
а)
управлява исканията за разрешаване на достъп до класифицирана информация на служители;
б)
допринася за обученията и инструктажите в областта на сигурността;
в)
осъществява надзор върху ръководителя на регистратурата на съответната служба;
г)
докладва за нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС;
д)
съхранява резервни ключове с писмено описание на всяка комбинация;
е)
изпълнява други задачи, свързани със защитата на КИЕС или определени в правилата за прилагане.
Член 8
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Компрометиране на КИЕС е налице когато в резултат от нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на органа по сигурността на Комисията.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, се осъществява проучване за надеждност в съответствие с член 13 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
5. Предприемат се всички необходими мерки за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на Съюза или на държавите членки;
г)
предприемане на подходящи мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
6. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарно и/или съдебно производство в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
ГЛАВА 2
МЕРКИ ЗА СИГУРНОСТ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЕРСОНАЛА
Член 9
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
(1)
„Разрешение за достъп до КИЕС“ означава решение на органа по сигурността на Комисията, взето въз основа на уверение, предоставено от компетентен орган на държава членка, че дадено длъжностно лице на Комисията, друг служител или командирован национален експерт може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности; за лицето, отговарящо на това описание, се казва, че има „издадено разрешение за достъп“.
(2)
„Издаване на разрешение за достъп на служител“ означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
а)
е необходимо да знаят;
б)
са получили разрешение за достъп за съответното ниво, когато е необходимо, и
в)
са преминали през инструктаж за своите отговорности.
(3)
„Разрешение за достъп на служител“ (РДС) означава изявление на компетентния орган на държава членка, което се прави след приключване на проучване за надеждност, извършено от компетентните органи на държавата членка, с което се удостоверява, че дадено лице може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности.
(4)
„Удостоверение за разрешение за достъп на служител“ (УРДС) означава удостоверение, издадено от компетентен орган, с което се удостоверява, че дадено лице притежава валидно удостоверение за разрешение за достъп или издадено от органа по сигурността на Комисията разрешение за достъп, в което се посочва нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да има достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), датата, до която е валидно съответното удостоверение или разрешение, и датата, на която изтича валидността на самото удостоверение.
(5)
„Проучване за надеждност“ означава процедури за проучване, извършвани от компетентния орган на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове с цел да се получи уверение, че няма известна неблагоприятна информация, която да попречи на дадено лице да бъде издадено разрешение за достъп до определено ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо).
Член 10
Основни принципи
1. Физическо лице получава достъп до класифицирана информация само след като:
(1)
бъде установена неговата „необходимост да знае“;
(2)
е преминало инструктаж за правилата за сигурност за защита на КИЕС и съответните стандарти и насоки за сигурност и е приело своята отговорност за защитата на такава информация;
(3)
е проучено за надеждност за съответното ниво или е съответно надлежно оправомощено по силата на изпълняваните от него функции в съответствие с националните законови и подзаконови актове;
2. Всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Засегнатото лице декларира в писмен вид, че е съгласно да бъде подложено на проучване за надеждност за издаване на разрешение за достъп. Липсата на подобно съгласие означава, че лицето не може да бъде назначено да изпълнява длъжност, функция или задача, включваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо.
3. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
4. Лоялността и надеждността на дадено лице за целите на издаването на разрешение за достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се определят чрез провеждане на проучване за надеждност от компетентните органи на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове.
5. Органът по сигурността на Комисията единствен отговаря за връзките с националните органи за сигурност (НОС) или други компетентни национални органи в контекста на всички въпроси, свързани с проучванията за надеждност. Всички контакти между службите на Комисията и НОС и други компетентни органи се осъществяват посредством органа по сигурността на Комисията.
Член 11
Процедура за издаване на разрешение за достъп
1. Всеки генерален директор или ръководител на служба в рамките на Комисията определя длъжностите в неговата служба, за които заемащите ги лица трябва да имат достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, за да изпълняват своите задължения и поради това е необходимо да им бъде издадено разрешение за достъп.
2. Непосредствено след като бъде установено, че дадено лице предстои да бъде назначено на длъжност, изискваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, МСС на съответната служба на Комисията уведомява органа по сигурността на Комисията, който предава въпросника за проучването за надеждност на лицето, съставен от НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции. Лицето декларира в писмен вид съгласието си да бъде подложено на процедурата на проучването за надеждност и в най-кратък срок връща на органа по сигурността на Комисията попълнения въпросник.
3. Органът по сигурността на Комисията препраща попълнения въпросник за проучването за надеждност на НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции, с искане за провеждане на проучване за надеждност за нивото на класификация на КИЕС, за което е лицето се нуждае от разрешение за достъп.
4. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация от значение за проучването за надеждност на лице, подало искане за разрешение за достъп, органът по сигурността на Комисията уведомява за това съответния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
5. След приключването на проучването за надеждност и във възможно най-кратък срок след като бъде уведомен от съответния НОС за цялостната му оценка на резултатите от проучването за надеждност органът по сигурността на Комисията:
а)
може да издаде разрешение за достъп до КИЕС на засегнатото лице и да разреши достъп до КИЕС до съответното ниво на класификация до определена дата, посочена от него, но за не повече от 5 години, когато в резултат от проучването за надеждност се стигне до уверение, че за лицето не са известни неблагоприятни данни, които поставят под въпрос лоялността и надеждността му;
б)
когато проучването за надеждност не завърши с такова уверение, уведомява в съответствие с приложимите правила и регламенти засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията, който на свой ред може да поиска от съответния НОС да предостави повече информация в съответствие с националните му законови и подзаконови актове. В случай, че резултатите от проучването за надеждност бъдат потвърдени, разрешение за достъп до КИЕС не се издава.
6. Проучването за надеждност заедно с получените резултати се подчиняват на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка в тази област, включително на актовете, отнасящи се до обжалването. Решенията на органа по сигурността на Комисията подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
7. Комисията приема разрешенията за достъп до КИЕС, издадени от всяка друга институция, орган или агенция на Съюза, при условие че тези разрешения все още са валидни. Разрешението обхваща всяка задача, възложена на съответното лице в рамките на Комисията. Институцията, органът или агенцията на Съюза, в която лицето започва работа, уведомява съответния НОС за промяната на работодателя.
8. Ако лицето не започне работа в рамките на 12 месеца от съобщаването на резултата от проучването за надеждност на органа по сигурността на Комисията или когато е налице прекъсване от 12 месеца, през които то не е било на работа в Комисията или в друга институция, орган или агенция на Съюза или в националната администрация на държава членка, органът по сигурността на Комисията се обръща към съответния НОС за потвърждаване на валидността и целесъобразността на разрешението за достъп.
9. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация, че физическо лице, притежател на валидно разрешение за достъп, представлява риск за сигурността, органът по сигурността уведомява за това компетентния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
10. Когато НОС уведоми органа по сигурността на Комисията, че оттегля уверение, дадено в съответствие с параграф 5, буква а) за лице, разполагащо с валидно разрешение за достъп до КИЕС, органът по сигурността на Комисията може да отправи искане за всякакъв вид пояснения, които НОС може да предостави съгласно националните законови и подзаконови актове. Ако неблагоприятната информация бъде потвърдена от съответния НОС, разрешението за достъп се оттегля и лицето се изключва от достъп до КИЕС и от длъжности, където е възможен такъв достъп или където то може да представлява опасност за сигурността.
11. Всяко решение за отнемане или временно преустановяване на разрешение за достъп до КИЕС на всяко лице, попадащо в приложното поле на настоящото решение и, когато това е уместно, основанията за него, се съобщават на засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията. Информацията, предоставена от НОС, се подчинява на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка. Решенията, взети в тази връзка от органа по сигурността на Комисията, подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
12. Службите на Комисията се уверяват, че националните експерти, командировани в тях на длъжност, изискваща разрешение за достъп до КИЕС, са предоставили преди назначаването си валидно РДС или удостоверение за разрешение за достъп на служител (УРДС), в съответствие с националните законови и подзаконови актове, на органа по сигурността на Комисията, който на основание на това разрешение издава разрешение за достъп до КИЕС до нивото на класификация, посочено в националното разрешение за достъп, като валидността му не може да надвишава продължителността на командироването.
13. Членовете на Комисията, които имат достъп до КИЕС по силата на изпълняваните от тях функции въз основа на Договора преминават инструктаж във връзка със задълженията им по защитата на КИЕС.
14. Документите, свързани с проучванията за надеждност и издадените разрешения за достъп до КИЕС се съхраняват от органа по сигурността на Комисията в съответствие с настоящото решение. Като минимум регистрите съдържат информация за нивото на КИЕС, до което може да бъде даден достъп на лицето, датата на издаване на разрешението за достъп и срокът му на валидност.
15. Органът по сигурността на Комисията може да издаде УРДС, в което са посочени нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да получи достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), срокът на валидност на съответното разрешение за достъп до КИЕС и датата на изтичане на валидността на самото удостоверение.
16. След първоначалното издаване на разрешение за достъп и при условие че лицето не е прекъсвало работата си в Европейската комисия или в друга институция, орган или агенция на Съюза и все още има нужда от достъп до КИЕС, разрешението за достъп до КИЕС се подлага на преразглеждане с цел неговото подновяване, което по правило се извършва на всеки пет години, считано от датата на уведомлението за последното проучване за надеждност, въз основа на което е издадено.
17. Органът по сигурността на Комисията може да удължи срока на валидност на издадено разрешение за достъп с до 12 месеца, ако от съответния НОС не е получена неблагоприятна информация в рамките на два месеца, считано от датата на представяне на искането за подновяване и съответния въпросник за проучването за надеждност. В случай, че при изтичането на този 12-месечен срок съответният НОС или компетентен национален орган не е уведомил органа по сигурността на Комисията за своето становище, на лицето се възлагат задачи, за чието изпълнение не е необходимо разрешение за достъп.
Член 12
Инструктажи във връзка с издаването на разрешение за достъп
1. След преминаването на инструктаж във връзка с издаването на разрешение за достъп, организиран от органа по сигурността на Комисията, всички лица, на които е издадено разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометиране на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
2. Всички лица, които имат разрешение за достъп до КИЕС или от които се изисква да работят с КИЕС, получават първоначална информация и биват впоследствие редовно информирани относно заплахите за сигурността и са длъжни незабавно да докладват на органа по сигурността на Комисията за всеки подход или дейност, които считат за подозрителни или необичайни.
3. Всички лица, които престават да изпълняват задължения, изискващи достъп до КИЕС, биват информирани за задълженията им да продължат да опазват КИЕС, за което при нужда подписват декларация.
Член 13
Временни разрешения за достъп
1. При извънредни обстоятелства, когато това е надлежно оправдано от интереса на работата и до завършване на цялостното проучване за надеждност, органът по сигурността на Комисията, след консултация с НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето и в зависимост от резултата от предварителната проверка за удостоверяване, че няма неблагоприятна информация, може да разреши на лицето временен достъп до КИЕС за изпълнение на конкретни задължения, без това да засяга разпоредбите относно подновяването на разрешенията за достъп. Временното разрешение за достъп до КИЕС има еднократна валидност, която не надвишава шест месеца и не дава право на достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. След като преминат инструктаж в съответствие с член 12, параграф 1, всички лица, на които е издадено временно разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометирането на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
Член 14
Участие в класифицирани заседания, организирани от Комисията
1. Службите на Комисията, отговарящи за организирането на заседания, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо информират чрез своя МСС или чрез организатора на заседанието органа по сигурността на Комисията достатъчно рано за датата, часа, мястото и участниците в такива заседания.
2. При спазване на разпоредбите на член 11, параграф 13 лица, на които е възложено да участват в заседания, организирани от Комисията, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се допускат до участие само след потвърждаване на статуса им на лица с разрешение за достъп. Достъп до такива заседания се отказва на лица, за които на органа по сигурността на Комисията не е представен УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп, както и на участници от Комисията, които не притежават разрешение за достъп.
3. Преди организирането на класифицирано заседание отговорникът за организирането му или МСС на службата на Комисията, която организира заседанието, изискват от външните участници да представят на органа по сигурността на Комисията УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп. Органът по сигурността на Комисията информира МСС или организатора на заседанието за получените УРДС или други доказателства за разрешения за достъп. Когато е приложимо, може да се използва единен списък с имена, който да предоставя съответно доказателство за разрешение за достъп.
4. Когато компетентните органи уведомят органа по сигурността на Комисията за оттегляне на УДС на лице, чиито задължения налагат участието му в заседания, организирани от Комисията, органът по сигурността на Комисията уведомява МСС на службата на Комисията, отговорна за организирането на заседанието.
Член 15
Потенциален достъп до КИЕС
Куриерите, охранителите и придружителите преминават през проучване за надеждност на съответното ниво или се проучват по други начини в съответствие с националните законови и подзаконови актове, биват инструктирани относно процедурите за сигурност за защита на КИЕС и получават указания за задълженията им във връзка със защитата на поверената им информация.
ГЛАВА 3
ФИЗИЧЕСКА СИГУРНОСТ ЗА ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 16
Основни принципи
1. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят чрез процедура за оценка на риска, в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. По-конкретно, мерките за физическа сигурност са предназначени да предотвратяват неразрешен достъп до КИЕС, като:
а)
гарантират, че работата с КИЕС и нейното съхранение се извършват по подходящ начин;
б)
дават възможност за разграничаване на служителите по отношение на достъпа до КИЕС на основание „необходимост да се знае“ и, където това е подходящо, според вида на разрешението им за достъп;
в)
възпират, препятстват и разкриват неразрешени действия; и
г)
предотвратяват или забавят тайно или насилствено проникване на нарушители.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат във всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително в зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи съгласно определението в Глава 5.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с настоящата глава и се одобряват от органа по акредитиране сигурността на Комисията.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено устройства или оборудване одобрени от органа по сигурността на Комисията.
Член 17
Изисквания и мерки за физическа сигурност
1. Мерките за физическа сигурност се избират въз основа на оценка на заплахите, изготвена от органа по сигурността на Комисията, при необходимост в консултация с други служби на Комисията, други институции, агенции или органи на Съюза и/или компетентните органи на държавите членки. Комисията прилага процес на управление на риска за защита на КИЕС в помещенията си, за да гарантира, че съобразно оценения риск се осигурява съразмерно равнище на физическа защита. В процеса на управление на риска се вземат предвид всички необходими фактори, и по-специално:
а)
нивото на класификация на КИЕС;
б)
формата и обемът на КИЕС, като се отчита, че за големи количества или масиви от КИЕС може да се наложи прилагане на по-строги защитни мерки;
в)
заобикалящата среда и конструкцията на сградите или зоните, в които се съхранява КИЕС; и
г)
оценката на заплахите, произтичащи от действия на разузнавателни служби, насочени срещу Съюза, неговите институции, органи или агенции, или държавите членки, както и от саботажи, терористична, подривна или друг вид престъпна дейност.
2. Органът по сигурността на Комисията, като прилага концепцията за защита в дълбочина, определя подходящото съчетание от мерки за физическа сигурност, които да се приложат. За тази цел органът по сигурността на Комисията разработва минимални стандарти, норми и критерии, посочени в правилата за прилагане.
3. Органът по сигурността на Комисията има право да извършва претърсване на влизащите или излизащите, което действа като възпиращ фактор по отношение на неразрешено внасяне на материали или изнасяне на КИЕС от помещения или сгради.
4. При наличие на риск от пренебрегване на КИЕС, било то по случайност, съответните служби на Комисията предприемат подходящи мерки, определени от органа по сигурността на Комисията, за справяне с този риск.
5. Изискванията за физическа сигурност и функционалните спецификации на нови съоръжения се определят със съгласието на органа по сигурността на Комисията като част от планирането и проектирането на тези съоръжения. Изискванията за физическа сигурност на съществуващи съоръжения се прилагат в съответствие с минималните стандарти, нормите и критериите, посочени в правилата за прилагане.
Член 18
Оборудване за физическа защита на КИЕС
1. За физическа защита на КИЕС се създават два вида физически защитени зони:
а)
административни зони; и
б)
зони за сигурност (включително технически зони за сигурност).
2. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията определя дали дадена зона отговаря на изискванията за административна зона, зона за сигурност или техническа зона за сигурност.
3. За административните зони:
а)
се определя видимо очертан периметър, който да позволява проверка на лицата и при възможност - на превозните средства;
б)
непридружен достъп се разрешава само на лица, надлежно оправомощени от органа по сигурността на Комисията или друг компетентен орган; и
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
4. За зоните за сигурност:
а)
се определя видимо очертан и защитен периметър, чрез който се контролират всички влизания и излизания чрез пропуски или система за индивидуално разпознаване;
б)
достъп без придружител се предоставя само на лица, които имат разрешение за достъп и са конкретно оправомощени да влизат в зоната на основание „необходимост да се знае“;
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
5. Когато влизането в зона за сигурност представлява на практика пряк достъп до класифицираната информация в нея, се прилагат следните допълнителни изисквания:
а)
обозначава се ясно най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, която обикновено се намира в зоната;
б)
всички посетители трябва да имат конкретно разрешение за влизане в зоната, те се придружават непрекъснато и са преминали през съответното проучване за надеждност, освен ако не са взети мерки да се гарантира, че достъпът до КИЕС е невъзможен.
6. Зони за сигурност, защитени срещу подслушване, се определят за технически зони за сигурност. Прилагат се следните допълнителни изисквания:
а)
такива зони се оборудват с алармени системи против проникване (IDS), стоят заключени, когато не се ползват, и са под охрана, когато се ползват. Контролът на ключовете за тях се осъществява в съответствие с член 20;
б)
всички лица и материали, влизащи в такива зони, подлежат на контрол;
в)
органът по сигурността на Комисията осъществява редовни физически и/или технически проверки на тези зони. Такива проверки се извършват и след всяко неразрешено влизане или при подозрение за такова влизане; и
г)
в такива зони няма неразрешени линии за комуникации, неразрешени телефони или други неразрешени комуникационни средства и електрическо или електронно оборудване.
7. Независимо от параграф 6, буква г), преди да се използват в зони, в които се провеждат заседания или се извършва дейност, включваща работа с информация с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо, и където степента на заплаха за КИЕС се оценява като висока, комуникационните средства и електрическото или електронното оборудване най-напред се проверяват от органа по сигурността на Комисията, за да се гарантира, че с това оборудване не може да се предаде, неволно или неправомерно, разбираема информация отвъд периметъра на зоната за сигурност.
8. Зоните за сигурност, в които няма денонощно присъствие на дежурен персонал, се проверяват, когато това е уместно, в края на установеното работно време и на произволни интервали извън установеното работно време, освен ако не е инсталирана алармена система против проникване.
9. Зони за сигурност и технически зони за сигурност могат да бъдат временно създадени в рамките на административна зона за целите на класифицирано заседание или други подобни цели.
10. МСС на съответната служба на Комисията изготвя оперативни процедури за сигурност (ОПС) за всяка зона за сигурност, за която отговаря, като посочва, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане:
а)
нивото на класификация на КИЕС, с която може да се работи и която може да се съхранява в зоната;
б)
мерките за наблюдение и защита, които да се поддържат;
в)
лицата, които имат право на непридружен достъп до зоната на основание „необходимост да се знае“ и разрешение за достъп;
г)
ако е уместно, процедури за придружаване или за защита на КИЕС, когато се разрешава достъп на други лица до зоната;
д)
всякакви други подходящи мерки и процедури.
11. В рамките на зоните за сигурност се изграждат блиндирани помещения. Стените, подовете, таваните, прозорците и вратите с ключалки се одобряват от органа по сигурността на Комисията и осигуряват защита, равностойна на тази на сейф от категорията, одобрена за съхранение на КИЕС със същото ниво на класификация за сигурност.
Член 19
Физически защитни мерки за работна с КИЕС и нейното съхранение
1. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да се работи:
а)
в зона за сигурност,
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица, или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят пренася КИЕС в съответствие с член 31 и се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в мерките за прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED се съхранява в подходящи заключващи се офис мебели в административна зона или в зона за сигурност. Тя може да се съхранява временно извън административна зона или зона за сигурност, при условие че притежателят се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата за прилагане.
3. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET може да се работи:
а)
в зона за сигурност;
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица; или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят:
i)
се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата а прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица;
ii)
непрекъснато контролира лично КИЕС; и
iii)
в случай че документите са на хартиен носител, е уведомил за това съответната регистратура.
4. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET се съхранява в зона за сигурност в сейф или блиндирано помещение.
5. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET се работи в зона за сигурност, създадена и поддържана от органа по сигурността на Комисията и акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията.
6. КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се съхранява в зона за сигурност, акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията, при някое от следните условия:
а)
в сейф, съобразно разпоредбите на член 18, с една или повече от следните допълнителни мерки за контрол:
(1)
постоянна защита или проверки от охранители или дежурни служители с разрешение за достъп;
(2)
одобрена алармена система против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране;
или
б)
в блиндирани помещения, оборудвани с алармени системи против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране.
Член 20
Контрол на ключовете и комбинациите, използвани за защита на КИЕС
1. Процедурите за контрол на ключовете и шифровите комбинации за офисите, залите, блиндираните помещения и сейфовете се установяват в правилата за прилагане в съответствие с член 60 по-долу. Тези процедури осигуряват защита срещу неразрешен достъп.
2. Шифровите комбинации се запаметяват от възможно най-малък брой лица на основание „необходимост да се знае“. Шифровите комбинации за сейфовете и блиндираните помещения, в които се съхранява КИЕС, се променят:
а)
при получаване на нов сейф;
б)
винаги когато има смяна на служител, на когото е известна комбинацията;
в)
в случай на компрометиране или подозрение за компрометиране на информация;
г)
когато дадена ключалка е преминала през поддръжка или ремонт; и
д)
най-малко на всеки 12 месеца.
ГЛАВА 4
УПРАВЛЕНИЕ НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС
Член 21
Основни принципи
1. Всички документи, представляващи КИЕС, се управляват в съответствие с политиката на Комисията по отношение на управлението на документацията и впоследствие се регистрират, завеждат, съхраняват и накрая се унищожават, прави им се извадка или се прехвърлят в историческия архив в съответствие с общия за Комисията списък за съхранение на досиета на Европейската комисия.
2. Информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността преди нейното разпространение и при получаването ѝ. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. В Комисията се създава система от регистратури на КИЕС в съответствие с разпоредбите на член 27.
4. Службите и помещенията на Комисията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от органа по сигурността на Комисията.
5. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
по правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5;
б)
когато не се използват средствата, посочени в буква а), КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5; или
ii)
във всички останали случаи, според предписанията на правилата за прилагане.
Член 22
Класификация и обозначения
1. Информацията се класифицира, когато е необходимо да бъде защитена от съображения за поверителност, в съответствие с член 3, параграф 1.
2. Създателят на КИЕС отговаря за определянето на нивото на класификацията за сигурност, в съответствие със съответните правила за прилагане, както и за първоначалното разпространение на информацията.
3. Нивото на класификация на КИЕС се определя в съответствие с член 3, параграф 2 и при спазване на съответните правила за прилагане.
4. Класификацията за сигурност се посочва ясно и точно, независимо дали КИЕС е на хартия, в устна, електронна или друга форма.
5. Отделни части от даден документ (т.е. страници, параграфи, раздели, приложения, допълнения, добавки и притурки) може да изискват различно ниво на класификация за сигурност, за което се поставя съответният гриф, включително когато се съхраняват в електронен вид.
6. Нивото, на което се класифицира даден документ или файл, е не по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на негов елемент. Когато се обединява информация от различни източници, се прави преглед на окончателния продукт, за да се определи цялостното ниво на класификация за сигурност, тъй като може да е необходимо той да бъде с по-високо ниво на класификация от това на съставните му части.
7. Доколкото е възможно, документите, съдържащи части с различни нива на класификация, се структурират така, че частите с различни нива на класификация да могат лесно да се идентифицират и отделят при необходимост.
8. Класификацията на писмо или записка, включващи приложения, съответства на най-високата степен на класификация на тези приложения. Създателят ясно обозначава нивото на класификация на основния документ без приложенията, като използва подходящ гриф, например:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
без приложение(я) RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
Член 23
Обозначения
В допълнение към един от грифовете за сигурност, посочени в член 3, параграф 2, КИЕС може да носи допълнителни обозначения, като:
а)
знак за идентифициране на създателя на информацията;
б)
предупредително обозначение, кодови думи или акроними, уточняващи областта, до която се отнася документът, конкретното разпределение на документа на основание „необходимост да се знае“ или ограниченията за ползването му;
в)
обозначение, уточняващо условията за предоставяне;
г)
когато е приложимо, датата или конкретното събитие, след които нивото на класификация може да бъде понижено или премахнато.
Член 24
Съкратено обозначаване на класификацията
1. За обозначаване на нивото на класификация на отделни параграфи от текста могат да се използват стандартни съкращения на нивата на класификация. Пълното название на грифовете за сигурност не се заменя със съкратени обозначения.
2. В класифицирани документи на ЕС за обозначаване на нивото на класификация на раздели или части от текст, по-малки от една страница, могат да се използват следните стандартни съкращения:
TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Член 25
Създаване на КИЕС
1. При създаване на класифициран документ на ЕС:
а)
върху всяка страница се отбелязва ясно нивото на класификация;
б)
всяка страница се номерира;
в)
върху документа се отбелязват регистрационният му номер и за какво се отнася, които сами по себе си не представляват класифицирана информация, освен ако не са обозначени като такава;
г)
върху документа се поставя дата;
д)
на всяка страница на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или по-високо се обозначава номерът на копието, ако документите се разпространяват в няколко екземпляра.
2. При невъзможност за прилагане на параграф 1 към КИЕС се вземат други подходящи мерки в съответствие с правилата за прилагане.
Член 26
Понижаване на нивото на класификация и декласификация на КИЕС
1. При създаването на информацията създателят обозначава, когато е възможно, дали класификацията на КИЕС може да бъде понижена или премахната на определена дата или след настъпване на определено събитие.
2. Всяка служба на Комисията извършва редовен преглед на КИЕС, на която е създател, за да установи дали нивото на класификация продължава да е приложимо. Посредством правилата за прилагане се създава система за преразглеждане на нивото на класификация на регистрираната КИЕС, създадена от Комисията, не по-рядко от всеки пет години. Такъв преглед не се налага, ако от самото начало създателят е посочил, че нивото на класификация на информацията ще бъде автоматично понижено или че класификацията ще бъде премахната и информацията носи съответното обозначение.
3. Информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, създадена от Комисията, се декласифицира автоматично след тридесет години, в съответствие с Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1700/2003 на Съвета (10).
Член 27
Система от регистратури на КИЕС в Комисията
1. Без да се засягат разпоредбите на член 52, параграф 5 по-долу, във всяка служба на Комисията, която работи с КИЕС или съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET, се създава местна регистратура на КИЕС, за да се гарантира, че с КИЕС се работи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение.
2. Управляваната от генералния секретариат регистратура на КИЕС е централната регистратура на КИЕС на Комисията. Тя действа като:
-
местна регистратура на КИЕС за генералния секретариат на Комисията;
-
регистратура на КИЕС за кабинетите на членовете на Комисията, освен ако те не разполагат с отделна местна регистратура;
-
регистратура на КИЕС за генералните дирекции или службите, които не разполагат с местна регистратура на КИЕС;
-
основен входен и изходен пункт за всичката информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED и по-високо, включително SECRET UE/EU SECRET, която Комисията и нейните служби обменят с трети страни и международни организации и, при наличие на специфични условия, с други институции, агенции и органи на Съюза.
3. Органът по сигурността на Комисията определя регистратура, която да играе ролята на централен орган за получаване и изпращане на информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET. При необходимост могат да се определят и подчинени регистратури, в които да се работи с такава информация с цел регистрация.
4. Тези подчинени регистратури не могат да предават документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET пряко на други регистратури, подчинени на същата централна регистратура за документи с класификация TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, или на външни получатели без изричното писмено одобрение на последната.
5. Регистратурите на КИЕС имат статут на зони за сигурност по смисъла на Глава 3 и се акредитират от органа по акредитиране на сигурността на Комисията (ОАС).
Член 28
Ръководител на регистратурата
1. Всяка регистратура на КИЕС се управлява от ръководител на регистратурата (РР).
2. Ръководителят на регистратурата е преминал подходяща проверка за надеждност.
3. МСС на съответната служба на комисията осъществява надзор върху работата на ръководителя на регистратурата по отношение на прилагането на разпоредбите относно работата с КИЕС и спазването на приложимите правила, стандарти и насоки за сигурност.
4. Като част от задълженията си по управлението на поверената му регистратура на КИЕС ръководителят на регистратурата поема следните общи задачи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и съответните правила за прилагане, стандарти и насоки:
-
ръководи дейностите, свързани с регистрирането, съхраняването, възпроизвеждането, превеждането, предаването, изпращането и унищожаването или прехвърлянето в историческия архив на КИЕС;
-
проверява периодично необходимостта от запазване на нивото на класификация на информацията;
-
изпълнява всякакви други задачи, свързани със защитата на КИЕС, определени в правилата за прилагане.
Член 29
Регистрация на КИЕС за целите на сигурността
1. За целите на настоящото решение регистрация за целите на сигурността (наричана по-долу „регистрация“) означава прилагането на процедури за отбелязване на жизнения цикъл на КИЕС, включително нейното разпространение.
2. Всяка информация или материал с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се регистрира в определени за целта регистратури при постъпването ѝ в дадена организационна единица и при излизането ѝ от нея.
3. При работа с КИЕС или при съхраняване на КИЕС посредством комуникационна и информационна система (КИС), процедурите по регистрацията може да се изпълняват от процеси в самата КИС.
4. Регистрацията на КИЕС за целите на сигурността е уредена по-подробно в правилата за прилагане.
Член 30
Копиране и превеждане на класифицирани документи на ЕС
1. Документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET не може да се копират или превеждат без предварителното писмено съгласие на създателя им.
2. Когато създателят на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-ниско не е поставил предупредителни обозначения за тяхното копиране или превеждане, документите могат да бъдат копирани или превеждани по указание на притежателя.
3. Мерките за сигурност, приложими към оригиналния документ, се прилагат и за неговите копия и преводи.
Член 31
Пренасяне на КИЕС
1. КИЕС се пренася по начин, който я предпазва от неразрешено разкриване по време на пренасянето.
2. При пренасянето на КИЕС се предприемат защитни мерки, които:
-
са съразмерни с нивото на класификация за сигурност на пренасяната КИЕС; и
-
са адаптирани към конкретните условия на пренасянето ѝ, по-конкретно дали КИЕС се пренася:
-
в рамките на сграда на Комисията или на самостоятелна група от сгради на Комисията;
-
между сгради на Комисията, намиращи се в една и съща държава членка;
-
в рамките на Съюза;
-
от територията на Съюза до територията на трета държава; и
-
са адаптирани към естеството и формата на КИЕС.
3. Тези защитни мерки се уреждат подробно в правилата за прилагане или, в случай на проекти и програми по смисъла на член 42, като неразделна част от съответните инструкции за сигурност на програмата или проекта (ИСП).
4. Правилата за прилагане или ИСП включват разпоредби, съразмерни с нивото на класификация на КИЕС, относно:
-
начина на пренасяне, като пренасяне на ръка, пренасяне от дипломатически или военен куриер, пренасяне с пощенска служба или платена куриерска услуга;
-
опаковането на КИЕС;
-
техническите контрамерки за КИЕС, пренасяна на електронен носител;
-
всички останали процедурни, физически или електронни мерки;
-
процедурите за регистрация;
-
използването на служители, преминали проучване за надеждност.
5. Когато КИЕС се пренася на електронен носител и независимо от разпоредбите на член 21, параграф 5, защитните мерки, посочени в съответните правила за прилагане могат да бъдат допълнени с подходящи технически контрамерки, одобрени от органа по сигурността на Комисията, така че да се сведе до минимум рискът тя да бъде загубена или компрометирана.
Член 32
Унищожаване на КИЕС
1. Класифицирани документи на ЕС, които вече не са необходими, могат да бъдат унищожени, като се вземат предвид разпоредбите за архивиране и правилата и разпоредбите на Комисията за управлението на документацията и архивирането, и по-специално общият за Комисията списък за съхранение.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се унищожават от ръководителя на отговарящата за тях регистратура на КИЕС по указание на притежателя или на компетентен орган. Ръководителят на регистратурата актуализира съответно дневниците и останалата информация за регистрацията.
3. Унищожаването на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се извършва от ръководителя на регистратурата в присъствието на свидетел, който притежава разрешение за достъп до ниво на класификация за сигурност най-малко на нивото на документа, който се унищожава.
4. Регистраторът и свидетелят, когато се изисква присъствие на такъв, подписват удостоверение за унищожаване, което се завежда в регистратурата. Ръководителят на съответната регистратура на КИЕС съхранява удостоверенията за унищожаване на документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET за срок от най-малко 10 години, а на документи с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET - за срок от най-малко пет години.
5. Класифицирани документи, включително с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, се унищожават по начини, определени в правилата за прилагане и отговарящи на съответните стандарти на ЕС или равностойни на тях.
6. Компютърни средства за съхранение на КИЕС се унищожават в съответствие с процедурите, установени в правилата за прилагане.
Член 33
Унищожаване на КИЕС в извънредни ситуации
1. Службите на Комисията, които притежават КИЕС, изготвят планове въз основа на местните условия за опазване на класифицирани материали на ЕС при криза, включващи при необходимост планове за спешно унищожаване и евакуация. Те издават необходимите указания за предотвратяване на попадането на КИЕС в ръцете на неоправомощени лица.
2. Мерките за безопасно съхраняване и/или унищожаване на материали с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET по време на криза не следва при никакви обстоятелства да се отразяват неблагоприятно на безопасното съхраняване или на унищожаването на материали с ниво на класификация са сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, включително и на шифриращото оборудване, чието третиране има предимство пред всички останали задачи.
3. При извънредна ситуация и наличие на непосредствен риск от неразрешено разкриване КИЕС се унищожава от притежателя ѝ по начин, който прави невъзможно цялостното или частичното възстановяване на информацията. Създателят на информацията и регистърът, от който е получена информацията, биват информирани за извънредната ситуация, наложила унищожаването на КИЕС.
4. Унищожаването на КИЕС е уредено по-подробно в правилата за прилагане.
ГЛАВА 5
ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС В КОМУНИКАЦИОННИ И ИНФОРМАЦИОННИ СИСТЕМИ (КИС)
Член 34
Основни принципи на осигуреността на информацията
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели.
2. Ефективната осигуреност на информацията гарантира подходящи равнища на:
автентичност
:
гаранцията, че информацията е истинска и произтича от bona fide източници;
достъпност
:
характеристиката на информацията да бъде достъпна и използваема при поискване от оправомощена единица;
поверителност
:
характеристиката, че информацията не е разкрита на неоправомощени лица, единици или процеси;
цялост
:
характеристиката, че информацията и активите са запазили точността и пълнотата си;
невъзможност за отказ
:
способността да се докаже, че дадено действие или събитие действително е настъпило, така че това действие или събитие да не може впоследствие да бъде отречено.
3. ОИ се основава на процес за управление на риска.
Член 35
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Акредитация“ означава издаването от органа по акредитиране на сигурността (ОАС) на официално разрешение и одобрение комуникационна и информационна система от да обработва КИЕС в нейната операционна среда, след официалното потвърждаване на плана за сигурност и правилното му прилагане.
б)
„Процес на акредитация“ означава необходимите стъпки и задачи преди акредитирането от органа по акредитиране на сигурността. Тези стъпки и задачи се конкретизират в стандарт за процес на акредитация.
в)
„Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма. Една комуникационна и информационна система обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси.
г)
„Остатъчен риск“ означава рискът, който продължава да съществува след прилагане на мерките за сигурност, предвид факта, че не може да се противодейства на всички заплахи и че не всички видове уязвимост могат да бъдат премахнати.
д)
„Риск“ означава възможността дадена заплаха да използва вътрешни или външни видове уязвимост на дадена организация или на някоя от системите, които тази организация използва, и по този начин да нанесе вреди на организацията и на нейните материални или нематериални активи. Рискът се измерва като съчетание от вероятността от осъществяване на заплахи и тяхното въздействие.
е)
„Приемане на риска“ означава решение за приемане на продължаващото съществуване на остатъчен риск след третиране на риска.
ж)
„Оценка на риска“ - състои се от установяване на заплахите и видовете уязвимост и от анализ на свързаните с тях рискове, т.е. анализ на вероятността и въздействието.
з)
„Съобщаване за риска“ - изразява се в повишаване на осведомеността за рисковете сред общностите от ползватели на КИС, информиране за такива рискове на органите, които дават одобрение, и докладване за тях на оперативните органи.
и)
„Третиране на риска“ - изразява се в смекчаване, отстраняване, намаляване (чрез подходящо съчетание от технически, физически, организационни или процедурни мерки), прехвърляне или наблюдение на риска.
Член 36
Работа с КИЕС в КИС
1. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
2. За КИС, в които се работи с КИЕС, съответствието с политиката на сигурност по отношение на информационните системи на Комисята, посочена в Решение C(2006) 3602 (11) на Комисията, означава че:
а)
подходът „планирай-направи-провери-действай“ се прилага към осъществяването на политиката за сигурност на информационните системи през целия жизнен цикъл на информационната система;
б)
нуждите на сигурността трябва да бъдат определени чрез оценка на въздействието върху работата;
в)
информационната система и данните в нея трябва да бъдат подложени на официална класификация на активите;
г)
трябва да се прилагат всички задължителни мерки за сигурност, определени в политиката за сигурност на информационните системи;
д)
трябва да се прилага процес за оценка на риска, състоящ се от следните стъпки: определяне на заплахите и уязвимостите; оценка на риска; третиране на риска; приемане на риска и съобщаване на риска;
е)
изготвен е, прилага се, проверява се и се преразглежда план за сигурност, включващ политиката за сигурност и оперативните процедури за сигурност.
3. Всички служители, участващи в проектирането, разработването, изпитването, функционирането, управлението или ползването на КИС, в които се работи с КИЕС, уведомяват ОАС за всички потенциални слабости в сигурността, инциденти, нарушения на сигурността или случаи на компрометиране на сигурността, които биха могли да окажат въздействие върху защитата на КИС и/или съдържащата се в тях КИЕС.
4. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
отдава се предпочитание на продукти, одобрени от Съвета или от Генералния секретар на Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение на Съвета, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията;
б)
когато това е обосновано от специфични оперативни съображения, органът за криптографско одобрение (ОКО) на Комисията може, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията, да отмени изискванията по буква а) и да издаде временно одобрение за конкретен период.
5. При предаване, обработване и съхраняване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации след одобряването им от ОКО.
6. С цел защита на КИС, в които се работи с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана чрез неумишлени електромагнитни излъчвания се прилагат мерки за сигурност на информацията („мерки за сигурност по TEMPEST“). Тези мерки за сигурност са съизмерими с риска от експлоатация и нивото на класификация на информацията.
7. Органът по сигурността на Комисията изпълнява следните функции:
-
орган по ОИ (ООИ);
-
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
-
орган по TEMPEST (ОТ);
-
орган за криптографско одобрение (ОКО);
-
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
8. Органът по сигурността на Комисията определя оперативен орган по ОИ за всяка система.
9. Отговорностите на функциите, описани в параграфи 7 и 8, се определят в правилата за прилагане.
Член 37
Акредитация на КИС, работещи с КИЕС
1. Всички КИС, в които се работи с КИЕС, преминават през процес на акредитация, основаващ се на принципите на ОИ, чиято задълбоченост трябва да бъде съразмерна с равнището на необходимата защита.
2. Процесът на акредитация включва официално валидиране от органа по акредитиране на сигурността на плана за сигурност на съответната КИС, за да се получат гаранции, че:
а)
посоченият в член 36, параграф 2 процес на управление на риска се осъществява правилно;
б)
собственикът на системата е информиран за остатъчния риск и го е приел;
в)
е постигнато достатъчно ниво на защита на КИС и на КИЕС, в която се работи в нея, в съответствие с настоящото решение.
3. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията издава декларация за акредитация, в която се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на КИЕС, с която може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това. Това не засяга задачите, възложени на Съвета по акредитиране на сигурността по смисъла на член 11 от Регламент (ЕС) № 512/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12).
4. Акредитацията на КИС на Комисията, в които участват няколко страни, се извършва от съвместен Съвет по акредитиране на сигурността (САС). Той се състои от представител на ОАС на всяка участваща страна и се председателства от представител на ОАС на Комисията.
5. Процесът на акредитация се състои от редица задачи, които се изпълняват от участващите страни. Отговорност за изготвянето на акредитационните досиета и документи носи изцяло собственикът на КИС.
6. Отговорност за акредитацията носи ОАС на Комисията, който във всеки момент от жизнения цикъл на КИС има право:
а)
да поиска да бъде извършен процес на акредитация;
б)
да одитира или инспектира КИС;
в)
в случай, че е настъпила липса на съответствие с условията на експлоатация, да поиска да бъде разработен и ефективно приложен план за подобряване на сигурността в рамките на добре разчетен във времето график, като евентуално оттегли разрешението за експлоатация на КИС до възстановяването на съответствието с условията на експлоатация.
7. Процесът на акредитация се установява чрез стандарт за процес на акредитация на КИС, в които се работи с КИЕС, който се приема в съответствие с член 10, параграф 3 от Решение C(2006) 3602.
Член 38
Извънредни обстоятелства
1. Независимо от разпоредбите на настоящата глава, описаните по-долу специални процедури могат да се прилагат в извънредни ситуации, например по време на предстояща или настояща криза, конфликт, състояние на война или при извънредни оперативни обстоятелства.
2. КИЕС може да се предава, като се използват криптографски продукти, одобрени за по-ниско ниво на класификация за сигурност, или без да се криптира, със съгласието на компетентния орган, в случай че евентуално забавяне би причинило очевидно по-голяма вреда от тази, произтичаща от разкриване на класифицирания материал, и ако:
а)
изпращачът и получателят не притежават необходимите уреди за криптиране; и
б)
класифицираният материал не може да бъде изпратен своевременно с други средства.
3. Класифицираната информация, предавана при описаните в параграф 1 обстоятелства, не носи грифове за сигурност или обозначения, които да я отличават от некласифицираната информация или от информацията, която може да бъде защитена с наличен криптографски продукт. Получателите се уведомяват незабавно за нивото на класификация с други средства.
4. Впоследствие се изготвя доклад до компетентния орган и до Експертната група по сигурността на Комисията.
ГЛАВА 6
ИНДУСТРИАЛНА СИГУРНОСТ
Член 39
Основни принципи
1. Индустриалната сигурност представлява прилагане на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС
а)
в рамките на класифицирани договори, от страна на:
i)
кандидатите или оферентите по време на процедурата за възлагане на поръчката;
ii)
изпълнителите или подизпълнителите по време на жизнения цикъл на класифицираните договори;
б)
в рамките на класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, от страна на:
i)
кандидатите в процедурите за отпускане на безвъзмездно финансиране;
ii)
бенефициерите по време на жизнения цикъл на класифицираните споразумения за безвъзмездно финансиране.
2. Такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране не включват информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Освен ако не е посочено друго, разпоредбите на настоящата глава по отношение на класифицираните договори или изпълнителите се прилагат и за класифицираните договори за подизпълнение или подизпълнителите.
Член 40
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Класифициран договор“ означава рамков договор или договор по смисъла на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (13), сключен от Комисията или някоя от нейните служби с изпълнител за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
б)
„Класифициран договор за подизпълнение“ означава договор, сключен от изпълнител на Комисията с друг изпълнител (т.е. подизпълнител) за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
в)
„Класифицирано споразумение за безвъзмездно финансиране“ означава споразумение, по силата на което Комисията отпуска безвъзмездно финансиране по смисъла на част I, дял VI от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
г)
„Определен орган по сигурността“ (ООС) означава орган, отговорен пред националния орган по сигурността (НОС) на държава членка, който отговаря за информиране на индустриални или други единици за националната политика по всички въпроси на индустриалната сигурност и за предоставяне на указания и съдействие при нейното изпълнение. Функциите на ООС може да се изпълняват от НОС или от друг компетентен орган.
Член 41
Процедура за класифицирани договори или споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Всяка служба на Комисията, в качеството си на възложител, гарантира, че при възлагане на класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране в договора са включени минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящата глава, или е направена препратка към тях.
2. За целите на параграф 1 компетентните служби на Комисията се консултират с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, и по-специално с дирекция „Сигурност“ в нея, за да се уверят, че моделите на договори за изпълнение и подизпълнение и моделите на споразумения за безвъзмездно финансиране включват разпоредби, отразяващи основните принципи и минималните стандарти за защита на КИЕС, които трябва да се спазват от изпълнителите и подизпълнителите и от бенефициерите на споразуменията за безвъзмездно финансиране.
3. Комисията сътрудничи тясно с НОС, ООС или всеки друг компетентен орган на съответните държави членки.
4. Когато възложител има намерение да обяви процедура за възлагане на класифициран договор или сключване на споразумение за безвъзмездно финансиране, той се консултира с органа по сигурността на Комисията по въпросите, свързани с класифицирания характер и елементи на процедурата на всички етапи от нея.
5. Моделите и примерите за класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, обявления за поръчки, насоки за обстоятелствата, при които се изисква „удостоверение за сигурност на структура“ (УСС), инструкции за сигурност на проект или програма (ИСП), приложения относно аспектите на сигурността (ПАС), посещения, предаване и пренасяне на КИЕС по класифицириани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране се установяват в правилата за прилагане по отношение на индустриалната сигурност, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
6. Комисията може да сключи класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, с които се възлага изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС или съхранение на КИЕС от икономически оператори, регистрирани в държава членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с Глава 7 от настоящото решение.
Член 42
Елементи на сигурността в класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране
1. Класифицираните договори или споразумения за безвъзмездно финансиране включват следните елементи на сигурността:
Инструкции за сигурност на програмата или проекта
а)
„Инструкции за сигурност на програмата или проекта“ (ИСП) означава списък от процедури за сигурност, които се прилагат за конкретна програма или проект с цел стандартизиране на процедурите за сигурност. Те подлежат на преразглеждане във всеки един момент от осъществяването на програмата или проекта.
б)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ разработва примерни ИСП, които службите на Комисията, отговарящи за програми или проекти, включващи работа с КИЕС или съхранение на КИЕС използват при разработването, където това е подходящо, на свои специфични ИСП.
в)
Специфични ИСП се разработват по-специално за програми и проекти, характеризиращи се със значителен обхват, мащаб или сложност или с множество или многообразни изпълнители, бенефициери и други партньори и заинтересовани страни, например по отношение на правния им статут. Специфични ИСП се разработват от службата или службите на Комисията, управляващи програмата или проекта, в тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
г)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ представя примерните и специфичните ИСП за консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Приложение относно аспектите на сигурността
а)
„Приложение относно аспектите на сигурността“ (ПАС) означава съвкупност от специални договорни условия, изготвени от възложителя, които представляват неразделна част от всеки класифициран договор, включващ достъп до КИЕС или създаване на КИЕС, и в които се определят изискванията за сигурност или елементите на договора, изискващи защита на сигурността.
б)
Свързаните с договора изисквания за сигурност се описват в ПАС. Когато това е уместно, ПАС включва ръководството за класифициране за целите на сигурността и представлява неразделна част от класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране.
в)
В ПАС се съдържат разпоредби, изискващи от изпълнителя или бенефициера да спазва минималните стандарти, установени в настоящото решение. Възложителят гарантира, че в ПАС е посочено, че неспазването на тези минимални стандарти може да бъде достатъчно основание за прекратяване на договора или споразумението за безвъзмездно финансиране.
2. Ръководството за класифициране за целите на сигурността (РКЦС) е задължителен елемент на сигурността и се включва в ИПС и ПАС:
а)
„Ръководство за класифициране за целите на сигурността“ (РКЦС) означава документ, който описва елементите на програма, проект, договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, които са класифицирани, като определя приложимите нива на класификация за сигурност. РКЦС може да бъде допълвано през целия период на времетраене на програмата, проекта, договора или споразумението за безвъзмездно финансиране, като нивото на класификация на елементите на информацията може да бъде променяно или понижавано; РКЦС, в случай че такова съществува, е част от ПАС.
б)
Преди да обяви търг за възлагане на класифициран договор или да възложи такъв договор, службата на Комисията, в качеството си на възложител, определя класификацията за сигурност на информацията, която се предоставя на участниците в търга и на изпълнителите, както и класификацията за сигурност на информацията, която се създава от изпълнителя. За тази цел тя изготвя РКЦС, което да се използва при осъществяването на договора, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, след консултация с органа по сигурността на Комисията.
в)
При определяне на нивото на класификация за сигурност на различните елементи на класифицирания договор се прилагат следните принципи:
i)
при изготвянето на РКЦС службата на Комисията, в качеството си на възложител, взема предвид всички релевантни аспекти на сигурността, включително нивото на класификация за сигурност, определено за информацията, която е предоставена и одобрена за ползване при изпълнението на договора от създателя на информацията;
ii)
общото ниво на класификация за сигурност на договора не може да бъде по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на който и да е от неговите елементи; и
iii)
при нужда възложителят, посредством органа по сигурността на Комисията, влиза във връзка с НОС, ООС или друг заинтересован компетентен орган по сигурността на държавите членки, в случай на промени на нивото на класификация на информацията, създадена от изпълнителите или предоставена им при изпълнението на договора, както и при извършване на по-нататъшни промени в РКЦС.
Член 43
Достъп до КИЕС на служителите на изпълнителите и бенефициерите
Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, гарантира, че класифицираният договор или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране включва разпоредби, в които се посочва, че служителите на изпълнител, подизпълнител или бенефициер, които се нуждаят от достъп до КИЕС за целите на изпълнението на класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или на споразумението за безвъзмездно финансиране, ще получат такъв достъп само ако:
а)
той е получил разрешение за достъп до съответнито ниво на класификация или е надлежно оправомощен по друг начин след като за него е била установена „необходимост да се знае“;
б)
лицата са информирани за приложимите правила и процедури по сигурността за защита на КИЕС и са потвърдили, че осъзнават своята отговорност за защитата на такава информация;
в)
лицата са преминали проучване за надеждност за необходимото ниво за информация, класифицирана CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, извършено от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган.
Член 44
Удостоверение за сигурност на структура
1. „Удостоверение за сигурност на структура“ (УСС) означава административно определяне от НОС, ООС или друг компетентен орган, че дадена структура може да осигури адекватна защита на КИЕС на определено ниво на класификация за сигурност.
2. УСС, издадено от НОС или ООС или друг компетентен орган на държава членка в уверение на това, че в съответствие с националните законови и подзаконови актове определен икономически оператор може да защити КИЕС на подходящо ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET) в своите структури се предоставя на органа по сигурността на Комисията, който го препраща на службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездното финансиране, преди на кандидат, участник в търг, изпълнител или кандидат за безвъзмездно финансиране да бъде предоставена КИЕС или да му бъде даден достъп до такава.
3. Когато е уместно, възложителят уведомява, посредством органа по сигурността на Комисията, съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, че за изпълнението на договора се изисква удостоверение за сигурност на структура. УСС или РДС се изисква когато в процеса на възлагане на договора или на сключване на споразумението за безвъзмездно финансиране трябва да се предостави КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET.
4. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране не сключва класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране с предпочитан участник в търга или кандидат, преди да е получил потвърждение от НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на държавата членка, в която е регистриран съответният изпълнител или подизпълнител, че е издадено съответното удостоверение за сигурност на структура, ако такова е необходимо.
5. Когато органът по сигурността на Комисията бъде уведомен от НОС, ООС или друг компетентен орган, издал УСС, за настъпването на промени, засягащи УСС, той информира службата на Комисията, изпълняваща функциите на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране. При договори за подизпълнение се уведомява съответно НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността.
6. Оттеглянето на УСС от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността представлява достатъчно основание за възложителя или органа, отпускащ безвъзмездното финансиране да прекрати класифициран договор или да изключи от процедурата по възлагането кандидат, оферент или участник. При съставянето на моделите на договори и споразумения за безвъзмездно финансиране се включва разпоредба в този смисъл.
Член 45
Разпоредби за класифицирани договори и споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Когато по време на процедурата по възлагане на кандидат, оферент или участник се предоставя КИЕС, поканата за представяне на оферта съдържа разпоредба, задължаваща кандидата, оферента или участника, който не е представил оферта или предложение или не е избран, да върне всички класифицирани документи в рамките на определен период от време.
2. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомяват, посредством органа по сигурността на Комисията, компетентния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността за възлагането на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, както и за съответните данни, като името на изпълнителя или изпълнителите или бенефициерите, срокът на изпълнение на договора и максималното ниво на класификация.
3. При прекратяване на такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомява своевременно, посредством органа по сигурността на Комисията, НОС, ООС или друг компетентен орган на държавата членка, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
4. По правило при прекратяване на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране от изпълнителя или бенефициера се изисква да върне на възложителя или на органа, отпускащ безвъзмездното финансиране всяка държана от него КИЕС.
5. Конкретните разпоредби за разпореждането с КИЕС по време на изпълнението на класифицирания договора или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране или при неговото прекратяване се посочват в ПАС.
6. Когато на изпълнителя или бенефициера бъде разрешено да задържи КИЕС след прекратяването на класифицирания договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, изпълнителят или бенефициерът продължава да спазва минималните стандарти, съдържащи се в настоящото решение и да защитава конфиденциалността на КИЕС.
Член 46
Специфични разпоредби за класифицирани договори
1. Условията, свързани със защитата на КИЕС, при които изпълнителят може да възлага договора за подизпълнение, се определят в условията за търга и в класифицирания договор.
2. За да предостави за подизпълнение части от класифициран договор, изпълнителят получава разрешение от възложителя. Договор за подизпълнение, включващ достъп до КИЕС не може да се сключва с подизпълнител, регистриран в трета страна, освен ако не е налице регулаторна рамка за сигурността на информацията по смисъла на Глава 7.
3. Изпълнителят носи отговорност за осигуряване на спазването на установените в настоящото решение минимални стандарти за сигурност по време на извършването на всички подизпълнителски дейности и не предоставя КИЕС на подизпълнителя без предварителното писмено съгласие на възложителя.
4. За създател на КИЕС, създадена от изпълнител или подизпълнител или с която те работят, се счита Комисията, а правата на създателя се упражняват от възложителя.
Член 47
Посещения във връзка с класифицирани договори
1. Когато за изпълнението на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране служители на Комисията или на изпълнителите или на бенефициерите е необходимо да получат на взаимна основа достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в помещенията си, се уреждат посещения, като се поддържа връзка с НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността. Органът по сигурността на Комисията се уведомява за тези посещения. В контекста на конкретни програми и проекти, обаче, НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността може договори също така процедура за пряко организиране на такива посещения.
2. Всички посетители притежават подходящо разрешение за достъп и отговарят на изискването за „необходимост да се знае“ за достъп до КИЕС, свързана с класифицирани договор.
3. На посетителите се дава достъп единствено до КИЕС, свързана с целите на посещението.
4. По-подробни разпоредби се съдържат в правилата за прилагане.
5. Спазването на разпоредбите по отношение на посещенията във връзка с класифицирани договори, установени с настоящото решение и правилата за неговото прилагане, посочени в параграф 4, е задължително.
Член 48
Предаване и пренасяне на КИЕС във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. По отношение на предаването на КИЕС чрез електронни средства се прилагат съответните разпоредби на Глава 5 от настоящото решение.
2. По отношение на пренасянето на КИЕС се прилагат съответните разпоредби на Глава 4 от настоящото решение и правилата за неговото прилагане, в съответствие с националните законови и подзаконови актове.
3. При определяне на мерките за сигурност при транспортиране на класифицирани материали като товар се прилагат следните принципи:
а)
сигурността се осигурява на всеки етап по време на транспорта от пункта на произход до крайното местоназначение;
б)
степента на защита, предоставена за дадена пратка, се определя от най-високото ниво на класификация за сигурност на материала, който се съдържа в нея;
в)
преди трансграничен пренос на материали, класифицирани като CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, изпращачът изготвя план за пренос, който се одобрява от НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността;
г)
пътуванията, доколкото това е възможно, се извършват от пункт до пункт и толкова бързо, колкото позволяват обстоятелствата;
д)
винаги когато това е възможно, маршрутите следва да преминават само през държави членки. Маршрути през държави, които не са членки на ЕС, следва да се използват единствено когато са разрешени от НОС, ООС или други компетентни органи по сигурността на държавите както на изпращача, така и на получателя.
Член 49
Предаване на КИЕС на изпълнители или бенефициери, намиращи се в трети държави
Предаването на КИЕС на изпълнители и подизпълнители, намиращи се в трети държави, се извършва в съответствие с мерките за сигурност, договорени между органа по сигурността на Комисията, службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране и НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на съответната трета държава, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
Член 50
Работа с информация с ниво на класифиция за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. Защитата на информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, с която се работи или която се съхранява по класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, се основава на принципите на пропорционалността и разходната ефективност.
2. Във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, включващи работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED или съхраняване на такава, не се изисква УСС или РДС.
3. Когато даден договор или споразумение за безвъзмездно финансиране включва работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED в рамките на КИС, с която оперира изпълнител или бенефициер, възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, след като се консултира с органа по сигурността на Комисията, гарантира включването в договора или споразумението за безвъзмездно финансиране на необходимите технически и административни изисквания за акредитацията или одобряването на въпросната КИС, съизмерими с оценката на риска, като се вземат предвид всички приложими фактори. Обхватът на акредитацията или одобрението на такава КИС се договаря между органа по сигурността на Комисията и съответния НОС или ООС.
ГЛАВА 7
ОБМЕН НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ С ДРУГИ ИНСТИТУЦИИ, АГЕНЦИИ, ОРГАНИ И СЛУЖБИ НА СЪЮЗА, С ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ, С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И МЕЖДУНАРОДНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 51
Основни принципи
1. Когато Комисията или нейна служба установи необходимост от обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация, се предприемат необходимите действия за създаване на подходяща правна или административна рамка, която може да включва споразумения за сигурността на информацията или административни договорености, които се сключват в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Без да се засяга член 57, КИЕС се обменя с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация единствено ако е налице такава подходяща правна или административна рамка и ако има достатъчно гаранции, че институцията, агенцията, органът или службата на Съюза или третата държава или международната организация прилага равностойно основни принципи за защита на класифицираната информация.
Член 52
Обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи и служби на Съюза
1. Преди да сключи административни договорености за обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза, Комисията иска гаранции, че съответната институция, агенция, орган или служба на Съюза:
а)
разполага с регулаторна рамка за защита на КИЕС, в която са посочени основни принципи и минимални стандарти, равностойни на установените с настоящото решение и правилата за неговото прилагане;
б)
прилага стандарти за сигурност и насоки по отношение на сигурността на персонала, физическата сигурност, управлението на КИЕС и сигурността комуникационните и информационните системи (КИС), гарантиращи ниво на защита на КИЕС равностойно на осигуряваното от Комисията;
в)
обозначава създадената от него информация като КИЕС.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, в тясно сътрудничество с други компетентни отдели на Комисията, е водещата служба на Комисията при сключването на административни договорености за обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи или служби.
3. По правило административните договорености се сключват чрез размяна на писма, подписани от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ от името на Комисията.
4. Преди сключване на административна договореност за обмен на КИЕС органът по сигурността на Комисията извършва посещение за оценка на регулаторната рамка за защита на КИЕС и за да се увери в ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС. Административната договореност влиза в сила и обменът на КИЕС започва само ако резултатът от това посещение за оценка е задоволителен и направените при него препоръки са изпълнени. Провеждат се редовни последващи посещения за проверка на спазването на административната договореност и дали съществуващите мерки за сигурност продължават да отговарят на договорените основни принципи и минимални стандарти.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с други институции, агенции, органи и служби на Съюза. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за процеса на сключване на административни договорености по смисъла на параграф 2.
Член 53
Обмен на КИЕС с държави членки
1. КИЕС може да се обменя с държави членки и да им бъде разкривана, при условие че те защитават тази информация в съответствие с изискванията, приложими към класифицираната информация, обозначена с национален гриф за сигурност на съответното ниво по таблицата за съответствие на нивата на класификация за сигурност в Приложение I.
2. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Европейския съюз класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
Член 54
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Комисията установи наличие на дългосрочна необходимост от обмен на класифицирана информация с трети държави или международни организации, се предприемат необходимите мерки за установяване на подходяща правна или административна рамка за тази цел, която може да включва споразумения за сигурност и информация или административни споразумения, сключени в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Споразуменията за сигурност на информацията и административните договорености, посочени в параграф 1, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение.
3. Комисията може да сключва административни договорености в съответствие с член 56 когато нивото на класификация на КИЕС като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Административните договорености за обмен на класифицирана информация, посочени в параграф 3, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение. При сключването на споразумения за сигурност на информацията или административни договорености се провеждат консултации с Експертната група по сигурността на Комисията.
5. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Комисията, се взема от службата на Комисията, която е създател на тази КИЕС, поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на Съюза. Ако исканата класифицирана информация или съдържащият се в нея изходен материал не са създадени от Комисията, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. В случай, че създателят на информацията не може да бъде установен, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация поема неговите задължения след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Член 55
Споразумения за сигурност на информацията
1. Споразумения за сигурност на информацията с трети държави или международни организации се сключват в съответствие с разпоредбите на член 218 от ДФЕС.
2. Споразуменията за сигурност на информацията:
а)
установяват основните принципи и минималните стандарти, които уреждат обмена на класифицирана информация между Съюза и дадена трета държава или международна организация;
б)
предвиждат договорености за техническото изпълнение, които се постигат между компетентните органи по сигурността на съответните институции и органи на Съюза и компетентния орган по сигурността на въпросната трета държава или международна организация. Тези договорености отчитат нивото на защита, предоставено от прилаганите в съответната трета държава или международна организация разпоредби, структури и процедури за сигурност;
в)
предвиждат, преди да се пристъпи към обмен на класифицирана информация по въпросното споразумение, да бъде получено уверение, че получаващата страна е в състояние да защитава и да опазва предоставената ѝ информация по подходящ начин.
3. Когато бъде установена необходимост от обмен на класифицирана информация съгласно член 51, параграф 1, Комисията се консултира с Европейската служба за външна дейност, генералния секретариат на Съвета и други институции и органи на Съюза, ако е целесъобразно, за да определи дали да внесе в Съвета препоръка съгласно член 218, параграф 3 от ДФЕС.
4. КИЕС не се обменя с електронни средства, освен ако това не е изрично предвидено в споразумението за сигурност на информацията или в договореностите за техническото изпълнение.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. За оценка на ефективността на разпоредбите, структурите и процедурите за сигурност в съответната трета държава или международна организация Комисията участва в посещения за оценка в сътрудничество с други институции, агенции или органи на Съюза по взаимно споразумение със съответната трета държава или международна организация. При тези посещения за оценка се оценява:
а)
регулаторната рамка, приложима към защитата на класифицирана информация;
б)
специфични елементи на политиката за сигурност и начина, по който сигурността е организирана в третата държава или международната организация, които могат да окажат въздействие върху нивото на класифицираната информация, която може да бъде обменяна;
в)
въведените мерки и процедури за сигурност; и
г)
процедурите за разрешаване на достъп до нивото на КИЕС, която се предоставя.
Член 56
Административни договорености
1. Когато в контекста на политическата или правната рамка на Съюза е налице дългосрочна необходимост от обмен на информация с ниво на класификация за сигурност по правило не по-високо от RESTREINT UE/EU RESTRICTED с трета държава или международна организация и когато органът по сигурността на Комисията, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, е установил, че въпросната договаряща страна не разполага с достатъчно развита система за сигурност, за да е възможно тя да встъпи в споразумение за сигурност на информацията, Комисията може да сключи административна договореност със съответните органи на въпросната трета държава или международна организация.
2. Такива административни договорености по правило се сключват чрез размяна на писма.
3. Преди сключването на договореност се провежда посещение за оценка. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за резултата от посещението за оценка. В случай, че извънредни обстоятелства налагат спешен обмен на класифицирана информация, КИЕС може да бъде предоставена при условие че са положени всички усилия за провеждане на посещение за оценка в най-кратък срок.
4. КИЕС не се обменя чрез електронни средства, освен в случаите, когато това е изрично предвидено в административната договореност.
Член 57
Извънредно ad hoc предоставяне на КИЕС
1. Когато няма сключено споразумение за сигурност на информацията или административна договореност и когато Комисията или нейна служба установи извънредна необходимост в контекста на политическата или правната рамка на Съюза да бъде предоставена КИЕС на трета държава или на международна организация, органът по сигурността на Комисията, доколкото това е възможно, проверява чрез органите по сигурността на съответната трета държава или международна организация дали нейните разпоредби, структури и процедури по отношение на сигурността са такива, че предоставената ѝ КИЕС ще бъда защитена по стандарти не по-малко строги от установените с настоящото решение.
2. Решението да се предостави КИЕС на съответната трета държава или международна организация се взема, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, по предложение от члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността.
3. След като Комисията вземе решение да предостави КИЕС и при условие че е получено писменото одобрение на създателя на информацията, включително създателите на съдържащите се в нея изходни материали, компетентният отдел на Комисията препраща съответната информация с обозначение, че подлежи на предоставяне, в което се посочва третата държава или международната организация, на която се предоставя. Преди или при самото предоставяне на КИЕС въпросната трета страна писмено потвърждава, че поема задължение за защита на получената от нея КИЕС в съответствие с основните принципи и минималните стандарти, установени в настоящото решение.
ГЛАВА 8
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Замяна на предходно решение
С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (14).
Член 59
Класифицирана информация, създадена преди влизането в сила на настоящото решение
1. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
2. Цялата класифицирана информация, притежавана от Комисията на датата на влизане в сила на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом, с изключение на класифицираната информация по Евратом:
а)
ако е създадена от Комисията, продължава по подразбиране да се счита за прекласифицирана с ниво на класификация RESTREINT UE, освен ако авторът ѝ не е решил да ѝ даде друго ниво на класификация до 31 януари 2002 г. и е информирал за това всички получатели на документа;
б)
ако е създадена от автори извън Комисията, запазва първоначалната си класификация и по този начин се третира като равностойна по степен КИЕС, освен ако авторът не даде съгласие за нейното декласифициране или понижаване на нивото ѝ на класификация.
Член 60
Правила за прилагане и насоки за сигурност
1. При необходимост Комисията приема отделно решение, с което оправомощава члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, да приеме правила за прилагане на настоящото решение, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен чрез горепосоченото решение, членът на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността може да разработи насоки за сигурност, с които се установяват указания за сигурност и най-добри практики в обхвата на приложното поле на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да делегира задачите, упоменати в първия и втория параграф на настоящия член на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ посредством отделно решение за делегиране, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
Член 61
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
DÉCISION (UE, Euratom) 2015/444 DE LA COMMISSION
du 13 mars 2015
concernant les règles de sécurité aux fins de la protection des informations classifiées de l'Union européenne
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment son article 249,
vu le traité instituant la Communauté européenne de l'énergie atomique, et notamment son article 106,
vu le protocole no 7 sur les privilèges et immunités de l'Union européenne annexé aux traités, et notamment son article 18,
considérant ce qui suit:
(1)
Les dispositions de la Commission en matière de sécurité concernant la protection des informations classifiées de l'Union européenne (ICUE) doivent être révisées et actualisées, en tenant compte des évolutions institutionnelles, organisationnelles, opérationnelles et technologiques.
(2)
La Commission européenne a signé des accords en matière de sécurité pour ses principaux sites avec les gouvernements belge, luxembourgeois et italien (1).
(3)
La Commission, le Conseil et le Service européen pour l'action extérieure sont résolus à appliquer des normes équivalentes de sécurité pour protéger les ICUE.
(4)
Il importe d'associer, le cas échéant, le Parlement européen et d'autres institutions, agences, organes ou organismes de l'Union aux principes, aux normes et à la réglementation relatifs à la protection des informations classifiées qui sont nécessaires pour protéger les intérêts de l'Union et de ses États membres.
(5)
Les risques pesant sur les ICUE sont gérés dans le cadre d'une procédure. Cette dernière vise à déterminer les risques connus pesant sur la sécurité, à définir des mesures de sécurité permettant de ramener ces risques à un niveau acceptable conformément aux principes de base et aux normes minimales énoncés dans la présente décision et à appliquer ces mesures selon la notion de défense en profondeur. L'efficacité de telles mesures fait l'objet d'une évaluation constante.
(6)
Au sein de la Commission, la sécurité physique visant à protéger les informations classifiées correspond à l'application de mesures physiques et techniques de protection pour empêcher l'accès non autorisé aux ICUE.
(7)
La gestion des ICUE correspond à l'application de mesures administratives pour contrôler les ICUE tout au long de leur cycle de vie afin de compléter les mesures prévues aux chapitres 2, 3 et 5 de la présente décision et de contribuer ainsi à la dissuasion, à la détection et au retour aux conditions opérationnelles dans le cadre de la compromission ou de la perte délibérée ou accidentelle de telles informations. Ces mesures concernent en particulier la création, la conservation, l'enregistrement, la duplication, la traduction, le déclassement, la déclassification, le transport et la destruction des ICUE et elles complètent les règles générales de la Commission relatives à la gestion des documents [décisions 2002/47/CE, CECA, Euratom (2) et 2004/563/CE, Euratom (3)].
(8)
La présente décision est arrêtée sans préjudice des règlements suivants:
a)
règlement (Euratom) no 3 (4);
b)
règlement (CE) no 1049/2001 du Parlement européen et du Conseil (5);
c)
règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil (6);
d)
règlement (CEE, Euratom) no 354/83 du Conseil (7),
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
CHAPITRE PREMIER
PRINCIPES DE BASE ET NORMES MINIMALES
Article premier
Définitions
Aux fins de la présente décision, on entend par:
1)
«service de la Commission», l'une des directions générales ou l'un des services de la Commission ou l'un des cabinets des membres de la Commission;
2)
«matériel cryptographique», les algorithmes cryptographiques, les modules matériels et logiciels cryptographiques, et les produits comprenant les modalités de mise en œuvre et la documentation y relative, ainsi que les éléments de mise à la clé;
3)
«déclassification», la suppression de toute classification de sécurité;
4)
«défense en profondeur», l'application d'un éventail de mesures de sécurité organisées en plusieurs niveaux de défense;
5)
«document», toute information enregistrée quelles que soient sa forme ou ses caractéristiques physiques;
6)
«déclassement», le passage à un niveau de classification de sécurité inférieur;
7)
«traitement» d'ICUE, l'ensemble des actions dont les ICUE sont susceptibles de faire l'objet tout au long de leur cycle de vie. Sont ainsi visés leur création, leur enregistrement, leur traitement, leur transport, leur déclassement, leur déclassification et leur destruction. En ce qui concerne les systèmes d'information et de communication (SIC), sont en outre compris leur collecte, leur affichage, leur transmission et leur stockage;
8)
«détenteur», une personne dûment autorisée qui, sur la base d'un besoin d'en connaître avéré, est en possession d'un élément d'ICUE et à laquelle il incombe par conséquent d'en assurer la protection;
9)
«modalités d'application», tout ensemble de dispositions ou notes de sécurité adoptées conformément au chapitre 5 de la décision de la Commission (UE, Euratom) 2015/443 (8);
10)
«matériel», tout média, support de données ou élément de machine ou d'équipement, déjà fabriqué ou en cours de fabrication;
11)
«autorité d'origine», l'institution, l'organe ou l'agence de l'Union, l'État membre, l'État tiers ou l'organisation internationale sous l'autorité duquel/de laquelle les informations classifiées ont été créées et/ou introduites dans les structures de l'Union;
12)
«locaux», tous les biens et possessions immeubles et assimilés de la Commission;
13)
«procédure de gestion des risques de sécurité», l'ensemble de la procédure consistant à identifier, contrôler et limiter les événements aléatoires susceptibles d'avoir des répercussions sur la sécurité d'une organisation ou de tout système qu'elle utilise. La procédure couvre l'ensemble des activités liées aux risques, y compris l'évaluation, le traitement, l'acceptation et la communication;
14)
«statut», le statut des fonctionnaires de l'Union européenne et le régime applicable aux autres agents de l'Union européenne, énoncés dans le règlement (CEE, Euratom, CECA) no 259/68 du Conseil (9);
15)
«menace», la cause potentielle d'un incident non souhaité susceptible de porter atteinte à une organisation ou à tout système qu'elle utilise. Les menaces peuvent être accidentelles ou délibérées (malveillantes); elles sont caractérisées par des éléments menaçants, des cibles potentielles et des méthodes d'attaque;
16)
«vulnérabilité», toute faiblesse de quelque nature que ce soit dont une ou plusieurs menaces est susceptible de tirer parti pour se concrétiser. La vulnérabilité peut résulter d'une omission ou être liée à un contrôle défaillant en termes de rigueur, d'exhaustivité ou d'homogénéité; elle peut être de nature technique, procédurale, physique, organisationnelle ou opérationnelle.
Article 2
Objet et champ d'application
1. La présente décision définit les principes de base et les normes de sécurité minimales pour la protection des ICUE.
2. La présente décision s'applique à tous les services de la Commission et dans l'ensemble des locaux de la Commission.
3. Nonobstant toute indication spécifique concernant des groupes particuliers de personnel, la présente décision s'applique aux membres de la Commission, au personnel de la Commission couvert par le statut et par le régime applicable aux autres agents de l'Union européenne, aux experts nationaux détachés auprès de la Commission (END), aux prestataires de services et à leur personnel, aux stagiaires et à toute personne ayant accès aux bâtiments et autres propriétés de la Commission, ou à des informations gérées par la Commission.
4. Les dispositions de la présente décision s'appliquent sans préjudice de la décision 2002/47/CE, CECA, Euratom et de la décision 2004/563/CE, Euratom.
Article 3
Définition des ICUE, classifications et marquages de sécurité
1. Par «informations classifiées de l'Union européenne» (ICUE), on entend toute information ou tout matériel identifié comme tel par la classification de sécurité de l'Union européenne, dont la divulgation non autorisée pourrait porter atteinte à des degrés divers aux intérêts de l'Union européenne, ou à ceux d'un ou de plusieurs de ses États membres.
2. Les ICUE relèvent de l'un des niveaux de classification suivants:
a) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: informations et matériels dont la divulgation non autorisée pourrait causer un préjudice exceptionnellement grave aux intérêts essentiels de l'Union européenne ou d'un ou de plusieurs de ses États membres;
b) SECRET UE/EU SECRET: informations et matériels dont la divulgation non autorisée pourrait nuire gravement aux intérêts essentiels de l'Union européenne ou d'un ou de plusieurs de ses États membres;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informations et matériels dont la divulgation non autorisée pourrait nuire aux intérêts essentiels de l'Union européenne ou d'un ou de plusieurs de ses États membres;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informations et matériels dont la divulgation non autorisée pourrait être défavorable aux intérêts de l'Union européenne ou d'un ou de plusieurs de ses États membres.
3. Les ICUE portent un marquage de classification de sécurité conformément au paragraphe 2. Elles peuvent porter des marquages supplémentaires, qui ne sont pas des marquages de classification mais sont destinés à désigner le domaine d'activité auquel elles sont liées, identifier l'autorité d'origine, limiter la diffusion, restreindre l'utilisation ou indiquer la communicabilité.
Article 4
Gestion de la classification
1. Chaque membre de la Commission ou service de la Commission veille à ce que les ICUE qu'il crée soient classifiées de manière appropriée, clairement identifiées en tant qu'ICUE, et qu'elles ne conservent leur niveau de classification qu'aussi longtemps que nécessaire.
2. Sans préjudice de l'article 26 ci-après, les ICUE ne sont pas déclassées ni déclassifiées, et aucun des marquages de classification de sécurité visés à l'article 3, paragraphe 2, n'est modifié ni supprimé sans le consentement écrit préalable de l'autorité d'origine.
3. Le cas échéant, des modalités d'application sur le traitement des ICUE, comprenant un guide pratique de la classification, sont adoptées conformément à l'article 60 ci-après.
Article 5
Protection des informations classifiées
1. Les ICUE sont protégées conformément à la présente décision et à ses modalités d'application.
2. Il incombe au détenteur de tout élément d'ICUE de le protéger conformément à la présente décision et à ses modalités d'application, conformément aux dispositions prévues au chapitre 4 ci-après.
3. Lorsque les États membres introduisent des informations classifiées portant un marquage national de classification de sécurité dans les structures ou réseaux de la Commission, cette dernière protège ces informations conformément aux règles applicables aux ICUE de niveau équivalent tel que prévu dans le tableau d'équivalence des classifications de sécurité figurant à l'annexe I.
4. Un ensemble d'ICUE peut justifier un niveau de protection correspondant à une classification plus élevée que celle appliquée à ses différentes composantes.
Article 6
Gestion des risques de sécurité
1. Les mesures de sécurité pour la protection des ICUE tout au long de leur cycle de vie sont proportionnées en particulier à leur classification de sécurité, à la forme sous laquelle se présentent les informations ou les matériels ainsi qu'à leur volume, au lieu et à la construction des établissements où se trouvent des ICUE et à la menace évaluée à l'échelle locale que représentent les activités malveillantes et/ou criminelles, y compris l'espionnage, le sabotage et le terrorisme.
2. Les plans d'urgence tiennent compte de la nécessité de protéger les ICUE en cas d'urgence afin de prévenir l'accès et la divulgation non autorisés ainsi que la perte d'intégrité ou de disponibilité.
3. Les mesures de prévention et de retour aux conditions opérationnelles visant à limiter l'impact de défaillances ou d'incidents graves sur le traitement et le stockage des ICUE sont prévues dans les plans de continuité de l'activité de tous les services.
Article 7
Mise en œuvre de la présente décision
1. Le cas échéant, les modalités d'application en complément ou à l'appui de la présente décision sont adoptées conformément à l'article 60 ci-après.
2. Les services de la Commission prennent toutes les mesures nécessaires dans le cadre leur responsabilité pour veiller à ce que, lors du traitement ou de la conservation des ICUE ou de toute autre information classifiée, la présente décision et les modalités d'application correspondantes soient appliquées.
3. Les mesures de sécurité prises en application de la présente décision sont conformes aux principes en matière de sécurité au sein de la Commission énoncés à l'article 3 de la décision (UE, Euratom) 2015/443.
4. Le directeur général des ressources humaines et de la sécurité met en place l'autorité de sécurité de la Commission au sein de la direction générale des ressources humaines et de la sécurité. L'autorité de sécurité de la Commission assume les responsabilités qui lui sont assignées par la présente décision et ses modalités d'application.
5. Au sein de chaque service de la Commission, le responsable local de la sécurité (LSO), visé à l'article 20 de la décision (UE, Euratom) 2015/443, assume les responsabilités générales suivantes aux fins de la protection des ICUE, conformément à la présente décision, en coopération étroite avec la direction générale des ressources humaines et de la sécurité:
a)
gestion des demandes d'autorisations de sécurité pour le personnel;
b)
contribution aux réunions de formation et de sensibilisation sur la sécurité;
c)
supervision de l'agent contrôleur (RCO) du service;
d)
dénonciation des infractions à la sécurité et de la compromission des ICUE;
e)
conservation des clés de rechange et du relevé de chaque combinaison;
f)
exécution d'autres tâches en relation avec la protection des ICUE ou définies par les modalités d'application.
Article 8
Infractions à la sécurité et compromission des ICUE
1. Une infraction à la sécurité est un acte ou une omission commis par une personne qui est contraire aux règles de sécurité énoncées dans la présente décision et ses modalités d'application.
2. Il y a compromission lorsque, à la suite d'une infraction à la sécurité, des ICUE ont été divulguées en totalité ou en partie à des personnes non autorisées.
3. Toute infraction à la sécurité, réelle ou présumée, est immédiatement signalée à l'autorité de sécurité de la Commission.
4. Lorsqu'il est avéré ou qu'il existe des motifs raisonnables de supposer que des ICUE ont été compromises ou perdues, une enquête de sécurité est menée conformément à l'article 13 de la décision (UE, Euratom) 2015/443.
5. Toutes les mesures appropriées sont prises pour:
a)
en informer l'autorité d'origine;
b)
faire en sorte qu'une enquête soit menée par des membres du personnel n'étant pas directement concernés par l'infraction afin d'établir les faits;
c)
évaluer le préjudice éventuel causé aux intérêts de l'Union ou des États membres;
d)
éviter que les faits ne se reproduisent; et
e)
informer les autorités compétentes des mesures prises.
6. Toute personne responsable d'une violation des règles de sécurité énoncées dans la présente décision est passible d'une sanction disciplinaire conformément au statut. Toute personne responsable de la compromission ou de la perte d'ICUE est passible de sanctions disciplinaires et/ou peut faire l'objet d'une action en justice conformément aux dispositions législatives et réglementaires applicables.
CHAPITRE 2
MESURES DE SÉCURITÉ CONCERNANT LE PERSONNEL
Article 9
Définitions
Aux fins du présent chapitre, les définitions suivantes sont applicables:
1)
Par «autorisation d'accès aux ICUE», on entend une décision de l'autorité de sécurité de la Commission prise en fonction d'une assurance donnée par une autorité compétente d'un État membre attestant qu'un fonctionnaire de la Commission, un autre agent ou un expert national détaché peut, pour autant que son besoin d'en connaître ait été établi et qu'il ait été correctement informé des responsabilités qui lui incombent en la matière, être autorisé à avoir accès aux ICUE jusqu'à un niveau de classification donné (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou supérieur) jusqu'à une date donnée; l'individu en question est alors «autorisé sécurité».
2)
Par «autorisation de sécurité du personnel», on entend l'application de mesures visant à faire en sorte que l'accès aux ICUE ne soit accordé qu'aux personnes qui ont:
a)
un besoin d'en connaître,
b)
fait l'objet d'une autorisation de sécurité du niveau correspondant, lorsqu'il y a lieu, et
c)
été informées de leurs responsabilités.
3)
Par «habilitation de sécurité du personnel» (HSP), on entend une déclaration émanant d'une autorité compétente d'un État membre établie à la suite d'une enquête de sécurité menée par les autorités compétentes d'un État membre et attestant qu'une personne peut, pour autant que son besoin d'en connaître ait été établi et qu'elle ait été correctement informée des responsabilités qui lui incombent en la matière, être autorisée à avoir accès aux ICUE jusqu'à un niveau de classification donné (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou supérieur) jusqu'à une date donnée.
4)
Par «certificat d'habilitation de sécurité du personnel» (CHSP), on entend un certificat délivré par une autorité compétente attestant qu'une personne détient une habilitation de sécurité valable ou une autorisation de sécurité délivrée par l'autorité de sécurité de la Commission, indiquant le niveau de classification des ICUE auxquelles la personne peut être autorisée à avoir accès (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou supérieur), la durée de validité de l'habilitation ou autorisation de sécurité correspondante et la date d'expiration du certificat.
5)
Par «enquête de sécurité», on entend les procédures d'enquête menées par l'autorité compétente d'un État membre, dans le respect de ses dispositions législatives et réglementaires nationales, en vue d'obtenir l'assurance qu'il n'existe pas de renseignements défavorables de nature à empêcher une personne d'obtenir une habilitation de sécurité jusqu'à un niveau déterminé (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou supérieur).
Article 10
Principes de base
1. Une personne ne peut se voir accorder l'accès à des ICUE qu'après:
(1)
que son besoin d'en connaître a été établi;
(2)
avoir été informée des règles de sécurité applicables à la protection des ICUE ainsi que des normes et lignes directrices correspondantes en matière de sécurité, et avoir reconnu les responsabilités qui lui incombent en matière de protection de ces informations; et
(3)
pour les informations classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur, s'être vu accorder une autorisation de sécurité du niveau correspondant ou avoir été dûment autorisée en vertu de ses fonctions conformément aux dispositions législatives et réglementaires nationales.
2. Toutes les personnes qui, en raison de leurs attributions, peuvent avoir besoin d'accéder à des ICUE CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur font l'objet d'une autorisation de sécurité du niveau correspondant avant que l'accès à de telles ICUE ne leur soit accordé. La personne concernée consent par écrit à se soumettre à la procédure d'habilitation de sécurité concernant le personnel. Dans le cas contraire, cette personne ne peut être affectée à un poste, une fonction ou une tâche requérant l'accès des informations classifiées de niveau CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou supérieur.
3. Les procédures d'habilitation de sécurité concernant le personnel ont pour but de déterminer si une personne, compte tenu de sa loyauté, de son intégrité et de sa fiabilité, peut être autorisée à avoir accès à des ICUE.
4. Il convient d'établir, au moyen d'une enquête de sécurité, la loyauté, l'intégrité et la fiabilité d'une personne aux fins de l'octroi d'une habilitation de sécurité lui permettant d'accéder à des informations classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur; cette enquête est menée par les autorités compétentes d'un État membre conformément aux dispositions législatives et réglementaires nationales.
5. L'autorité de sécurité de la Commission assume seule la responsabilité de se mettre en relation avec les autorités nationales de sécurité (ANS) ou d'autres autorités nationales compétentes pour toutes les questions relevant de l'habilitation de sécurité. Tous les contacts entre les services de la Commission et leur personnel d'une part et les ANS ou autres autorités compétentes d'autre part doivent passer par l'autorité de sécurité de la Commission.
Article 11
Procédure d'autorisation de sécurité
1. Il appartient à chaque directeur général ou chef de service au sein de la Commission de répertorier, au sein de son service, les postes nécessitant l'accès à des informations classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur pour s'acquitter de leurs tâches et exigeant par conséquent une autorisation de sécurité.
2. Dès lors qu'il a connaissance de la nomination d'une personne à un poste nécessitant l'accès à des informations classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur, le responsable local de la sécurité (LSO) du service de la Commission concerné informe l'autorité de sécurité de la Commission, qui transmet à cette personne le questionnaire d'habilitation de sécurité délivré par l'ANS de l'État membre dont est ressortissant l'intéressé nommé en tant que membre du personnel des institutions européennes. La personne concernée consent par écrit à se soumettre à la procédure d'habilitation de sécurité et renvoie le questionnaire rempli dans les plus brefs délais à l'autorité de sécurité de la Commission.
3. L'autorité de sécurité de la Commission transmet le questionnaire d'habilitation de sécurité rempli à l'ANS de l'État membre dont est ressortissant l'intéressé nommé en tant que membre du personnel des institutions européennes et demande qu'il soit procédé à une enquête de sécurité pour le niveau de classification des ICUE auxquelles cette personne devra avoir accès.
4. Si des informations utiles à une enquête de sécurité sont portées à la connaissance de l'autorité de sécurité de la Commission concernant une personne ayant demandé une habilitation de sécurité, l'autorité de sécurité de la Commission, agissant conformément à la réglementation applicable, en avertit l'ANS compétente.
5. À l'issue de l'enquête de sécurité, et dès que possible après avoir été informée par l'ANS compétente de son évaluation générale des conclusions de l'enquête en question, l'autorité de sécurité de la Commission:
a)
peut accorder à l'intéressé l'autorisation d'accéder à des ICUE jusqu'au niveau de classification correspondant jusqu'à une date qu'elle détermine elle-même, mais n'excédant pas une durée de 5 ans, lorsque les résultats de l'enquête de sécurité permettent d'obtenir l'assurance qu'il n'existe pas de renseignements défavorables de nature à mettre en doute la loyauté, l'intégrité et la fiabilité de l'intéressé;
b)
lorsque le résultat de l'enquête de sécurité ne permet pas d'obtenir cette assurance, conformément à la règlementation applicable, informe l'intéressé, qui peut demander à être entendu par l'autorité de sécurité de la Commission; celle-ci peut à son tour demander à l'ANS compétente tout éclaircissement complémentaire qu'elle est en mesure de donner conformément à ses dispositions législatives et réglementaires nationales. En cas de confirmation des résultats de l'enquête, il n'est pas accordé d'autorisation aux fins de l'accès à des ICUE.
6. L'enquête de sécurité et ses résultats obéissent aux dispositions législatives et réglementaires en vigueur dans l'État membre concerné, y compris celles relatives aux recours. Les décisions de l'autorité de sécurité de la Commission sont susceptibles de recours conformément au statut.
7. La Commission acceptera l'autorisation d'accès à des ICUE octroyée par toute autre institution, organe ou agence de l'Union, pour autant qu'elle reste valable. Les autorisations couvriront toute fonction exercée par l'intéressé au sein de la Commission. L'institution, l'organe ou l'agence de l'Union dans lequel la personne prend ses fonctions signalera le changement d'employeur à l'ANS concernée.
8. Si l'intéressé n'entame pas sa période de service dans un délai de douze mois à compter de la notification des conclusions de l'enquête de sécurité à l'autorité de sécurité de la Commission ou si cette période de service connaît une interruption de douze mois au cours de laquelle l'intéressé n'occupe pas de poste au sein de la Commission, d'une autre institution, organe ou agence de l'Union ou d'une administration nationale d'un État membre, l'autorité de sécurité de la Commission en réfère à l'ANS compétente afin que celle-ci confirme que l'habilitation de sécurité reste valable et pertinente.
9. Si des informations sont portées à la connaissance de l'autorité de sécurité de la Commission concernant un risque de sécurité que représente une personne titulaire d'une autorisation de sécurité valide, l'autorité de sécurité, agissant conformément à la réglementation applicable, en avertit l'ANS compétente.
10. Lorsqu'une ANS notifie à l'autorité de sécurité de la Commission que l'assurance visée au paragraphe 5, point a), n'est plus fournie concernant une personne titulaire d'une autorisation valide d'accès à des ICUE, l'autorité de sécurité de la Commission peut demander à l'ANS concernée tout éclaircissement qu'elle est en mesure de donner dans le respect de ses dispositions législatives et réglementaires nationales. Si les informations défavorables sont confirmées par l'ANS compétente, l'autorisation de sécurité est retirée et la personne concernée n'est plus autorisée à avoir accès aux ICUE, ni à des postes où un tel accès est possible et où elle pourrait nuire à la sécurité.
11. Toute décision de retirer ou suspendre une autorisation d'accès à des ICUE à une personne entrant dans le champ d'application de la présente décision et, s'il y a lieu, les raisons la justifiant sont communiquées à la personne concernée, qui peut demander à être entendue par l'autorité de sécurité de la Commission. Les informations communiquées par une ANS sont soumises aux dispositions législatives et réglementaires en vigueur dans l'État membre concerné. Les décisions prises dans ce contexte par l'autorité de sécurité de la Commission sont susceptibles de recours conformément au statut.
12. Les services de la Commission veillent à ce que les experts nationaux détachés auprès d'eux pour occuper un poste nécessitant une autorisation de sécurité pour accéder à des ICUE présentent, avant de prendre leurs fonctions, une HSP ou un certificat d'habilitation de sécurité du personnel (CHSP) valable, conformément aux dispositions législatives et réglementaires nationales, à l'autorité de sécurité de la Commission qui, sur cette base, délivre une autorisation de sécurité pour l'accès aux ICUE jusqu'au niveau équivalent à celui indiqué dans l'habilitation de sécurité nationale, avec une validité maximale couvrant la durée de leur mission.
13. Les membres de la Commission, qui ont accès aux ICUE en vertu de leurs fonctions conformément au traité, sont informés de leurs obligations en matière de sécurité en ce qui concerne la protection des ICUE.
14. L'autorité de sécurité de la Commission tient des registres des habilitations de sécurité et des autorisations accordées aux fins de l'accès à des ICUE, conformément à la présente décision. Ces registres contiennent au minimum le niveau de classification des ICUE auxquelles l'intéressé peut se voir accorder l'accès, la date à laquelle l'habilitation de sécurité a été délivrée et sa durée de validité.
15. L'autorité de sécurité de la Commission peut délivrer un CHSP précisant le niveau de classification des ICUE auxquelles l'intéressé peut se voir accorder l'accès (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou un niveau supérieur), la durée de validité de l'autorisation d'accès à des ICUE correspondante et la date d'expiration du certificat proprement dit.
16. Après la première délivrance d'une autorisation de sécurité et pour autant que l'intéressé ait accompli une période de service ininterrompue auprès de la Commission européenne ou d'une autre institution, organe ou agence de l'Union et qu'il ait toujours besoin d'avoir accès aux ICUE, l'autorisation de sécurité pour l'accès aux ICUE est réexaminée en vue de son renouvellement, généralement tous les cinq ans à compter de la date de notification des conclusions de la dernière enquête de sécurité sur laquelle elle était fondée.
17. L'autorité de sécurité de la Commission peut prolonger la validité de l'autorisation de sécurité existante pour une période de douze mois au maximum, pour autant que l'ANS compétente ou une autre autorité nationale compétente n'ait reçu aucun renseignement défavorable dans un délai de deux mois à compter de la date de transmission de la demande de renouvellement et du questionnaire d'habilitation de sécurité correspondant. Si, à la fin de cette période de douze mois, l'ANS compétente ou une autre autorité nationale compétente n'a pas notifié son avis à l'autorité de sécurité de la Commission, l'intéressé est affecté à des fonctions qui ne nécessitent pas d'autorisation de sécurité.
Article 12
Réunions d'information sur les autorisations de sécurité
1. Après avoir participé à la réunion d'information sur les autorisations de sécurité organisée par l'autorité de sécurité de la Commission, toutes les personnes auxquelles a été délivrée une autorisation de sécurité reconnaissent par écrit qu'elles sont conscientes de leurs obligations en matière de protection des ICUE et des conséquences qui pourraient résulter si des ICUE devaient être compromises. L'autorité de sécurité de la Commission tient un registre de ces déclarations écrites.
2. Toutes les personnes autorisées à avoir accès aux ICUE ou tenues de les traiter sont averties dans un premier temps et périodiquement informées par la suite des menaces pesant sur la sécurité, et elles doivent rendre compte immédiatement à l'autorité de sécurité de la Commission de toute démarche ou activité qu'elles jugent suspecte ou inhabituelle.
3. Toutes les personnes qui cessent d'exercer des fonctions nécessitant un accès aux ICUE sont informées, et le cas échéant reconnaissent par écrit, qu'elles ont l'obligation de continuer à protéger les ICUE.
Article 13
Autorisations de sécurité temporaires
1. Dans des circonstances exceptionnelles, lorsque cela est dûment justifié dans l'intérêt du service et en attendant l'achèvement de l'enquête de sécurité complète, l'autorité de sécurité de la Commission peut, après avoir consulté l'ANS de l'État membre dont l'intéressé est ressortissant et sous réserve des résultats des vérifications préliminaires effectuées pour s'assurer de l'absence d'informations défavorables pertinentes, accorder à titre temporaire l'autorisation d'accéder à des ICUE pour une fonction déterminée, sans préjudice des dispositions concernant le renouvellement des habilitations de sécurité. Ces autorisations temporaires d'accès aux ICUE sont valables pour une période non renouvelable ne dépassant pas six mois et ne donnent pas accès aux informations classifiées TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Après avoir été informées conformément à l'article 12, paragraphe 1, toutes les personnes auxquelles a été délivrée une autorisation temporaire reconnaissent par écrit qu'elles sont conscientes de leurs obligations en matière de protection des ICUE et des conséquences qui pourraient résulter si des ICUE devaient être compromises. L'autorité de sécurité de la Commission tient un registre de ces déclarations écrites.
Article 14
Participation à des réunions classifiées organisées par la Commission
1. Les services de la Commission chargés d'organisation des réunions lors desquelles des informations classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur sont traitées informent, par l'intermédiaire de leur responsable local de la sécurité ou de l'organisateur de la réunion, l'autorité de sécurité de la Commission suffisamment à l'avance des dates, heures, lieux et participants à ces réunions.
2. Sous réserve des dispositions de l'article 11, paragraphe 13, les personnes désignées pour participer à des réunions organisées par la Commission lors desquelles des informations classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur sont traitées, ne peuvent le faire qu'après confirmation de leur situation au regard de l'habilitation ou de l'autorisation de sécurité. L'accès à ces réunions classifiées est refusé aux personnes pour lesquelles l'autorité de sécurité de la Commission n'a vu aucun CHSP ni autre preuve d'habilitation de sécurité, ainsi qu'aux participants de la Commission qui ne détiennent pas d'autorisation de sécurité.
3. Avant d'organiser une réunion classifiée, l'organisateur responsable de la réunion ou le responsable local de la sécurité du service de la Commission organisateur de la réunion demande aux participants extérieurs de fournir à l'autorité de sécurité de la Commission un CHSP ou une autre preuve d'habilitation de sécurité. L'autorité de sécurité de la Commission informe le responsable local de la sécurité ou l'organisateur de la réunion de tout CHSP ou autre preuve de HSP qu'elle reçoit. Le cas échéant, il peut être fait usage d'une liste de noms récapitulative mentionnant les preuves d'habilitation de sécurité voulues.
4. Lorsque l'autorité de sécurité de la Commission est informée par les autorités compétentes qu'une HSP a été retirée à une personne dont les fonctions requièrent la participation à des réunions organisées par la Commission, l'autorité de sécurité de la Commission en informe le responsable local de la sécurité du service de la Commission chargé d'organiser la réunion.
Article 15
Accès potentiel aux ICUE
Les courriers, les gardes et les escortes doivent disposer d'une autorisation de sécurité du niveau correspondant ou faire l'objet d'une enquête appropriée conformément aux dispositions législatives et réglementaires nationales, et être informés des procédures de sécurité applicables à la protection des ICUE ainsi que des obligations qui leur incombent en matière de protection des informations de cette nature qui leur sont confiées.
CHAPITRE 3
MESURES DE SÉCURITÉ PHYSIQUE VISANT À PROTÉGER LES INFORMATIONS CLASSIFIÉES
Article 16
Principes de base
1. Les mesures de sécurité physique sont destinées à faire obstacle à toute intrusion par la ruse ou par la force, à avoir un effet dissuasif, à empêcher et détecter les actes non autorisés et permettre d'établir une distinction entre les membres du personnel au regard de l'accès aux ICUE conformément au principe du besoin d'en connaître. Ces mesures sont déterminées sur la base d'une procédure de gestion des risques, conformément à la présente décision et à ses modalités d'application.
2. Plus précisément, les mesures de sécurité physique sont destinées à prévenir l'accès non autorisé aux ICUE en:
a)
garantissant que les ICUE sont correctement traitées et stockées;
b)
permettant d'établir une distinction entre les membres du personnel au regard de l'accès aux ICUE sur la base de leur besoin d'en connaître et, le cas échéant, de leur autorisation de sécurité;
c)
ayant un effet dissuasif, en empêchant et en détectant les actes non autorisés; et
d)
en empêchant ou en retardant toute intrusion par la ruse ou par la force.
3. Les mesures physiques de sécurité sont mises en place pour tous les locaux, bâtiments, bureaux, salles et autres zones dans lesquels des ICUE sont traitées ou stockées, y compris les zones où se trouvent les systèmes d'information et de communication visés au chapitre 5.
4. Des zones où sont stockées des ICUE CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur sont créées en tant que zones sécurisées conformément au présent chapitre et agréées par l'autorité d'homologation de sécurité de la Commission.
5. Seuls des équipements ou des dispositifs agréés par l'autorité de sécurité de la Commission sont utilisés pour protéger les ICUE CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur.
Article 17
Règles et mesures en matière de sécurité physique
1. Les mesures de sécurité physique sont choisies en fonction d'une évaluation de la menace réalisée par l'autorité de sécurité de la Commission, le cas échéant en concertation avec d'autres services de la Commission, d'autres institutions, agences ou organes de l'Union et/ou les autorités compétentes des États membres. La Commission applique une procédure de gestion du risque pour protéger les ICUE dans ses locaux afin de garantir un niveau de protection physique qui soit proportionné au risque évalué. La procédure de gestion des risques tient compte de tous les facteurs pertinents, et notamment:
a)
du niveau de classification des ICUE;
b)
de la forme et du volume des ICUE, sachant que l'application de mesures de protection plus strictes pourrait être requise pour des volumes importants ou en cas de compilation d'ICUE;
c)
de l'environnement et de la structure des bâtiments ou des zones où se trouvent des ICUE; et
d)
de l'évaluation de la menace que constituent les services de renseignement prenant pour cible l'Union, ses institutions, organes ou agences ou les États membres, ainsi que les actes de sabotage, le terrorisme et les activités subversives ou les autres activités criminelles.
2. En appliquant la notion de défense en profondeur, l'autorité de sécurité de la Commission détermine la bonne combinaison de mesures de sécurité physique qu'il convient de mettre en œuvre. À cet effet, l'autorité de sécurité de la Commission élabore des normes et des critères minimaux établis dans les modalités d'application.
3. L'autorité de sécurité de la Commission est autorisée à mener des fouilles aux entrées et aux sorties afin d'avoir un effet dissuasif quant à l'introduction non autorisée de matériel dans des locaux ou des bâtiments ou au retrait non autorisé de toute ICUE des lieux précités.
4. Lorsque des ICUE risquent d'être vues, même accidentellement, les services de la Commission concernés prennent les mesures appropriées, définies par l'autorité de sécurité de la Commission, pour parer à ce risque.
5. Pour les nouveaux établissements, les règles en matière de sécurité physique et leurs spécifications fonctionnelles doivent être définies avec le consentement de l'autorité de sécurité de la Commission lors de la planification et de la conception des établissements. Pour les établissements existants, les règles en matière de sécurité physique doivent être appliquées conformément aux normes et critères minimaux définis dans les modalités d'application.
Article 18
Équipement destiné à la protection physique des ICUE
1. Deux types de zones physiquement protégées sont créés en vue de la protection physique des ICUE:
a)
les zones administratives; et
b)
les zones sécurisées (dont les zones sécurisées du point de vue technique).
2. Il appartient à l'autorité d'homologation de sécurité de la Commission d'établir qu'une zone répond aux conditions requises pour être désignée comme zone administrative, zone sécurisée ou zone sécurisée du point de vue technique.
3. Pour les zones administratives:
a)
un périmètre défini est établi de façon visible afin de permettre le contrôle des personnes et, dans la mesure du possible, des véhicules;
b)
ne peuvent y pénétrer sans escorte que les personnes dûment autorisées par l'autorité de sécurité de la Commission ou toute autre autorité compétente; et
c)
toutes les autres personnes sont escortées en permanence ou font l'objet de contrôles équivalents.
4. Pour les zones sécurisées:
a)
un périmètre défini et protégé est établi de façon visible et toutes les entrées et sorties sont contrôlées par un système de laissez-passer ou d'identification individuelle;
b)
ne peuvent y pénétrer sans escorte que les personnes habilitées et expressément autorisées à y entrer sur la base de leur besoin d'en connaître; et
c)
toutes les autres personnes sont escortées en permanence ou font l'objet de contrôles équivalents.
5. Lorsque le fait de pénétrer dans une zone sécurisée équivaut en pratique à un accès direct aux informations classifiées qu'elle renferme, les règles supplémentaires suivantes sont d'application:
a)
le niveau de classification le plus élevé qui s'applique aux informations conservées habituellement dans la zone doit être clairement indiqué;
b)
tous les visiteurs doivent disposer d'une autorisation spécifique pour pénétrer dans la zone, sont escortés en permanence et disposent de l'habilitation de sécurité correspondante, sauf si des mesures sont prises pour empêcher l'accès aux ICUE.
6. Les zones sécurisées qui sont protégées contre les écoutes sont qualifiées de zones sécurisées du point de vue technique. Les règles supplémentaires suivantes sont applicables:
a)
ces zones sont équipées d'un système de détection des intrusions (SDI), verrouillées lorsqu'elles ne sont pas occupées et gardées lorsqu'elles sont occupées. Toutes les clés sont gérées conformément à l'article 20;
b)
toutes les personnes et tous les matériels entrant dans ces zones sont contrôlés;
c)
ces zones doivent faire l'objet, à intervalles réguliers, d'inspections physiques et/ou techniques par l'autorité de sécurité de la Commission. Ces inspections doivent également être effectuées après une entrée non autorisée, réelle ou présumée; et
d)
ces zones ne sont pas équipées de lignes de communication, de téléphones ou d'autres dispositifs de communication ou matériels électriques ou électroniques qui ne sont pas autorisés.
7. Nonobstant le paragraphe 6, point d), avant d'être utilisé dans des zones dans lesquelles sont organisées des réunions ou sont exécutées des tâches mettant en jeu des informations classifiées SECRET UE/EU SECRET et d'un niveau de classification supérieur, et lorsque la menace pesant sur des ICUE est jugée élevée, tout dispositif de communication et tout matériel électrique ou électronique est d'abord examiné par l'autorité de sécurité de la Commission pour vérifier qu'aucune information intelligible ne peut être transmise par inadvertance ou de manière illicite par ces équipements en dehors du périmètre de la zone sécurisée.
8. Les zones sécurisées qui ne sont pas occupées vingt-quatre heures sur vingt-quatre par le personnel de service sont, au besoin, inspectées après les heures normales de travail et à intervalles aléatoires en dehors de ces heures, sauf si un SDI a été installé.
9. Des zones sécurisées et des zones sécurisées du point de vue technique peuvent être temporairement établies dans une zone administrative en vue de la tenue d'une réunion classifiée ou à toute autre fin similaire.
10. Le responsable local de la sécurité du service de la Commission concerné établit des procédures d'exploitation de sécurité (SecOP) pour chaque zone sécurisée dont il a la charge, qui précisent, conformément aux dispositions de la présente décision et de ses modalités d'application:
a)
le niveau de classification des ICUE traitées ou stockées dans la zone;
b)
les mesures de surveillance et de protection qu'il convient de mettre en place;
c)
les personnes autorisées à pénétrer dans la zone sans escorte en raison de leur besoin d'en connaître et en fonction de leur autorisation de sécurité;
d)
le cas échéant, les procédures applicables aux escortes ou à la protection des ICUE lorsque d'autres personnes sont autorisées à pénétrer dans la zone;
e)
les autres mesures et procédures applicables.
11. Les chambres fortes sont installées dans des zones sécurisées. Les murs, les planchers, les plafonds, les fenêtres et les portes verrouillables sont approuvés par l'autorité de sécurité de la Commission et offrent une protection équivalente à celle d'un meuble de sécurité approuvé pour le stockage d'ICUE du même niveau de classification.
Article 19
Mesures de protection physiques applicables au traitement et au stockage des ICUE
1. Les ICUE RESTREINT UE/EU RESTRICTED peuvent être traitées:
a)
dans une zone sécurisée;
b)
dans une zone administrative à condition que les personnes non autorisées ne puissent avoir accès aux ICUE; ou
c)
en dehors d'une zone sécurisée ou d'une zone administrative à condition que le détenteur les transporte conformément à l'article 31 et se soit engagé à se conformer aux mesures compensatoires prévues dans les modalités d'application pour empêcher que des personnes non autorisées aient accès aux ICUE.
2. Les ICUE RESTREINT UE/EU RESTRICTED sont stockées dans un meuble de bureau adapté et fermé dans une zone administrative ou dans une zone sécurisée. Ces informations peuvent être temporairement stockées en dehors d'une zone administrative ou d'une zone sécurisée à condition que le détenteur se soit engagé à se conformer aux mesures compensatoires prévues dans les modalités d'application.
3. Les ICUE CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou SECRET UE/EU SECRET peuvent être traitées:
a)
dans une zone sécurisée;
b)
dans une zone administrative à condition que les personnes non autorisées ne puissent avoir accès aux ICUE; ou
c)
en dehors d'une zone sécurisée ou d'une zone administrative à condition que le détenteur:
i)
se soit engagé à se conformer aux mesures compensatoires prévues dans les modalités d'application pour empêcher que des personnes non autorisées aient accès aux ICUE;
ii)
exerce en personne un contrôle permanent sur les ICUE; et
iii)
si les documents sont sous forme papier, qu'il en ait informé le bureau d'ordre compétent.
4. Les ICUE classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL et SECRET UE/EU SECRET sont stockées dans une zone sécurisée, dans un meuble de sécurité ou une chambre forte.
5. Les ICUE classifiées TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET sont traitées dans une zone sécurisée, mise en place et entretenue par l'autorité de sécurité de la Commission, et agréée à ce niveau de classification par l'autorité d'homologation de sécurité de la Commission.
6. Les ICUE classifiées TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET sont stockées dans une zone sécurisée, agréée à ce niveau de classification par l'autorité d'homologation de sécurité de la Commission, selon l'une des modalités suivantes:
a)
dans un meuble de sécurité conformément aux dispositions de l'article 18, moyennant un ou plusieurs des contrôles supplémentaires suivants:
(1)
protection ou vérification en permanence par un membre habilité du personnel de sécurité ou du personnel de service;
(2)
un système de détection des intrusions approuvé auquel on associe du personnel de sécurité prêt à intervenir en cas d'incident;
ou
b)
dans une chambre forte équipée d'un système de détection des intrusions à laquelle on associe du personnel de sécurité prêt à intervenir en cas d'incident.
Article 20
Contrôle des clés et combinaisons utilisées pour la protection des ICUE
1. Des procédures de gestion des clés et des combinaisons pour les bureaux, les salles, les chambres fortes et les meubles de sécurité sont définies dans les modalités d'application conformément à l'article 60 ci-après. Ces procédures sont destinées à empêcher un accès non autorisé.
2. Les combinaisons doivent être mémorisées par le plus petit nombre possible de personnes qui ont besoin de les connaître. Les combinaisons des meubles de sécurité et des chambres fortes servant au stockage d'ICUE doivent être changées:
a)
à la réception d'un nouveau meuble;
b)
lors de tout changement du personnel connaissant la combinaison;
c)
en cas de compromission, réelle ou présumée;
d)
lorsqu'une serrure a fait l'objet d'un entretien ou d'une réparation; et
e)
au moins tous les douze mois.
CHAPITRE 4
GESTION DES INFORMATIONS CLASSIFIÉES DE L'UNION EUROPÉENNE
Article 21
Principes de base
1. Tous les documents d'ICUE doivent être gérés conformément à la politique de la Commission en matière de gestion des documents et doivent donc être répertoriés, enregistrés, conservés puis éliminés, soumis à un échantillonnage ou transférés aux archives historiques conformément à la liste commune de conservation des dossiers au niveau de la Commission européenne.
2. Les informations classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur sont enregistrées à des fins de sécurité avant leur diffusion et lors de leur réception. Les informations classifiées TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET sont enregistrées dans des bureaux d'ordre désignés.
3. Un système de bureaux d'ordre pour les ICUE est mis en place au sein de la Commission conformément aux dispositions de l'article 27.
4. Les services et les locaux de la Commission dans lesquels les ICUE sont traitées ou stockées font l'objet d'une inspection régulière par l'autorité de sécurité de la Commission.
5. En dehors des zones physiquement protégées, les ICUE sont transmises entre les services et les locaux selon les modalités suivantes:
a)
en règle générale, les ICUE sont transmises par voie électronique protégée par des produits cryptographiques agréés conformément au chapitre 5;
b)
si la voie visée au point a) n'est pas utilisée, les ICUE sont transportées:
i)
soit sur des supports électroniques (par exemple clé USB, CD, disque dur) protégés par des produits cryptographiques agréés conformément au chapitre 5;
ii)
soit, dans tous les autres cas, de la manière prescrite dans les modalités d'application.
Article 22
Classifications et marquages
1. Les informations sont classifiées dans les cas où elles doivent être protégées compte tenu de leur confidentialité, conformément à l'article 3, paragraphe 1.
2. L'autorité d'origine des ICUE est chargée de déterminer le niveau de classification de sécurité, conformément aux modalités d'application, normes et lignes directrices applicables en matière de classification, et de la diffusion initiale des informations.
3. Le niveau de classification des ICUE est fixé conformément à l'article 3, paragraphe 2, et aux modalités d'application correspondantes.
4. La classification de sécurité est clairement et correctement indiquée, indépendamment de la forme sous laquelle se présentent les ICUE: format papier, forme orale, électronique ou autre.
5. Les différentes parties d'un document donné (pages, paragraphes, sections, annexes, appendices et pièces jointes) peuvent nécessiter une classification différente et doivent alors porter le marquage afférent, y compris lorsqu'elles sont stockées sous forme électronique.
6. Le niveau général de classification d'un document ou d'un dossier est au moins aussi élevé que celui de sa partie portant la classification la plus élevée. Lorsqu'il rassemble des informations provenant de plusieurs sources, le document final est examiné pour en fixer le niveau général de classification de sécurité car il peut requérir un niveau de classification supérieur à celui de chacune des parties qui le composent.
7. Dans la mesure du possible, les documents dont toutes les parties n'ont pas le même niveau de classification sont structurés de manière que les parties ayant des niveaux de classification différents puissent au besoin être aisément identifiées et séparées des autres.
8. Les lettres ou notes d'envoi accompagnant des pièces jointes portent le plus haut niveau de classification attribué à ces dernières. L'autorité d'origine indique clairement leur niveau de classification lorsqu'elles sont séparées de leurs pièces jointes, au moyen d'un marquage approprié, par exemple:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Sans pièce(s) jointe(s) RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Article 23
Marquages
Outre l'un des marquages de classification de sécurité prévus à l'article 3, paragraphe 2, les ICUE peuvent porter des marquages complémentaires, tels que:
a)
un identifiant désignant l'autorité d'origine;
b)
des marquages restrictifs, des mots-codes ou des acronymes utilisés pour préciser le domaine d'activité sur lequel porte le document ou pour indiquer une diffusion particulière en fonction du besoin d'en connaître ou des restrictions d'utilisation;
c)
des marquages relatifs à la communicabilité;
d)
le cas échéant, la date ou l'événement particulier à partir desquels elles peuvent être déclassées ou déclassifiées.
Article 24
Abréviations indiquant la classification
1. Des abréviations uniformisées indiquant la classification peuvent être utilisées pour préciser le niveau de classification des différents paragraphes d'un texte. Les abréviations ne remplacent pas la mention de la classification en toutes lettres.
2. Les abréviations uniformisées ci-après peuvent être utilisées dans les documents classifiés de l'Union européenne pour indiquer le niveau de classification de sections ou blocs de texte de moins d'une page:
TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Article 25
Création d'ICUE
1. Lors de la création de documents classifiés de l'Union européenne:
a)
sur chaque page figure un marquage indiquant clairement le niveau de classification;
b)
chaque page est numérotée;
c)
le document porte un numéro d'enregistrement et un sujet qui n'est pas lui-même une information classifiée, sauf s'il s'est vu apposer un marquage à ce titre;
d)
le document est daté;
e)
les documents classifiés SECRET UE/EU SECRET ou d'un niveau de classification supérieur portent un numéro d'exemplaire sur chaque page dès lors qu'ils doivent être diffusés en plusieurs exemplaires.
2. Lorsqu'il n'est pas possible d'appliquer le paragraphe 1 à des ICUE, d'autres mesures appropriées sont prises conformément aux modalités d'application.
Article 26
Déclassement et déclassification des ICUE
1. Au moment de la création du document classifié, l'autorité d'origine indique, si possible, si les ICUE qui y figurent peuvent ou non être déclassées ou déclassifiées à une date donnée ou après un événement spécifique.
2. Chaque service de la Commission réexamine régulièrement les ICUE dont il est l'autorité d'origine pour déterminer si leur niveau de classification est toujours d'application. Un système pour réexaminer au moins une fois tous les cinq ans le niveau de classification des ICUE enregistrées dont la Commission est l'auteur est instauré conformément aux modalités d'application. Un tel réexamen n'est pas nécessaire lorsque l'autorité d'origine a indiqué dès le départ que les informations seraient automatiquement déclassées ou déclassifiées et que celles-ci se sont vu apposer les marquages correspondants.
3. Les informations classifiées RESTREINT UE/EU RESTRICTED dont la Commission est l'auteur sont considérées comme étant automatiquement déclassifiées à l'issue d'une période de trente ans, conformément au règlement (CEE, Euratom) no 354/83 du Conseil modifié par le règlement (CE, Euratom) no 1700/2003 du Conseil (10).
Article 27
Bureaux d'ordre pour les ICUE au sein de la Commission
1. Sans préjudice de l'article 52, paragraphe 5 ci-après, dans chaque service de la Commission où des ICUE de niveau CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL et SECRET UE/EU SECRET sont traitées ou stockées, on détermine un bureau d'ordre local compétent chargé de veiller à ce que les ICUE soient traitées conformément à la présente décision.
2. Le bureau d'ordre géré par le secrétariat général représente le bureau d'ordre central pour les ICUE. Il constitue:
-
le bureau d'ordre local pour le secrétariat général de la Commission;
-
le bureau d'ordre pour les cabinets privés des membres de la Commission, sauf s'ils disposent d'un bureau d'ordre local désigné pour les ICUE;
-
le bureau d'ordre pour les directions générales ou les services qui n'ont pas de bureau d'ordre local pour les ICUE;
-
le principal point d'entrée et de sortie pour toutes les informations classifiées RESTREINT UE/EU RESTRICTED et d'un niveau de classification supérieur jusqu'à SECRET UE/EU SECRET inclus, échangées entre la Commission et ses services et des pays tiers et organisations internationales, ainsi que, si des dispositions spécifiques le prévoient, pour d'autres institutions, agences et organes de l'Union européenne.
3. Au sein de la Commission, un bureau d'ordre est désigné par l'autorité de sécurité de la Commission pour faire fonction d'autorité centrale de réception et de diffusion des informations classifiées TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET. S'il y a lieu, les bureaux d'ordre subordonnés peuvent être désignés pour traiter ces informations à des fins d'enregistrement.
4. Ces bureaux d'ordre subordonnés ne peuvent transmettre de documents TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET directement à d'autres bureaux d'ordre subordonnés rattachés au même bureau d'ordre TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET central sans l'autorisation expresse et écrite de ce dernier, ni à des bureaux d'ordre extérieurs.
5. Les bureaux d'ordre pour les ICUE sont conçus comme des zones sécurisées telles que définies au chapitre 3 et agréées par l'autorité d'homologation de sécurité de la Commission (AHS).
Article 28
Agent contrôleur
1. Chaque bureau d'ordre pour les ICUE est géré par un agent contrôleur (RCO).
2. L'agent contrôleur dispose d'une habilitation de sécurité appropriée.
3. L'agent contrôleur est placé sous la supervision du responsable local de la sécurité au sein du service de la Commission pour ce qui concerne l'application des dispositions relatives à la manipulation des ICUE et la mise en œuvre des règles, normes et lignes directrices correspondantes en matière de sécurité.
4. Dans le cadre de ses responsabilités de gestion du bureau d'ordre pour les ICUE auquel il est affecté, l'agent contrôleur exécute les tâches générales suivantes conformément à la présente décision et aux modalités d'application, normes et lignes directrices correspondantes:
-
gestion des opérations relatives à l'enregistrement, la conservation, la reproduction, la traduction, la transmission, l'expédition et la destruction des ICUE ou leur transfert au service des archives historiques;
-
vérification périodique de la nécessité de maintenir la classification de ces informations;
-
exécution de toute autre tâche en relation avec la protection des ICUE définie dans les modalités d'application.
Article 29
Enregistrement des ICUE à des fins de sécurité
1. Aux fins de la présente décision, on entend par enregistrement à des fins de sécurité (ci-après dénommé «enregistrement») l'application de procédures permettant de garder la trace du cycle de vie des ICUE, y compris de leur diffusion.
2. Tout élément d'information ou matériel classifié CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL et d'un niveau de classification supérieur est enregistré par un bureau d'ordre déterminé à chaque fois qu'il est réceptionné ou expédié par une entité structurée.
3. Lorsque les ICUE sont traitées ou stockées à l'aide d'un système d'information et de communication (SIC), les procédures d'enregistrement peuvent être mises en œuvre au moyen de processus intervenant au sein du SIC même.
4. Les modalités d'application contiennent des dispositions plus détaillées concernant l'enregistrement des ICUE à des fins de sécurité.
Article 30
Duplication et traduction des documents classifiés de l'Union européenne
1. Les documents classifiés TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET ne doivent pas être dupliqués ou traduits sans le consentement écrit préalable de l'autorité d'origine.
2. Lorsque l'autorité d'origine de documents classifiés SECRET UE/EU SECRET et d'un niveau de classification inférieur n'a pas imposé de restrictions à leur duplication ou à leur traduction, lesdits documents peuvent être dupliqués ou traduits sur instruction du détenteur.
3. Les mesures de sécurité applicables au document original le sont aussi à ses copies et à ses traductions.
Article 31
Transport des ICUE
1. Les ICUE sont transportées de manière à les protéger contre toute divulgation non autorisée durant le transport.
2. Le transport des ICUE est soumis à des mesures de protection:
-
en adéquation avec le niveau de classification des ICUE transportées;
-
adaptées aux conditions spécifiques de leur transport, notamment selon que les ICUE sont transportées:
-
à l'intérieur d'un même bâtiment de la Commission ou d'un groupe autonome de bâtiments de la Commission,
-
entre des bâtiments de la Commission situés dans un même État membre,
-
à l'intérieur de l'Union,
-
de l'Union vers le territoire d'un État tiers; et
-
adaptées à la nature et la forme des ICUE concernées.
3. Ces mesures de protection sont indiquées en détail dans les modalités d'application ou, dans le cas de projets et programmes visés à l'article 42, en tant que partie intégrante des instructions de sécurité relatives à un programme ou un projet (ISP).
4. Les modalités d'application ou les ISP incluent des dispositions en rapport avec le niveau de classification des ICUE concernant:
-
le mode de transport, à savoir transport par porteur, courrier diplomatique ou militaire, services postaux ou services de courrier commercial;
-
l'emballage des ICUE;
-
les contre-mesures techniques pour les ICUE transportées sur support électronique;
-
toute autre mesure de nature procédurale, physique ou électronique;
-
les procédures d'enregistrement;
-
l'emploi de personnel disposant d'autorisations de sécurité.
5. Lorsque les ICUE sont transportées par des supports électroniques, et nonobstant l'article 21, paragraphe 5, les mesures de protection énoncées dans les modalités d'application correspondantes peuvent être complétées par des contre-mesures techniques appropriées approuvées par l'autorité de sécurité de la Commission, de façon à réduire au minimum le risque de perte ou de compromission.
Article 32
Destruction des ICUE
1. Les documents classifiés de l'Union européenne qui ne sont plus nécessaires peuvent être détruits, compte tenu des règlements relatifs aux archives et des règles et règlements de la Commission relatifs à la gestion et à l'archivage des documents, en particulier la liste commune de conservation des dossiers au niveau de la Commission européenne.
2. Les ICUE de niveau CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL et d'un niveau de classification supérieur sont détruites par l'agent contrôleur du bureau d'ordre compétent sur instruction du détenteur ou d'une autorité compétente. L'agent contrôleur actualise en conséquence les cahiers d'enregistrement et les autres informations relatives aux enregistrements.
3. La destruction de documents classifiés SECRET UE/EU SECRET ou TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET est effectuée par l'agent contrôleur en présence d'un témoin justifiant de l'habilitation de sécurité correspondant au moins au niveau de classification du document à détruire.
4. L'agent du bureau d'ordre et le témoin, lorsque la présence de ce dernier est requise, signent un procès-verbal de destruction qui est rempli dans le bureau d'ordre. L'agent contrôleur du bureau d'ordre compétent conserve les procès-verbaux de destruction des documents TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET pendant dix ans au minimum, et ceux des documents CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL et SECRET UE/EU SECRET pendant cinq ans au minimum.
5. Les documents classifiés, y compris ceux dont la classification est RESTREINT UE/EU RESTRICTED, sont détruits par des méthodes définies dans les modalités d'application et répondant aux normes UE applicables ou à des normes équivalentes.
6. La destruction des supports de données informatiques utilisés pour les ICUE s'effectue conformément aux procédures définies dans les modalités d'application.
Article 33
Destruction des ICUE en cas d'urgence
1. Les services de la Commission qui détiennent des ICUE établissent des plans tenant compte des conditions locales pour assurer la sauvegarde en temps de crise des matériels classifiés de l'Union européenne, y compris si nécessaire des plans de destruction et d'évacuation en cas d'urgence. Ils émettent les consignes qu'ils jugent appropriées pour éviter que des ICUE ne tombent entre les mains de personnes non autorisées.
2. Les dispositions prises pour la sauvegarde et/ou la destruction en temps de crise des matériels CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL et SECRET UE/EU SECRET ne doivent en aucun cas nuire à la sauvegarde ni à la destruction des matériels TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, et notamment des matériels de chiffrement, dont la prise en charge doit avoir la priorité sur toutes les autres tâches.
3. En cas d'urgence, s'il existe un risque imminent de divulgation non autorisée, les ICUE sont détruites par le détenteur de manière à ce qu'elles ne puissent pas être reconstituées en tout ou en partie. L'autorité d'origine et le bureau d'ordre d'origine sont informés de la destruction en urgence d'ICUE enregistrées.
4. Les modalités d'application contiennent des dispositions plus détaillées concernant la destruction des ICUE.
CHAPITRE 5
PROTECTION DES INFORMATIONS CLASSIFIÉES DE L'UNION EUROPÉENNE DANS LES SYSTÈMES D'INFORMATION ET DE COMMUNICATION (SIC)
Article 34
Principes d'assurance de l'information
1. Par «assurance de l'information (AI) dans le domaine des systèmes d'information et de communication», on entend la certitude que ces systèmes protégeront les informations qu'ils traitent et fonctionneront comme ils le doivent, quand ils le doivent, sous le contrôle d'utilisateurs légitimes.
2. Une assurance de l'information efficace garantit des niveaux appropriés de:
Authenticité
:
garantie que l'information est véridique et émane de sources dignes de foi;
Disponibilité
:
caractéristique de l'information selon laquelle elle est accessible et utilisable, à la demande d'une entité autorisée;
Confidentialité
:
propriété selon laquelle les informations ne sont pas divulguées à des personnes ou à des entités non autorisées et l'accès à ces informations n'est pas accordé à des processus non autorisés;
Intégrité
:
propriété consistant à préserver l'exactitude et le caractère complet des informations et éléments;
Non-répudiation
:
la possibilité de prouver qu'une action ou un événement a eu lieu, de sorte qu'il ne peut être contesté par la suite.
3. L'AI est fondée sur un processus de gestion des risques.
Article 35
Définitions
Aux fins du présent chapitre, les définitions suivantes sont applicables:
a)
par «homologation», on entend l'agrément formel d'un système d'information et de communication par l'autorité d'homologation de sécurité (AHS) autorisant son emploi pour traiter des ICUE dans son environnement opérationnel, après la validation formelle du plan de sécurité et la mise en œuvre adéquate de celui-ci;
b)
par «processus d'homologation», on entend les étapes et tâches requises avant d'obtenir l'agrément de l'autorité d'homologation de sécurité. Ces étapes et tâches sont définies dans une norme de processus d'homologation;
c)
on entend par «système d'information et de communication» (SIC) tout système permettant le traitement d'informations sous forme électronique. Un système d'information et de communication comprend l'ensemble des moyens nécessaires pour le faire fonctionner, y compris l'infrastructure, l'organisation, le personnel et les ressources d'information;
d)
on entend par «risque résiduel» le risque qui subsiste après que des mesures de sécurité ont été mises en œuvre, étant entendu qu'il est impossible de contrer toutes les menaces et d'éliminer toutes les vulnérabilités;
e)
on entend par «risque» la possibilité qu'une menace donnée se concrétise en tirant parti des vulnérabilités internes et externes d'une organisation ou d'un des systèmes qu'elle utilise et cause ainsi un préjudice à l'organisation ou à ses ressources matérielles ou immatérielles. Il se mesure en tenant compte à la fois de la probabilité de voir se concrétiser des menaces et de l'impact de celles-ci;
f)
l'«acceptation des risques» consiste à décider d'accepter qu'un risque résiduel subsiste au terme du traitement des risques;
g)
l'«évaluation des risques» consiste à déterminer les menaces et les vulnérabilités et à procéder à l'analyse des risques correspondants, c'est-à-dire à examiner leur probabilité et leur impact;
h)
la «communication des risques» consiste à sensibiliser la communauté des utilisateurs du SIC aux risques, à informer les autorités d'homologation de ces risques et à faire rapport à leur sujet aux autorités responsables de l'exploitation;
i)
le «traitement des risques» consiste à atténuer, à éliminer, à réduire (par un ensemble approprié de mesures sur le plan technique, physique ou au niveau de l'organisation ou des procédures), à transférer ou à surveiller les risques.
Article 36
SIC traitant des ICUE
1. Les SIC traitent des ICUE dans le respect de la notion d'AI.
2. Pour les SIC traitant des ICUE, le respect de la politique de sécurité des systèmes d'information de la Commission, telle qu'énoncée dans la décision C(2006)3602 (11) de la Commission, implique:
a)
l'application de la méthode «planifier-déployer-contrôler-agir» pour la mise en œuvre de la politique de sécurité des systèmes d'information tout au long du cycle de vie du système d'information;
b)
la détermination des besoins de sécurité au moyen d'une évaluation d'impact sur l'activité;
c)
la réalisation d'une classification formelle des éléments pour le système d'information et les données qu'il contient;
d)
la mise en œuvre de toutes les mesures de sécurité obligatoires définies par la politique de sécurité des systèmes d'information;
e)
l'application d'un processus de gestion des risques, composé des étapes suivantes: identification des menaces et des vulnérabilités, évaluation des risques, traitement des risques, acceptation des risques et communication des risques;
f)
la définition d'un plan de sécurité, incluant la politique de sécurité et les procédures d'exploitation de sécurité, ainsi que sa mise en œuvre, sa vérification et sa révision.
3. L'ensemble du personnel participant à l'élaboration, au développement, aux essais, au fonctionnement, à la gestion ou à l'utilisation des SIC traitant des ICUE notifie à l'AHS toutes les faiblesses en matière de sécurité, les incidents, les infractions à la sécurité ou les compromissions potentiels susceptibles d'avoir un impact sur la protection du SIC et/ou des ICUE qu'il contient.
4. Lorsque la protection des ICUE est assurée par des produits cryptographiques, ces produits doivent être approuvés comme suit:
a)
la préférence est donnée aux produits agréés par le Conseil ou par le secrétaire général du Conseil en sa qualité d'autorité d'agrément cryptographique du Conseil, sur recommandation du groupe d'experts sécurité de la Commission;
b)
lorsque des motifs opérationnels particuliers le justifient, l'autorité d'agrément cryptographique de la Commission (AAC) peut, sur recommandation du groupe d'experts sécurité de la Commission, ne pas respecter les exigences prévues au point a) et délivrer un agrément à titre provisoire pour une période spécifique.
5. Lors de la transmission, du traitement et du stockage des ICUE par voie électronique, des produits cryptographiques qui ont fait l'objet d'un agrément sont utilisés. Nonobstant cette exigence, des procédures spécifiques peuvent être appliquées en cas d'urgence ou dans le cadre de configurations techniques spécifiques après agrément de l'AAC.
6. Des mesures de sécurité sont mises en œuvre afin de protéger les SIC traitant des informations classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou d'un niveau de classification supérieur contre la compromission de ces informations par des émissions électromagnétiques non intentionnelles («mesures de sécurité TEMPEST»). Ces mesures de sécurité sont proportionnées au risque d'exploitation et au niveau de classification des informations.
7. L'autorité de sécurité de la Commission exerce les fonctions suivantes:
-
autorité chargée de l'AI (AAI);
-
autorité d'homologation de sécurité (AHS);
-
autorité TEMPEST (AT);
-
autorité d'agrément cryptographique (AAC);
-
autorité chargée de la distribution cryptographique (ADC).
8. Pour chaque système, l'autorité de sécurité de la Commission désigne une autorité opérationnelle chargée de l'AI.
9. Les responsabilités des fonctions décrites aux paragraphes 7 et 8 seront définies dans les modalités d'application.
Article 37
Homologation des SIC traitant des ICUE
1. Tous les SIC traitant des ICUE font l'objet d'un processus d'homologation basé sur les principes d'AI, dont le niveau de détail doit être proportionné au niveau de protection requis.
2. Le processus d'homologation inclut la validation formelle par l'AHS de la Commission du plan de sécurité pour le SIC concerné, afin d'obtenir l'assurance que:
a)
le processus de gestion des risques visé à l'article 36, paragraphe 2, a été correctement mis en œuvre;
b)
le détenteur du système a accepté le risque résiduel en connaissance de cause; et
c)
un niveau suffisant de protection du SIC et des ICUE qu'il traite a été atteint conformément à la présente décision.
3. L'AHS de la Commission délivre une déclaration d'homologation qui détermine le niveau maximal de classification des ICUE qui peuvent être traitées dans un SIC ainsi que les modalités et les conditions de fonctionnement correspondantes. Cette disposition s'applique sans préjudice des missions du conseil d'homologation de sécurité défini à l'article 11 du règlement (UE) no 512/2014 du Parlement européen et du Conseil (12).
4. Un comité conjoint d'homologation de sécurité (CHS) est chargé de l'homologation des SIC de la Commission qui impliquent plusieurs parties. Ce comité est composé d'un représentant de l'AHS de chaque partie concernée et présidé par un représentant de l'AHS de la Commission.
5. Le processus d'homologation consiste en une série de tâches exécutées par les parties concernées. La responsabilité de la préparation des dossiers d'homologation et de la documentation incombe entièrement au détenteur du SIC.
6. L'homologation relève de la responsabilité de l'AHS de la Commission qui, à tout moment au cours du cycle de vie du SIC, est habilitée à:
a)
exiger qu'un processus d'homologation soit appliqué;
b)
procéder à un audit ou une inspection du SIC;
c)
si les conditions de fonctionnement ne sont plus satisfaites, exiger l'élaboration et la mise en œuvre effective d'un plan d'amélioration de la sécurité selon un calendrier bien défini, en retirant éventuellement l'autorisation d'utiliser le SIC jusqu'à ce que les conditions de son fonctionnement soient à nouveau satisfaites.
7. Le processus d'homologation est établi dans une norme sur le processus d'homologation applicable aux SIC traitant des ICUE, adoptée conformément à l'article 10, paragraphe 3, de la décision C(2006) 3602.
Article 38
Situations d'urgence
1. Nonobstant les dispositions du présent chapitre, les procédures spécifiques décrites ci-après peuvent être appliquées dans les situations d'urgence, telles que les crises, les conflits ou les guerres, imminentes ou effectives, ou dans des circonstances opérationnelles exceptionnelles.
2. Sous réserve du consentement de l'autorité compétente, les ICUE peuvent être transmises au moyen de produits cryptographiques agréés pour un niveau de classification inférieur ou sans faire l'objet d'un chiffrement dans le cas où tout retard causerait un préjudice indéniablement plus important que celui qui découlerait de la divulgation du matériel classifié et dans les conditions suivantes:
a)
l'expéditeur et le destinataire ne possèdent pas le dispositif de chiffrement nécessaire; et
b)
le matériel classifié ne peut être communiqué en temps voulu par aucun autre moyen.
3. Les informations classifiées transmises dans les conditions visées au paragraphe 1 ne portent aucun marquage ni indication qui les distinguerait d'informations non classifiées ou pouvant être protégées à l'aide d'un produit cryptographique disponible. Leur destinataire est informé, sans délai et par d'autres moyens, du niveau de classification.
4. Un rapport est adressé par la suite à l'autorité compétente et au groupe d'experts sécurité de la Commission.
CHAPITRE 6
SÉCURITÉ INDUSTRIELLE
Article 39
Principes de base
1. Par «sécurité industrielle», on entend l'application de mesures visant à assurer la protection des ICUE
a)
dans le cadre de contrats classifiés, par:
i)
des candidats ou des soumissionnaires tout au long de la durée de la procédure d'appel d'offres et de passation de marché,
ii)
des contractants ou des sous-traitants tout au long du cycle de vie des contrats classifiés;
b)
dans le cadre de conventions de subvention classifiées, par:
i)
des candidats durant les procédures d'octroi de subventions;
ii)
des bénéficiaires tout au long du cycle de vie des conventions de subvention classifiées.
2. De tels contrats ou conventions de subvention ne doivent pas concerner des informations classifiées TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Sauf mention contraire, les dispositions du présent chapitre visant des contrats classifiés ou des contractants s'appliquent également aux contrats de sous-traitance classifiés et aux sous-traitants.
Article 40
Définitions
Aux fins du présent chapitre, on entend par:
a)
«contrat classifié», un contrat-cadre ou un contrat, tel que défini dans le règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 (13), conclu par la Commission ou l'un de ses services avec un contractant en vue de la fourniture de biens meubles ou immeubles, de la réalisation de travaux ou de la prestation de services, dont l'exécution requiert ou implique la création, le traitement ou le stockage d'ICUE;
b)
«contrat de sous-traitance classifié», un contrat conclu par un contractant de la Commission ou de l'un de ses services avec un autre contractant (c'est-à-dire le sous-traitant) en vue de la fourniture de biens meubles ou immeubles, de la réalisation de travaux ou de la prestation de services, dont l'exécution nécessite ou implique la création, le traitement ou le stockage d'ICUE;
c)
«convention de subvention classifiée», une convention aux termes de laquelle la Commission octroie une subvention, telle que définie dans la première partie, titre VI, du règlement (CE, Euratom) no 1605/2002, et dont l'exécution nécessite ou implique la création, le traitement ou le stockage d'ICUE;
d)
«autorité de sécurité désignée (ASD)», l'autorité responsable devant l'autorité nationale de sécurité (ANS) d'un État membre qui est chargée de communiquer à des entités industrielles ou autres la politique nationale dans tous les domaines relevant de la sécurité industrielle et de fournir des orientations et une aide pour sa mise en œuvre. Les fonctions de l'ASD peuvent être exercées par l'ANS ou par toute autre autorité compétente.
Article 41
Procédure applicable aux contrats et conventions de subvention classifiés
1. En tant qu'autorité contractante, chaque service de la Commission veille à ce que les normes minimales de sécurité industrielle prévues dans le présent chapitre soient mentionnées ou intégrées dans le contrat et respectées lors de l'octroi de contrats ou conventions de subvention classifiés.
2. Aux fins du paragraphe 1, les services compétents au sein de la Commission demandent l'avis de la direction générale des ressources humaines et de la sécurité, en particulier la direction de la sécurité, et veillent à ce que les contrats et contrats de sous-traitance types et les conventions de subvention types incluent des dispositions reflétant les principes de base et les normes minimales de protection des ICUE que doivent respecter les contractants et les sous-traitants, de même que les bénéficiaires des conventions de subvention.
3. La Commission collabore étroitement avec l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité compétente des États membres concernés.
4. Lorsqu'une autorité contractante envisage de lancer une procédure visant à conclure un contrat classifié ou une convention de subvention classifiée, elle demande l'avis de l'autorité de sécurité de la Commission sur les questions concernant la classification et les éléments de la procédure à tous les stades de celle-ci.
5. Les modèles pour les contrats et contrats de sous-traitance classifiés, les conventions de subvention classifiées, les avis de marché, les documents d'orientation concernant les conditions dans lesquelles des habilitations de sécurité d'établissement (HSE) sont requises, les instructions de sécurité relatives à un programme/un projet (ISP), les annexes de sécurité (AS), les visites, la transmission et le transport d'ICUE dans le cadre de contrats ou de conventions de subvention classifiés, sont établis dans les modalités d'application sur la sécurité industrielle, après consultation du groupe d'experts sécurité de la Commission.
6. La Commission peut conclure des contrats ou des conventions de subvention classifiés destinés à confier à des opérateurs économiques immatriculés dans un État membre ou dans un État tiers ayant conclu un accord ou un arrangement administratif en vertu du chapitre 7 de la présente décision, des tâches qui impliquent ou nécessitent l'accès, le traitement ou le stockage d'ICUE.
Article 42
Aspects liés à la sécurité dans un contrat classifié ou une convention de subvention classifiée
1. Les contrats classifiés ou les conventions de subvention classifiées incluent les aspects suivants liés à la sécurité:
Instructions de sécurité relatives à un programme/un projet
a)
Par «instructions de sécurité relatives à un programme/un projet» (ISP), on entend une liste des procédures de sécurité appliquées à un programme ou à un projet spécifique en vue d'uniformiser ces procédures. Elles peuvent être revues tout au long de la durée du programme ou du projet.
b)
La direction générale des ressources humaines et de la sécurité élabore des ISP génériques; les services de la Commission chargés des programmes ou des projets impliquant le traitement ou le stockage d'ICUE peuvent élaborer, le cas échéant, des ISP spécifiques basées sur les ISP génériques.
c)
Des ISP spécifiques sont élaborées en particulier pour les programmes et les projets caractérisés par l'importance de leur portée, leur échelle ou leur complexité, ou par la multitude et/ou la diversité des contractants, bénéficiaires et autres partenaires et acteurs impliqués, par exemple en ce qui concerne leur statut juridique. Les ISP spécifiques sont élaborées par le ou les services de la Commission gérant le programme ou le projet, en coopération étroite avec la direction générale des ressources humaines et de la sécurité.
d)
La direction générale des ressources humaines et de la sécurité soumet les ISP génériques et spécifiques pour avis au groupe d'experts sécurité de la Commission.
Annexe de sécurité
a)
Par «annexe de sécurité» (AS), on entend un ensemble de conditions contractuelles spéciales, établi par l'autorité contractante, qui fait partie intégrante de tout contrat classifié impliquant l'accès à des ICUE ou la création de telles informations, dans lequel sont définis les conditions de sécurité ou les éléments du contrat qui doivent être protégés pour des raisons de sécurité.
b)
Les impératifs de sécurité propres à un contrat sont exposés dans une AS. Le cas échéant, l'AS contient le guide de la classification de sécurité (GCS) et fait partie intégrante du contrat ou du contrat de sous-traitance classifié ou de la convention de subvention classifiée.
c)
L'AS contient les dispositions imposant au contractant ou au bénéficiaire de respecter les normes minimales énoncées dans la présente décision. L'autorité contractante s'assure que l'AS indique que le non-respect de ces normes minimales peut constituer un motif suffisant de résiliation du contrat ou de la convention de subvention.
2. Les ISP et les AS incluent un GCS en tant qu'élément de sécurité obligatoire:
a)
par «guide de la classification de sécurité» (GCS), on entend un document qui décrit les éléments d'un programme, projet, contrat ou convention de subvention qui sont classifiés, et précise les niveaux de classification de sécurité applicables. Le GCS peut être étoffé tout au long de la durée du programme, projet, contrat ou convention de subvention et les éléments d'information peuvent être reclassifiés ou déclassés; lorsqu'il existe, le GCS fait partie de l'AS.
b)
Avant de lancer un appel d'offres en vue de l'attribution d'un contrat classifié ou d'attribuer un tel contrat, le service de la Commission, en sa qualité d'autorité contractante, détermine la classification de sécurité de toute information devant être fournie aux candidats, soumissionnaires ou contractants, ainsi que la classification de sécurité de toute information devant être créée par le contractant. Dans cette perspective, il élabore un GCS qui sera utilisé aux fins de l'exécution du contrat, conformément à la présente décision et à ses modalités d'application, après consultation de l'autorité de sécurité de la Commission.
c)
Les principes ci-après sont appliqués pour déterminer le niveau de classification de sécurité des différents éléments d'un contrat classifié:
i)
dans le cadre de l'élaboration d'un GCS, le service de la Commission, en tant qu'autorité contractante, tient compte de tous les aspects pertinents en matière de sécurité, y compris de la classification de sécurité attribuée aux informations fournies et dont l'utilisation aux fins du contrat a été approuvée par l'autorité d'origine desdites informations;
ii)
le niveau général de classification du contrat ne peut pas être inférieur à la classification la plus élevée de l'un de ses éléments; et
iii)
le cas échéant, l'autorité contractante se met en rapport, par l'intermédiaire de l'autorité de sécurité de la Commission, avec les ANS, les ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente des États membres dans l'éventualité d'une modification touchant au niveau de classification des informations créées par les contractants ou fournies à ceux-ci dans le cadre de l'exécution d'un contrat et lors de toute modification ultérieure du GCS.
Article 43
Accès aux ICUE pour le personnel des contractants et des bénéficiaires
L'autorité contractante ou qui octroie la subvention veille à ce que le contrat classifié ou la convention de subvention classifiée renferme des dispositions indiquant que le personnel d'un contractant, sous-traitant ou bénéficiaire qui, aux fins de l'exécution du contrat, contrat de sous-traitance ou convention de subvention classifié(e), requiert l'accès à des ICUE, peut se voir accorder un tel accès uniquement si les conditions suivantes sont remplies:
a)
s'être vu accorder une autorisation de sécurité du niveau correspondant ou avoir été dûment autorisé en fonction de son besoin d'en connaître;
b)
avoir été informé des règles de sécurité applicables à la protection des ICUE et avoir reconnu les responsabilités qui lui incombent en matière de protection de ces informations;
c)
avoir reçu une habilitation de sécurité du niveau correspondant pour les informations classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou SECRET UE/EU SECRET par l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité compétente respective.
Article 44
Habilitation de sécurité d'établissement
1. Par «habilitation de sécurité d'établissement» (HSE), on entend une décision administrative prise par une ANS, une ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente selon laquelle, du point de vue de la sécurité, un établissement peut assurer un niveau suffisant de protection pour les ICUE d'un niveau de classification de sécurité déterminé.
2. Une HSE est délivrée par l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente d'un État membre afin d'indiquer, conformément aux dispositions législatives et réglementaires nationales, qu'un opérateur économique est en mesure, au sein de ses établissements, de garantir aux ICUE la protection adaptée au niveau de classification approprié (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou SECRET UE/EU SECRET). Cette HSE est présentée à l'autorité de sécurité de la Commission qui la transmet au service de la Commission agissant en qualité d'autorité contractante ou octroyant la subvention, avant qu'un candidat, soumissionnaire ou contractant, ou demandeur ou bénéficiaire d'une subvention, puisse recevoir des ICUE ou avoir accès à des ICUE.
3. S'il y a lieu, l'autorité contractante avertit, par l'intermédiaire de l'autorité de sécurité de la Commission, l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente concernée qu'une HSE est nécessaire pour l'exécution du contrat. Une HSE ou une HSP est requise lorsque des ICUE classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou SECRET UE/EU SECRET doivent être fournies dans le cadre de la procédure de passation de marché ou d'octroi de subvention.
4. L'autorité contractante ou qui octroie la subvention n'attribue pas de contrat classifié ou de convention de subvention classifiée au soumissionnaire ou participant sélectionné tant que l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente de l'État membre dans lequel le contractant ou le soumissionnaire concerné est immatriculé, ne lui a pas confirmé qu'une HSE appropriée a été délivrée.
5. Lorsque l'autorité de sécurité de la Commission a été avertie par l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente ayant délivré une HSE, de modifications apportées à ladite HSE, elle informe le service de la Commission agissant en qualité d'autorité contractante ou qui octroie la subvention. Dans le cadre d'un contrat de sous-traitance, l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente en est informée.
6. Pour l'autorité contractante ou qui octroie la subvention, le retrait d'une HSE par l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente concernée constitue un motif suffisant pour résilier un contrat classifié ou exclure un candidat, soumissionnaire ou demandeur de la procédure d'appel d'offres. Une disposition est incluse à cet effet dans les contrats types et les conventions de subvention types à élaborer.
Article 45
Dispositions applicables aux contrats et conventions de subvention classifiés
1. Lorsque des ICUE sont communiquées à un candidat, soumissionnaire ou demandeur durant la procédure de passation de marché, l'appel d'offres ou l'appel de propositions contient une disposition obligeant le candidat, le soumissionnaire ou le demandeur qui ne présente pas d'offre ou de proposition ou qui n'est pas sélectionné à restituer tous les documents classifiés dans un délai spécifié.
2. L'autorité contractante ou qui octroie la subvention informe, par l'intermédiaire de l'autorité de sécurité de la Commission, l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente qu'un contrat classifié ou une convention de subvention classifiée a été attribué, et lui communique les données correspondantes, notamment le nom du ou des contractants ou bénéficiaires, la durée du contrat et le niveau maximal de classification.
3. Lorsqu'il est mis fin à un tel contrat ou convention de subvention, l'autorité contractante ou qui octroie la subvention avertit rapidement, par l'intermédiaire de l'autorité de sécurité de la Commission, l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente de l'État membre dans lequel le contractant ou le bénéficiaire de la subvention est immatriculé.
4. En principe, le contractant ou le bénéficiaire de la subvention est tenu de restituer à l'autorité contractante ou qui octroie la subvention les ICUE en sa possession, dès que le contrat classifié ou la convention de subvention classifiée arrive à expiration ou que la participation d'un bénéficiaire de la subvention arrive à son terme.
5. Des dispositions spéciales concernant l'élimination d'ICUE durant l'exécution du contrat classifié ou de la convention de subvention classifiée ou à son expiration figurent dans l'AS.
6. Lorsque le contractant ou le bénéficiaire de la subvention est autorisé à conserver des ICUE après l'expiration d'un contrat classifié ou d'une convention de subvention classifiée, les normes minimales figurant dans la présente décision demeurent d'application et la confidentialité des ICUE est protégée par le contractant ou le bénéficiaire de la subvention.
Article 46
Dispositions spécifiques applicables aux contrats classifiés
1. Les conditions pertinentes pour la protection des ICUE dans lesquelles le contractant peut sous-traiter des activités sont définies dans l'appel d'offres et le contrat classifié.
2. Un contractant doit obtenir l'autorisation de l'autorité contractante avant de pouvoir sous-traiter des éléments d'un contrat classifié. Aucun contrat de sous-traitance impliquant l'accès à des ICUE ne peut être attribué à des sous-traitants immatriculés dans un pays tiers, sauf s'il existe un cadre règlementaire en matière de sécurité des informations tel qu'il est prévu au chapitre 7.
3. Il incombe au contractant de veiller à ce que toutes les activités de sous-traitance soient réalisées en conformité avec les normes minimales définies dans la présente décision et de s'abstenir de fournir des ICUE à un sous-traitant sans l'autorisation écrite préalable de l'autorité contractante.
4. En ce qui concerne les ICUE créées ou traitées par le contractant, la Commission est considérée comme l'autorité d'origine et les droits qui incombent à l'autorité d'origine sont exercés par l'autorité contractante.
Article 47
Visites liées à des contrats classifiés
1. Lorsque des membres du personnel de la Commission, des contractants ou des bénéficiaires de subvention doivent avoir accès à des informations classifiées CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou SECRET UE/EU SECRET dans leurs locaux respectifs aux fins de l'exécution d'un contrat classifié ou d'une convention de subvention classifiée, les visites sont organisées en liaison avec les ANS, les ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente concernée. L'autorité de sécurité de la Commission est informée de ces visites. Toutefois, dans le cadre de programmes ou projets spécifiques, les ANS, les ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente peuvent également convenir d'une procédure selon laquelle ces visites peuvent être organisées directement.
2. Tous les visiteurs sont en possession d'une habilitation de sécurité adéquate et jouissent d'un accès aux ICUE liées au contrat classifié sur la base du principe du besoin d'en connaître.
3. Les visiteurs se voient uniquement accorder l'accès aux ICUE liées à l'objectif de la visite.
4. Les modalités d'application contiennent des dispositions plus détaillées.
5. Le respect des dispositions concernant les visites liées à des contrats classifiés définies dans la présente décision et dans les modalités d'application visées au paragraphe 4 est obligatoire.
Article 48
Transmission et transport d'ICUE en relation avec des contrats classifiés ou des conventions de subvention classifiées
1. En ce qui concerne la transmission des ICUE par voie électronique, les dispositions pertinentes du chapitre 5 de la présente décision s'appliquent.
2. En ce qui concerne le transport d'ICUE, les dispositions pertinentes du chapitre 4 de la présente décision et de ses modalités d'application s'appliquent, conformément aux dispositions législatives et réglementaires nationales.
3. En ce qui concerne le transport de matériel classifié en tant que fret, les principes ci-après s'appliquent pour déterminer les mesures de sécurité à mettre en œuvre:
a)
la sécurité est assurée à tous les stades pendant le transport, du point d'origine jusqu'à la destination finale;
b)
le degré de protection accordé à un envoi est déterminé en fonction du niveau de classification le plus élevé du matériel qu'il contient;
c)
avant tout transfert transfrontalier de matériel classifié CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ou SECRET UE/EU SECRET, un plan de transport est établi par l'expéditeur et approuvé par l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente concernée;
d)
les trajets sont directs dans la mesure du possible, et aussi rapides que les circonstances le permettent;
e)
chaque fois que cela est possible, les itinéraires ne devraient passer que par des États membres. Les itinéraires passant par des États autres que les États membres ne devraient être suivis qu'à condition d'avoir été autorisés par l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente des États de l'expéditeur et du destinataire.
Article 49
Transfert d'ICUE aux contractants ou bénéficiaires de subvention établis dans des États tiers
Les ICUE sont transférées aux contractants ou bénéficiaires de subvention établis dans des États tiers conformément aux mesures de sécurité convenues entre l'autorité de sécurité de la Commission, le service de la Commission, en sa qualité d'autorité contractante ou octroyant la subvention, et l'ANS, l'ASD ou toute autre autorité de sécurité compétente de l'État tiers concerné dans lequel le contractant ou le bénéficiaire de la subvention est immatriculé.
Article 50
Traitement d'informations classifiées RESTREINT UE/EU RESTRICTED dans le cadre de contrats classifiés ou de conventions de subvention classifiées
1. La protection des informations classifiées RESTREINT UE/EU RESTRICTED traitées ou stockées dans le cadre de contrats classifiés ou de conventions de subvention classifiées est fondée sur les principes de proportionnalité et de rentabilité.
2. Aucune HSE ni HSP n'est requise dans le cadre de contrats classifiés ou de conventions de subvention classifiées impliquant le traitement d'informations classifiées au niveau RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Lorsqu'un contrat ou une convention de subvention prévoit le traitement d'informations classifiées RESTREINT UE/EU RESTRICTED dans un SIC exploité par un contractant ou un bénéficiaire de subvention, l'autorité contractante ou octroyant la subvention veille, après avoir consulté l'autorité de sécurité de la Commission, à ce que les exigences techniques et administratives à remplir concernant l'homologation du SIC soient précisées dans le contrat ou la convention de subvention; ces exigences sont proportionnées au risque évalué, compte tenu de tous les facteurs pertinents. La portée de l'homologation dudit SIC est décidée d'un commun accord par l'autorité de sécurité de la Commission et l'ANS ou ASD compétente.
CHAPITRE 7
ÉCHANGE D'INFORMATIONS CLASSIFIÉES AVEC D'AUTRES INSTITUTIONS, AGENCES, ORGANES ET ORGANISMES DE L'UNION, AVEC DES ÉTATS MEMBRES ET AVEC DES ÉTATS TIERS ET DES ORGANISATIONS INTERNATIONALES
Article 51
Principes de base
1. Dans le cas où la Commission ou l'un de ses services établit qu'il est nécessaire d'échanger des ICUE avec une autre institution, agence, organe ou organisme de l'Union, ou avec un État tiers ou une organisation internationale, les mesures nécessaires sont prises afin d'instituer un cadre juridique ou administratif approprié à cette fin, pouvant comprendre des accords sur la sécurité des informations ou des arrangements administratifs conclus conformément aux dispositions réglementaires applicables.
2. Sans préjudice de l'article 57, les ICUE sont échangées avec une autre institution, agence, organe ou organisme de l'Union, ou avec un État tiers ou une organisation internationale, uniquement si un tel cadre juridique ou administratif approprié est mis en place et qu'il existe des garanties suffisantes indiquant que l'institution, agence, organe ou organisme de l'Union ou l'État tiers ou l'organisation internationale en question applique des principes de base et des normes minimales équivalents pour la protection des informations classifiées.
Article 52
Échange d'ICUE avec d'autres institutions, agences, organes et organismes de l'Union
1. Avant de conclure un arrangement administratif pour l'échange d'ICUE avec une autre institution, agence, organe ou organisme de l'Union, la Commission s'assure que celle-ci ou celui-ci:
a)
dispose d'un cadre réglementaire pour la protection des ICUE établissant des principes de base et des normes minimales équivalents à ceux énoncés dans la présente décision et ses modalités d'application;
b)
applique des normes de sécurité et des lignes directrices concernant la sécurité du personnel, la sécurité physique, la gestion des ICUE et la sécurité des systèmes d'information et de communication (SIC) garantissant un niveau de protection des ICUE équivalent à celui appliqué au sein de la Commission;
c)
marque les informations classifiées qu'il ou elle crée comme ICUE.
2. En étroite coopération avec les autres services compétents de la Commission, la direction générale des ressources humaines et de la sécurité est le service chef de file au sein de la Commission pour la conclusion d'arrangements administratifs pour l'échange d'ICUE avec d'autres institutions, agences, organes ou organismes de l'Union.
3. Les arrangements administratifs prennent, en règle générale, la forme d'un échange de lettres, signées par le directeur général des ressources humaines et de la sécurité au nom de la Commission.
4. Avant de conclure un arrangement administratif sur l'échange d'ICUE, l'autorité de sécurité de la Commission effectue une visite d'évaluation visant à évaluer le cadre réglementaire pour la protection des ICUE et s'assurer de l'efficacité des mesures mises en œuvre pour protéger les ICUE. L'arrangement administratif prend effet et les ICUE sont échangées uniquement si le résultat de cette visite d'évaluation est satisfaisant et que les recommandations émises à la suite de la visite sont respectées. Des visites de suivi régulières sont effectuées afin de vérifier que l'arrangement administratif est respecté et que les mesures de sécurité mises en place continuent de répondre aux principes de base et normes minimales convenus.
5. Au sein de la Commission, le bureau d'ordre géré par le secrétariat général représente, en règle générale, le principal point d'entrée et de sortie des échanges d'informations classifiées avec d'autres institutions, agences, organes et organismes de l'Union. Toutefois, si pour des raisons de sécurité, d'organisation ou de fonctionnement, cela s'avère plus approprié pour protéger les ICUE, des bureaux d'ordre locaux sont établis au sein des services de la Commission conformément à la présente décision et à ses modalités d'application; ces bureaux servent de point d'entrée et de sortie pour les informations classifiées concernant des sujets relevant de la compétence des services de la Commission concernés.
6. Le groupe d'experts sécurité de la Commission est informé du processus de conclusion d'arrangements administratifs conformément au paragraphe 2.
Article 53
Échange d'ICUE avec les États membres
1. Des ICUE peuvent être échangées avec les États membres et leur être communiquées à condition qu'ils protègent ces informations classifiées conformément aux exigences applicables aux informations classifiées portant un marquage national de classification de sécurité de niveau équivalent, tel que prévu dans le tableau d'équivalence des classifications de sécurité figurant à l'annexe I.
2. Lorsque les États membres introduisent des informations classifiées portant un marquage national de classification de sécurité dans les structures ou réseaux de l'Union européenne, la Commission protège ces informations conformément aux règles applicables aux ICUE de niveau équivalent tel que prévu dans le tableau d'équivalence des classifications de sécurité figurant à l'annexe I.
Article 54
Échange d'ICUE avec des États tiers et des organisations internationales
1. Lorsque la Commission établit qu'il existe un besoin durable d'échanger des informations classifiées avec des États tiers ou des organisations internationales, les mesures nécessaires sont prises pour instituer un cadre juridique ou administratif approprié à cette fin, pouvant comprendre de accords sur la sécurité des informations ou des arrangements administratifs conclus conformément aux dispositions réglementaires applicables.
2. Les accords sur la sécurité des informations ou les arrangements administratifs visés au paragraphe 1 contiennent des dispositions pour garantir que, lorsque des États tiers ou des organisations internationales reçoivent des ICUE, ces informations bénéficient d'une protection conforme à leur niveau de classification et à des normes minimales équivalentes à celles prévues dans la présente décision.
3. La Commission peut conclure des arrangements administratifs, conformément à l'article 56, lorsque le niveau de classification des ICUE n'est en règle générale pas supérieur à RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Les arrangements administratifs pour l'échange d'informations classifiées visés au paragraphe 3 contiennent des dispositions pour garantir que, lorsque des États tiers ou des organisations internationales reçoivent des ICUE, ces informations bénéficient d'une protection conforme à leur niveau de classification et à des normes minimales équivalentes à celles prévues dans la présente décision. Le groupe d'experts sécurité de la Commission est consulté sur la conclusion d'accords sur la sécurité des informations ou d'arrangements administratifs.
5. La décision de communiquer des ICUE émanant de la Commission à un État tiers ou à une organisation internationale est prise par le service de la Commission, en tant qu'autorité d'origine des ICUE concernées au sein de la Commission, au cas par cas, en fonction de la nature et du contenu de ces informations, du besoin d'en connaître du destinataire et d'une appréciation des avantages que l'Union peut en retirer. Si l'autorité d'origine des informations classifiées à communiquer, ou des sources qu'elles peuvent contenir, n'est pas la Commission, le service de la Commission qui détient ces informations classifiées demande au préalable le consentement écrit de l'autorité d'origine. Au cas où l'autorité d'origine ne peut être identifiée, le service de la Commission qui détient ces informations classifiées assume cette responsabilité en lieu et place de l'autorité d'origine après avoir consulté le groupe d'experts sécurité de la Commission.
Article 55
Accords sur la sécurité des informations
1. Les accords sur la sécurité des informations avec des États tiers ou des organisations internationales sont conclus conformément à l'article 218 du TFUE.
2. Les accords sur la sécurité des informations:
a)
fixent les principes de base et les normes minimales régissant l'échange d'informations classifiées entre l'Union et un État tiers ou une organisation internationale;
b)
prévoient des modalités techniques d'application qui doivent être arrêtées d'un commun accord entre les autorités de sécurité compétentes des institutions et organes de l'Union concernés et l'autorité de sécurité compétente de l'État tiers ou de l'organisation internationale concerné(e). Ces modalités tiennent compte du niveau de protection offert par les règlements, les structures et les procédures de sécurité en vigueur au sein de l'État tiers ou de l'organisation internationale concerné(e);
c)
prévoient que, préalablement à l'échange d'informations classifiées au titre de l'accord, il a été vérifié que la partie destinataire est apte à protéger et sauvegarder de manière appropriée les informations classifiées qui lui sont transmises.
3. Lorsque la nécessité d'échanger des informations classifiées est établie conformément à l'article 51, paragraphe 1, la Commission consulte le Service européen pour l'action extérieure, le secrétariat général du Conseil et d'autres institutions et organes de l'Union, le cas échéant, afin de déterminer s'il y a lieu de soumettre une recommandation conformément à l'article 218, paragraphe 3, du TFUE.
4. Les ICUE ne font l'objet d'aucun échange par voie électronique, sauf disposition expresse de l'accord sur la sécurité des informations ou des modalités techniques d'application.
5. Au sein de la Commission, le bureau d'ordre géré par le secrétariat général représente, en règle générale, le principal point d'entrée et de sortie des échanges d'informations classifiées avec des États tiers et des organisations internationales. Toutefois, si pour des raisons de sécurité, d'organisation ou de fonctionnement, cela s'avère plus approprié pour protéger les ICUE, des bureaux d'ordre locaux sont établis au sein des services de la Commission conformément à la présente décision et à ses modalités d'application; ces bureaux servent de point d'entrée et de sortie pour les informations classifiées concernant des sujets relevant de la compétence des services de la Commission concernés.
6. Afin d'évaluer l'efficacité des règlements, structures et procédures de sécurité en vigueur dans l'État tiers ou l'organisation internationale concerné(e), la Commission participe à des visites d'évaluation en collaboration avec d'autres institutions, agences ou organes de l'Union, d'un commun accord avec l'État tiers ou l'organisation internationale concerné(e). Ces visites d'évaluation ont pour finalité d'évaluer:
a)
le cadre réglementaire applicable à la protection des informations classifiées;
b)
tous les aspects spécifiques de la politique de sécurité et du mode d'organisation de la sécurité dans l'État tiers ou l'organisation internationale susceptibles d'avoir une incidence sur le niveau des informations classifiées qui peuvent être échangées;
c)
les mesures et les procédures de sécurité effectivement en place; et
d)
les procédures d'habilitation de sécurité pour le niveau de classification des ICUE à communiquer.
Article 56
Arrangements administratifs
1. Lorsqu'il existe un besoin durable, dans le contexte d'un cadre politique ou juridique de l'Union, d'échanger avec un État tiers ou une organisation internationale des informations dont le niveau de classification n'est en principe pas supérieur à RESTREINT UE/EU RESTRICTED, et que l'autorité de sécurité de la Commission, après avoir consulté le groupe d'experts sécurité de la Commission, a établi, notamment, que la partie en question ne dispose pas d'un système de sécurité suffisamment développé lui permettant de conclure un accord sur la sécurité des informations, la Commission peut décider de conclure un arrangement administratif avec les autorités compétentes de l'État tiers ou de l'organisation internationale concerné(e).
2. Ces arrangements administratifs prennent, en règle générale, la forme d'un échange de lettres.
3. Une visite d'évaluation est réalisée préalablement à la conclusion de l'arrangement. Le groupe d'experts sécurité de la Commission est informé du résultat de la visite d'évaluation. Si des raisons exceptionnelles justifient l'échange urgent d'informations classifiées, les ICUE peuvent être communiquées à condition que tout soit mis en œuvre pour effectuer dès que possible une visite d'évaluation.
4. Les ICUE ne font l'objet d'aucun échange par voie électronique, sauf disposition expresse de l'arrangement administratif.
Article 57
Communication ad hoc exceptionnelle d'ICUE
1. S'il n'existe aucun accord sur la sécurité des informations ni arrangement administratif, et si la Commission ou l'un de ses services décide qu'il est nécessaire, à titre exceptionnel dans le contexte d'un cadre politique ou juridique de l'Union, de communiquer des ICUE à un État tiers ou à une organisation internationale, l'autorité de sécurité de la Commission vérifie, dans la mesure du possible, auprès des autorités de sécurité de l'État tiers ou de l'organisation internationale concerné(e) que son règlement, ses structures et ses procédures de sécurité permettent de garantir que les ICUE qui lui seront communiquées bénéficieront d'une protection conforme à des normes qui ne sont pas moins strictes que celles prévues dans la présente décision.
2. La décision de communiquer des ICUE à l'État tiers ou à l'organisation internationale concerné(e) est prise, après consultation du groupe d'experts sécurité de la Commission, par la Commission sur la base d'une proposition du membre de la Commission chargé des questions de sécurité.
3. Lorsqu'une décision de communiquer des ICUE a été prise par la Commission et sous réserve du consentement de l'autorité d'origine, y compris des auteurs des sources qu'elles peuvent contenir, le service de la Commission compétent transmet les informations concernées, qui portent un marquage relatif à la communicabilité indiquant l'État tiers ou l'organisation internationale auquel elles ont été communiquées. Avant la communication effective ou au moment de celle-ci, la tierce partie concernée s'engage par écrit à protéger les ICUE qui lui sont transmises conformément aux principes de base et aux normes minimales prévus dans la présente décision.
CHAPITRE 8
DISPOSITIONS FINALES
Article 58
Remplacement de la décision précédente
La présente décision abroge et remplace la décision 2001/844/CE, CECA, Euratom de la Commission (14).
Article 59
Informations classifiées créées avant l'entrée en vigueur de la présente décision
1. Toutes les ICUE portant un marquage en application de la décision 2001/844/CE, CECA, Euratom continuent d'être protégées conformément aux dispositions pertinentes de la présente décision.
2. Toutes les informations classifiées détenues par la Commission à la date d'entrée en vigueur de la décision 2001/844/CE, CECA, Euratom, à l'exception des informations classifiées Euratom:
a)
lorsqu'elles ont été créées par la Commission, restent considérées comme reclassifiées par défaut dans la catégorie RESTREINT UE, à moins que leur auteur n'ait décidé de leur attribuer une autre classification au plus tard le 31 janvier 2002 et n'en ait informé tous les destinataires du document concerné;
b)
lorsqu'elles ont été créées par des personnes extérieures à la Commission, sont maintenues dans leur classification originelle et donc traitées comme des ICUE du même niveau, à moins que l'auteur n'accepte de les déclassifier ou de les déclasser.
Article 60
Modalités d'application et notes de sécurité
1. Au besoin, l'adoption des modalités d'application de la présente décision feront l'objet d'une décision d'habilitation distincte de la Commission en faveur du membre de la Commission chargé des questions de sécurité, conformément au règlement intérieur.
2. Après avoir été habilité à la suite de la décision de la Commission susvisée, le membre de la Commission chargé des questions de sécurité peut rédiger des notes de sécurité définissant des lignes directrices et des bonnes pratiques en matière de sécurité dans le cadre du champ d'application de la présente décision et de ses modalités d'application.
3. La Commission peut déléguer les tâches mentionnées dans les premier et deuxième paragraphes du présent article au directeur général des ressources humaines et de la sécurité au moyen d'une décision de délégation distincte, conformément au règlement intérieur.
Article 61
Entrée en vigueur
La présente décision entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Fait à Bruxelles, le 13 mars 2015.