РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1262/2012 НА СЪВЕТА
от 20 декември 2012 година
за определяне на възможностите за риболов за 2013 и 2014 година на някои запаси от дълбоководна риба за корабите на ЕС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Член 43, параграф 3 от Договора предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да бъдат установи мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, и по-специално докладите, изготвени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), както и с оглед на всеки съвет, получен от регионални консултативни съвети.
(3)
Съветът има задължение да приеме мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов по риболовни дейности или група риболовни дейности, включително на някои функционално свързани с тях условия, според случая. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите членки по такъв начин, че да осигуряват на всяка държава членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени с Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(4)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определи въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и предвид становищата, изразени по време на консултацията със заинтересованите страни, и по-специално на срещите с Консултативния комитет по рибарство и аквакултури и съответните регионални консултативни съвети.
(5)
Възможностите за риболов следва да бъдат в съответствие с международните споразумения и принципи, като Споразумението на Организацията на обединените нации от 1995 г. относно опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси (2), и с подробните принципи на управление, изложени в Международните насоки за управление на дълбоководния риболов в открито море на Организацията на ООН за прехрана и земеделие от 2008 г., съгласно които по-специално регулаторът трябва да е по-предпазлив, когато данните са несигурни, ненадеждни или недостатъчни. Липсата на адекватна научна информация не следва да се използва като основание за отлагането или невземането на мерки за опазване и управление.
(6)
Най-новите научни становища на Международния съвет за изследване на морето (ICES) и на НТИКР показват, че уловът на по-голямата част от дълбоководните запаси не се извършва по устойчив начин и че за да се осигури тяхната устойчивост, възможностите за риболов на споменатите запаси следва да бъдат намалени до появата на положителна тенденция в развитието на размера на запасите. Освен това ICES препоръча да не се разрешава целеви риболов на атлантически големоглав във всички зони, както и на някои запаси от синя молва и северен пагел.
(7)
По отношение на дълбоководните акули основните търговски видове се смятат за крайно намалели и поради това следва да не се извършва целеви риболов.
(8)
Възможностите за риболов на дълбоководните видове, определени в член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 2347/2002 на Съвета от 16 декември 2002 г. за определяне на специалните условия за достъп до риболовните полета на дълбоководни запаси и за определяне на съответните изисквания (3), се определят на всеки две години. При все това се прави изключение за запасите от атлантическа аргентина и за основния риболов на синя молва, за които възможностите за риболов зависят от изхода на годишните преговори с Норвегия. Възможностите за риболов за тези запаси следва да бъдат установени в друг релевантен годишен регламент за определяне на възможностите за риболов.
(9)
С цел опростяване автономно взетото от Съюза решение относно ОДУ на синя молва следва да бъде регламентирано в същия правен акт. Следователно ОДУ на синя молва в международни води от зони II, III и IV и ОДУ на синя молва в международни води от зона ХII следва да бъдат включени в регламента за определяне на възможностите за риболов, налични за корабите на ЕС, на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са обект на международни преговори или споразумения.
(10)
Съгласно Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 г. относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (4) запасите, които са предмет на различните мерки, посочени в него, следва да бъдат идентифицирани. Предпазен ОДУ следва да се прилага за запасите, за които не съществува никаква конкретна научна оценка по отношение възможностите за риболов за текущата година, за която трябва да бъде определен общият допустим улов; във всички останали случаи следва да се прилага аналитичният общ допустим улов. С оглед на становищата на ICES и НТИКР относно дълбоководните морски запаси, по отношение на онези от тях, за които няма научнообоснована оценка на съответните възможности за риболов, в настоящия регламент се предвижда предпазен ОДУ.
(11)
В контекста на научните становища биологичното разпределение на някои запаси гренадир не съответства непременно на зоните за ОДУ в настоящия регламент. С цел осигуряване на устойчивото използване на тези запаси е целесъобразно да бъде предвидена по-голяма гъвкавост между зоните на ОДУ Vb, VI и VII, от една страна, и зоните на ОДУ VIII, IX, X, XII и XIV - от друга.
(12)
С цел да се избегне прекъсване на риболовните дейности и за да се осигури поминъкът на рибарите от Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2013 г. По причини за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя годишните възможности за риболов за 2013 и 2014 г. на рибни запаси от някои дълбоководни видове за корабите на ЕС във водите на ЕС и в определени води извън ЕС, които подлежат на ограничения на улова.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на ЕС“ са водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите членки, с изключение на водите, граничещи с териториите, посочени в приложение II към Договора;
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството от всеки рибен запас, което може да се улови и разтовари на суша в рамките на една година;
г)
„квота“ означава част от ОДУ, предоставена на Съюза, на държава членка или на трета държава;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава.
2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зоните:
а)
зони на ICES (Международен съвет за изследване на морето) са географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5);
б)
зони на CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан) са географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 на Европейския парламент и на Съвета (6).
Член 3
ОДУ и разпределения
ОДУ за дълбоководните видове, които се ловят от корабите на ЕС във водите на ЕС или в определени води извън ЕС, разпределението на тези ОДУ между държавите-членки и функционално свързаните с тях условия, според случая, са определени в приложението към настоящия регламент.
Член 4
Специални разпоредби относно разпределенията на възможностите за риболов
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите-членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените, извършени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
приспаданията и преразпределенията, извършени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (7) или съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 на Съвета (8);
в)
допълнителните разтоварвания на сушата, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
количествата, удържани съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, извършени съгласно членове105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ, освен когато в приложението към настоящия регламент е посочено друго.
Член 5
Условия за разтоварване на улов и прилов на сушата
Риба от запаси, за които е установен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва само ако уловът е извършен от кораби, плаващи под знамето на държава-членка, която има квота, и тази квота не е изчерпана.
Член 6
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2012 година.
RÈGLEMENT (UE) No 1262/2012 DU CONSEIL
du 20 décembre 2012
établissant, pour 2013 et 2014, les possibilités de pêche ouvertes aux navires de l’Union européenne pour certains stocks de poissons d’eau profonde
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 43, paragraphe 3,
vu la proposition de la Commission européenne,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 43, paragraphe 3, du traité dispose que le Conseil, sur proposition de la Commission, doit adopter les mesures relatives à la fixation et à la répartition des possibilités de pêche.
(2)
Le règlement (CE) no 2371/2002 du Conseil du 20 décembre 2002 relatif à la conservation et à l’exploitation durable des ressources halieutiques dans le cadre de la politique commune de la pêche (1) prévoit que les mesures régissant l’accès aux eaux et aux ressources ainsi que l’exercice durable des activités de pêche sont arrêtées compte tenu des avis scientifiques, techniques et économiques disponibles, et notamment des rapports établis par le comité scientifique, technique et économique de la pêche (CSTEP), ainsi qu’à la lumière de tout avis reçu de la part des conseils consultatifs régionaux.
(3)
Il incombe au Conseil d’adopter des mesures relatives à la fixation et à la répartition des possibilités de pêche par pêcherie ou groupe de pêcheries, y compris, le cas échéant, certaines conditions qui leur sont liées sur le plan fonctionnel. Il convient que les possibilités de pêche soient réparties entre les États membres de manière à assurer à chaque État membre une stabilité relative des activités de pêche pour chaque stock ou pêcherie et compte tenu des objectifs de la politique commune de la pêche définis par le règlement (CE) no 2371/2002.
(4)
Il convient que les totaux admissibles des captures (TAC) soient établis sur la base d’avis scientifiques disponibles, compte tenu des aspects biologiques et socio-économiques, tout en veillant à ce que les différents secteurs halieutiques soient traités de manière équitable, ainsi qu’à la lumière des avis exprimés lors de la consultation des parties intéressées, en particulier lors des réunions avec le comité consultatif de la pêche et de l’aquaculture et les conseils consultatifs régionaux concernés.
(5)
Il convient que les possibilités de pêche soient conformes aux accords et principes internationaux, tels que l’accord des Nations unies de 1995 sur la conservation et la gestion des stocks de poissons chevauchants et des stocks de poissons grands migrateurs (2), et aux principes de gestion détaillés énoncés dans les directives internationales de 2008 sur la gestion de la pêche profonde en haute mer de l’Organisation des Nations unies pour l’alimentation et l’agriculture, selon lesquels, en particulier, le législateur devrait prendre d’autant plus de précautions que les données sont incertaines, peu fiables ou inadéquates. Le manque de données scientifiques adéquates ne saurait être invoqué pour ne pas prendre de mesures de conservation et de gestion ou pour en différer l’adoption.
(6)
Les avis scientifiques les plus récents du Conseil international pour l’exploration de la mer (CIEM) et du CSTEP indiquent que la plupart des stocks d’eau profonde sont soumis à une exploitation qui n’est pas durable et qu’il convient, afin d’assurer leur durabilité, de réduire les possibilités de pêche pour ces stocks jusqu’à ce que leur taille présente une courbe positive. Le CIEM a en outre recommandé de n’autoriser, dans l’ensemble des zones, aucune pêche ciblée pour l’hoplostète orange et pour certains stocks de lingue bleue et de dorade rose.
(7)
En ce qui concerne les requins des grands fonds, les principales espèces commerciales sont considérées comme épuisées, de sorte qu’il ne devrait pas y avoir de pêche ciblée de ces espèces.
(8)
Les possibilités de pêche des espèces d’eau profonde, définies à l’article 2, point a), du règlement (CE) no 2347/2002 du Conseil du 16 décembre 2002 établissant des conditions spécifiques d’accès aux pêcheries des stocks d’eau profonde et fixant les exigences y afférentes (3), sont établies tous les deux ans. Néanmoins, une exception est prévue pour les stocks de grande argentine ainsi que pour la principale pêcherie de lingue bleue pour lesquels les possibilités de pêche dépendent du résultat des négociations annuelles avec la Norvège. Les possibilités de pêche pour ces stocks devraient être fixées dans un autre règlement annuel pertinent établissant les possibilités de pêche.
(9)
Par souci de simplification, les TAC pour la lingue bleue décidés de façon autonome par l’Union devraient être régis par le même instrument juridique. Par conséquent, les TAC pour la lingue bleue dans les eaux internationales des zones II, III et IV ainsi que les TAC pour la lingue bleue dans les eaux internationales de la zone XII devraient être couverts par le règlement établissant les possibilités de pêche pour les navires de l’Union en ce qui concerne certains stocks ou groupes de stocks halieutiques faisant l’objet de négociations ou d’accords internationaux.
(10)
Conformément au règlement (CE) no 847/96 du Conseil du 6 mai 1996 établissant des conditions additionnelles pour la gestion interannuelle des totaux admissibles des captures et quotas (4), il y a lieu d’identifier les stocks qui font l’objet des différentes mesures visées dans ledit règlement. Les TAC de précaution devraient s’appliquer aux stocks pour lesquels il n’existe aucune évaluation scientifique spécifique quant aux possibilités de pêche pour l’année au cours de laquelle les totaux admissibles des captures doivent être fixés; dans tous les autres cas, ce sont les TAC analytiques qui devraient s’appliquer. Compte tenu de l’avis du CIEM et du CSTEP pour les stocks d’eau profonde, les stocks pour lesquels il n’y a pas d’évaluation scientifique des possibilités de pêche correspondantes devraient être soumis à des TAC de précaution dans le présent règlement.
(11)
Compte tenu des avis scientifiques, la répartition biologique de certains stocks de grenadier de roche ne correspond pas nécessairement aux zones de TAC prévues par le présent règlement. Afin de faciliter l’exploitation durable de ces stocks, il convient de permettre une flexibilité accrue entre les zones de TAC V b, VI et VII, d’une part, et les zones de TAC VIII, IX, X, XII et XIV, d’autre part.
(12)
Afin d’éviter l’interruption des activités de pêche et de garantir les moyens de subsistance des pêcheurs de l’Union, le présent règlement devrait s’appliquer à compter du 1er janvier 2013. Pour des raisons d’urgence, il convient que le présent règlement entre en vigueur immédiatement après sa publication,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Objet
Le présent règlement établit, pour 2013 et 2014, pour les stocks de poissons de certaines espèces d’eau profonde, les possibilités de pêche annuelles des navires de l’Union européenne dans les eaux UE et dans certaines eaux non UE soumises à des limitations de captures.
Article 2
Définitions
1. Aux fins du présent règlement, on entend par:
a)
«navire de l’Union européenne», tout navire de pêche battant pavillon d’un État membre et immatriculé dans l’Union européenne;
b)
«eaux UE», les eaux relevant de la souveraineté ou de la juridiction des États membres, à l’exception des eaux adjacentes aux territoires indiqués à l’annexe II du traité;
c)
«total admissible des captures (TAC)», la quantité annuelle qui peut être prélevée et débarquée pour chaque stock;
d)
«quota»: la proportion du TAC allouée à l’Union, à un État membre ou à un pays tiers;
e)
«eaux internationales», les eaux qui ne relèvent pas de la souveraineté ou de la juridiction d’un État.
2. Aux fins du présent règlement, on entend par:
a)
«zones CIEM» (Conseil international pour l’exploration de la mer), les zones géographiques définies à l’annexe III du règlement (CE) no 218/2009 du Parlement européen et du Conseil (5);
b)
«zones Copace» (Comité des pêches pour l’Atlantique Centre-Est), les zones géographiques indiquées à l’annexe II du règlement (CE) no 216/2009 du Parlement européen et du Conseil (6).
Article 3
TAC et répartition
Les TAC applicables aux espèces d’eau profonde capturées par les navires de l’Union européenne dans les eaux UE et dans certaines eaux non UE, leur répartition entre les États membres, ainsi que, le cas échéant, les conditions qui leur sont liées sur le plan fonctionnel, sont établis à l’annexe du présent règlement.
Article 4
Dispositions spéciales en matière de répartition des possibilités de pêche
1. La répartition des possibilités de pêche entre les États membres établie dans le présent règlement s’opère sans préjudice:
a)
des échanges réalisés conformément à l’article 20, paragraphe 5, du règlement (CE) no 2371/2002;
b)
des déductions et des réattributions effectuées en vertu de l’article 37 du règlement (CE) no 1224/2009 du Conseil (7) ou de l’article 10, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1006/2008 du Conseil (8);
c)
des débarquements supplémentaires autorisés au titre de l’article 3 du règlement (CE) no 847/96;
d)
des quantités retenues au titre de l’article 4 du règlement (CE) no 847/96;
e)
des déductions opérées en application des articles 105 à 107 du règlement (CE) no 1224/2009.
2. Sauf indication contraire à l’annexe du présent règlement, l’article 3 du règlement (CE) no 847/96 s’applique aux stocks faisant l’objet d’un TAC de précaution alors que l’article 3, paragraphes 2 et 3, et l’article 4 dudit règlement s’appliquent aux stocks faisant l’objet d’un TAC analytique.
Article 5
Conditions de débarquement des captures et prises accessoires
Les poissons provenant de stocks pour lesquels des TAC sont établis ne sont détenus à bord ou débarqués que s’ils ont été pêchés par des navires de pêche battant pavillon d’un État membre disposant d’un quota et que celui-ci n’est pas épuisé.
Article 6
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à partir du 1er janvier 2013.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 20 décembre 2012.