ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 342/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2014 година
за допълване на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на регулаторните технически стандарти за приложение на методите за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на финансовите конгломерати
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 49, параграф 6 от него,
като взе предвид Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и Директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 21а, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъдат премахнати възможностите финансовите конгломерати със значителна банкова или инвестиционна и застрахователна дейност да използват многократно капиталови елементи, т.е. допустими при изчисляването на собствените средства, на равнище финансов конгломерат, както и да създават неправомерно собствен капитал в рамките на групата, за да се получи точна картина на собствените средства на конгломерата за покриване на загуби и да се осигури допълнителна капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
(2)
Важно е да се гарантира, че собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор се включват на равнище финансов конгломерат само ако не съществуват пречки за прехвърлянето на активи и изплащането на задължения между различните субекти в него, включително между различните сектори.
(3)
При изчислението на собствените си средства финансовият конгломерат следва да включва собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор само ако тези средства са прехвърлими между субектите в неговите рамки.
(4)
Фактът, че специфичните за сектора капиталови изисквания са изготвени съобразно рисковете, свързани с дадения сектор, а не с оглед покриването на рискове извън него, следва да бъде взет предвид посредством подходящи правила.
(5)
С оглед осигуряването на последователен подход при изчисляването на допълнителната капиталова адекватност следва да бъдат изброени секторните изисквания, които включват изисквания за платежоспособност за тази цел. Тези изисквания следва да не засягат разпоредбите относно необходимите мерки при нарушаване на изискванията за платежоспособност на равнище сектор. По-специално при недостиг на равнище финансов конгломерат, породен от нарушаване на комбинираното изискване за буфер по дял VII, глава 4 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), необходимите мерки следва да произтичат от посочените в тази глава.
(6)
При изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на даден финансов конгломерат следва да се изчислява изискването както за платежоспособност по дефиниция, така и за собствени средства по дефиниция за неговите нерегламентирани финансови дружества.
(7)
В приложение I, част II от Директива 2002/87/ЕО са посочени три метода за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат: „счетоводно консолидиране“ (метод 1), „дедукция и агрегация“ (метод 2) и метод, комбиниращ методи 1 и 2 (метод 3). С оглед последователното прилагане на методи 1 и 2 те следва да бъдат уточнени. Същото се отнася и за условията за използването на метод 3, като следва да се гарантира, че компетентните органи разрешават използването на този метод при сходни обстоятелства, прилагат общи критерии и изискват еднообразното му прилагане при всички финансови конгломерати. Компетентните органи следва да разрешават прилагане на метод 3 само когато даден финансов конгломерат може да докаже, че самостоятелното прилагане на метод 1 или 2 не би било разумно осъществимо. Използването на метод 3 следва да бъде последователно във времето, така че да се осигурят равностойни условия. Изчислителните методи са в съответствие с посочените в приложение I, част I от Директива 2002/87/ЕО принципи, поради което последните следва също да бъдат уточнени.
(8)
Метод 1 за изчисляване на платежоспособността на група в Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) и метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност в Директива 2002/87/ЕО следва да се приемат за равностойни, тъй като и двата са в съответствие с основните цели на допълнителния надзор. И двата метода изключват, от една страна, създаването в рамките на групата на собствени средства, а от друга - осигуряват изчисляване на собствените средства, което е в съответствие с определенията и ограниченията съобразно съответните секторни правила.
(9)
Предоставеното по член 49, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 право за приемане на регулаторни технически стандарти е тясно свързано с правото по член 21а, параграф 3 от Директива 2002/87/ЕО, тъй като и двата случая се отнасят за последователното прилагане на посочените в приложението към директивата изчислителни методи. Постигането на последователност при посочените методи за целите на тези законодателни актове и улесняване постигането на цялостен поглед и компактен достъп до тях от подотчетните лица прави желателно определянето на породените от посочените правомощия регулаторни технически стандарти в един единствен регламент.
(10)
Настоящият регламент следва да се основава на новите режими за платежоспособност на равнище сектор, установени в Съюза с оглед постигането на възможно най-последователно прилагане на изчислителните методи. Поради това настоящият регламент следва да се прилага не по-рано от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013. Правилата, чието прилагане е свързано с прилагането на Директива 2009/138/ЕО, следва да се прилагат от датата на нейното прилагане. В областите, останали нехармонизирани от настоящия регламент преди пълното му влизане в сила, следва да продължи използването на действащите национални практики на изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност, като съответните основани на правилата за застрахователния сектор изчисления ще се основават на тези от тях, които се прилагат към момента на изчисляването.
(11)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията съвместно от Европейските надзорни органи - Европейски банков орган (ЕБО), Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) и Европейски орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(12)
ЕБО, ЕОЗППО и ЕОЦКП проведоха открити обществени консултации във връзка със залегналите в основата на настоящия регламент проекти на регулаторни технически стандарти и анализираха потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), член 10 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) и член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (7), като също така потърсиха становището на създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор, създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 Група на участниците от застрахователния сектор и създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 Група на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят посочените в приложение I към Директива 2002/87/ЕО принципи и изчислителни методи за целите на алтернативи на изискването за приспадане по член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и с оглед изчисляването на собствените средства и на допълнителните изисквания за капиталова адекватност по член 6, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„принципно застрахователен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на застрахователната дейност - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО;
2)
„принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на инвестиционни или на банкови услуги - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ
Член 3
Изключване на многократното използване на капиталови елементи и на създаването в рамките на групата на собствени средства
Собствените средства в резултат, пряко или непряко, от операции в рамките на групата, не се включват при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
Член 4
Прехвърлимост и достъпност на собствените средства
1. Собствените средства, признати на равнище регламентиран субект, които надхвърлят необходимите според изискванията по член 9 за платежоспособност на равнище сектор, не се включват в изчисляването на собствените средства на даден финансов конгломерат, нито в сбора на собствените средства на всички регламентирани и нерегламентирани субекти от финансовия сектор, принадлежащи към такъв конгломерат, освен ако съществува настояща пречка от практическо или правно естество - или се очаква такава - за прехвърлянето на средства между субекти от конгломерата.
2. Когато в съответствие с член 6, параграф 2, пета алинея от Директива 2002/87/ЕО регламентиран субект по същата алинея представя на координатора резултатите от изчислението и съответните данни, на които то се основава, той потвърждава пред координатора, предоставяйки му необходимите доказателства, че параграф 1 е спазен.
Член 5
Собствени средства, специфични за даден сектор
1. Собствените средства по параграф 2, които са налични на равнище регламентиран субект, са допустими за покриването на рисковете в сектор, който признава тези собствени средства. Те не са допустими за покриването на рискове в други финансови сектори.
2. Собствените средства по параграф 1 са собствените средства, които не са елементи на:
а)
базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред или капитала от втори ред по смисъла на Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
основните собствени средства на предприятията, обхванати от Директива 2009/138/ЕО, когато тези елементи са причислени, в съответствие с член 94, параграфи 1 и 2 от нея, към капитала от първи или втори ред.
Член 6
Недостиг на собствени средства на равнище финансов конгломерат
1. Недостигът на собствени средства на равнище финансов конгломерат се запълва само със собствените средства, които са допустими според правилата както за банковия, така и за застрахователния сектор.
2. Собствените средства по параграф 1 са:
а)
базовият собствен капитал от първи ред по член 50 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред без ограничение, наложено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
в)
допълнителният собствен капитал от първи ред по член 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред, като причисляването е ограничено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
д)
капиталът от втори ред по член 71 от Регламент (ЕС) № 575/2013; както и
е)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 2 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от втори ред.
3. Използването на елементи на собствените средства за запълване на недостига е съобразено с член 4, параграф 1.
Член 7
Последователност
Регулираните субекти или смесеният финансов холдинг, принадлежащи към финансов конгломерат, прилагат изчислителния метод последователно във времето.
Член 8
Консолидиране
По отношение на принципно застрахователните финансови конгломерати, ако обхватът на груповия надзор по дял III от Директива 2009/138/ЕО не се различава съществено от този на допълнителния надзор по глава II от Директива 2002/87/ЕО, метод 1 за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователните и презастрахователните предприятия, както е посочено в членове 230, 231 и 232 от Директива 2009/138/ЕО, се приема за равностоен на метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на регламентираните субекти във финансов конгломерат, както е посочено в приложение I към Директива 2002/87/ЕО.
Член 9
Изискване за платежоспособност
1. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за застрахователния сектор, за изискване за платежоспособност се приема капиталовото изискване за платежоспособност по членове 100 и 218 от Директива 2009/138/ЕО, включително всяко добавяне на капитал в съответствие с член 37 от нея в резултат на член 216, параграф 4, член 231, параграф 7, член 232, член 233, параграф 6 и член 238, параграфи 2 и 3 от нея.
2. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за банковия или инвестиционния сектор, за изисквания за платежоспособност се приемат капиталовите изисквания в трета част, дял I, глава 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и задълженията, по силата на посочения регламент или Директива 2013/36/ЕС, за наличие на собствени средства в допълнение към тези изисквания, включително задължението в резултат на вътрешна оценка на капиталовата адекватност по член 73 от посочената директива, евентуално наложеното от компетентен орган задължение по член 104, параграф 1, буква а) от нея, комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея и мерките, приети по силата на членове 458 или 459 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 10
Капиталови изисквания и изисквания за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат
1. В съответствие с член 14, параграфи 7-9 капиталовите изисквания и изискванията за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат се изчисляват съобразно границите и определенията в съответните секторни правила.
2. Собствените средства на дружествата за управление на активи се изчисляват в съответствие с член 2, параграф 1, буква л) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8). Изискванията за платежоспособност на дружествата за управление на активи са упоменатите в член 7, параграф 1, буква а) от посочената директива.
3. Собствените средства на алтернативните инвестиционни фондове се изчисляват в съответствие с член 4, параграф 1, буква аг) от Директива 2011/61/ЕС (9). Изискванията за платежоспособност на алтернативните инвестиционни фондове са упоменатите в член 9 от посочената директива.
Член 11
Третиране на междусекторни позиции
1. Когато субект в принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат има позиция в принадлежащо към застрахователния сектор финансово дружество, приспадната в съответствие с член 14, параграф 3 или член 15, параграф 3, тази позиция не поражда допълнително изискване за капиталова адекватност на равнището на конгломерата.
2. Когато прилагането на параграф 1 непосредствено изменя размера на очакваната загуба при вътрешнорейтинговия подход по трета част, дял II, глава 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към собствените средства на финансовия конгломерат се добавя сума, равна на това изменение.
Член 12
Собствени средства по дефиниция и изисквания за платежоспособност по дефиниция за нерегламентирани субекти от финансовия сектор
1. Когато смесен финансов холдинг има позиция в нерегламентиран субект от финансовия сектор, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция на този субект се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
2. За нерегламентиран субект от финансовия сектор, различен от посочения в параграф 1, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-близкия до този субект финансов сектор. Най-близкият финансовия сектор се определя въз основа на обхвата на дейността на съответния субект и степента, в която той я упражнява. Ако не е възможно ясно да се определи най-близкият финансов сектор, се прибягва до секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
Член 13
Приложими на секторно равнище преходни разпоредби и разпоредби във връзка със заварено положение
Приложимите при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище сектор правила включват приложимите на същото равнище преходни разпоредби или такива във връзка със заварено положение.
ГЛАВА III
ИЗЧИСЛИТЕЛНИ МЕТОДИ
Член 14
Уточняване на изчисляването при метод 1 по Директива 2002/87/ЕО
1. Собствените средства на финансов конгломерат се изчисляват въз основа на консолидираните отчети, изготвени според приложимите с оглед допълнителния надзор по Директива 2002/87/ЕО счетоводни норми, като, където е приложимо, се взима предвид параграф 5.
2. При изчисляването на собствените средства на финансов конгломерат, неконсолидираните инвестиции на принципно банков или инвестиционен такъв конгломерат се третират по следния начин:
а)
значителните неконсолидирани инвестиции в субект от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата, когато субектът принадлежи към застрахователния сектор;
б)
в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 575/2013 неконсолидираните инвестиции, различни от посочените в буква а), в субект от финансовия сектор, който принадлежи към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата.
3. При спазване на параграф 2, собствените средства, емитирани от субект от финансов конгломерат и държани от друг субект от същия конгломерат, се приспадат от собствените средства на конгломерата, ако вече не са били премахнати при счетоводното консолидиране.
4. Предприятие, което е съвместно контролирано предприятие за целите на съответната нормативна уредба на счетоводното отчитане, се третира в съответствие със секторните правила за пропорционална консолидация или включване на пропорционален дял.
5. Когато обхванат от Директива 2009/138/ЕО субект принадлежи към финансов конгломерат, изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнището на конгломерата се основава на активите и пасивите, остойностени в съответствие с дял I, глава VI, раздели 1 и 2 от посочената директива.
6. Когато по отношение на стойността на актив или пасив се прилагат пруденциални филтри и приспадания в съответствие с втора част, дял I от Регламент (ЕС) № 575/2013, използваната за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност стойност е относимата към съответния субект, обхванат от настоящия регламент, като се изключват активите и пасивите, относими към останалите субекти от конгломерата.
7. Когато секторните правила налагат изчисляването на праг или ограничение, прагът или ограничението на равнище конгломерат се изчислява въз основа на консолидираните данни на финансовия конгломерат и след приспаданията, изисквани от параграфи 2 и 3.
8. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в консолидираната основа по първа част, дял II, глава 2, раздел 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разглеждат заедно.
9. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в надзора на равнище група по дял III от Директива 2009/138/ЕО, се разглеждат заедно.
10. При изчисляването на праговете и ограниченията на равнище регламентиран субект, регламентираните субекти във финансов конгломерат, за които параграфи 8 и 9 не се прилагат, ги изчисляват на индивидуална основа в съответствие с приложимите секторни правила.
11. При сумирането на съответните изисквания за платежоспособност на равнище сектор се извършва единствено корекцията по член 11 или породената в резултат от корекциите на секторните прагове и ограничения по силата на параграф 7.
Член 15
Уточняване на изчисляването при метод 2 по Директива 2002/87/ЕО
1. Когато приложимите секторни правила налагат пруденциален филтър на собствените средства на регламентиран субект, се използва някое от следните третирания:
а)
ако филтрираният размер, т.е. нетният размер, който се взима при изчисляването на собствените средства на участията, увеличава изискуемия капитал, той се добавя към балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО;
б)
ако филтрираният размер по буква а) намалява изискуемия капитал, той се приспада от балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО.
2. За принципно банковите или инвестиционни финансови конгломерати съществените инвестиции, които не са участия, в субекти от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които принадлежат към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на субекта, който държи инвестицията, в съответствие с приложимите секторни правила.
3. Вътрешногруповите инвестиции в капиталови инструменти, които според секторните правила могат да бъдат елементи на собствените средства, се приспадат или изключват, като се вземат предвид съответните секторни граници, от изчисляването на собствените средства.
4. Изчисляването на допълнителните капиталови изисквания се извършва по формулата в приложението.
Член 16
Уточняване на обстоятелствата, при които се използва метод 3 по Директива 2002/87/ЕО
1. Компетентните органи могат да разрешат използването на метод 3 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО при наличието на някое от следните обстоятелства:
а)
не е разумно осъществимо прилагането към всички регламентирани субекти във финансов конгломерат на методи 1 или 2 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО, по-специално поради факта, че метод 1 е неприложим за един или повече от тях, тъй като някой е извън консолидацията или е установен в трета държава, което прави невъзможно получаването на достатъчно информация за прилагането към него на метод 1;
б)
субектите, които ще прилагат някой от методите, представляват, взети заедно, незначителен интерес за целите на надзора на регламентираните субекти във финансов конгломерат.
2. Метод 1 или 2 се използват от всички регламентирани субекти във финансов конгломерат, които не са посочени в параграф 1.
3. Финансовият конгломерат прилага разрешения му от компетентния орган метод 3 последователно във времето.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5, член 6, параграф 2, член 8, член 9, параграф 1 и член 14, параграфи 5 и 9 се прилагат от посочената в член 309, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2014 година.
RÈGLEMENT DÉLÉGUÉ (UE) No 342/2014 DE LA COMMISSION
du 21 janvier 2014
complétant la directive 2002/87/CE du Parlement européen et du Conseil et le règlement (UE) no 575/2013 du Parlement européen et du Conseil par des normes techniques de réglementation pour l'application aux conglomérats financiers des méthodes de calcul des exigences en matière d'adéquation des fonds propres
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (UE) no 575/2013 du Parlement européen et du Conseil du 26 juin 2013 concernant les exigences prudentielles applicables aux établissements de crédit et aux entreprises d'investissement et modifiant le règlement (UE) no 648/2012 (1), notamment son article 49, paragraphe 6,
vu la directive 2002/87/CE du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 2002 relative à la surveillance complémentaire des établissements de crédit, des entreprises d'assurance et des entreprises d'investissement appartenant à un conglomérat financier, et modifiant les directives 73/239/CEE, 79/267/CEE, 92/49/CEE, 92/96/CEE, 93/6/CEE et 93/22/CEE du Conseil et les directives 98/78/CE et 2000/12/CE du Parlement européen et du Conseil (2), et notamment son article 21 bis, paragraphe 3,
considérant ce qui suit:
(1)
Il y a lieu d'empêcher que les conglomérats financiers comportant d'importantes activités bancaires ou d'investissement et d'assurance utilisent plusieurs fois des éléments éligibles aux fins du calcul des fonds propres au niveau du conglomérat financier («double emploi des fonds propres») ou créent de manière inadéquate des fonds propres intragroupe, afin que la capacité des fonds propres de ces conglomérats à absorber les pertes et à satisfaire à l'exigence complémentaire de fonds propres au niveau du conglomérat financier soit fidèlement représentée.
(2)
Il est important de veiller à ce que les fonds propres, au-delà de ceux nécessaires pour satisfaire aux exigences de solvabilité sectorielles, ne soient inclus au niveau du conglomérat financier que si rien n'empêche le transfert d'actifs ou le remboursement de passifs entre les différentes entités du conglomérat financier, y compris entre secteurs.
(3)
Lors du calcul de ses fonds propres, un conglomérat financier ne devrait inclure les fonds propres qui vont au-delà des exigences sectorielles de solvabilité que si ces fonds sont transférables entre entités du conglomérat financier.
(4)
Il y a lieu de prévoir des règles appropriées pour tenir compte du fait que les exigences de fonds propres spécifiques à un secteur sont conçues pour couvrir les risques liés à ce secteur et ne sont pas destinées à couvrir les risques en dehors de ce secteur.
(5)
Pour assurer l'application cohérente des règles de calcul de l'exigence complémentaire de fonds propres, il y a lieu de préciser les exigences sectorielles qui comprennent des exigences de solvabilité à cette fin. Ces exigences devraient être sans préjudice des dispositions sectorielles en ce qui concerne les mesures à prendre à la suite d'un non-respect des exigences sectorielles de solvabilité. En particulier, en cas de déficit au niveau du conglomérat financier du fait du non-respect de l'exigence globale de coussin de fonds propres prévue au titre VII, chapitre 4, de la directive 2013/36/UE du Parlement européen et du Conseil (3), les mesures à prendre devraient être fondées sur celles prévues par ce chapitre.
(6)
Lors du calcul de l'exigence complémentaire de fonds propres d'un conglomérat financier, il y a lieu de calculer une exigence de solvabilité notionnelle ainsi qu'un niveau notionnel de fonds propres pour les entités financières non réglementées du conglomérat financier.
(7)
L'annexe I, partie II, de la directive 2002/87/CE définit trois méthodes techniques pour calculer les exigences de fonds propres au niveau du conglomérat financier: la consolidation comptable (méthode no 1), la déduction et agrégation (méthode no 2) et la méthode combinatoire (méthode no 3), permettant la combinaison des méthodes nos 1 et 2. Les méthodes techniques de calcul nos 1 et 2 doivent être précisées afin d'assurer la cohérence de leur application. En outre, les circonstances justifiant l'emploi de la méthode no 3 doivent être précisées et il convient de veiller à ce que les autorités compétentes autorisent l'utilisation de cette méthode dans des circonstances analogues, appliquent des critères communs et veillent à la cohérence de son application aux différents conglomérats financiers. Les autorités compétentes ne devraient permettre l'application de la méthode no 3 que lorsqu'un conglomérat financier peut démontrer que l'application de la méthode no 1 ou no 2 seule n'est pas raisonnablement possible. L'utilisation de la méthode no 3 doit être cohérente dans la durée afin de garantir des conditions équivalentes. Les méthodes techniques de calcul étant mises en œuvre conformément aux principes techniques visés à l'annexe I, partie I de la directive 2002/87/CE, il est nécessaire de préciser également ces principes.
(8)
La première méthode pour calculer la solvabilité du groupe telle que définie par la directive 2009/138/CE du Parlement européen et du Conseil (4) et la méthode no 1 pour le calcul des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres telle que définie par la directive 2002/87/CE doivent être considérées comme équivalentes, toutes deux étant conformes aux principaux objectifs de la surveillance complémentaire. Les deux méthodes garantissent qu'il n'y a pas de création intragroupe de fonds propres et que les fonds propres sont calculés conformément aux définitions et limites fixées par les règles sectorielles applicables.
(9)
L'habilitation de la Commission à adopter des normes techniques de réglementation, prévue à l'article 49, paragraphe 6, du règlement (UE) no 575/2013, est étroitement liée à l'habilitation prévue à l'article 21 bis, paragraphe 3, de la directive 2002/87/CE, toutes deux ayant pour objet la cohérence de l'application des méthodes de calcul énoncées à l'annexe de ladite directive. Afin d'assurer la cohérence des méthodes de calcul spécifiées aux fins de ces actes législatifs et d'en donner une vue d'ensemble et un accès compact aux personnes soumises à ces obligations, il est souhaitable d'énoncer les normes techniques de réglementation adoptées en application de ces habilitations dans un seul règlement.
(10)
Le présent règlement devrait être fondé sur les nouveaux régimes sectoriels de solvabilité qui ont été établis dans l'Union, afin de garantir une application cohérente des méthodes de calcul. Par conséquent, le présent règlement ne devrait pas s'appliquer avant la date d'application du règlement (UE) no 575/2013. Les règles dépendant de l'application de la directive 2009/138/CE devraient commencer à s'appliquer à compter de la date d'application de ladite directive. Les mises en œuvre nationales existantes du calcul des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres devraient par conséquent, en attendant que le présent règlement s'applique pleinement, continuer à être utilisées dans les domaines que celui-ci n'harmonise pas, et les calculs sous-jacents qui sont fondés sur les règles sectorielles de l'assurance devraient être fondés sur les règles sectorielles dans le domaine de l'assurance applicables au moment de ce calcul.
(11)
Le présent règlement se fonde sur les projets de normes techniques de réglementation soumis à la Commission conjointement par l'autorité européenne de surveillance (Autorité bancaire européenne) (ABE), l'autorité européenne de surveillance (Autorité européenne des assurances et des pensions professionnelles) (AEAPP) et l'autorité européenne de surveillance (Autorité européenne des marchés financiers) (AEMF).
(12)
L'ABE, l'AEAPP et l'AEMF ont mené des consultations publiques sur les projets de normes techniques de réglementation sur lesquels se fonde le présent règlement, en ont analysé les coûts et avantages potentiels, conformément à l'article 10 du règlement (UE) no 1093/2010 du Parlement européen et du Conseil (5), à l'article 10 du règlement (UE) no 1094/2010 du Parlement européen et du Conseil (6) et à l'article 10 du règlement (UE) no 1095/2010 du Parlement européen et du Conseil (7), et ont sollicité l'avis du groupe des parties concernées du secteur bancaire institué en application de l'article 37 du règlement (UE) no 1093/2010, du groupe des parties concernées du secteur des assurances institué en application de l'article 37 du règlement (UE) no 1094/2010 et du groupe des parties concernées du secteur des marchés financiers institué en application de l'article 37 du règlement (UE) no 1095/2010,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
OBJET ET DÉFINITIONS
Article premier
Objet
Le présent règlement précise les principes techniques et les méthodes techniques de calcul figurant à l'annexe I de la directive 2002/87/CE aux fins des alternatives à la déduction visées à l'article 49, paragraphe 1, du règlement (UE) no 575/2013 et aux fins du calcul des fonds propres et des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres prévues à l'article 6, paragraphe 2, de la directive 2002/87/CE.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1. «conglomérat financier à dominante d'assurance»: un conglomérat financier dont le secteur financier le plus important est l'assurance, conformément à l'article 3, paragraphe 2, de la directive 2002/87/CE;
2. «conglomérat financier à dominante bancaire ou d'investissement»: un conglomérat financier dont le secteur financier le plus important est soit le secteur bancaire, soit celui des services d'investissement, conformément à l'article 3, paragraphe 2, de la directive 2002/87/CE.
CHAPITRE II
PRINCIPES TECHNIQUES
Article 3
Exclusion du double emploi des fonds propres et de la création intragroupe de fonds propres
Les fonds propres résultant directement ou indirectement de transactions intragroupe ne sont pas inclus dans le calcul des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres au niveau d'un conglomérat financier.
Article 4
Transférabilité et disponibilité des fonds propres
1. Les fonds propres comptabilisés au niveau d'une entité réglementée qui vont au-delà de ceux nécessaires pour satisfaire aux exigences sectorielles de solvabilité énoncées à l'article 9 ne peuvent être inclus dans le calcul des fonds propres d'un conglomérat financier, ni dans celui de la somme des fonds propres de chacune des entités du secteur financier, réglementées ou non réglementées, appartenant au conglomérat financier, sauf s'il n'existe, en droit ou en fait, aucun obstacle significatif, actuel ou prévu, au transfert des fonds entre les entités du conglomérat financier.
2. Lorsque l'entité visée à l'article 6, paragraphe 2, cinquième alinéa, de la directive 2002/87/CE soumet au coordinateur les résultats du calcul visé audit alinéa et les données pertinentes sur lesquelles ce calcul est fondé, elle confirme au coordinateur que les dispositions du paragraphe 1 sont respectées et lui fournit des éléments qui attestent ce respect.
Article 5
Fonds propres spécifiques au secteur
1. Les fonds propres visés au paragraphe 2 qui sont disponibles au niveau d'une entité réglementée sont éligibles pour couvrir les risques liés au secteur qui comptabilise ces fonds propres, et ne peuvent pas être pris en considération en tant qu'éléments éligibles pour couvrir les risques des autres secteurs financiers.
2. Les fonds propres visés au paragraphe 1 sont les fonds propres autres que les suivants:
a)
les éléments de fonds propres de base de catégorie 1, de fonds propres additionnels de catégorie 1 et de fonds propres de catégorie 2 au sens du règlement (UE) no 575/2013;
b)
les éléments de fonds propres de base d'entreprises soumises aux exigences de la directive 2009/138/CE, lorsque ces éléments sont classés au niveau 1 ou au niveau 2 conformément à l'article 94, paragraphes 1 et 2, de ladite directive.
Article 6
Déficit de fonds propres au niveau du conglomérat financier
1. En cas de déficit de fonds propres au niveau du conglomérat financier, seuls les éléments de fonds propres qui sont éligibles à la fois en vertu des règles sectorielles du secteur bancaire et de celles du secteur de l'assurance sont utilisés pour couvrir ce déficit.
2. Les fonds propres visés au paragraphe 1 sont les suivants:
a)
les fonds propres de base de catégorie 1 au sens de l'article 50 du règlement (UE) no 575/2013;
b)
les éléments de fonds propres de base classés au niveau 1 conformément à l'article 94, paragraphe 1, de la directive 2009/138/CE et dont l'inclusion n'est pas limitée par un acte délégué adopté conformément à l'article 99 de ladite directive;
c)
les fonds propres additionnels de catégorie 1 au sens de l'article 61 du règlement (UE) no 575/2013;
d)
les éléments de fonds propres de base classés au niveau 1 conformément à l'article 94, paragraphe 1, de la directive 2009/138/CE et dont l'inclusion est limitée par un acte délégué adopté conformément à l'article 99 de ladite directive;
e)
les fonds propres de catégorie 2 au sens de l'article 71 du règlement (UE) no 575/2013;
f)
les éléments de fonds propres de base classés au niveau 2 conformément à l'article 94, paragraphe 2, de la directive 2009/138/CE.
3. Les éléments des fonds propres utilisés pour couvrir le déficit sont conformes aux exigences prévues à l'article 4, paragraphe 1.
Article 7
Cohérence
Les entités réglementées ou la compagnie financière holding mixte d'un conglomérat financier appliquent la méthode de calcul d'une manière cohérente dans la durée.
Article 8
Consolidation
Pour les conglomérats financiers à dominante d'assurance, la première méthode pour le calcul de la solvabilité de groupe des entreprises d'assurance et de réassurance, telle qu'énoncée aux articles 230, 231 et 232 de la directive 2009/138/CE, est considérée comme équivalente à la méthode no 1 pour le calcul des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres des entités réglementées appartenant à un conglomérat financier telle qu'énoncée à l'annexe I de la directive 2002/87/CE, pour autant que le champ d'application du contrôle de groupe en vertu du titre III de la directive 2009/138/CE ne soit pas sensiblement différent du champ d'application de la surveillance de groupe en vertu du chapitre II de la directive 2002/87/CE.
Article 9
Exigences de solvabilité
1. Lorsque les règles du secteur de l'assurance s'appliquent, les exigences de capital de solvabilité visées aux articles 100 et 218 de la directive 2009/138/CE, y compris les éventuelles exigences de capital supplémentaire visées à l'article 37 de ladite directive qui découlent de l'application de l'article 216, paragraphe 4, de l'article 231, paragraphe 7, de l'article 232, de l'article 233, paragraphe 6, ou de l'article 238, paragraphes 2 et 3, de ladite directive sont considérées comme des exigences de solvabilité aux fins du calcul des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres.
2. Lorsque les règles du secteur bancaire ou des services d'investissement s'appliquent, les exigences en matière d'adéquation des fonds propres prévues à la troisième partie, titre I, chapitre 1, du règlement (UE) no 575/2013 et les obligations, en vertu de ce règlement ou de la directive 2013/36/UE, de détention de fonds propres au-delà de ces exigences, y compris l'obligation découlant du processus d'évaluation de l'adéquation du capital interne prévue par l'article 73 de ladite directive, toute obligation imposée par une autorité compétente en vertu de l'article 104, paragraphe 1, point a), de ladite directive, l'exigence globale de coussin de fonds propres au sens de l'article 128, point 6, de ladite directive et les mesures adoptées en vertu de l'article 458 ou de l'article 459 du règlement (UE) no 575/2013, sont considérées comme les exigences de solvabilité aux fins du calcul des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres.
Article 10
Exigences de fonds propres et de solvabilité applicables au conglomérat financier
1. Les exigences en matière d'adéquation des fonds propres et les exigences de solvabilité applicables au conglomérat financier sont calculées conformément aux définitions et limites énoncées dans les règles sectorielles applicables, en tenant compte des dispositions prévues à l'article 14, paragraphes 7, 8 et 9.
2. Les fonds propres des sociétés de gestion de portefeuille sont calculés conformément à l'article 2, paragraphe 1, point l), de la directive 2009/65/CE du Parlement européen et du Conseil (8). Les exigences de solvabilité applicables aux sociétés de gestion de portefeuille sont celles énoncées à l'article 7, paragraphe 1, point a), de ladite directive.
3. Les fonds propres des gestionnaires de fonds d'investissement alternatifs sont calculés conformément à l'article 4, paragraphe 1, point ad), de la directive 2011/61/UE du Parlement européen et du Conseil (9). Les exigences de solvabilité applicables aux gestionnaires de fonds d'investissement alternatifs sont celles énoncées à l'article 9 de ladite directive.
Article 11
Traitement des détentions transsectorielles
1. Lorsqu'une entité d'un conglomérat financier à dominante bancaire ou d'investissement détient des éléments d'une entité du secteur financier qui appartient au secteur de l'assurance et qui sont déduits conformément à l'article 14, paragraphe 3, ou à l'article 15, paragraphe 3, ces éléments détenus ne font naître aucune exigence complémentaire en matière d'adéquation des fonds propres au niveau du conglomérat.
2. Lorsque l'application du paragraphe 1 entraîne directement une variation du montant des pertes anticipées dans le cadre de l'approche fondée sur les notations internes au sens de la troisième partie, titre II, chapitre 3, du règlement (UE) no 575/2013, un montant équivalent à cette variation est ajouté aux fonds propres du conglomérat financier.
Article 12
Fonds propres notionnels et exigences notionnelles de solvabilité applicables aux entités non réglementées du secteur financier,
1. Lorsqu'une compagnie financière holding mixte détient des éléments d'une entité non réglementée du secteur financier, les fonds propres notionnels et les exigences notionnelles de solvabilité pour cette entité sont calculés conformément aux règles sectorielles du principal secteur du conglomérat financier.
2. En ce qui concerne les entités non réglementées du secteur financier autres que celles visées au paragraphe 1, les fonds propres notionnels et les exigences notionnelles de solvabilité sont calculés conformément aux règles sectorielles du secteur financier le plus proche de l'entité non réglementée du secteur financier. La détermination du secteur financier le plus proche repose sur l'ensemble des activités de l'entité en question et sur la mesure dans laquelle elle mène ces activités. S'il n'est pas possible de déterminer clairement le secteur financier le plus proche, les règles sectorielles qui s'appliquent sont celles du principal secteur du conglomérat financier.
Article 13
Dispositions sectorielles transitoires et de maintien des acquis
Les règles sectorielles qui s'appliquent aux fins du calcul des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres tiennent compte des éventuelles dispositions transitoires ou de maintien des acquis qui s'appliquent au niveau sectoriel.
CHAPITRE III
MÉTHODES TECHNIQUES DE CALCUL
Article 14
Spécification des méthodes techniques de calcul conformément à la méthode no 1 en vertu de la directive 2002/87/CE
1. Les fonds propres d'un conglomérat financier sont calculés sur la base des comptes consolidés conformément au référentiel comptable appliqué au champ d'application de la surveillance complémentaire en vertu de la directive 2002/87/CE, en tenant compte du paragraphe 5 s'il y a lieu.
2. En ce qui concerne les conglomérats financiers à dominante bancaire ou d'investissement, les traitements suivants sont appliqués aux investissements non consolidés lors du calcul des fonds propres du conglomérat financier:
a)
les investissements importants non consolidés dans une entité du secteur financier, au sens de l'article 43 du règlement (UE) no 575/2013, qui appartient au secteur de l'assurance, sont intégralement déduits des fonds propres du conglomérat;
b)
les investissements non consolidés autres que ceux visés au point a) dans une entité du secteur financier qui appartient au secteur de l'assurance sont intégralement déduits des fonds propres du conglomérat conformément à l'article 46 du règlement (UE) no 575/2013.
3. Tout en tenant compte des dispositions du paragraphe 2, les fonds propres émis par une entité appartenant à un conglomérat financier et détenus par une autre entité de ce conglomérat financier sont déduits des fonds propres du conglomérat s'ils n'ont pas déjà été éliminés lors de la consolidation comptable.
4. Une entreprise qui est une entité contrôlée conjointement, conformément au référentiel comptable applicable, est traitée conformément aux règles sectorielles sur la consolidation proportionnelle ou l'inclusion proportionnelle des parts.
5. Lorsqu'une entité relevant du champ d'application de la directive 2009/138/CE fait partie d'un conglomérat financier, le calcul des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres au niveau du conglomérat financier est fondé sur la valorisation des actifs et des passifs conformément au titre I, chapitre VI, sections 1 et 2, de la directive 2009/138/CE.
6. Lorsque les valeurs des actifs ou des passifs font l'objet de filtres prudentiels et de déductions conformément à la deuxième partie, titre I, du règlement (UE) no 575/2013, les valeurs des actifs et des passifs utilisées aux fins du calcul des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres sont celles attribuables aux entités concernées en vertu de ce règlement, à l'exclusion des actifs et des passifs attribuables à d'autres entités du conglomérat financier.
7. Lorsque les règles sectorielles exigent le calcul d'un seuil ou d'une limite, le seuil ou la limite au niveau du conglomérat est calculé sur la base des données consolidées du conglomérat financier et après application des déductions prévues par les paragraphes 2 et 3.
8. Aux fins du calcul des seuils ou des limites, les entités réglementées appartenant à un conglomérat financier qui relèvent du champ d'application de la situation consolidée de l'établissement en vertu de la première partie, titre II, chapitre 2, section 1, du règlement (UE) no 575/2013 sont prises en considération ensemble.
9. Aux fins du calcul des seuils ou des limites, les entités réglementées appartenant à un conglomérat financier qui relèvent du champ d'application du contrôle de groupe conformément au titre III de la directive 2009/138/CE sont prises en considération ensemble.
10. Aux fins du calcul des seuils ou des limites au niveau de l'entité réglementée, les entités réglementées appartenant à un conglomérat financier et auxquelles ni le paragraphe 8 ni le paragraphe 9 ne s'applique calculent leurs seuils et limites respectifs sur une base individuelle conformément aux règles sectorielles de ces entités réglementées.
11. La somme des exigences de solvabilité sectorielles applicables ne fait l'objet d'aucun ajustement, à l'exception de celui prévu par l'article 11 et de celui qui résulte d'ajustements des seuils et des limites sectoriels conformément au paragraphe 7.
Article 15
Spécification des méthodes techniques de calcul conformément à la méthode no 2 en vertu de la directive 2002/87/CE
1. Lorsque les fonds propres d'une entité réglementée font l'objet d'un filtre prudentiel conformément aux règles sectorielles applicables, l'un des traitements suivants s'applique:
a)
le montant filtré, qui est le montant net devant être pris en considération lors du calcul des fonds propres de l'entité détentrice, est ajouté à la valeur comptable des participations conformément à l'article 6, paragraphe 4, deuxième alinéa, de la directive 2002/87/CE, si le montant filtré augmente les fonds propres réglementaires;
b)
le montant filtré visé au point a) est déduit de la valeur comptable des participations conformément à l'article 6, paragraphe 4, deuxième alinéa, de la directive 2002/87/CE, si le montant filtré réduit les fonds propres réglementaires.
2. Pour les conglomérats financiers à dominante bancaire ou d'investissement, les investissements importants, au sens de l'article 43 du règlement (UE) no 575/2013, qui ne sont pas des participations, dans une entité du secteur financier qui appartient au secteur de l'assurance sont intégralement déduits des éléments de fonds propres de l'entité détentrice de l'instrument, conformément aux règles sectorielles applicables à cette entité.
3. Les investissements intragroupe dans des instruments de capital qui sont éligibles en tant que fonds propres conformément aux règles sectorielles, en tenant compte des limites sectorielles applicables, sont déduits ou exclus du calcul des fonds propres.
4. Le calcul des exigences complémentaires en matière d'adéquation des fonds propres est effectué conformément à la formule figurant en annexe.
Article 16
Circonstances dans lesquelles la méthode no 3 prévue par la directive 2002/87/CE peut être utilisée
1. Les autorités compétentes ne peuvent autoriser l'utilisation de la méthode no 3 visée à l'annexe I de la directive 2002/87/CE que dans les circonstances suivantes:
a)
il n'est pas raisonnablement possible d'appliquer à toutes les entités faisant partie d'un conglomérat financier soit la méthode no 1 visée à l'annexe I de la directive 2002/87/CE, soit la méthode no 2 visée à l'annexe I de la directive 2002/87/CE, en particulier parce qu'une ou plusieurs entités se trouvent à l'extérieur du périmètre de consolidation et que la méthode no 1 ne peut donc leur être appliquée ou parce qu'une entité réglementée est établie dans un pays tiers et qu'il n'est pas possible d'obtenir suffisamment d'informations pour lui appliquer l'une ou l'autre méthode; ou
b)
les entités qui appliqueraient l'une des méthodes présentent collectivement un intérêt négligeable au regard des objectifs que poursuit la surveillance complémentaire des entités réglementées appartenant à un conglomérat financier.
2. La méthode 1 ou la méthode 2 est utilisée par toutes les entités réglementées appartenant à un conglomérat financier qui ne sont pas visées au paragraphe 1.
3. Lorsqu'une autorité compétente autorise un conglomérat financier à appliquer la méthode no 3, cette application est cohérente dans la durée.
CHAPITRE IV
DISPOSITIONS FINALES
Article 17
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
L'article 5, l'article 6, paragraphe 2, l'article 8, l'article 9, paragraphe 1, et l'article 14, paragraphes 5 et 9, s'appliquent à compter de la date d'entrée en application visée à l'article 309, paragraphe 1, de la directive 2009/138/CE.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 21 janvier 2014.