РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 652/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за установяване на разпоредби за управлението на разходите, свързани с хранителната верига, здравеопазването на животните и хуманното отношение към тях, здравето на растенията и растителния репродуктивен материал, за изменение на директиви 98/56/ЕО, 2000/29/ЕО и 2008/90/ЕО на Съвета, на регламенти (ЕО) № 178/2002, (ЕО) № 882/2004 и (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета, на Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на решения 66/399/ЕИО, 76/894/ЕИО и 2009/470/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 168, параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В правото на Съюза се предвиждат изисквания по отношение на храните и безопасността на храните, както и на фуражите и безопасността на фуражите, на всички етапи на производството, като тези изисквания включват и правила, с които се цели да се гарантират справедливи търговски практики и предоставяне на информация на потребителите. В това право също така се предвиждат изисквания по отношение на: предотвратяването и контрола на заразните болести по животните и на зоонозите, както и по отношение на хуманното отношение към животните; страничните животински продукти; здравето на растенията и растителния репродуктивен материал; защита на растителните сортове; генетично модифицираните организми, пускането на пазара и използването на продукти за растителна защита и устойчивата употреба на пестициди. В правото на Съюза също така се предвижда извършването на официален контрол и на други официални дейности, с които се цели да се осигури ефективното прилагане и спазването на тези изисквания.
(2)
Общата цел на правото на Съюза в тези области е да се допринесе за доброто здраве на хората, животните и растенията по цялата хранителна верига, за постигането на висока степен на защита и информираност на потребителите и за осигуряването на висока степен на опазване на околната среда, като същевременно се създават благоприятни условия за постигане на конкурентоспособност и създаване на работни места.
(3)
За постигането на тази обща цел са нужни подходящи финансови средства. Поради това е необходимо Съюзът да участва във финансирането на предприеманите мерки в различните области, свързани с тази обща цел. Освен това, с оглед на ефикасното и целево използване на средствата следва да бъдат определени конкретни цели и показатели, чрез които да се оценява тяхното постигане.
(4)
Досега Съюзът финансираше разходите в областта на храните и фуражите чрез предоставяне на безвъзмездни средства, възлагане на обществени поръчки и извършване на плащания за международни организации, работещи в тази област. Целесъобразно е тези начини на финансиране да се запазят.
(5)
Финансиране от Съюза може също така да се използва от държавите членки, за да им бъде оказана подкрепа на действия в областта на здравето на растенията или на животните с цел контрол, предотвратяване или ликвидиране на вредители или на болести по животните, които да се извършват от организации, които работят в тези области.
(6)
С оглед спазването на бюджетната дисциплина е необходимо с настоящия регламент да се установи списъкът на допустимите мерки, за които може да бъде предоставяно финансово участие от Съюза, както и допустимите разходи и приложимите проценти на финансиране.
(7)
Като се вземе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (3), максималният размер на разходите в областта на храните и фуражите за целия период 2014 - 2020 г. ще бъде 1 891 936 000 EUR.
(8)
Освен това следва да се отпусне финансиране на равнище на Съюза с цел справяне с извънредни обстоятелства като ситуации, изискващи спешни действия във връзка със здравето на животните и растенията, когато бюджетните кредити по бюджетна функция 3 са недостатъчни, а спешните мерки са необходими. Финансиране с цел справяне с такива кризи следва да се предоставя като например се прибягва до инструмента за гъвкавост в съответствие с Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, относно сътрудничеството по бюджетните въпроси и относно доброто финансово управление (4).
(9)
Към настоящия момент в правото се предвижда, че някои от допустимите разходи трябва да се възстановяват до определени фиксирани проценти. Във връзка с други разходи в правото не се предвижда ограничение за възстановяването. С цел рационализиране и опростяване на системата следва да се определи фиксиран максимален процент за възстановяване на разходите. Целесъобразно е този процент да се определи на равнището на процента, прилаган обичайно във връзка с безвъзмездните средства. Необходимо е също така да се предвиди възможност този максимален процент да се увеличава при определени обстоятелства.
(10)
Поради важното значение, което постигането на поставените в настоящия регламент цели има, целесъобразно е допустимите разходи за някои дейности да се финансират на 100 %, при условие че при изпълнението на тези дейности възникват и разходи, които не са допустими за финансиране.
(11)
Съюзът носи отговорност да осигури правилното изразходване на финансовите средства и да предприема мерки в отговор на необходимостта от опростяване на неговите разходни програми, така че да се намалят административната тежест и разходите за бенефициентите на финансовите средства и за всички участващи лица, както това е заложено в Съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите от 8 октомври 2010 г., озаглавено „Разумно регулиране в Европейския съюз“.
(12)
Съгласно правото на Съюза от държавите-членки се изисква да прилагат определени мерки в случай на поява или разпространение на определени болести по животните или зоонози. Поради това Съюзът следва да участва във финансирането на такива спешни мерки.
(13)
Необходимо е също така чрез подходящи мерки за ликвидиране, контрол и мониторинг да се намали броят на огнищата на болести по животните и зоонози, които представляват риск за здравето на хората и животните, както и да се предотврати появата на такива огнища. Поради това следва да се предоставя финансиране от Съюза за националните програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на тези болести и зоонози.
(14)
По организационни причини и от съображения за ефективност при боравенето с финансови средства в областта на здравето на животните и на растенията е целесъобразно да се установят правила относно съдържанието, начина на представяне, на оценяване и на одобряване на националните програми, включително програмите, изпълнявани в най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). По същите причини също така следва да бъдат определени срокове за представяне на доклади и подаване на заявки за плащане.
(15)
Съгласно Директива 2000/29/ЕО на Съвета (5) от държавите-членки се изисква да предприемат определени спешни мерки за ликвидирането на вредители по растенията или растителните продукти („вредители“). Съюзът следва да предоставя финансово участие в действията по ликвидирането на тези вредители. Финансово участие от страна на Съюза следва да се предоставя при спазване на определени условия и за спешните мерки за ограничаване на разпространението на вредителите, които водят до най-сериозни щети за Съюза и които не могат да бъдат унищожени в определени зони, както и за мерките за предотвратяване появата на тези вредители.
(16)
Спешните мерки за борба с вредителите следва да са допустими за съфинансиране от Съюза, при условие че имат добавена стойност за целия Съюз. Поради това Съюзът следва да има финансово участие за борба с вредителите, изброени в приложение I, част А, раздел I и в приложение II, част А, раздел I към Директива 2000/29/ЕО под заглавието „Вредители, за които няма данни, че се срещат в Съюза и които са от значения за целия Съюз“. Когато за дадени вредители има данни, че се срещат в Съюза, допустими за финансиране от Съюза следва да са само мерките във връзка с вредителите, които водят до най-сериозни щети за Съюза. Такива вредители включват, в частност тези, които подлежат на мерките на Директива 69/464/ЕИО (6), 93/85/ЕИО (7), 98/57/ЕО (8) или 2007/33/ЕО (9) на Съвета. Финансово участие на Съюза следва също да се предвиди и за тези вредители, които не са изброени в приложение I или приложение II към Директива 2000/29/ЕО, които подлежат на национални мерки и които временно подлежат на вписване в раздел I, част А, приложение I към Директива 2000/29/ЕО или раздел I, част А, приложение II към същата директива. Допустими за финансиране от Съюза следва да бъдат и мерки срещу вредители, за чието ликвидиране Съюзът предприема спешни мерки.
(17)
Необходимо е наличието на определени вредители да се открива своевременно. Провеждането на наблюдения за такова наличие от държавите-членки, е от съществено значение, за да се осигури незабавното ликвидиране на огнищата от тези вредители. Наблюденията, провеждани от отделните държави-членки, са от съществено значение за опазването на територията на всички държави-членки. Съюзът може да участва във финансирането на тези наблюдения като цяло, при условие че обхватът им включва поне една от двете критични категории вредители, а именно вредителите, за които няма данни, че се срещат на територията на Съюза, и вредителите, които подлежат на спешни мерки на Съюза.
(18)
Финансирането от страна на Съюза на мерки в областта на здравето на животните и растенията следва да обхваща определени допустими разходи.В изключителни и надлежно обосновани случаи то следва да обхваща и разходите, направени от държавите-членки при осъществяването на необходимите мерки. Тези мерки могат да включват прилагането на засилени мерки за биологична сигурност в случай на поява на огнище на болести или на наличие на вредители, унищожаването и транспортирането на кланични трупове в рамките на програми за ликвидиране, както и разходите по обезщетяването на собствениците в резултат на кампании по спешно ваксиниране.
(19)
Най-отдалечените региони на държавите-членки изпитват трудности поради своята отдалеченост и своята зависимост от ограничен брой продукти. Целесъобразно е Съюзът да предоставя финансово участие за програмите, изпълнявани от държавите-членки с оглед на борбата с вредителите в тези най-отдалечени региони в съответствие с целите на Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10). Тъй като някои най-отдалечени райони се подчиняват на национални правила, специфични за съответните райони, вместо на правилата на Съюза, предвидени в Директива 2000/29/ЕО, това финансово участие на Съюза следва да се прилага към действащите в тези райони правила, независимо дали те са правила на Съюза или национални правила.
(20)
Официалният контрол, извършван от държавите-членки, е основен инструмент за верификация и мониторинг на въвеждането, спазването и прилагането на съответните изисквания на Съюза. Ефективността и ефикасността на системите за официален контрол са от жизненоважно значение за поддържане на висока степен на безопасност за хората, животните и растенията по цялата хранителна верига, като същевременно се гарантира висока степен на опазване на околната среда. За такива мерки по контрол следва да се осигурява финансова подкрепа от Съюза. По-специално следва да се осигурява участие във финансирането на референтните лаборатории на Съюза, за да им се оказва помощ във връзка с разходите, произтичащи от изпълнението на одобрените от Комисията работни програми. Освен това, тъй като ефективността на официалния контрол зависи и от това органите, осъществяващи контрола, да разполагат с добре обучени служители, добре запознати с правото на Съюза, Съюзът следва да може да участва във финансирането на тяхното обучение и на съответните програми за обмен, организирани от компетентните органи.
(21)
Ефикасното управление на дейностите по осъществяване на официалния контрол зависи от бързия обмен на свързаните с този контрол данни и информация. Освен това правилното и хармонизирано изпълнение на съответните правила зависи от изграждането на ефикасни системи с участието на компетентните органи на държавите-членки. Поради това следва дейностите по създаването и оперативното функциониране на бази данни и на компютризирани информационни системи за управление, свързани с посочените цели, да са допустими с оглед предоставяне на финансово участие.
(22)
Съюзът следва да осигурява финансови средства за техническите, научните, координационните и комуникационните дейности, необходими с цел да се гарантира правилното прилагане на правото на Съюза и за своевременното адаптиране на правото към промените в науката, технологиите и обществото. Следва да се осигурява финансиране и за проекти, насочени към подобряване на ефективността и ефикасността на официалния контрол.
(23)
Съгласно член 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11) във всяко предложение, представено на законодателния орган, което съдържа дерогации от разпоредбите на посочения регламент, се изисква ясно да се посочват тези дерогации и конкретните причини, които ги обосновават. Поради това, с оглед на специфичното естество на някои от целите, попадащи в обхвата на настоящия регламент, и тъй като съответните компетентни органи на държавите-членки могат най-добре да осъществят дейностите във връзка с тези цели, тези органи следва да се считат за бенефициенти, посочени за целите на член 128, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Поради това следва да бъде възможно на тези органи да бъдат отпускани безвъзмездни средства без предварително публикуване на покани за представяне на предложения.
(24)
Чрез дерогация от член 86 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и като изключение от принципа за забрана на обратното действие съгласно предвиденото в член 130 от него разходите за спешни мерки, попадащи в обхвата на членове 7 и 17 от настоящия регламент, следва да бъдат допустими от датата, на която държавата-членка е уведомила Комисията за появата на дадена болест или наличието на вредител, поради спешността и непредвидимостта на тези мерки. Поемането на съответните бюджетни задължения и плащането на допустимите разходи следва да се правят от Комисията след оценяване на заявленията за плащане, представени от държавите-членки.
(25)
От изключително голямо значение е такива спешни мерки да бъдат изпълнявани незабавно. Поради това евентуално изключване от финансиране на разходи, които са направени преди подаването на заявление за безвъзмездни средства, би противоречало на общия интерес, тъй като би подтикнало държавите-членки да насочат непосредствените си усилия към подготовката на заявлението за безвъзмездни средства, а не към прилагането на спешни мерки.
(26)
С оглед на обхвата на действащото право на Съюза, отнасящо се до прилагането на мерки за ликвидиране и за надзор, и на техническите ограничения по отношение на друг наличен експертен опит, е необходимо прилагането на мерките, попадащи в обхвата на настоящия регламент, да бъде осъществявано основно от компетентните органи на държавите-членки. Поради това е необходимо в определени случаи да се съфинансират разходите за възнаграждения на персонала на националните администрации.
(27)
Чрез изготвянето на програми се постига координиране и приоритизиране и по този начин се допринася за ефективното използване на финансовите средства на Съюза. С цел да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия във връзка с приемането на работни програми за прилагането на определени мерки, предвидени в настоящия регламент.
(28)
За да се гарантира отговорно и ефективно използване на финансовите средства на Съюза, на Комисията следва да се даде възможността да проверява дали финансирането от Съюза е използвано по ефективен начин за прилагането на допустими мерки, като извършва проверки на място или проверки на документацията.
(29)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени през целия цикъл на разходите, включително посредством предотвратяване, установяване и разследване на нередности и чрез възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправомерно използвани средства.
(30)
Списъкът с болестите по животните, които могат да бъдат финансирани по линия на спешните мерки, е приложен към настоящия регламент и включва болестите по животни, посочени в член 3, параграф 1, член 4, параграф 1, член 6, параграф 2 и член 14, параграф 1 от Решение 2009/470/ЕО на Съвета (12). За да бъдат взети под внимание болестите по животните, които се изисква да бъдат съобщени в съответствие с Директива 82/894/ЕИО на Съвета (13), и болестите, които е вероятно да се превърнат в нова заплаха за Съюза, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от ДФЕС с цел допълване на списъка.
(31)
Списъците на болестите по животните и зоонозите, които могат да бъдат финансирани по линия на програмите за ликвидиране, контрол и надзор, са приложени към настоящия регламент и включват болестите по животните и зоонозите, посочени в приложение I към Решение 2009/470/ЕО. С цел да се вземат предвид ситуациите, които са предизвикани от тези болести по животните, които оказват значително влияние върху животновъдството или търговията с животни, развитието на зоонози, които представляват заплаха за хората, или новите научни или епидемиологични развития, на Комисията следва да се предоставят правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от ДФЕС с цел допълване на тези списъци.
(32)
При приемането на делегирани актове съгласно настоящия регламент от особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(33)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на изготвянето на годишни и многогодишни работни програми; определянето на финансовото участие за спешни мерки или в случаите, когато е необходимо да се реагира по отношение на непредвидими развития; установяването на процедури за представянето от страна на държавите-членки на заявления, доклади и искания за плащане на безвъзмездни средства. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (14).
(34)
Правото на Съюза следва да се прилага по начин, с който се гарантира постигане на очакваните ползи, с оглед на натрупания опит. Поради това е целесъобразно Комисията да направи оценка на прилагането и ефективността на настоящия регламент и да съобщи резултатите от нея на другите институции.
(35)
При прилагането на действащите правила на Съюза, попадащи в обхвата на настоящия регламент, Комисията се подпомага понастоящем от различни комитети и по-специално комитетите, създадени с решения 66/399/ЕИО (15) и 76/894/ЕИО на Съвета (16), директиви 98/56/ЕО (17) и 2008/90/ЕО на Съвета (18) и с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (19). Целесъобразно е да се рационализира процедурата на комитета в тази област. На комитета, създаден с член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002, следва да се възложи задачата да подпомага Комисията при упражняването на нейните изпълнителни правомощия по отношение на направените разходи в съответните области и наименованието на този комитет следва да се промени, за да се отразят неговите увеличени отговорности. Поради това решения 66/399/ЕИО и 76/894/ЕИО следва да бъдат отменени, а директиви 98/56/ЕО и 2008/90/ЕО, както и Регламент (ЕО) № 178/2002 следва да бъдат съответно изменени.
(36)
Настоящият регламент заменя разпоредбите на Решение 2009/470/ЕО. Освен това с настоящия регламент се заменят член 13в, параграф 5 и членове 22 - 26 от Директива 2000/29/ЕО, член 66 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (20), глава VII от Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета (21), член 22 от Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22) и член 76 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета (23). Поради това Директива 2000/29/ЕО, регламенти (ЕО) № 882/2004 и (ЕО) № 396/2005, Директива 2009/128/ЕО и Регламент (ЕО) № 1107/2009 следва да бъдат съответно изменени,
(37)
Въвеждането на съфинансиране от Съюза за разходи, възникнали за държавите-членки за обезщетяване на собствениците за стойността на техните унищожени растения, растителни продукти или други обекти, в съответствие с мерките, посочени в член 16 от Директива 2000/29/ЕО, налага изготвянето на насоки относно условията, приложими по отношение на ограниченията на пазарната стойност на съответните култури и дървета. Поради това въвеждането следва да се осъществи само считано от 1 януари 2017 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Предмет, приложно поле и цели
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се установяват разпоредбите за управлението на разходите от общия бюджет на Европейския съюз в областите, попадащи в обхвата на правилата на Съюза:
а)
уреждащи въпросите, свързани с храните и безопасността на храните на всички етапи на производството, преработката, разпространението и унищожаването на храните, включително правилата, с които се цели да се гарантират справедливи търговски практики и да се защитят интересите на потребителите и правото им на информация, както и уреждащи производството и използването на материали и предмети, предназначени за контакт с храни;
б)
уреждащи въпросите, свързани с фуражите и безопасността на фуражите на всички етапи на производството, преработката, разпространението, унищожаването и използването на фуражите, включително правилата, с които се цели да се гарантират справедливи търговски практики и да се защитят интересите на потребителите и правото им на информация;
в)
установяващи изискванията по отношение на здравеопазване на животните;
г)
установяващи изискванията по отношение на хуманното отношение към животните;
д)
относно защитните мерки срещу вредители по растенията или растителните продукти съгласно определението в член 2, параграф 1, буква д) от Директива 2000/29/ЕО („вредители“);
е)
относно производството с цел пускане на пазара и пускането на пазара на растителен репродуктивен материал;
ж)
установяващи изискванията за пускането на пазара на продукти за растителна защита и за устойчива употреба на пестициди;
з)
насочени към предотвратяване и минимизиране на рисковете за общественото здраве и здравето на животните, произтичащи от страничните животински продукти и производни продукти;
и)
уреждащи съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда;
й)
относно защитата на правата върху интелектуална собственост във връзка със сортовете растения и опазването и обмена на растителни генетични ресурси.
Член 2
Цели
1. С разходите, посочени в член 1, се цели постигането на:
а)
общата цел да се допринесе за висока степен на защита на здравето на хората, животните и растенията по цялата хранителна верига и в свързаните области, посредством предотвратяване и ликвидиране на болести и вредители и посредством гарантиране на висока степен на защита на потребителите и на опазване на околната среда, като същевременно се засилва конкурентоспособността на хранителната и фуражната промишленост на Съюза и се благоприятства създаването на работни места;
б)
следните конкретни цели:
i)
да се допринесе за висока степен на безопасност на храните и системите за производство на храни, както и на други продукти, които могат да повлияят на безопасността на храните, като същевременно се подобрява устойчивостта на производството на храни;
ii)
да се допринесе за постигане на по-висок здравен статус на животните в Съюза и да се окаже подкрепа за по-хуманното отношение към животните;
iii)
да се допринесе за своевременното откриване на вредители и за тяхното ликвидиране в случаите, в които вредителите са били въведени в Съюза;
iv)
да се допринесе за подобряване на ефективността, ефикасността и надеждността на официалния контрол и на другите дейности, провеждани с оглед на ефективното прилагане и спазването на правилата на Съюза, посочени в член 1.
2. За измерване на степента на постигане на конкретните цели, посочени в параграф 1, буква б), се използват следните показатели:
а)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка i): намаление на броя на случаите на заболявания при хората на територията на Съюза, които са свързани с безопасността на храните или със зоонозите;
б)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка ii):
i)
увеличение на броя на държавите-членки или на техните региони, които са свободни от болести по животните, за които се предоставя финансово участие;
ii)
цялостно намаление на свързаните с болестите параметри, като разпространение, болестност и брой на огнищата;
в)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка iii):
i)
площта на територията на Съюза, попадаща в обхвата на наблюдения за наличие на вредители, по-конкретно на вредители, за които няма данни, че се срещат на територията на Съюза, и на вредители, считани за най-опасни на територията на Съюза;
ii)
времето, необходимо за ликвидирането на тези вредители, и степента на постигане на успех по отношение на ликвидирането;
г)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка iv): благоприятна тенденция в резултатите от извършване на контрола в конкретни проблемни области, отчетени и докладвани от експертите на Комисията вдържавите-членки.
ГЛАВА II
Форми на финансиране и общи финансови разпоредби
Член 3
Форми на финансиране
1. Финансирането от Съюза на разходите, посочени в член 1, се извършва в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Когато безвъзмездни средства се отпускат на компетентните органи на държавите-членки, тези органи се считат за бенефициенти по смисъла на член 128, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Тези безвъзмездни средства може да бъдат отпускани без публикуване на покани за представяне на предложения.
3. Финансовото участие на Съюза, предоставяно за посочените в настоящия регламент мерки, може също така да бъде под формата на доброволни плащания в полза на международни организации, в които Съюзът членува или в чиято работа участва, работещи в областите, които попадат в обхвата на посочените в член 1 правила.
Член 4
Бюджет
1. Максималният размер на разходите, посочени в член 1, за периода от 2014 г. до 2020 г. е в размер на 1 891 936 000 EUR по текущи цени.
2. Максималният размер, посочен в параграф 1, може също да покрива разходи, свързани с дейности по подготовка, мониторинг, контрол, одит и оценка, които се изискват за управлението и за постигането на целите, разходи, посочени в член 1, по-специално във връзка с проучвания и срещи на експерти, разходите, свързани с ИТ мрежи, предназначени за обработка и обмен на информация, както и всякакви други разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията във връзка с управлението на тези разходи.
3. В рамките на максималния размер може също да покрива разходите за техническа и административна помощ, необходими за осигуряването на прехода от дейностите, приети преди, към тези, приети след влизането в сила на настоящия регламент. Ако е необходимо, за покриване на подобни разходи може да бъдат предвидени бюджетни кредити в бюджета след 2020 г. с цел да се даде възможност да се управляват дейностите, които не са приключили до 31 декември 2020 г.
Член 5
Максимални проценти на безвъзмездните средства
1. Когато финансовото участие от страна на Съюза е под формата на безвъзмездни средства, то не надвишава 50 % от допустимите разходи.
2. Максималният процент, посочен в параграф 1, може да се увеличи на 75 % от допустимите разходи по отношение на:
а)
трансгранични действия, осъществявани съвместно от две или повече държави-членки с цел контрол, предотвратяване или ликвидиране на вредители или на болести по животните;
б)
държави-членки, чийто брутен национален доход на глава от населението по последни данни от Евростат е под 90 % от средния за Съюза.
3. Максималният процент, посочен в параграф 1, може да се увеличи на 100 % от допустимите разходи, когато действията, за които се предоставя участие от Съюза, се отнасят до предотвратяването и контрола на сериозни рискове за човешкото здраве и за здравето на растенията и на животните в Съюза, и:
а)
имат за цел да се предотвратят човешки жертви или сериозни икономически нарушения в Съюза като цяло;
б)
представляват конкретни задачи, които са крайно необходими за Съюза като цяло, съобразно посоченото от Комисията в работната програма, приета в съответствие с член 36, параграф 1; или
в)
се осъществяват в трети държави.
ДЯЛ II
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Здравеопазване на животните
Раздел 1
Спешни мерки
Член 6
Допустими мерки
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства, като се спазват определените в член 5, параграфи 1 - 3 максимални проценти по отношение на мерките, предприети в резултат на потвърждаване на появата на една от болестите по животните, включени в списъка по член 7, при условие че тези мерки са били приложени незабавно и че приложимите разпоредби, установени в съответното право на Съюза, са били спазени. Такива безвъзмездни средства могат също да включват разходи, направени в резултат на съмнение за поява на такава болест, при условие че появата е потвърдена след това.
2. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства когато, след потвърждаване на появата на една от болестите по животните, включени в списъка по член 7, две или повече държави-членки работят в тясно сътрудничество за ограничаване на епидемията.
3. На държавите-членки, на трети държави и на международни организации може да бъдат отпускани безвъзмездни средства по отношение на защитни мерки, предприети в случай на директна заплаха за здравния статус на Съюза вследствие на появата или разпространението на една от болестите по животните или зоонозите, включени в списък по член 7 или член 10, на територията на трета държава или на държава-членка.
4. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства, когато по искане на държава-членка Комисията реши, че те трябва да създадат запаси от биологични продукти, предназначени за борба с болестите по животните и зоонозите, включени в списък по член 7 или член 10.
5. Финансово участие от страна на Съюза може да се предоставя за създаването на запаси от биологични продукти или за закупуването на дози ваксини, ако появата или разпространението на една от болестите по животните и зоонозите, включени в списък по член 7 или член 10, в трета държава или в държава-членка може да представлява заплаха за Съюза.
Член 7
Списък на болести по животните
1. Списъкът на болестите по животните, във връзка с които е допустимо финансиране съгласно член 6, е установен в приложение I.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 40 във връзка с допълване на списъка на болестите по животните, посочен в параграф 1, като се вземат предвид болестите по животните, които се изисква да бъдат нотифицирани в съответствие с Директива 82/894/ЕИО, и болестите, които е вероятно да представляват нова заплаха за Съюза поради своето сериозно въздействие върху:
а)
човешкото здраве;
б)
здравето на животните или хуманното отношение към тях; или
в)
производството на селскостопански продукти или аквакултури или свързани с това производство сектори на икономиката.
Член 8
Допустими разходи
1. Следните разходи, направени от държавите-членки при прилагането на мерките, посочени в член 6, параграф 1, може да бъдат допустими с оглед на финансирането по същия параграф:
а)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните заклани или умъртвени животни, в границите на пазарната стойност на тези животни, ако не са били засегнати от болестта;
б)
разходи по клането или умъртвяването на животните и свързани с това транспортни разходи;
в)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните унищожени продукти от животински произход, в границите на пазарната стойност на тези продукти непосредствено преди да възникне или да бъде потвърдено каквото и да е било съмнение за болестта;
г)
разходи за почистване, дезинсектизация и дезинфекция на стопанствата и оборудването въз основа на епидемиологията и характеристиките на патогена;
д)
разходи за транспортирането и унищожаването на заразените фуражи и на заразеното оборудване, когато последното не може да бъде дезинфекцирано;
е)
разходи за закупуване, съхраняване, поставяне или разпространяване на ваксини и примамки, както и разходите за самото инокулиране, когато такива действия са били решени или разрешени от Комисията;
ж)
разходи за транспорт и обезвреждане на кланичните трупове;
з)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - всички други разходи, които са от съществено значение за ликвидирането на болестта в съответствие с предвиденото в решението за финансиране, посочено в член 36, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Съгласно посоченото в член 130, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, разходите са допустими от датата, на която държавите-членки са уведомили Комисията за появата на болестта. Такива разходи могат да включват също така разходите, направени в резултат на съмнение за поява на такава болест, при условие че тази поява е потвърдена след това.
3. След като направи оценка на подадените от държавите-членки заявления за плащане, Комисията поема съответните бюджетни задължения и извършва плащане на допустимите разходи.
Раздел 2
Програми за ликвидиране, контрол и надзор на болести по животните и зоонози
Член 9
Допустими програми
На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за техните годишни или многогодишни национални програми за ликвидиране, контрол и надзор на болести по животните и зоонози, включени в списък по член 10 („националните програми“).
Член 10
Списък на болести по животните и зоонози
1. Списъкът на болестите по животните и на зоонозите, във връзка с които е допустимо финансиране съгласно член 9, е установен в приложение II.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 40 във връзка с допълване на списъка на болестите по животните и на зоонозите, посочен в параграф 1 от настоящия член, като взема предвид:
а)
ситуацията във връзка с болестите по животните, които оказват сериозно въздействие върху животновъдството или търговията с животни;
б)
разпространението на зоонози, които представляват заплаха за човека; или
в)
новите научни или епидемиологични тенденции.
Член 11
Допустими разходи
Следните разходи, направени от държавите-членки за изпълнението на националните програми, може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по член 9:
а)
разходи за вземане на проби от животните;
б)
разходи за провеждане на изследвания, при условие че са ограничени до:
i)
разходи за комплекти за изследвания, за реактиви и консумативи, които могат да бъдат идентифицирани и се използват специално за извършването на тези изследвания;
ii)
разходи за персонал, пряко ангажиран с извършването на изследванията, независимо от статута на наетите лица;
в)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните заклани или умъртвени животни, в границите на пазарната стойност на тези животни, ако те не са били засегнати от болестта;
г)
разходи по клането или умъртвяването на животните;
д)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните унищожени продукти от животински произход, в границите на пазарната стойност на тези продукти непосредствено преди да възникне или да бъде потвърдено каквото и да е било съмнение за болестта;
е)
разходи за закупуване, съхраняване, инокулиране, поставяне или разпространяване на използвани по програмите дози ваксини или на ваксини и примамки за животни;
ж)
разходи за почистване, дезинфекция и дезинсектизация на стопанствата и оборудването въз основа на епидемиологията и характеристиките на патогена; както и
з)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - разходите, направени при прилагането на необходими мерки, различни от посочените в букви а) до ж), при условие че тези мерки са посочени в решението за отпускане на безвъзмездни средства, посочено в член 13, параграфи 3 и 4.
За целите на първа алинея, буква в) остатъчната стойност на животните, при наличието на такава, се приспада от обезщетението.
За целите на първа алинея, буква г) остатъчната стойност на топлинно третираните неизлюпени яйца се приспада от обезщетението.
Член 12
Съдържание и представяне на националните програми
1. До 31 май държавите-членки представят на Комисията националните програми, чието изпълнение трябва да започне през следващата година, по отношение на които те искат да кандидатстват за предоставяне на безвъзмездни средства.
Национални програми, представени след 31 май, не се допускат за финансиране през следващата година.
2. В националните програми се посочва най-малко следното:
а)
описание на епидемиологичната обстановка във връзка с болестта по животните или зоонозата преди датата, на която започва изпълнението на програмата;
б)
описание и граници на географските и административните области, в които трябва да се изпълнява програмата;
в)
продължителността на програмата;
г)
мерките, които трябва да бъдат предприети;
д)
прогнозен бюджет;
е)
целите, които трябва да бъдат постигнати до датата на приключване на програмата и очакваните ползи от нея; както и
ж)
подходящи показатели за измерване на степента, в която са постигнати целите на програмата.
Във всяка многогодишна национална програма информацията, посочена в букви б), г) и е) от първата алинея, се дава за всяка година от програмния период в случай на значителни промени в сравнение с предходната година. Информацията, която е посочена в буква д) от посочената алинея, се предоставя за всяка година, обхваната от програмата.
3. Ако има вероятност появата или разпространението на една от болестите по животните или зоонозите, включени в списъка по член 10, да представлява заплаха за здравния статус на Съюза и с цел да се защити Съюза от въвеждането на някоя от тези болести или зоонози, държавите-членки може да включват в националните си програми мерки, които да бъдат прилагани на териториите на съседните им трети държави в сътрудничество с органите на тези държави.
Член 13
Оценяване и одобряване на националните програми
1. При оценяването на националните програми Комисията взема предвид приоритетите и критериите, заложени в годишните или многогодишните работни програми, посочени в член 36, параграф 1.
2. До 30 ноември всяка година Комисията уведомява държавите-членки относно:
а)
списъка на националните програми, които са одобрени технически и са предложени за съфинансиране;
б)
предварителната сума, определена за всяка програма;
в)
временното максимално равнище на финансовото участие на Съюза за всяка програма; както и
г)
всички временни условия, на които може да подлежи финансовото участие на Съюза;
3. Годишните национални програми и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари всяка година с решение за отпускане на безвъзмездни средства по отношение на приложените мерки и направените разходи в периода 1 януари - 31 декември същата година. След представянето на междинните доклади, посочени в член 14, и ако е необходимо, Комисията може да измени тези решения във връзка с целия период на допустимост.
4. Многогодишните национални програми и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари на първата година от периода на изпълнението им с решение за отпускане на безвъзмездни средства по отношение на приложените мерки и направените разходи в периода от 1 януари на първата година от изпълнението до края на периода на изпълнението им.
5. При одобряването на многогодишните национални програми в съответствие с параграф 4 бюджетните задължения може да се разделят на годишни вноски. Когато бюджетните задължения се разделят по такъв начин, Комисията поема задълженията по годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по програмите, очакваните нужди и наличния бюджет.
Член 14
Изготвяне на доклади
Всяка година до 30 април и за всяка одобрена годишна или многогодишна национална програма държавите-членки представят на Комисията годишен подробен технически и финансов доклад, който обхваща предходната година. Този доклад включва постигнатите резултати, измерени въз основа на посочените в член 12, параграф 2, буква ж) показатели, и подробен отчет за направените допустими разходи.
Освен това всяка година до 31 август за всяка одобрена годишна национална програма държавите-членки представят на Комисията междинен финансов доклад.
Член 15
Плащания
Заявката за плащане за дадена година във връзка с определена национална програма се подава от държавата-членка до Комисията до 30 април на следващата година.
Комисията изплаща финансовото участие от страна на Съюза в допустимите разходи, след като направи съответната верификация на посочените в член 14 доклади.
ГЛАВА II
Здраве на растенията
Раздел 1
Спешни мерки
Член 16
Допустими мерки
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства в размер до максималните проценти, посочени в член 5, параграфи 1 - 3, за следните мерки срещу вредители, при спазване на условията, определени в член 17:
а)
мерки за ликвидирането на вредител в заразената област, предприети от компетентните органи съгласно член 16, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/29/ЕО или съгласно с мерките на Съюза, приети в съответствие с член 16, параграф 3 от същата директива;
б)
мерки за ограничаването на вредител, срещу който има приети мерки на равнището на Съюза съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО, в заразената област, в която вредителят не може да бъде ликвидиран, когато тези мерки са от съществено значение за защитата на Съюза срещу по-нататъшно разпространение на вредителя. Тези мерки се отнасят изключително за ликвидирането на вредителя в буферната зона, ако в нея бъде установено наличието му;
в)
допълнителни защитни мерки, предприети срещу разпространението на вредител, срещу който има приети мерки на равнището на Съюза съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО, различни от мерките за ликвидиране, посочени в буква а), и мерките за ограничаване, посочени в буква б), когато тези мерки са от съществено значение за защитата на Съюза срещу по-нататъшно разпространение на вредителя.
Безвъзмездни средства за мерки, посочени в първа алинея, букви а) и б), може да бъдат отпускани също така за мерки, предприети в резултат на съмнение за поява на такъв вредител, при условие че появата на вредителя е потвърдена след това.
2. Безвъзмездни средства по параграф 1 може да бъдат отпускани също така на държава-членка, на чиято територия няма наличие на вредителите, посочени в параграф 1, когато държавата-членка е взела мерки срещу въвеждането на тези вредители на своя територия поради наличието им в съседна държава-членка или в трета държава, разположена непосредствено до нейната граница.
3. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства, когато след потвърждаване на появата на един от вредителите, посочени в член 17, две или повече държави-членки работят в тясно сътрудничество за предприемане на мерките, посочени в параграф 1.
4. Безвъзмездни средства може да бъдат отпускани също така на международни организации във връзка с мерките, посочени в параграф 1, първа алинея, букви а) - в).
Член 17
Условия
Мерките, посочени в член 16, могат да отговарят на критериите за отпускане на безвъзмездни средства, при условие че са били приложени незабавно и че са спазени приложимите разпоредби, установени в приложимото право на Съюза, и при условие че е изпълнено едно или повече от следните условия:
а)
насочени са срещу вредители, включени в списъка в част А, раздел I на приложение I към Директива 2000/29/ЕО и част А, раздел I на приложение II към същата директива;
б)
насочени са срещу вредители, обхванати от мярка, приета от Комисията в съответствие с член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО;
в)
насочени са срещу вредители, по отношение на които са приети мерки в съответствие с директиви 69/464/ЕИО, 93/85/ЕИО, 98/57/ЕО или 2007/33/ЕО; или
г)
насочени са срещу вредители, които не са включени в списъка в приложение I или приложение II към Директива 2000/29/ЕО и които подлежат на мярка, приета от компетентния орган на държава-членка съгласно член 16, параграф 2 от Директива 2000/29/ЕО и които временно отговарят на условията за включване в списъка в част A, раздел I от приложение I към Директива 2000/29/ЕО или част А, раздел I на приложение II към същата директива.
При мерки, които отговарят на условието, посочено в първа алинея, буква б), безвъзмездните средства не покриват разходите, направени след изтичането на срока на действие на мярката, приета от Комисията съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО.
По отношение на мерки, които отговарят на условието, посочено в буква г) от първия параграф, безвъзмездните средства не покриват разходи, направени по-късно от две години след влизането в сила на мярката, приета от компетентния орган на съответната държава-членка, или направени след изтичането на срока на действие на тази мярка.
Член 18
Допустими разходи
1. Следните разходи, направени от държавите-членки при прилагането на мерките, посочени в член 16, може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по посочения член:
а)
разходи за персонал, пряко ангажиран с прилагането на мерките, независимо от статута на наетите лица, както и разходи за наемане на оборудване, за консумативи и всякакви други необходими материали, за продукти за обработка, вземане на проби и лабораторни изследвания;
б)
разходи по договори за услуги, сключени с трети страни за изпълнение на част от мерките;
в)
разходи за обезщетяване на засегнатите оператори или собственици за третиране, унищожаване и последващо отстраняване на растения, растителни продукти и други обекти и за почистване и обеззаразяване на помещенията, земята, водата, почвата, растителната среда, съоръженията, машините и оборудването;
г)
разходи за обезщетяване на засегнатите собственици за стойността на унищожените растения, растителни продукти или други обекти, подложени на мерките, посочени в член 16 от Директива 2000/29/ЕО, в границите на пазарната стойност на такива растения, растителни продукти и други обекти, която би била налице, ако те не бяха засегнати от тези мерки; остатъчната стойност, при наличието на такава, се приспада от обезщетението; както и
д)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - разходите за прилагането на други необходими мерки освен посочените в букви от а) до г), при условие че тези мерки са посочени в решението за финансиране съгласно член 36, параграф 4.
Обезщетяването на собствениците, посочено в буква в), е допустимо само ако мерките са били предприети под надзора на компетентния орган.
2. Съгласно посоченото в член 130, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, разходите са допустими от датата, на която държавите-членки са уведомили Комисията за появата на вредителя. Тези разходи могат да включват също така разходите в резултат на съмнение за поява на този вредител, при условие че тази поява е потвърдена след това.
3. След като направи оценка на подадените от държавите-членки заявления за плащане, Комисията поема съответните бюджетни задължения и извършва плащане на допустимите разходи.
Раздел 2
Програми за наблюдение относно наличието на вредители
Член 19
Допустими програми за наблюдение
На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за годишните и многогодишните програми за наблюдение, които те изпълняват относно наличието на вредители („програми за наблюдение“), при условие че програмите за наблюдение отговарят най-малко на едно от следните условия:
а)
насочени са срещу вредителите, включени в списъка в част А, раздел I на приложение I към Директива 2000/29/ЕО и част А, раздел I на приложение II към същата директива;
б)
насочени са срещу вредители, обхванати от мярка, приета от Комисията в съответствие с член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО.
По отношение на вредителите, посочени в първа алинея, буква а) от настоящия член, програмите за наблюдение се основават на оценка на риска от тяхното въвеждане, установяване и разпространение на територията на съответната държава-членка, като минималното изискване е програмите да са насочени срещу вредителите, които пораждат основните рискове, и към основните растителни видове, които са изложени на тези рискове.
При мерки, които отговарят на условието, посочено в първа алинея, буква б) от настоящия член, безвъзмездните средства не покриват разходите, направени след изтичането на срока на действие на мярката, приета от Комисията съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО.
Член 20
Допустими разходи
Следните разходи, направени от държавите-членки за изпълнението на програмите за наблюдение, посочени в член 19, може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по посочения член:
а)
разходи за вземане на проби;
б)
разходи за провеждане на изследвания, при условие че са ограничени до:
i)
разходите за комплекти за изследвания, за реактиви и консумативи, които могат да бъдат идентифицирани и се използват специално за извършването на изследванията;
ii)
разходите за персонал, пряко ангажиран с извършването на изследванията, независимо от статута на наетите лица;
в)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - разходи за прилагането на необходими мерки, различни от посочените в букви а) и б), при условие че тези мерки са посочени в решението за отпускане на безвъзмездни средства съгласно член 22, параграфи 3 и 4.
Член 21
Съдържание и представяне на програмите за наблюдение
1. До 31 май държавите-членки представят на Комисията програмите за наблюдение, които трябва да започнат да се изпълняват през следващата година, за които искат да кандидатстват за отпускане на безвъзмездни средства.
Програми за наблюдение, представени след 31 май, не се допускат за финансиране през следващата година.
2. В програмите за наблюдение се посочва най-малко следното:
а)
вредителите, включени в програмата;
б)
описание и граници на географските и административните области, в които трябва да се изпълнява програмата, и описание на техния статус с оглед наличието на съответните вредители;
в)
продължителността на програмата;
г)
броя на планираните визуални инспекции, проби и изследвания за вредители и растения, растителни и други засегнати продукти;
д)
прогнозния бюджет;
е)
целите, които трябва да бъдат постигнати до датата на приключване на програмата и очакваните ползи от програмата; както и
ж)
подходящи показатели за измерване на степента, в която са постигнати целите на програмата.
Във всяка многогодишна програма за наблюдение информацията, посочена в букви б), г) и е) от първата алинея, се дава за всяка година, обхваната от програмата в случай на значителни промени в сравнение с предходната година. Информацията, която е посочена в буква д) от посочената алинея, се предоставя за всяка година, обхваната от програмата.
Член 22
Оценяване и одобряване на програмите за наблюдение
1. При оценяването на програмите за наблюдение Комисията взема предвид приоритетите и критериите, заложени в годишните или многогодишните работни програми, посочени в член 36, параграф 1.
2. До 30 ноември всяка година Комисията уведомява държавите-членки относно:
а)
списъка на програмите за наблюдение, които са одобрени технически и са предложени за съфинансиране;
б)
предварителната сума, определена за всяка програма;
в)
временното максимално равнище на финансовото участие на Съюза за всяка програма; както и
г)
всички временни условия, на които може да подлежи финансовото участие на Съюза.
3. Годишните програми за наблюдение и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари всяка година с решение за отпускане на безвъзмездни средства във връзка с приложените мерки и направените разходи в периода 1 януари - 31 декември същата година. След представянето на междинните доклади, посочени в член 23, ако е необходимо, Комисията може да измени тези решения за целия период на допустимост.
4. Многогодишните програми за наблюдение и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари на първата година от периода на изпълнението им с решение за отпускане на безвъзмездни средства във връзка с приложените мерки и направените разходи в периода от 1 януари на първата година от изпълнението до края на периода на изпълнението им.
5. При одобряването на многогодишните програми за наблюдение в съответствие с параграф 4 бюджетните задължения може да се разделят на годишни вноски. Когато бюджетните задължения се разделят на годишни вноски, Комисията поема задълженията по годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по програмите, очакваните нужди и наличния бюджет.
Член 23
Изготвяне на доклади
Всяка година до 30 април за всяка одобрена годишна или многогодишна програма за наблюдение държавите-членки представят на Комисията годишен подробен технически и финансов доклад, обхващащ предходната година. Този доклад включва постигнатите резултати, измерени въз основа на посочените в член 21, параграф 2, буква ж) показатели, и подробен отчет за направените допустими разходи. Освен това всяка година до 31 август за всяка одобрена годишна програма за наблюдение държавите-членки представят на Комисията междинен финансов доклад.
Член 24
Плащания
Заявката за плащане за дадена година във връзка с определена програма за наблюдение се подава от държавата-членка до Комисията до 30 април на следващата година.
Комисията изплаща финансовото участие от страна на Съюза за допустимите разходи, след като направи съответното верифициране на посочените в член 23 доклади.
Раздел 3
Програми за борба с вредителите в най-отдалечените региони на Съюза
Член 25
Допустими мерки и допустими разходи
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за програмите, които те изпълняват за контрол на вредителите в най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от ДФЕС, в съответствие с целите, посочени в член 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 („програми за най-отдалечените региони“). Тези безвъзмездни средства се отнасят за действия, необходими с цел да се гарантира правилното прилагане в тези региони на действащите правила за контрол на вредителите, независимо дали са правила на Съюза или национални правила.
2. Следните разходи, направени от държавите-членки по програми за най-отдалечените региони, може да бъдат допустими за финансово участие на Съюза:
а)
разходи за персонал, пряко ангажиран с прилагането на мерките, независимо от статута на наетите лица, както и разходи за наемане на оборудване, за консумативи и за продукти за обработка;
б)
разходи по договори за услуги, сключени с трети страни за изпълнение на част от мерките;
в)
разходи за вземане на проби;
г)
разходи за провеждане на изследвания, при условие че са ограничени до:
i)
разходите за комплекти за изследвания, за реактиви и консумативи, които могат да бъдат идентифицирани и се използват специално за извършването на тези изследвания;
ii)
разходи за персонал, пряко ангажиран с извършването на изследванията, независимо от статута на наетите лица.
Член 26
Съдържание и представяне на програмите за най-отдалечените региони
1. Всяка година до 31 май държавите-членки представят на Комисията програмите за най-отдалечените региони, които трябва да започнат да се изпълняват през следващата година и за които те кандидатстват за отпускане на безвъзмездни средства.
Програми за най-отдалечените региони, представени след 31 май, не се допускат за финансиране през следващата година.
2. В програмите за най-отдалечените региони се посочва най-малко следното:
а)
вредителите, включени в програмата;
б)
описание и граници на географските и административните области, в които трябва да се изпълнява програмата, и описание на техния статус с оглед наличието на съответните вредители;
в)
технически анализ на фитосанитарната обстановка в региона;
г)
продължителността на програмата;
д)
включените в програмата дейности и когато е целесъобразно - броя на планираните визуални инспекции, проби и изследвания за вредители, както и растения, растителни и други засегнати продукти;
е)
прогнозния бюджет;
ж)
целите, които трябва да бъдат постигнати до датата на приключване на програмата и очакваните ползи от нея; както и
з)
подходящи показатели за измерване на степента, в която са постигнати целите на програмата.
Във всяка многогодишна програма за най-отдалечените региони информацията, посочена в букви б), д) и ж) от първата алинея, се дава за всяка година, обхваната от програмата в случай на значителни промени в сравнение с предходната година. Информацията, посочена в буква е) от същата алинея, се предоставя за всяка година, обхваната от програмата.
Член 27
Оценяване и одобряване на програмите за най-отдалечените региони
1. При оценяването на програмите за най-отдалечените региони се вземат предвид приоритетите и критериите, заложени в годишните или многогодишните работни програми, посочени в член 36, параграф 1.
2. До 30 ноември всяка година Комисията уведомява държавите-членки относно:
а)
списъка на програмите за най-отдалечените региони, които са одобрени технически и са предложени за съфинансиране;
б)
предварителната сума, определена за всяка програма;
в)
временното максимално равнище на финансовото участие на Съюза за всяка програма; както и
г)
всички временни условия, на които може да подлежи финансовото участие на Съюза.
3. Годишните програми за най-отдалечените региони и свързаното с тях финансиране се одобряват до 31 януари всяка година с решение за отпускане на безвъзмездни средства по отношение на приложените мерки и направените разходи в периода 1 януари - 31 декември същата година. След представянето на междинните доклади, посочени в член 28, ако е необходимо, Комисията може да измени тези решения за целия период на допустимост.
4. Многогодишните програми за най-отдалечените региони и свързаното с тях финансиране се одобряват до 31 януари на първата година от периода на изпълнението им с решение за отпускане на безвъзмездни средства за приложените мерки и направените разходи в периода от 1 януари на първата година от изпълнението до края на периода на изпълнението им.
5. При одобряването на многогодишните програми за най-отдалечените региони в съответствие с параграф 4 бюджетните задължения може да се разделят на годишни вноски. Когато бюджетните задължения се разделят по този начин, Комисията поема задълженията по годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по програмите, очакваните нужди и наличния бюджет.
Член 28
Изготвяне на доклади
Всяка година до 30 април за всяка одобрена годишна или многогодишна програма за най-отдалечените региони държавите-членки представят на Комисията годишен подробен технически и финансов доклад, който обхваща предходната година. Този доклад включва постигнатите резултати, измерени въз основа на посочените в член 26, параграф 2, буква з) показатели, и подробен отчет за направените допустими разходи.
Освен това всяка година до 31 август за всяка одобрена годишна програма за най-отдалечените региони държавите-членки представят на Комисията междинен финансов доклад.
Член 29
Плащания
Заявката за плащане за дадена година във връзка с определена програма за най-отдалечените региони се подава от държавата-членка до Комисията до 30 април на следващата година.
Комисията изплаща финансовото участие от страна на Съюза в допустимите разходи, след като направи съответното верифициране на посочените в член 28 доклади.
ГЛАВА III
Финансова подкрепа за извършване на официален контрол и други дейности
Член 30
Референтни лаборатории на Европейския съюз
1. На референтните лаборатории на Европейския съюз, посочени в член 32 от Регламент (ЕО) № 882/2004, може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за направените от тях разходи, свързани с изпълнението на одобрените от Комисията работни програми.
2. Следните разходи може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по параграф 1:
а)
разходи за персонал, пряко ангажиран с извършваните от лабораторията дейности в качеството ѝ на референтна лаборатория на Съюза, независимо от статута на наетите лица;
б)
разходи за краткотрайни активи;
в)
разходи за консумативи;
г)
разходи за изпращане на проби, за провеждане на мисии, провеждане на срещи и на дейности по обучение.
Член 31
Обучение
1. Съюзът може да финансира обучението на персонала на компетентните органи, които отговарят за извършването на официален контрол съгласно предвиденото в член 51 от Регламент (ЕО) № 882/2004 с цел да се разработи хармонизиран подход към официалния контрол и други официални дейности, за да се гарантира висока степен на защита на здравето на хората, животните и растенията.
2. Комисията разработва програми за обучение, в които се набелязват приоритетните области за намеса въз основа на установените рискове за общественото здраве, здравеопазването на животните и хуманното отношение към тях, и здравето на растенията.
3. За да бъдат дейностите по обучение допустими за финансиране от Съюза съгласно посоченото в параграф 1, компетентните органи следва да гарантират, че придобитите знания по време на обученията, посочени в същия параграф, се разпространяват в съответствие с нуждите и че се използват по целесъобразен начин в националните програми за обучение.
4. Следните разходи може да бъдат допустими с оглед на предоставянето на финансово участие, посочено в параграф 1:
а)
разходи за организиране на дейности по обучение, включително обучение, което е отворено за участници от трети държави, или дейности по обмен;
б)
пътни разходи, разходи за настаняване и дневни разходи на служители на компетентните органи, участващи в обучението.
Член 32
Експерти от държавите-членки
Финансово участие на Съюза може да бъде предоставено за пътни разходи, разходи за настаняване и дневни разходи, направени от експерти от държавите-членки във връзка с назначаването им от Комисията да подпомогнат нейните експерти съгласно предвиденото в член 45, параграф 1 и член 46, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 882/2004.
Член 33
Координирани планове за контрол и събиране на данни
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за направените от тях разходи за изпълнение на координираните планове за контрол, посочени в член 53 от Регламент (ЕО) № 882/2004, и за събиране на данни.
2. Следните разходи могат да бъдат допустими за предоставянето на такива безвъзмездни средства:
а)
разходи за вземане на проби и лабораторни изследвания,
б)
разходи за необходимото оборудване за извършване на официален контрол и дейности по събиране на данни.
ГЛАВА IV
Други мерки
Член 34
Информационни системи
1. Съюзът финансира създаването и оперативното управление на базите данни и компютърните информационни системи за управление, управлявани от Комисията, които са необходими за ефективното и ефикасно прилагане на правилата, посочени в член 1.
2. Финансово участие на Съюза може да бъде предоставено за създаването и управлението на бази данни и компютърни информационни системи за управление на трети страни, включително международни организации, при условие че тези бази данни и компютърни информационни системи за управление:
а)
притежават доказана добавена стойност за Съюза като цяло и са на разположение на цялата територия на Съюза за всички заинтересовани ползватели; и
б)
са необходими за ефективното и ефикасно прилагане на правилата, посочени в член 1.
Член 35
Прилагане и адаптиране на правилата
1. Съюзът може да финансира необходимата техническа и научна работа, включително проучвания и координационни дейности с цел да се осигури правилното прилагане на правилата във връзка с областите, посочени в член 1, и за адаптирането им спрямо развитието на науката, технологиите и обществото.
Финансово участие на Съюза може също така да бъде предоставено на държавите-членки или на международни организации, работещи в областите, посочени в член 1, с цел предприемането на дейности, с които се подпомагат разработването и прилагането на правилата във връзка с тези области.
2. Безвъзмездни средства може да бъдат отпускани за проекти, организирани от една или повече държави членки с цел да се подобри ефикасността на извършвания официален контрол чрез използване на иновативни техники и протоколи.
3. Финансово участие на Съюза може също така да бъде предоставено за подпомагане на инициативи на институциите на Съюза и на държавите-членки за повишаване на информираността и осведомеността, с цел да се гарантира по-добро и трайно поведение за спазването и прилагането на правилата във връзка с областите, посочени в член 1.
ДЯЛ III
ИЗГОТВЯНЕ НА ПРОГРАМИ, ИЗПЪЛНЕНИЕ И КОНТРОЛ
Член 36
Работни програми и финансово участие
1. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на общи или отделни годишни или многогодишни работни програми за изпълнението на мерките, посочени в дял II, с изключение на мерките, посочени в глава I, раздел 1 и глава II, раздел 1 от него. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
2. В работните програми, посочени в параграф 1, се определят оперативните цели, които трябва да бъдат постигнати и които са в съответствие с общите и конкретните цели, предвидени в член 2, очакваните резултати, методът на изпълнение и общият размер на заделените за тях средства. Те също така съдържат описание на мерките, които ще бъдат финансирани, информация за разпределената сума за всяка мярка и приблизителен график за изпълнение. По отношение на безвъзмездните средства те посочват приоритетните действия, критериите за оценка, процентът на финансиране и примерен списък на допустимите мерки и разходи в съответствие с член 3 от настоящия регламент.
3. Работните програми за изпълнение на мерките, посочени в дял II, глава I, раздел 2 и в дял II, глава II, раздели 2 и 3, се приемат до 30 април на годината, предшестваща тяхното изпълнение, при условие че е приет проектобюджетът. Тези работни програми отразяват приоритетите, предвидени в приложение III към настоящия регламент.
4. Във връзка с изпълнението на спешните мерки, посочени в дял II, глава I, раздел 1 и дял II, глава II, раздел 1, както и в случаите, когато това е необходимо, за да се реагира на непредвидени обстоятелства, Комисията приема актове за изпълнение, съдържащи нейното решение относно финансовото участие. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
5. Комисията приема актове за изпълнение, определящи процедури за представянето от страна на държавите-членки на заявления, доклади и искания за плащане на безвъзмездните средства, посочени в дял II, глава I, раздели 1 и 2 и дял II, глава II, раздели 1, 2 и 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 37
Проверки на място от Комисията
Комисията може да организира проверки на място в държавите-членки и в помещенията на бенефициерите с оглед да се провери по-специално:
а)
ефективното изпълнение на мерките, за които е предоставено финансовото участие на Съюза;
б)
съответствието на административните практики с правилата на Съюза;
в)
наличието на изискуемите оправдателни документи и тяхното съответствие с мерките, за които е предоставено участие на Съюза.
Член 38
Достъп до информация
Държавите-членки и бенефициентите предоставят на разположение на Комисията цялата информация, необходима за верификация на изпълнението на мерките и предприемат всички необходими мерки, за да улеснят извършването на проверките, които Комисията сметне за целесъобразни във връзка с управлението на финансовите средства на Съюза, включително проверки на място.
Член 39
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез събирането на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициерите на безвъзмездни средства, изпълняващи органи, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящия регламент.
Европейската служба за борба с измамите (OLAF) се оправомощава да извършва проверки и инспекции на място по отношение на икономически оператори, засегнати пряко или непряко от такова финансиране в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (24) с оглед установяване на измама, корупция или всякаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране от страна на Съюза.
Без да се засягат първа и втора алинея, в споразумения за сътрудничество с трети държави и международни организации, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, решения за отпускане на безвъзмездни средства и договори, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвижда изрично упълномощаване на Комисията, Сметната палата и OLAF за провеждане на такива одити, проверки и инспекции на място.
ДЯЛ IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 40
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 2 и член 10, параграф 2, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 30 юни 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 2 и член 10, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. Решението за оттегляне прекратява делегирането на посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 2 и член 10, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в двумесечен срок от два месеца от нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 41
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато становището на комитета трябва да бъде получено по писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на срока за даване на становище председателят на комитета вземе такова решение или членовете на комитета отправят такива искания с обикновено мнозинство.
Член 42
Оценка
1. До 30 юни 2017 г. Комисията изготвя и представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад за оценка за това дали от гледна точка на резултатите и въздействията мерките, посочени в дял II, глави I и II и в дял II, глава III, членове 30 и 31, постигат целите, посочени в член 2, параграф 1 относно ефикасността при използването на ресурсите и добавената стойност на равнището на Съюза. Освен това в доклада за оценка се разглеждат възможностите за опростяване, актуалността на всички цели и приносът на мерките с оглед на приоритетите на Съюза от гледна точка на интелигентния, устойчив и приобщаващ растеж. В него се вземат предвид резултатите от оценката на дългосрочното въздействие на предишните мерки. Докладът се придружава по целесъобразност от законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
2. До 30 юни 2022 г. Комисията извършва последваща оценка на мерките, посочени в параграф 1 от настоящия член, в тясно сътрудничество с държавите-членки. При последващата оценка се разглеждат ефективността и ефикасността и въздействието на разходите, посочени в член 1.
3. При оценките, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отчита постигнатият напредък чрез използване на показателите, посочени в член 2, параграф 2.
4. Комисията съобщава заключенията от оценките, посочени в параграфи 1 и 2, на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите.
Член 43
Информация, комуникация и публичност
1. Когато е целесъобразно, бенефициентите и съответните държави-членки предприемат подходящи мерки за популяризиране на предоставеното съгласно настоящия регламент финансово участие, за да информират обществеността за ролята на Съюза при финансирането на мерките.
2. Комисията осъществява информационни и комуникационни дейности относно финансираните мерки и резултатите от тях. Освен това, определеният съгласно настоящия регламент бюджет за комуникация обхваща и институционалните комуникационни дейности относно политическите приоритети на Съюза.
Член 44
Отмяна
1. Решения 66/399/ЕИО, 76/894/ЕИО и 2009/470/ЕО се отменят.
2. Позоваванията на решения 66/399/ЕИО и 76/894/ЕИО се считат за позовавания на член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002.
3. Позоваванията на Решение 2009/470/ЕО се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 45
Преходни разпоредби
1. Националните програми на държавите-членки, посочени в член 12, параграф 1 от настоящия регламент, представен на Комисията през 2012 г. за изпълнение през 2013 г., тези, представени през 2013 г. за изпълнение съответно през 2014 г., както и тези, представени до 30 април 2014 г. за изпълнение през 2015 г., ако са одобрени, са допустими за финансиране от страна на Съюза въз основа на член 27 от Решение 2009/470/ЕО.
По отношение на националните програми, изпълнени през 2013 г. и 2014 г. продължават да се прилагат параграфи 7 и 8 от този член.
По отношение на националните програми, изпълнени през 2015 г. продължава да се прилага член 27, параграф 2 от посоченото решение.
2. Програмите за наблюдение на държавите-членки, посочени в член 21, параграф 1 от настоящия регламент, представени на Комисията до 30 Април 2014 г. за изпълнение през 2015 г., са допустими за финансиране от страна на Съюза въз основа на член 23, параграф 6 от Директива 2000/29/ЕО. По отношение на тези програми за наблюдение продължава да се прилага член 23, параграф 6 от посочената директива.
3. По отношение на заявления на държавите-членки за финансиране от Съюза на посочените в член 16 от настоящия регламент спешни мерки, представени на Комисията до 30 април 2014 г., продължават да се прилагат членове 22 - 24 от Директива 2000/29/ЕО.
Член 46
Изменение на Директива 98/56/ЕО
Директива 98/56/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 17 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (25). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (26).
(25) Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1)." 						
(26) Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“" 						
2)
В член 18 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.“
Член 47
Изменение на Директива 2000/29/ЕО
Директива 2000/29/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 13в параграф 5 се заличава.
2)
Следният член се вмъква:
„Член 15а
Държавите-членки предвиждат, че всеки, който узнае за появата на вредител, включен в списъка в приложение I или приложение II, или вредител, обхванат от мярка съгласно член 16, параграф 2 или член 16, параграф 3, или има основание да подозира такава поява, уведомява писмено компетентния орган в срок от десет календарни дни и по искане на компетентния орган предоставя информацията, с която разполага, по отношение на тази поява.“
3)
Членове 22 - 26 се заличават.
Член 48
Изменение на Регламент (ЕО) № 178/2002
В член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянен комитет по растенията, животните, храните и фуражите, наричан по-долу „комитетът“. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (27). Комитетът е организиран по секции, които се занимават с въпроси от съответната сфера на компетентност.
Всички позовавания в правото на Съюза на Постоянния комитет по хранителната верига и здравеопазване на животните се тълкуват като позовавания на комитета, посочен в първа алинея.
Член 49
Изменение на Регламент (ЕО) № 882/2004
Член 66 от Регламент (ЕО) № 882/2004 се заличава.
Член 50
Изменение на Регламент (ЕО) № 396/2005
Глава VII от Регламент (ЕО) № 396/2005 се заличава.
Член 51
Изменение на Директива 2008/90/ЕО
В член 19 от Директива 2008/90/ЕО параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (28). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (29).
Член 52
Изменение на Директива 2009/128/ЕО
Член 22 от Директива 2009/128/ЕО се заличава.
Член 53
Изменение на Регламент (ЕО) № 1107/2009
Член 76 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 се заличава.
Член 54
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага, считано от 30 юни 2014 г.
При все това член 18, параграф 1, буква г) и член 47, точка 2 се прилагат от 1 януари 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
RÈGLEMENT (UE) No 652/2014 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 15 mai 2014
fixant des dispositions pour la gestion des dépenses relatives, d’une part, à la chaîne de production des denrées alimentaires, à la santé et au bien-être des animaux et, d’autre part, à la santé et au matériel de reproduction des végétaux, modifiant les directives du Conseil 98/56/CE, 2000/29/CE et 2008/90/CE, les règlements du Parlement européen et du Conseil (CE) no 178/2002, (CE) no 882/2004, (CE) no 396/2005 et (CE) no 1107/2009 ainsi que la directive 2009/128/CE du Parlement européen et du Conseil et abrogeant les décisions du Conseil 66/399/CEE, 76/894/CEE et 2009/470/CE
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 43, paragraphe 2, et son article 168, paragraphe 4, point b),
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis du Comité économique et social européen (1),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
Le droit de l’Union établit des exigences concernant l’alimentation humaine et animale et la sécurité sanitaire des denrées alimentaires et des aliments pour animaux, à tous les stades de la production, dont des règles destinées à garantir des pratiques commerciales équitables et la communication d’informations aux consommateurs. Elle contient en outre des prescriptions en ce qui concerne la prévention des maladies animales transmissibles et des zoonoses et la lutte contre celles-ci, ainsi que des prescriptions concernant le bien-être animal, les sous-produits animaux, la santé et le matériel de reproduction des végétaux, la protection des obtentions végétales, les organismes génétiquement modifiés, la commercialisation et l’utilisation des produits phytosanitaires ainsi qu’une utilisation des pesticides compatible avec le développement durable. Le droit de l’Union prescrit par ailleurs des contrôles officiels et d’autres activités officielles destinés à garantir l’application et le respect effectifs de ces exigences.
(2)
L’objectif général du droit de l’Union dans ces domaines est de contribuer à un niveau élevé de santé humaine, animale et végétale tout au long de la chaîne de production des denrées alimentaires, de protection et d’information des consommateurs, et de protection de l’environnement, tout en favorisant la compétitivité et la création d’emplois.
(3)
Pour atteindre cet objectif général, il faut des ressources financières adéquates. Aussi importe-t-il que l’Union contribue au financement des mesures adoptées dans les différents domaines relevant de cet objectif. En outre, pour une utilisation mieux ciblée des dépenses, des objectifs spécifiques devraient être établis, de même que des indicateurs permettant d’en mesurer la réalisation.
(4)
Jusqu’à présent, le concours financier de l’Union alloué pour les dépenses relatives aux denrées alimentaires et aux aliments pour animaux s’effectuait sous forme de subventions, de marchés et de paiements accordés à des organisations internationales actives dans ce domaine. Il convient de maintenir ces modes de financement.
(5)
Le concours financier de l’Union peut aussi être utilisé par les États membres pour les soutenir dans des actions dans le domaine de la santé végétale ou animale en vue de lutter contre ou d’éradiquer des organismes nuisibles ou des maladies animales, ou de prévenir leur apparition menées par les organisations actives dans ces domaines.
(6)
Pour des raisons de discipline budgétaire, il est nécessaire de prévoir, dans le présent règlement, la liste des mesures éligibles susceptibles de bénéficier d’une contribution financière de l’Union, ainsi que les coûts éligibles et les taux applicables.
(7)
En tenant compte du règlement (UE, Euratom) no 1311/2013 du Conseil (3), le montant maximal destiné aux dépenses relatives aux denrées alimentaires et aux aliments pour animaux sur l’ensemble de la période 2014-2020 s’élève à 1 891 936 000 EUR.
(8)
En outre, un financement au niveau de l’Union devra être accordé pour faire face à des circonstances exceptionnelles telles que des situations d’urgence liées à la santé animale ou végétale, lorsqu’une intervention rapide s’impose mais que les crédits inscrits à la rubrique 3 du budget se révèlent insuffisants. Un financement devrait être mobilisé pour faire face à ces crises, et ce en ayant recours, par exemple, à l’instrument de flexibilité, conformément à l’accord interinstitutionnel du 2 décembre 2013 entre le Parlement européen, le Conseil et la Commission concernant la discipline budgétaire, la coopération en matière budgétaire et la bonne gestion financière (4).
(9)
Le droit prévoit actuellement un remboursement à taux fixes pour une partie des coûts éligibles. En ce qui concerne d’autres coûts, le droit ne prévoit pas de limite de remboursement. Il convient, à des fins de rationalisation et de simplification du système, d’établir un taux maximal de remboursement. Il y a lieu d’adopter le taux généralement établi pour les subventions. Il importe également de faire en sorte que ce taux maximal puisse être augmenté dans certaines circonstances.
(10)
Compte tenu de l’importance liée à la réalisation des objectifs du présent règlement, il convient que les coûts éligibles résultant de certaines actions soient intégralement financés, à condition que la mise en œuvre de ces actions engendre également des coûts non éligibles.
(11)
L’Union a la responsabilité de veiller à la bonne utilisation des fonds qu’elle accorde et celle de prendre des mesures pour satisfaire à la nécessité de simplifier ses programmes de dépenses et de limiter les contraintes administratives et financières imposées aux bénéficiaires et à toutes les parties concernées, comme le requiert la communication de la Commission au Parlement européen, au Conseil, au Comité économique et social européen et au Comité des régions du 8 octobre 2010 intitulée «Une réglementation intelligente au sein de l’Union européenne».
(12)
Le droit de l’Union impose aux États membres d’appliquer des mesures spécifiques en cas d’apparition ou de progression de certaines maladies animales ou de zoonoses. Dès lors, il convient que l’Union apporte une contribution financière à de telles mesures d’urgence.
(13)
En outre, il est nécessaire de réduire le nombre des foyers de maladies animales et de zoonoses entraînant un risque pour la santé humaine et animale par des mesures appropriées de surveillance, de lutte et d’éradication, ainsi que de prévenir l’apparition de tels foyers. Les programmes nationaux visant à surveiller, à lutter contre et à éradiquer ces maladies devraient donc bénéficier du concours financier de l’Union.
(14)
Pour une meilleure organisation et une efficacité accrue du traitement des subventions dans le domaine de la santé animale et végétale, il convient d’établir des règles concernant le contenu, la présentation, l’évaluation et l’approbation des programmes nationaux, y compris ceux réalisés dans les régions ultrapériphériques de l’Union visées à l’article 349 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne. De même, il convient de fixer les délais à respecter pour l’établissement des rapports et l’introduction des demandes de paiement.
(15)
La directive 2000/29/CE du Conseil (5) impose aux États membres d’adopter certaines mesures d’urgence en vue d’éradiquer les organismes nuisibles aux végétaux ou aux produits végétaux (ci-après dénommés «organismes nuisibles»). Il convient que l’Union accorde une contribution financière à l’éradication de ces organismes nuisibles. Cette contribution devrait également aller, sous certaines conditions, aux mesures d’urgence visant, dans certaines régions, à enrayer la progression des organismes nuisibles qui sont le plus préjudiciables à l’Union et ne peuvent être éradiqués, et aux mesures de prévention à prendre contre ces organismes nuisibles.
(16)
Les mesures d’urgence prises contre les organismes nuisibles devraient être éligibles au cofinancement de l’Union dès lors qu’elles comportent une valeur ajoutée pour l’Union dans son ensemble. Aussi une contribution financière de l’Union devrait-elle être rendue disponible pour les organismes nuisibles recensés dans l’annexe I, partie A, chapitre I, et dans l’annexe II, partie A, chapitre I, de la directive 2000/29/CE sous l’intitulé «Organismes nuisibles inconnus dans l’Union et importants pour toute l’Union». Pour ce qui est des organismes nuisibles dont la présence a été constatée sur son territoire, seules les mesures relatives à ceux qui sont le plus préjudiciables à l’Union devraient être éligibles à une contribution financière de celle-ci. Ces organismes nuisibles incluent notamment ceux qui sont soumis aux mesures prévues par les directives du Conseil 69/464/CEE (6), 93/85/CEE (7), 98/57/CE (8) ou 2007/33/CE (9). Une contribution financière de l’Union devrait également être rendue disponible pour les organismes non répertoriés à l’annexe I ou à l’annexe II de la directive 2000/29/CE, qui sont soumis à des mesures nationales, et qui sont provisoirement considérés comme des organismes relevant de l’annexe I, partie A, chapitre I, ou de l’annexe II, partie A, chapitre I, de la directive 2000/29/CE. Les mesures relatives aux organismes nuisibles soumis à des mesures d’urgence visant à les éradiquer devraient également être éligibles à une contribution financière de l’Union.
(17)
Il est nécessaire que la présence de certains organismes nuisibles soit décelée à temps. Les prospections réalisées à cet effet par les États membres sont essentielles pour garantir l’éradication immédiate des foyers de ces organismes. Les prospections qu’effectue un État membre sont déterminantes pour protéger le territoire de tous les autres pays de l’Union. Celle-ci peut contribuer au financement de ces prospections en général, à condition que leur portée comprenne au moins l’une des deux catégories critiques d’organismes nuisibles, notamment les organismes nuisibles qui ne sont pas censés exister dans l’Union et les organismes nuisibles qui sont soumis à des mesures d’urgence de l’Union.
(18)
Le financement par l’Union des mesures prises dans le domaine de la santé animale et végétale devrait couvrir les coûts éligibles spécifiques. Dans des cas exceptionnels et dûment justifiés, il devrait aussi couvrir les coûts encourus par les États membres pour exécuter d’autres mesures nécessaires. Ces mesures peuvent comprendre la mise en œuvre de mesures renforcées de biosécurité en cas d’apparition de foyer ou en présence d’organismes nuisibles, l’élimination et le transport des carcasses au cours des programmes d’éradication, et les coûts d’indemnisation des propriétaires résultant de campagnes de vaccination d’urgence.
(19)
Les régions ultrapériphériques des États membres connaissent des difficultés liées à leur éloignement et à leur dépendance vis-à-vis d’un petit nombre de produits. Il convient que l’Union accorde une contribution financière aux États membres pour les programmes qu’ils appliquent pour la lutte contre des organismes nuisibles dans ces régions ultrapériphériques, conformément aux objectifs du règlement (UE) no 228/2013 du Parlement européen et du Conseil (10). Étant donné que certaines régions ultrapériphériques sont soumises à des règles nationales spécifiques pour ces régions au lieu des règles de l’Union énoncées dans la directive 2000/29/CE, cette contribution financière de l’Union devrait s’appliquer aux règles en vigueur dans ces régions, qu’il s’agisse de règles de l’Union ou de règles nationales.
(20)
Les contrôles officiels effectués par les États membres sont un outil indispensable de vérification et de suivi en ce qui concerne l’application et le respect des exigences pertinentes de l’Union. L’efficacité et l’efficience des systèmes de contrôles officiels sont essentielles au maintien d’un niveau élevé de sécurité pour les humains, les animaux et les végétaux tout au long de la chaîne de production des denrées alimentaires, tout en garantissant un niveau protection élevé de l’environnement. Un concours financier de l’Union devrait être rendu disponible pour de telles mesures de contrôle. En particulier, une contribution financière devrait être disponible pour les laboratoires de référence de l’Union afin de les aider à supporter les coûts résultant de l’application des programmes de travail approuvés par la Commission. En outre, dans la mesure où l’efficacité des contrôles officiels dépend aussi de la présence, au sein des autorités chargées des contrôles, d’agents compétents et suffisamment au fait du droit de l’Union, celle-ci devrait être à même de contribuer à leur formation ainsi qu’aux programmes d’échange pertinents organisés par les autorités compétentes.
(21)
La gestion efficace des contrôles officiels nécessite un échange rapide des données et des informations relatives à ces contrôles. En outre, l’application adéquate et harmonisée des règles correspondantes repose sur l’établissement de systèmes efficaces associant les autorités compétentes des États membres. En conséquence, il convient que la création et l’exploitation des bases de données et des systèmes informatiques de gestion de l’information conçus à cet effet soient également éligibles aux contributions financières de l’Union.
(22)
L’Union devrait destiner des fonds aux mesures techniques et scientifiques de même qu’aux activités de coordination et de communication requises pour garantir la bonne application du droit de l’Union et l’adaptation de celui-ci aux évolutions scientifiques, technologiques et sociétales. Des fonds devraient également être disponibles pour les projets visant à améliorer l’efficacité et l’efficience des contrôles officiels.
(23)
En vertu de l’article 3 du règlement (UE, Euratom) no 966/2012 du Parlement européen et du Conseil (11), toute proposition soumise à l’autorité législative prévoyant des dérogations à des dispositions dudit règlement doit indiquer clairement ces dérogations et mentionner les raisons précises qui les justifient. Dès lors, au vu des spécificités de certains objectifs du présent règlement et compte tenu du fait que les autorités compétentes des États membres sont les mieux placées pour mener les activités liées à ces objectifs, il y a lieu de considérer ces autorités comme des bénéficiaires identifiés aux fins de l’article 128, paragraphe 1, du règlement (UE, Euratom) no 966/2012. Il convient donc que des subventions puissent leur être accordées en l’absence de la publication préalable d’un appel de propositions.
(24)
Par dérogation à l’article 86 du règlement (UE, Euratom) no 966/2012, et à titre exceptionnel au regard du principe de non-rétroactivité prévu à l’article 130 dudit règlement, eu égard à la nature urgente et imprévisible de ces mesures, les coûts liés aux mesures d’urgence visées aux articles 7 et 17 du présent règlement devraient être éligibles à compter de la date à laquelle l’apparition d’une maladie ou la présence d’un organisme nuisible sont notifiées à la Commission par l’État membre. Après avoir examiné les demandes de paiement introduites par les États membres, la Commission devrait procéder aux engagements budgétaires correspondants ainsi qu’au paiement des dépenses éligibles.
(25)
Il est impératif que ces mesures d’urgence soient appliquées sans délai. Aussi serait-il contre-productif d’exclure du cofinancement les dépenses engagées avant qu’une demande de subvention ait été introduite, puisqu’une telle façon de procéder inciterait les États membres à focaliser leurs efforts immédiats sur la préparation d’une demande de subvention plutôt que sur l’application de mesures d’urgence.
(26)
Étant donné l’ampleur du droit de l’Union en vigueur concernant l’application de mesures d’éradication et de surveillance ainsi que les contraintes techniques liées aux autres sources d’expertise disponibles, il y a lieu que les mesures visées par le présent règlement soient essentiellement exécutées par les autorités compétentes des États membres. Il est donc nécessaire, dans certains cas, de cofinancer les coûts salariaux liés au personnel des administrations nationales.
(27)
En permettant la coordination et l’établissement de priorités, la programmation contribue à une utilisation efficace des ressources financières de l’Union. Afin d’assurer des conditions uniformes d’exécution du présent règlement, il convient de conférer des compétences d’exécution à la Commission en ce qui concerne l’adoption de programmes de travail pour l’application de certaines mesures prévues par le présent règlement.
(28)
Afin de garantir une utilisation responsable et efficace des ressources financières de l’Union, la Commission devrait être autorisée à s’assurer, par des contrôles sur place ou sur pièces, que le financement accordé sert effectivement à l’exécution des mesures éligibles.
(29)
Les intérêts financiers de l’Union devraient être protégés tout au long du cycle de dépenses, qu’il s’agisse de prévenir, de repérer ou de tirer au clair les irrégularités ou de recouvrer les fonds perdus, indûment versés ou non correctement employés.
(30)
La liste des maladies animales ouvrant droit à un concours financier au titre des mesures d’urgence est annexée au présent règlement et contient les maladies animales visées à l’article 3, paragraphe 1, à l’article 4, paragraphe 1, à l’article 6, paragraphe 2, et à l’article 14, paragraphe 1, de la décision 2009/470/CE du Conseil (12). Afin de tenir compte des maladies animales qui doivent être notifiées conformément à la directive 82/894/CEE du Conseil (13), et des maladies qui sont susceptibles de constituer une nouvelle menace pour l’Union, le pouvoir d’adopter des actes conformément à l’article 290 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne devrait être délégué à la Commission, afin de compléter cette liste.
(31)
Les listes des maladies animales et des zoonoses ouvrant droit à un concours financier en vertu des programmes d’éradication, de lutte et de surveillance sont annexées au présent règlement et contiennent les maladies animales et les zoonoses visées à l’annexe I de la décision 2009/470/CE. En vue de tenir compte des situations résultant de ces maladies animales ayant des incidences significatives sur l’élevage ou le commerce du bétail, le développement des zoonoses qui constituent une menace pour l’homme, ou des dernières avancées scientifiques ou épidémiologiques, le pouvoir d’adopter des actes conformément à l’article 290 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne devrait être délégué à la Commission, afin de compléter ces listes.
(32)
Lorsqu’elle adopte des actes délégués en vertu du présent règlement, il importe particulièrement que la Commission procède aux consultations appropriées durant son travail préparatoire, y compris au niveau des experts. Il convient que, lorsqu’elle prépare et élabore des actes délégués, la Commission veille à ce que les documents pertinents soient transmis simultanément, en temps utile et de façon appropriée, au Parlement européen et au Conseil.
(33)
Afin de garantir des conditions uniformes d’application du présent règlement, il convient de conférer des compétences d’exécution à la Commission pour l’établissement des programmes de travail annuels et pluriannuels, de la contribution financière concernant les mesures d’urgence ou, s’il est nécessaire de réagir à une situation imprévisible, des procédures de présentation par les États membres des demandes, et des rapports et demandes de paiement correspondant aux subventions. Ces pouvoirs sont exercés conformément au règlement (UE) no 182/2011 du Parlement européen et du Conseil (14).
(34)
Il y a lieu d’appliquer le droit de l’Union de façon à garantir qu’il produit bien les résultats escomptés, en s’appuyant sur l’expérience acquise. Aussi convient-il que la Commission évalue le fonctionnement et l’efficacité du présent règlement et communique les résultats de son évaluation aux autres institutions.
(35)
La Commission est assistée, dans l’application des dispositions actuelles de l’Union couvertes par le présent règlement, par différents comités, notamment ceux qu’ont créés les décisions du Conseil 66/399/CEE (15) et 76/894/CEE (16), les directives du Conseil 98/56/CE (17) et 2008/90/CE (18), ainsi que le règlement (CE) no 178/2002 du Parlement européen et du Conseil (19). Il convient de simplifier la procédure de comité dans ce domaine. Le comité institué en vertu de l’article 58 du règlement (CE) no 178/2002 devrait se voir confier la tâche d’assister la Commission dans l’exercice de ses compétences d’exécution en ce qui concerne les dépenses dans les domaines concernés et le nom de ce comité devrait être modifié de façon à refléter ses responsabilités accrues. Il y a donc lieu d’abroger les décisions 66/399/CEE et 76/894/CEE et de modifier en conséquence les directives 98/56/CE et 2008/90/CE ainsi que le règlement (CE) no 178/2002.
(36)
Le présent règlement se substitue aux dispositions de la décision 2009/470/CE. Il remplace en outre l’article 13 quater, paragraphe 5, et les articles 22 à 26 de la directive 2000/29/CE, l’article 66 du règlement (CE) no 882/2004 du Parlement européen et du Conseil (20), le chapitre VII du règlement (CE) no 396/2005 du Parlement européen et du Conseil (21), l’article 22 de la directive 2009/128/CE du Parlement européen et du Conseil (22) ainsi que l’article 76 du règlement (CE) no 1107/2009 du Parlement européen et du Conseil (23). Dès lors, il y a lieu de modifier en conséquence les directives 2000/29/CE et 2009/128/CE, ainsi que les règlements (CE) no 882/2004, (CE) no 396/2005 et (CE) no 1107/2009.
(37)
L’introduction du cofinancement de l’Union pour les coûts encourus par les États membres pour indemniser les propriétaires pour la valeur des végétaux, des produits végétaux ou d’autres objets détruits, soumis aux mesures visées à l’article 16 de la directive 2000/29/CE exige le développement de lignes directrices sur les conditions applicables en ce qui concerne les limites de la valeur du marché des récoltes et des arbres concernés. Il convient, dès lors, que cette introduction ne s’applique qu’à compter du 1er janvier 2017,
ONT ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
TITRE I
DISPOSITIONS COMMUNES
CHAPITRE I
Objet, champ d’application et objectifs
Article premier
Objet et champ d’application
Le présent règlement établit des dispositions en matière de gestion des dépenses inscrites au budget général de l’Union européenne dans les domaines concernés par les règles de l’Union:
a)
régissant les denrées alimentaires et leur sécurité, à tous les stades de la production, de la transformation, de la distribution et de l’élimination de ces denrées, y compris les règles visant à garantir des pratiques commerciales équitables ainsi que la protection des intérêts des consommateurs et leur information, et la fabrication et l’utilisation des matériaux et objets destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires;
b)
régissant les aliments pour animaux et leur sécurité, à tous les stades de la production, de la transformation, de la distribution, de l’élimination et de l’utilisation de ces aliments, y compris les règles visant à garantir des pratiques commerciales équitables ainsi que la protection des intérêts des consommateurs et leur information;
c)
établissant des exigences en matière de santé animale;
d)
établissant des exigences en matière de bien-être des animaux;
e)
concernant des mesures de protection contre les organismes nuisibles aux végétaux ou aux produits végétaux tels qu’ils sont définis à l’article 2, paragraphe 1, point e), de la directive 2000/29/CE (ci-après dénommés «organismes nuisibles»);
f)
relatives à la production, en vue de la mise sur le marché, et à la mise sur le marché de matériel de reproduction des végétaux;
g)
établissant des exigences relatives à la commercialisation des produits phytosanitaires et à une utilisation durable des pesticides;
h)
visant à prévenir et à réduire au minimum les risques pour la santé publique et animale dus aux sous-produits animaux et aux produits dérivés;
i)
régissant la dissémination volontaire d’organismes génétiquement modifiés dans l’environnement;
j)
concernant la protection des droits de propriété intellectuelle relatifs aux obtentions végétales ainsi que la conservation et l’échange des ressources génétiques végétales.
Article 2
Objectifs
1. Les dépenses visées à l’article 1er visent à atteindre:
a)
l’objectif général consistant à contribuer à un niveau élevé de santé humaine, animale et végétale tout au long de la chaîne de production des denrées alimentaires et dans des domaines connexes, grâce à la prévention et à l’éradication des maladies et des organismes nuisibles, et en garantissant un niveau élevé de protection des consommateurs et de l’environnement, tout en renforçant la compétitivité de l’industrie agroalimentaire et de l’industrie de l’alimentation animale de l’Union et en favorisant la création d’emplois;
b)
les objectifs spécifiques suivants:
i)
contribuer à garantir un niveau élevé de sécurité des denrées alimentaires et de leurs systèmes de production, ainsi que de tout autre produit susceptible d’affecter la sécurité desdites denrées, tout en améliorant la pérennité de leur production;
ii)
contribuer à améliorer le statut sanitaire des animaux dans l’Union et soutenir l’amélioration du bien-être animal;
iii)
contribuer à détecter à temps les organismes nuisibles et à les éradiquer lorsqu’ils sont présents sur le territoire de l’Union;
iv)
contribuer à améliorer l’efficacité, l’efficience et la fiabilité des contrôles officiels et autres activités menés aux fins de l’application et du respect effectifs des règles de l’Union visées à l’article 1er.
2. Pour mesurer la réalisation des objectifs spécifiques visés au paragraphe 1, point b), les indicateurs suivants sont utilisés:
a)
pour l’objectif spécifique visé au paragraphe 1, point b) i), une réduction du nombre de cas de maladies liées à la sécurité sanitaire des denrées alimentaires ou à des zoonoses dans la population de l’Union;
b)
pour l’objectif spécifique visé au paragraphe 1, point b) ii):
i)
une augmentation du nombre d’États membres ou de leurs régions indemnes des maladies animales au titre desquelles une contribution financière est octroyée;
ii)
une baisse globale des paramètres liés à la maladie tels que l’incidence, la prévalence et le nombre de foyers;
c)
pour l’objectif spécifique visé au paragraphe 1, point b) iii):
i)
l’étendue du territoire de l’Union couverte par des prospections sur les organismes nuisibles, notamment ceux dont la présence n’a pas été constatée sur le territoire de l’Union et ceux jugés les plus dangereux pour celui-ci;
ii)
la durée et le taux de réussite de l’éradication de ces organismes nuisibles;
d)
pour l’objectif spécifique visé au paragraphe 1, point b) iv), une évolution favorable des résultats des contrôles effectués et présentés par les experts de la Commission dans les États membres, en particulier dans des domaines sensibles.
CHAPITRE II
Modes de financement et dispositions financières générales
Article 3
Modes de financement
1. Le concours financier de l’Union prévu pour les dépenses visées à l’article 1er est mis en œuvre conformément au règlement (UE, Euratom) no 966/2012.
2. Lorsque des subventions sont octroyées aux autorités compétentes des États membres, celles-ci sont considérées comme des bénéficiaires identifiés au sens de l’article 128, paragraphe 1, du règlement (UE, Euratom) no 966/2012. De telles subventions peuvent être octroyées en l’absence d’appels de propositions.
3. La contribution financière de l’Union aux mesures visées dans le présent règlement peut aussi prendre la forme de paiements volontaires à des organisations internationales dont l’Union est membre ou aux travaux desquelles elle participe et qui sont actives dans les domaines concernés par les règles visées à l’article 1er.
Article 4
Budget
1. Le plafond pour les dépenses visées à l’article 1er pour la période de 2014 à 2020 est fixé à 1 891 936 000 EUR à prix courants.
2. Le plafond visé au paragraphe 1 peut également couvrir les dépenses relatives aux activités de préparation, de suivi, de contrôle, d’audit et d’évaluation requises pour la gestion et la concrétisation des objectifs, des dépenses visées à l’article 1er, en particulier celles liées aux études et aux réunions d’experts, les dépenses liées aux réseaux informatiques destinés au traitement et à l’échange de l’information, et tous autres frais d’assistance technique ou administrative supportés par la Commission pour la gestion de ces dépenses.
3. Le plafond peut également couvrir l’assistance technique et administrative nécessaire pour assurer la transition entre les actions adoptées avant et celles adoptées après l’entrée en vigueur du présent règlement. Si nécessaire, des crédits peuvent être engagés dans le budget au-delà de 2020 pour couvrir des dépenses similaires afin de permettre la gestion des actions non encore achevées au 31 décembre 2020.
Article 5
Taux maximaux des subventions
1. Lorsque la contribution financière de l’Union prend la forme d’une subvention, elle n’excède pas 50 % des coûts éligibles.
2. Le taux maximal visé au paragraphe 1 peut être porté à 75 % des coûts éligibles en ce qui concerne:
a)
les activités transfrontalières menées conjointement par deux États membres ou plus en vue de lutter contre, de prévenir ou d’éradiquer des organismes nuisibles ou des maladies animales;
b)
les États membres dont le revenu national brut par habitant, selon les derniers chiffres d’Eurostat, est inférieur à 90 % de la moyenne de l’Union.
3. Le taux maximal visé au paragraphe 1 peut être porté à 100 % des coûts éligibles lorsque les activités qui bénéficient d’une contribution financière de l’Union concernent la prévention et la lutte contre les risques graves pour la santé humaine, végétale et animale dans l’Union, et:
a)
sont conçues pour éviter des pertes humaines ou des perturbations économiques majeures pour l’ensemble de l’Union;
b)
sont des actions spécifiques indispensables pour l’ensemble de l’Union, définies par la Commission dans le programme de travail adopté conformément à l’article 36, paragraphe 1; ou
c)
sont réalisées dans des pays tiers.
TITRE II
DISPOSITIONS FINANCIÈRES
CHAPITRE I
Santé animale
Section 1
Mesures d’urgence
Article 6
Mesures éligibles
1. Des subventions peuvent être accordées aux États membres, dans la limite des taux maximaux fixés à l’article 5, paragraphes 1 à 3, pour ce qui concerne les mesures prises en cas de confirmation de l’apparition d’une maladie animale recensée en vertu de l’article 7, à condition que ces mesures aient été immédiatement appliquées et que les dispositions applicables du droit pertinent de l’Union aient été respectées. De telles subventions peuvent également englober les coûts supportés en raison de la présence présumée d’une telle maladie, à condition que la présence soit confirmée par la suite.
2. Des subventions peuvent être accordées aux États membres quand, après confirmation de l’apparition d’une maladie animale recensée en vertu de l’article 7, deux États membres ou plus coopèrent étroitement en vue de lutter contre l’épidémie.
3. Des subventions peuvent être accordées à des États membres, à des pays tiers ou à des organisations internationales pour ce qui concerne les mesures de protection adoptées lorsque le statut sanitaire de l’Union est directement menacé par l’apparition ou la progression, sur le territoire d’un pays tiers ou d’un État membre, d’une maladie animale ou d’une zoonose recensées en vertu de l’article 7 ou 10.
4. Des subventions peuvent être accordées aux États membres lorsque la Commission décide, à la demande de l’un d’entre eux, qu’ils doivent constituer des stocks de produits biologiques destinés à la lutte contre des maladies animales ou des zoonoses recensées en vertu de l’article 7 ou 10.
5. Une contribution financière de l’Union peut être accordée pour la constitution de stocks de produits biologiques ou pour l’achat de doses de vaccin si l’apparition ou la progression, dans un pays tiers ou dans un État membre, d’une maladie animale ou d’une zoonose recensées en vertu de l’article 7 ou 10 sont susceptibles de constituer une menace pour l’Union.
Article 7
Liste de maladies animales
1. La liste des maladies animales ouvrant droit à un concours financier au titre de l’article 6 figure à l’annexe I.
2. La Commission est habilitée à adopter des actes délégués, en conformité avec l’article 40, en vue de compléter la liste de maladies animales visée au paragraphe 1, en tenant compte des maladies animales qui doivent être notifiées conformément à la directive 82/894/CEE et des maladies susceptibles de constituer une nouvelle menace pour l’Union en raison de leurs effets considérables sur:
a)
la santé humaine;
b)
la santé ou le bien-être des animaux; ou
c)
la production agricole ou piscicole ou d’autres secteurs économiques connexes.
Article 8
Coûts éligibles
1. Peuvent ouvrir droit à un financement au titre de l’article 6, paragraphe 1, les coûts suivants supportés par les États membres dans l’exécution des mesures visées audit paragraphe:
a)
les coûts d’indemnisation des propriétaires d’animaux abattus ou éliminés, dans la limite de la valeur de tels animaux sur le marché s’ils n’avaient pas été touchés par la maladie;
b)
les coûts d’abattage ou d’élimination des animaux et les coûts d’acheminement y afférents;
c)
les coûts d’indemnisation des propriétaires de produits d’origine animale détruits, dans la limite de la valeur de ces produits sur le marché juste avant toute suspicion de la maladie ou confirmation de celle-ci;
d)
les coûts de nettoyage, de désinsectisation et de désinfection des exploitations et de l’équipement, en fonction de l’épidémiologie et des caractéristiques de l’agent pathogène;
e)
les coûts d’acheminement et de destruction des aliments contaminés destinés aux animaux et, lorsqu’il ne peut être désinfecté, de l’équipement contaminé;
f)
les coûts de l’acquisition, du stockage, de la gestion ou de la distribution de vaccins et d’appâts, ainsi que les coûts de l’acte vaccinal, si la Commission décide de ces actions ou les autorise;
g)
les coûts d’acheminement et d’élimination des carcasses;
h)
dans des cas exceptionnels dûment justifiés, tout autre coût essentiel à l’éradication de la maladie ainsi que le prévoit la décision de financement visée à l’article 36, paragraphe 4, du présent règlement.
2. Comme le prévoit l’article 130, paragraphe 1, du règlement (UE, Euratom) no 966/2012, les coûts sont éligibles à partir de la date à laquelle l’apparition de la maladie est notifiée par les États membres à la Commission. Ces coûts peuvent également englober les coûts qui ont été supportés en raison de la présence présumée de cette maladie, à condition que la présence soit confirmée par la suite.
3. Après avoir examiné les demandes de paiement introduites par les États membres, la Commission procède aux engagements budgétaires correspondants et s’acquitte du paiement des dépenses éligibles.
Section 2
Programmes d’éradication, de lutte et de surveillance des maladies animales et des zoonoses
Article 9
Programmes éligibles
Des subventions peuvent être accordées pour les programmes annuels ou pluriannuels des États membres visant à éradiquer, lutter contre et surveiller les maladies animales et les zoonoses recensées en vertu de l’article 10 (ci-après dénommés «programmes nationaux»).
Article 10
Liste des maladies animales et des zoonoses
1. La liste des maladies animales et des zoonoses ouvrant droit à des subventions au titre de l’article 9 figure à l’annexe II.
2. La Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 40 afin de compléter la liste des maladies animales et des zoonoses visée au paragraphe 1 du présent article, en tenant compte:
a)
de la situation des maladies animales ayant des incidences significatives sur l’élevage ou le commerce du bétail;
b)
de la progression des zoonoses constituant une menace pour les êtres humains; ou
c)
des dernières avancées scientifiques ou épidémiologiques.
Article 11
Coûts éligibles
Peuvent ouvrir droit à une subvention au titre de l’article 9 les coûts suivants, qui ont été supportés par les États membres dans l’exécution de leurs programmes nationaux:
a)
les coûts de prélèvement d’échantillons sur les animaux;
b)
les coûts des analyses, pourvu qu’ils se limitent:
i)
aux coûts des kits d’analyse, des réactifs et des consommables identifiables et utilisés spécialement pour réaliser ces analyses;
ii)
aux dépenses de personnel, quel que soit leur statut, directement associées à la réalisation des analyses;
c)
les coûts d’indemnisation des propriétaires d’animaux qui ont été abattus ou éliminés, dans la limite de la valeur de ces animaux sur le marché s’ils n’avaient pas été touchés par la maladie;
d)
les coûts d’abattage et d’élimination des animaux;
e)
les coûts d’indemnisation des propriétaires de produits d’origine animale détruits, dans la limite de la valeur desdits produits sur le marché juste avant toute suspicion de la maladie ou confirmation de celle-ci;
f)
les coûts de l’acquisition, du stockage, de l’acte vaccinal, de la gestion ou de la distribution des doses de vaccin ou des vaccins et appâts utilisés pour les programmes;
g)
les coûts de nettoyage, de désinfection et de désinsectisation des exploitations et de l’équipement, en fonction de l’épidémiologie et des caractéristiques de l’agent pathogène; et
h)
dans des cas exceptionnels dûment justifiés, les coûts supportés pour l’application de mesures nécessaires autres que celles visées aux points a) à g), à condition que de telles mesures soient indiquées dans la décision de subvention visée à l’article 13, paragraphes 3 et 4.
Aux fins du premier alinéa, point c), l’éventuelle valeur de récupération des animaux est déduite de l’indemnisation.
Aux fins du premier alinéa, point d), la valeur de récupération des œufs non incubés traités thermiquement est déduite de l’indemnisation.
Article 12
Contenu et transmission des programmes nationaux
1. Au plus tard le 31 mai, les États membres soumettent à la Commission les programmes nationaux devant démarrer l’année suivante pour lesquels ils demandent une subvention.
Les programmes transmis après le 31 mai ne sont pas éligibles à un financement au titre de l’année suivante.
2. Les programmes nationaux comprennent au moins les éléments suivants:
a)
une description de la situation épidémiologique de la maladie animale ou de la zoonose avant la date de début du programme;
b)
une description et une délimitation des zones géographiques et administratives dans lesquelles le programme doit être appliqué;
c)
la durée du programme;
d)
les mesures qui doivent être appliquées;
e)
le budget prévisionnel;
f)
les objectifs à atteindre à la date d’achèvement du programme et les bénéfices escomptés de celui-ci; et
g)
les indicateurs adéquats pour mesurer la réalisation des objectifs du programme.
Dans chaque programme national pluriannuel, les informations visées au premier alinéa, points b), d) et f), sont fournies pour chaque année couverte par celui-ci, en cas de modifications notables par rapport à l’année précédente. Les informations visées au point e) dudit alinéa sont fournies pour chaque année couverte par le programme.
3. Lorsque l’apparition ou la progression d’une maladie animale ou d’une zoonose recensées en vertu de l’article 10 risquent de menacer le statut sanitaire de l’Union, et afin de prémunir celle-ci contre l’introduction de l’une de ces maladies ou zoonoses sur son territoire, les États membres peuvent inclure dans leurs programmes nationaux des mesures destinées à être appliquées sur le territoire de pays tiers voisins, en coopération avec les autorités de ces pays.
Article 13
Évaluation et approbation des programmes nationaux
1. La Commission évalue les programmes nationaux en fonction des priorités et des critères établis dans les programmes de travail annuels ou pluriannuels visés à l’article 36, paragraphe 1.
2. La Commission communique aux États membres, au plus tard le 30 novembre de chaque année:
a)
la liste des programmes nationaux approuvés d’un point de vue technique et proposés pour un cofinancement;
b)
le montant prévisionnel alloué à chaque programme;
c)
le plafond prévisionnel de la contribution financière de l’Union pour chaque programme; et
d)
les éventuelles conditions prévisionnelles auxquelles peut être subordonnée la contribution financière de l’Union.
3. La Commission approuve les programmes nationaux annuels et le financement s’y rapportant, au plus tard le 31 janvier de chaque année, par la voie d’une décision de subvention relative aux mesures appliquées et aux coûts supportés du 1er janvier au 31 décembre de cette année. Après avoir pris connaissance des rapports intermédiaires visés à l’article 14, la Commission peut, au besoin, modifier ces décisions pour toute la période d’éligibilité.
4. La Commission approuve les programmes nationaux pluriannuels et le financement s’y rapportant, au plus tard le 31 janvier de la première année de leur mise en œuvre, par la voie d’une décision de subvention relative aux mesures appliquées et aux coûts supportés entre le 1er janvier de la première année et la fin de la période de mise en œuvre.
5. Pour les programmes nationaux pluriannuels approuvés conformément au paragraphe 4, les engagements budgétaires peuvent être répartis en versements annuels. Dans l’hypothèse d’une telle répartition des engagements budgétaires, la Commission engage les versements annuels en tenant compte de l’état d’avancement des programmes, des besoins prévisionnels et des disponibilités budgétaires.
Article 14
Rapports
Pour chaque programme national annuel ou pluriannuel approuvé, les États membres soumettent à la Commission, au plus tard le 30 avril de chaque année, un rapport technique et financier détaillé portant sur l’année précédente. Ce rapport contient notamment les résultats obtenus, mesurés à l’aide des indicateurs visés à l’article 12, paragraphe 2, point g), ainsi qu’un bilan minutieux des coûts éligibles supportés.
En outre, pour chaque programme national annuel approuvé, les États membres soumettent à la Commission, au plus tard le 31 août de chaque année, un rapport financier intermédiaire.
Article 15
Paiements
Toute demande de paiement relative à une année donnée dans le cadre d’un programme national est soumise par l’État membre à la Commission, au plus tard le 30 avril de l’année suivante.
Après avoir examiné comme il se doit les rapports visés à l’article 14, la Commission procède au paiement de la contribution financière de l’Union pour les coûts éligibles.
CHAPITRE II
Santé végétale
Section 1
Mesures d’urgence
Article 16
Mesures éligibles
1. Des subventions peuvent être accordées aux États membres, dans la limite des taux maximaux fixés à l’article 5, paragraphes 1 à 3, pour les mesures contre les organismes nuisibles énoncées ci-après, pour autant que les conditions établies à l’article 17 soient respectées:
a)
les mesures visant à éradiquer un organisme nuisible d’une zone infestée, prises par les autorités compétentes en vertu de l’article 16, paragraphes 1 et 2, de la directive 2000/29/CE ou des mesures de l’Union adoptées conformément à l’article 16, paragraphe 3, de ladite directive;
b)
les mesures destinées à enrayer un organisme nuisible qui est visé par des mesures d’enrayement de l’Union adoptées en vertu de l’article 16, paragraphe 3, de la directive 2000/29/CE dans une zone infestée dont il ne peut être éradiqué, dès lors que ces mesures sont essentielles pour protéger l’Union contre une plus grande dissémination de cet organisme. Ces mesures portent exclusivement sur l’éradication de cet organisme de la zone tampon lorsque la présence de celui-ci a été constatée dans ladite zone tampon;
c)
les mesures de protection supplémentaires prises contre la dissémination d’un organisme nuisible contre lequel des mesures de l’Union, autres que les mesures d’éradication visées au point a) et que les mesures d’enrayement visées au point b), ont été adoptées en vertu de l’article 16, paragraphe 3, de la directive 2000/29/CE, dès lors que ces mesures sont essentielles pour protéger l’Union contre une plus grande dissémination de cet organisme nuisible.
Des subventions pour les mesures visées au premier alinéa, points a) et b), peuvent également être accordées pour les mesures qui ont été prises en raison de la présence présumée de l’organisme nuisible, à condition que sa présence soit confirmée par la suite.
2. Un État membre dont le territoire est indemne des organismes nuisibles mentionnés au paragraphe 1 peut également bénéficier des subventions visées audit paragraphe si des mesures ont été prises contre l’introduction de ces organismes sur le territoire de cet État membre en raison de leur présence dans un État membre ou un pays tiers voisins, immédiatement contigus à sa frontière.
3. Des subventions peuvent être accordées aux États membres quand, à la suite de la confirmation de la présence de l’un des organismes nuisibles visés à l’article 17, deux États membres ou plus coopèrent étroitement en vue de mener à bien les mesures visées au paragraphe 1.
4. Des subventions au titre des mesures visées au paragraphe 1, premier alinéa, points a) à c), peuvent également être accordées à des organisations internationales.
Article 17
Conditions
Les mesures détaillées à l’article 16 peuvent ouvrir droit à une subvention, pourvu qu’elles aient été appliquées immédiatement, que les dispositions applicables prévues dans le droit pertinent de l’Union aient été respectées et qu’elles répondent à l’une ou à plusieurs des conditions suivantes:
a)
elles concernent les organismes nuisibles énumérés à l’annexe I, partie A, chapitre I, et à l’annexe II, partie A, chapitre I, de la directive 2000/29/CE;
b)
elles concernent des organismes nuisibles qui font l’objet d’une mesure adoptée par la Commission en vertu de l’article 16, paragraphe 3, de la directive 2000/29/CE;
c)
elles concernent des organismes nuisibles pour lesquels des mesures ont été adoptées en vertu des directives 69/464/CEE, 93/85/CEE, 98/57/CE ou 2007/33/CE; ou
d)
elles concernent des organismes nuisibles, non répertoriés à l’annexe I ou à l’annexe II de la directive 2000/29/CE, qui sont soumis à une mesure adoptée par l’autorité compétente d’un État membre conformément à l’article 16, paragraphe 2, de la directive 2000/29/CE et qui sont provisoirement considérés comme des organismes relevant de l’annexe I, partie A, chapitre I, ou de l’annexe II, partie A, chapitre I, de la directive 2000/29/CE.
Pour les mesures qui remplissent la condition établie au premier alinéa, point b), la subvention n’inclut pas les coûts supportés après l’expiration de la mesure adoptée par la Commission en vertu de l’article 16, paragraphe 3, de la directive 2000/29/CE.
Pour les mesures qui remplissent la condition établie au premier alinéa, point d), la subvention n’inclut pas les coûts supportés plus de deux ans après l’entrée en vigueur de la mesure adoptée par l’autorité compétente de l’État membre concerné, ou supportés après l’expiration de cette mesure.
Article 18
Coûts éligibles
1. Peuvent ouvrir droit à une subvention au titre de l’article 16 les coûts suivants, supportés par les États membres dans l’exécution des mesures visées audit article:
a)
les dépenses de personnel, quel que soit leur statut, directement associés aux mesures, ainsi que les coûts liés à la location d’équipements, aux consommables et à tout autre matériel nécessaire, aux produits de traitement, à l’échantillonnage et aux essais de laboratoire;
b)
les coûts des contrats de service passés avec des tiers pour l’exécution d’une partie des mesures;
c)
les coûts d’indemnisation des opérateurs ou des propriétaires concernés pour le traitement, la destruction et l’enlèvement ultérieur de végétaux, de produits végétaux et d’autres objets ainsi que pour le nettoyage et la désinfection des locaux, des terres, de l’eau, des sols, des milieux de culture, des installations, des machines et des équipements;
d)
les coûts d’indemnisation des propriétaires concernés pour la valeur des végétaux détruits, produits végétaux ou autres objets soumis aux mesures visées à l’article 16 de la directive 2000/29/CE, dans la limite de la valeur marchande de tels végétaux, produits végétaux et autres objets comme s’ils n’avaient pas été touchés par ces mesures; la valeur éventuellement récupérée est déduite de l’indemnisation; et
e)
dans des cas exceptionnels dûment justifiés, les coûts supportés lors de l’application de mesures nécessaires autres que celles visées aux points a) à d), à condition que ces mesures soient indiquées dans la décision de financement visée à l’article 36, paragraphe 4.
L’indemnisation des propriétaires visée au point c) n’est éligible que si les mesures ont été exécutées sous la supervision de l’autorité compétente.
2. Comme le prévoit l’article 130, paragraphe 1, du règlement (UE, Euratom) no 966/2012, les coûts sont éligibles à compter de la date à laquelle la présence de l’organisme nuisible est notifiée par les États membres à la Commission. Ces coûts peuvent également englober les coûts qui ont été supportés en raison de la présence présumée de l’organisme nuisible, à condition que sa présence soit confirmée par la suite.
3. Après avoir évalué les demandes de paiement introduites par les États membres, la Commission procède aux engagements budgétaires correspondants et s’acquitte du paiement des dépenses éligibles.
Section 2
Programmes de prospection concernant la présence d’organismes nuisibles
Article 19
Programmes de prospection éligibles
Des subventions peuvent être accordées aux États membres pour les programmes annuels et pluriannuels de prospection qu’ils réalisent sur la présence d’organismes nuisibles (ci-après dénommés «programmes de prospection»), pourvu que ces programmes de prospection répondent à l’une au moins des conditions suivantes:
a)
ils concernent des organismes nuisibles énumérés à l’annexe I, partie A, chapitre I, et à l’annexe II, partie A, chapitre I, de de la directive 2000/29/CE;
b)
ils concernent des organismes nuisibles qui font l’objet d’une mesure adoptée par la Commission en vertu de l’article 16, paragraphe 3, de la directive 2000/29/CE.
Pour les organismes nuisibles visés au premier alinéa, point a), du présent article, les programmes de prospection sont fondés sur une évaluation du risque d’introduction, d’établissement et de dissémination desdits organismes sur le territoire de l’État membre concerné et visent à tout le moins les organismes nuisibles qui présentent les plus grands risques ainsi que les principales espèces végétales exposées à ces risques.
Pour les mesures qui remplissent la condition établie au premier alinéa, point b), du présent article, la subvention ne couvre pas les coûts supportés après l’expiration de la mesure adoptée par la Commission en vertu de l’article 16, paragraphe 3, de la directive 2000/29/CE.
Article 20
Coûts éligibles
Peuvent ouvrir droit à une subvention au titre de l’article 19 les coûts suivants, supportés par les États membres dans l’exécution des programmes de prospection visés audit article:
a)
les coûts d’échantillonnage;
b)
les coûts des analyses, pourvu qu’ils se limitent:
i)
aux coûts des kits d’analyse, des réactifs et des consommables identifiables et utilisés spécialement pour réaliser les analyses;
ii)
aux dépenses de personnel, quel que soit leur statut, directement associés à la réalisation des analyses;
c)
dans des cas exceptionnels dûment justifiés, les coûts liés à l’application de mesures nécessaires autres que celles visées aux points a) et b), à condition que ces mesures soient indiquées dans la décision de subvention visée à l’article 22, paragraphes 3 et 4.
Article 21
Contenu et soumission des programmes de prospection
1. Au plus tard le 31 mai, les États membres soumettent à la Commission les programmes de prospection devant démarrer l’année suivante pour lesquels ils souhaitent demander une subvention.
Les programmes de prospection soumis après le 31 mai ne sont pas éligibles à un financement au titre de l’année suivante.
2. Les programmes de prospection comprennent au moins les éléments suivants:
a)
les organismes nuisibles inclus dans le programme;
b)
une description et une délimitation des zones géographiques et administratives dans lesquelles le programme doit être appliqué ainsi qu’une description du statut de ces zones au regard de la présence des organismes nuisibles concernés;
c)
la durée du programme;
d)
le nombre d’inspections visuelles, d’échantillons et d’analyses prévus pour les organismes nuisibles et pour les végétaux, les produits végétaux et les autres objets concernés;
e)
le budget prévisionnel;
f)
les objectifs à atteindre à la date d’achèvement du programme et les bénéfices escomptés de celui-ci; et
g)
des indicateurs adéquats pour mesurer la réalisation des objectifs du programme.
Dans chaque programme de prospection pluriannuel, les informations visées au premier alinéa, points b), d) et f), sont fournies pour chaque année couverte par le programme, en cas de modifications notables par rapport à l’année précédente. Les informations visées au point e) dudit alinéa sont fournies pour chaque année couverte par le programme.
Article 22
Évaluation et approbation des programmes de prospection
1. La Commission évalue les programmes de prospection en tenant compte des priorités et des critères établis dans les programmes de travail annuels ou pluriannuels visés à l’article 36, paragraphe 1.
2. La Commission communique aux États membres, au plus tard le 30 novembre de chaque année:
a)
la liste des programmes de prospection approuvés d’un point de vue technique et proposés pour un cofinancement;
b)
le montant prévisionnel alloué à chaque programme;
c)
le plafond prévisionnel de la contribution financière de l’Union pour chaque programme; et
d)
les conditions prévisionnelles auxquelles peut être subordonnée la contribution financière de l’Union.
3. La Commission approuve les programmes de prospection annuels et le financement s’y rapportant, au plus tard le 31 janvier de chaque année, par une décision de subvention relative aux mesures appliquées et aux coûts supportés du 1er janvier au 31 décembre de cette année. Après la présentation des rapports intermédiaires visés à l’article 23, la Commission peut, au besoin, modifier de telles décisions pour toute la période d’éligibilité.
4. La Commission approuve les programmes de prospection pluriannuels et le financement s’y rapportant, au plus tard le 31 janvier de la première année de leur mise en œuvre, par une décision de subvention relative aux mesures appliquées et aux coûts supportés entre le 1er janvier de la première année et la fin de la période de mise en œuvre.
5. Pour les programmes de prospection pluriannuels approuvés conformément au paragraphe 4, les engagements budgétaires peuvent être répartis en versements annuels. Lorsque des engagements budgétaires sont ainsi répartis, la Commission engage ces versements annuels en tenant compte de l’état d’avancement des programmes, des besoins prévisionnels et des disponibilités budgétaires.
Article 23
Rapports
Pour chaque programme de prospection annuel ou pluriannuel approuvé, les États membres soumettent à la Commission, au plus tard le 30 avril de chaque année, un rapport technique et financier annuel détaillé portant sur l’année précédente. Ce rapport contient notamment les résultats obtenus, mesurés à l’aide des indicateurs visés à l’article 21, paragraphe 2, point g), ainsi qu’un bilan précis des coûts éligibles supportés. En outre, pour chaque programme de prospection annuel approuvé, les États membres soumettent à la Commission, au plus tard le 31 août de chaque année, un rapport financier intermédiaire.
Article 24
Paiements
Toute demande de paiement relative à une année donnée dans le cadre d’un programme de prospection est soumise par l’État membre à la Commission, au plus tard le 30 avril de l’année suivante.
Après avoir examiné comme il se doit les rapports visés à l’article 23, la Commission procède au paiement de la contribution financière de l’Union pour les coûts éligibles.
Section 3
Programmes de lutte contre les organismes nuisibles dans les régions ultrapériphériques de l’Union
Article 25
Mesures et coûts éligibles
1. Des subventions peuvent être accordées aux États membres pour les programmes qu’ils appliquent en vue de lutter contre les organismes nuisibles dans les régions ultrapériphériques de l’Union visées à l’article 349 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, conformément aux objectifs définis à l’article 2 du règlement (UE) no 228/2013 (ci-après dénommés «programmes pour les régions ultrapériphériques»). Ces subventions se rapportent aux activités servant à garantir, dans ces régions, l’application correcte des règles, qu’il s’agisse des règles de l’Union ou des règles nationales, en vigueur dans ces régions et relatives à la lutte contre les organismes nuisibles.
2. Peuvent ouvrir droit à une contribution financière de l’Union les coûts suivants, supportés par les États membres dans l’exécution des programmes pour les régions ultrapériphériques:
a)
les dépenses de personnel, quel que soit leur statut, directement associées à l’exécution des mesures, ainsi que les coûts liés à la location d’équipements, aux consommables et aux produits de traitement;
b)
les coûts des contrats de service passés avec des tiers pour l’exécution d’une partie des mesures;
c)
les coûts d’échantillonnage;
d)
les coûts des analyses, pourvu qu’ils soient limités:
i)
aux coûts des kits d’analyse, des réactifs et des consommables identifiables et utilisés spécialement pour réaliser les analyses;
ii)
aux dépenses de personnel, quel que soit leur statut, directement associées à la réalisation des analyses.
Article 26
Contenu et soumission des programmes pour les régions ultrapériphériques
1. Au plus tard le 31 mai, les États membres soumettent à la Commission les programmes pour les régions ultrapériphériques devant démarrer l’année suivante pour lesquels ils souhaitent demander une subvention.
Les programmes soumis après le 31 mai ne sont pas éligibles à un financement au titre de l’année suivante.
2. Les programmes définis pour les régions ultrapériphériques comprennent au moins les éléments suivants:
a)
les organismes nuisibles inclus dans le programme;
b)
une description et une délimitation des zones géographiques et administratives dans lesquelles le programme doit être appliqué, ainsi qu’une description du statut de ces zones au regard de la présence des organismes nuisibles concernés;
c)
une analyse technique de la situation phytosanitaire de la région;
d)
la durée du programme;
e)
les activités prévues dans le programme et, le cas échéant, le nombre d’inspections visuelles, d’échantillons et d’analyses programmés pour les organismes nuisibles et pour les végétaux, les produits végétaux et les autres objets concernés;
f)
le budget prévisionnel;
g)
les objectifs à atteindre à la date d’achèvement du programme et les bénéfices escomptés de celui-ci; et
h)
des indicateurs adéquats pour mesurer la réalisation des objectifs du programme.
Dans chaque programme pluriannuel pour les régions ultrapériphériques, les informations décrites au premier alinéa, points b), e) et g), sont fournies pour chaque année couverte par le programme, en cas de modifications notables par rapport à l’année précédente. Les informations visées au point f) dudit alinéa sont fournies pour chaque année couverte par le programme.
Article 27
Évaluation et approbation des programmes pour les régions ultrapériphériques
1. Les programmes pour les régions ultrapériphériques sont évalués en tenant compte des priorités et des critères énoncés dans les programmes de travail annuels ou pluriannuels visés à l’article 36, paragraphe 1.
2. La Commission communique aux États membres, au plus tard le 30 novembre de chaque année:
a)
la liste des programmes pour les régions périphériques approuvés d’un point de vue technique et proposés pour un cofinancement;
b)
le montant prévisionnel alloué à chaque programme;
c)
le plafond prévisionnel de la contribution financière de l’Union pour chaque programme; et
d)
les éventuelles conditions prévisionnelles auxquelles peut être subordonnée la contribution financière de l’Union.
3. Les programmes annuels pour les régions ultrapériphériques et le financement s’y rapportant sont approuvés, au plus tard le 31 janvier de chaque année, par une décision de subvention relative aux mesures appliquées et aux coûts supportés du 1er janvier au 31 décembre de cette année. À la suite de la soumission des rapports intermédiaires visés à l’article 28, la Commission peut, au besoin, modifier de telles décisions pour toute la période d’éligibilité.
4. Les programmes pluriannuels pour les régions ultrapériphériques et le financement s’y rapportant sont approuvés au plus tard le 31 janvier de la première année de leur mise en œuvre, par une décision de subvention relative aux mesures appliquées et aux coûts supportés à compter du 1er janvier de la première année d’exécution jusqu’à la fin de la période de mise en œuvre.
5. Pour les programmes pluriannuels pour les régions ultrapériphériques approuvés conformément au paragraphe 4, les engagements budgétaires peuvent être répartis en versements annuels. Lorsque les engagements budgétaires sont ainsi répartis, la Commission engage ces versements annuels en tenant compte de l’état d’avancement des programmes, des besoins prévisionnels et des disponibilités budgétaires.
Article 28
Rapports
Pour chaque programme annuel ou pluriannuel pour les régions ultrapériphériques qui a été approuvé, les États membres soumettent à la Commission, au plus tard le 30 avril de chaque année, un rapport technique et financier annuel détaillé portant sur l’année précédente. Ce rapport contient notamment les résultats obtenus, mesurés à l’aide des indicateurs visés à l’article 26, paragraphe 2, premier alinéa, point h), ainsi qu’un bilan précis des coûts éligibles supportés.
En outre, pour chaque programme annuel pour les régions ultrapériphériques approuvé, les États membres soumettent à la Commission, au plus tard le 31 août de chaque année, un rapport financier intermédiaire.
Article 29
Paiements
Toute demande de paiement relative à une année donnée dans le cadre d’un programme pour les régions ultrapériphériques est soumise par l’État membre à la Commission, au plus tard le 30 avril de l’année suivante.
Après avoir examiné comme il se doit les rapports visés à l’article 28, la Commission procède au paiement de la contribution financière de l’Union pour les coûts éligibles.
CHAPITRE III
Soutien financier aux contrôles officiels et à d’autres activités
Article 30
Laboratoires de référence de l’Union européenne
1. Des subventions peuvent être accordées aux laboratoires de référence de l’Union européenne visés à l’article 32 du règlement (CE) no 882/2004 pour les coûts qu’ils engagent dans l’exécution des programmes de travail approuvés par la Commission.
2. Peuvent être éligibles à une subvention au titre du paragraphe 1 les coûts suivants:
a)
les dépenses de personnel, quel que soit leur statut, directement associées aux activités que les laboratoires réalisent en leur qualité de laboratoires de référence de l’Union;
b)
les coûts des biens d’équipement;
c)
les coûts des consommables;
d)
les coûts liés à l’expédition des échantillons, aux missions, aux réunions et aux activités de formation.
Article 31
Formation
1. L’Union peut financer la formation du personnel des autorités compétentes chargé des contrôles officiels qui est visée à l’article 51 du règlement (CE) no 882/2004 en vue de développer une approche harmonisée des contrôles officiels et autres activités officielles, ce afin de garantir un niveau élevé de protection de la santé humaine, animale et végétale.
2. La Commission met au point des programmes de formation fixant les domaines d’intervention prioritaires en fonction des risques identifiés pour la santé publique, la santé et le bien-être des animaux ainsi que la santé des végétaux.
3. Pour être éligibles au financement de l’Union visé au paragraphe 1, les autorités compétentes veillent à ce que les connaissances acquises grâce aux activités de formation visées audit paragraphe soient convenablement diffusées et appliquées dans les programmes de formation nationaux.
4. Peuvent être éligibles à la contribution financière visée au paragraphe 1 les coûts suivants:
a)
le coût d’organisation des activités de formation, y compris les formations qui sont également ouvertes aux participants de pays tiers, ou des activités d’échange;
b)
les frais de déplacement, d’hébergement et de repas du personnel des autorités compétentes qui participe à la formation.
Article 32
Experts des États membres
Le concours financier de l’Union peut être accordé pour les frais de déplacement, d’hébergement et de repas des experts des États membres que la Commission désigne pour assister ses propres experts, comme le prévoient l’article 45, paragraphe 1, et l’article 46, paragraphe 1, du règlement (CE) no 882/2004.
Article 33
Plans de contrôle coordonnés et collecte de données
1. Des subventions peuvent être accordées aux États membres pour les coûts supportés pour l’exécution des plans de contrôle coordonnés visés à l’article 53 du règlement (CE) no 882/2004 et par la collecte de données.
2. Les coûts suivants peuvent justifier de telles subventions:
a)
les coûts d’échantillonnage et des analyses de laboratoire;
b)
les coûts de l’équipement nécessaire à la réalisation des contrôles officiels et des collectes de données.
CHAPITRE IV
Autres mesures
Article 34
Systèmes d’information
1. L’Union finance la création et le fonctionnement des bases de données et systèmes informatisés de gestion de l’information gérés par la Commission qui sont nécessaires pour assurer une application efficace et efficiente des règles visées à l’article 1er.
2. L’Union peut accorder une contribution financière à la création et à la gestion de bases de données et de systèmes informatisés de gestion de l’information de tiers, y compris d’organisations internationales, pourvu que ces bases de données et systèmes informatisés de gestion de l’information:
a)
présentent une valeur ajoutée avérée pour l’ensemble de l’Union et soient accessibles sur tout son territoire par tous les utilisateurs intéressés; et
b)
soient nécessaires à l’application efficace et efficiente des règles visées à l’article 1er.
Article 35
Application et adaptation des règles
1. L’Union peut financer des travaux techniques et scientifiques, y compris des études et des activités de coordination, nécessaires à la bonne application des règles applicables aux domaines visés à l’article 1er ainsi qu’à l’adaptation de ces règles aux évolutions scientifiques, technologiques et sociétales.
Une contribution financière de l’Union peut aussi être accordée aux États membres ou aux organisations internationales actives dans les domaines visés à l’article 1er afin qu’ils entreprennent des activités soutenant le développement et l’application des règles applicables à ces domaines.
2. Des subventions peuvent être accordées pour des projets organisés par un ou plusieurs États membres dans le but d’améliorer, au moyen de techniques et de protocoles innovants, l’efficience des contrôles officiels.
3. Une contribution financière de l’Union peut également être accordée pour des actions d’information et de sensibilisation menées par l’Union et les États membres et ayant pour objectif de garantir un comportement plus approprié, conforme et viable dans l’application des règles applicables aux domaines visés à l’article 1er.
TITRE III
PROGRAMMATION, EXÉCUTION ET CONTRÔLE
Article 36
Programmes de travail et contributions financières
1. La Commission adopte des actes d’exécution afin d’établir des programmes de travail annuels ou pluriannuels, communs ou séparés, pour l’exécution des mesures visées au titre II, à l’exception de celles visées au chapitre I, section 1, et au chapitre II, section 1. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
2. Les programmes de travail visés au paragraphe 1 fixent les objectifs opérationnels poursuivis, qui sont conformes aux objectifs généraux et spécifiques visés à l’article 2, les résultats attendus, le mode d’exécution prévu et le montant total qui leur est alloué. Ils comportent également une description des mesures à financer, une indication du montant alloué à chaque mesure et un calendrier d’exécution indicatif. Pour ce qui concerne les subventions, ils précisent en outre les actions prioritaires, les critères d’évaluation, le taux de financement et la liste indicative des mesures et coûts éligibles, conformément à l’article 3 du présent règlement.
3. Les programmes de travail relatifs à l’exécution des mesures visées au titre II, chapitre I, section 2, et au titre II, chapitre II, sections 2 et 3, sont adoptés au plus tard le 30 avril de l’année précédant leur exécution, sous réserve que le projet de budget soit adopté. Lesdits programmes de travail traduisent les priorités énoncées à l’annexe III du présent règlement.
4. En ce qui concerne l’application des mesures d’urgence visées au titre II, chapitre I, section 1 et au titre II, chapitre II, section 1, ou s’il est nécessaire de réagir à des évolutions imprévisibles, la Commission adopte des actes d’exécution précisant sa décision concernant la contribution financière. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
5. La Commission adopte des actes d’exécution établissant les procédures de soumission par les États membres des demandes, rapports et demandes de paiement correspondant aux subventions visées au titre II, chapitre I, sections 1 et 2, et au titre II, chapitre II, sections 1, 2 et 3. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
Article 37
Contrôles sur place effectués par la Commission
La Commission peut organiser des contrôles sur place dans les États membres et dans les établissements des bénéficiaires, dans le but de vérifier notamment:
a)
l’application effective des mesures bénéficiant de la contribution financière de l’Union;
b)
la conformité des pratiques administratives avec les règles de l’Union;
c)
l’existence des pièces justificatives requises et leur rapport avec les mesures bénéficiant d’une contribution de l’Union.
Article 38
Accès à l’information
Les États membres et les bénéficiaires mettent à la disposition de la Commission toutes les informations permettant à celle-ci de vérifier l’application des mesures et prennent toutes les mesures qui s’imposent pour faciliter les contrôles que la Commission estime utile d’entreprendre pour la gestion du financement de l’Union, y compris les contrôles sur place.
Article 39
Protection des intérêts financiers de l’Union
1. La Commission prend les mesures appropriées garantissant, lors de la mise en œuvre des actions financées au titre du présent règlement, la protection des intérêts financiers de l’Union par l’application de mesures préventives contre la fraude, la corruption et toute autre activité illégale, par des contrôles efficaces et, si des irrégularités sont décelées, par le recouvrement des montants indûment payés et, le cas échéant, par des sanctions effectives, proportionnées et dissuasives.
2. La Commission ou ses représentants et la Cour des comptes disposent d’un pouvoir d’audit, sur pièces et sur place, à l’égard de tous les bénéficiaires de subventions, organes d’exécution, contractants et sous-traitants qui ont reçu des fonds de l’Union au titre du présent règlement.
L’Office européen de lutte antifraude (OLAF) est autorisé à effectuer des contrôles et vérifications sur place auprès des opérateurs économiques concernés, directement ou indirectement, par un financement de ce type, conformément aux procédures définies dans le règlement (Euratom, CE) no 2185/96 du Conseil (24), en vue d’établir s’il y a eu fraude, corruption ou toute autre activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de l’Union dans le cadre d’une convention ou d’une décision de subvention, ou d’un contrat concernant un financement de l’Union.
Sans préjudice des premier et deuxième alinéas, les accords de coopération conclus avec des pays tiers et des organisations internationales, les conventions et les décisions de subvention ainsi que les contrats résultant de l’application du présent règlement autorisent expressément la Commission, la Cour des comptes et l’OLAF à mener à bien de tels audits, contrôles et vérifications sur place.
TITRE IV
DISPOSITIONS GÉNÉRALES ET FINALES
Article 40
Exercice de la délégation
1. Le pouvoir d’adopter des actes délégués conféré à la Commission est soumis aux conditions fixées au présent article.
2. Le pouvoir d’adopter des actes délégués visé à l’article 7, paragraphe 2, et à l’article 10, paragraphe 2, est conféré à la Commission pour une durée de sept ans à compter du 30 juin 2014. La Commission élabore un rapport relatif à la délégation de pouvoir, au plus tard neuf mois avant la fin de la période de sept ans. La délégation de pouvoir est tacitement prorogée pour des périodes d’une durée identique, sauf si le Parlement européen ou le Conseil s’oppose à cette prorogation trois mois au plus tard avant la fin de chaque période.
3. La délégation de pouvoir visée à l’article 7, paragraphe 2, et à l’article 10, paragraphe 2, peut être révoquée à tout moment par le Parlement européen ou le Conseil. La décision de révocation met fin à la délégation de pouvoir qui y est précisée. La révocation prend effet le jour suivant celui de la publication de ladite décision au Journal officiel de l’Union européenne ou à une date ultérieure qui est précisée dans ladite décision. Elle ne porte pas atteinte à la validité des actes délégués déjà en vigueur.
4. Aussitôt qu’elle adopte un acte délégué, la Commission le notifie au Parlement européen et au Conseil simultanément.
5. Un acte délégué adopté en vertu de l’article 7, paragraphe 2, et de l’article 10, paragraphe 2, n’entre en vigueur que si le Parlement européen ou le Conseil n’a pas exprimé d’objections dans un délai de deux mois à compter de la notification de cet acte au Parlement européen et au Conseil ou si, avant l’expiration de ce délai, le Parlement européen et le Conseil ont tous deux informé la Commission de leur intention de ne pas exprimer d’objections. Ce délai est prolongé de deux mois à l’initiative du Parlement européen ou du Conseil.
Article 41
Comité
1. La Commission est assistée par le comité permanent des végétaux, des animaux, des denrées alimentaires et des aliments pour animaux institué par l’article 58, paragraphe 1, du règlement (CE) no 178/2002. Ledit comité est un comité au sens du règlement (UE) no 182/2011.
2. Lorsqu’il est fait référence au présent paragraphe, l’article 5 du règlement (UE) no 182/2011 s’applique.
Lorsque l’avis du comité doit être obtenu par procédure écrite, ladite procédure est close sans résultat lorsque, dans le délai imparti pour la formulation de l’avis, le président du comité le décide ou qu’une majorité simple des membres du comité le demande.
Article 42
Évaluation
1. Au plus tard le 30 juin 2017, la Commission établit et présente au Parlement européen et au Conseil un rapport d’évaluation à mi-parcours sur le fait de savoir si, en termes de résultats et d’effets, les mesures visées au titre II, chapitres I et II, et au chapitre III, articles 30 et 31, permettent d’atteindre les objectifs définis à l’article 2, paragraphe 1, au regard de l’efficience de l’utilisation des ressources et de sa valeur ajoutée, à l’échelle de l’Union. Le rapport d’évaluation porte également sur les possibilités de simplification, sur le caractère encore pertinent de tous les objectifs ainsi que sur la contribution des mesures aux priorités de l’Union concernant une croissance intelligente, durable et inclusive. Il tient compte des résultats des évaluations relatives aux incidences à long terme des mesures précédentes. Le rapport est accompagné, le cas échéant, d’une proposition législative visant à modifier le présent règlement.
2. Au plus tard le 30 juin 2022, la Commission effectue une évaluation ex post des mesures visées au paragraphe 1 du présent article, en étroite coopération avec les États membres. Cette évaluation porte sur l’efficacité et l’efficience des dépenses visées à l’article 1er ainsi que sur leurs effets.
3. Les évaluations visées aux paragraphes 1 et 2 du présent article tiennent compte des progrès accomplis et, à cette fin, s’appuient sur l’utilisation des indicateurs visés à l’article 2, paragraphe 2.
4. La Commission communique les conclusions des évaluations visées aux paragraphes 1 et 2 au Parlement européen, au Conseil, au Comité économique et social européen et au Comité des régions.
Article 43
Information, communication et publicité
1. Le cas échéant, les bénéficiaires et les États membres concernés veillent à ce qu’une publicité adéquate entoure les contributions financières accordées au titre du présent règlement afin de faire connaître à l’opinion publique le rôle joué par l’Union dans le financement des mesures.
2. La Commission mène des actions d’information et de communication sur les mesures financées et leurs résultats. En outre, le budget alloué aux actions de communication au titre du présent règlement couvre également les actions de communication interne sur les priorités politiques de l’Union.
Article 44
Abrogations
1. Les décisions 66/399/CEE, 76/894/CEE et 2009/470/CE sont abrogées.
2. Les références aux décisions 66/399/CEE et 76/894/CEE s’entendent comme faites à l’article 58, paragraphe 1, du règlement (CE) no 178/2002.
3. Les références à la décision 2009/470/CE s’entendent comme faites au présent règlement.
Article 45
Dispositions transitoires
1. Les programmes nationaux des États membres visés à l’article 12, paragraphe 1, du présent règlement, soumis à la Commission en 2012 pour exécution en 2013, ceux soumis en 2013 pour exécution en 2014, et ceux soumis au plus tard le 30 avril 2014 pour exécution en 2015 sont, s’ils sont approuvés, éligibles à un financement de l’Union sur la base de l’article 27 de la décision 2009/470/CE.
L’article 27, paragraphes 7 et 8, de ladite décision continue de s’appliquer aux programmes nationaux mis en œuvre en 2013 et en 2014.
L’article 27, paragraphe 2, de ladite décision continue de s’appliquer aux programmes nationaux mis en œuvre en 2015.
2. Les programmes de prospection des États membres visés à l’article 21, paragraphe 1, du présent règlement soumis à la Commission au plus tard le 30 avril 2014 pour être mis en œuvre en 2015, sont éligibles à un financement de l’Union sur la base de l’article 23, paragraphe 6, de la directive 2000/29/CE. Pour ces programmes de prospection, l’article 23, paragraphe 6, de ladite directive continue de s’appliquer.
3. Les articles 22 à 24 de la directive 2000/29/CE continuent de s’appliquer aux demandes soumises au plus tard le 30 avril 2014 à la Commission par les États membres en vue de l’obtention d’un financement de l’Union pour les mesures d’urgence visées à l’article 16 du présent règlement.
Article 46
Modification de la directive 98/56/CE
La directive 98/56/CE est modifiée comme suit:
1)
À l’article 17, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. La Commission est assistée par le comité permanent des végétaux, des animaux, des denrées alimentaires et des aliments pour animaux institué par l’article 58, paragraphe 1, du règlement (CE) no 178/2002 du Parlement européen et du Conseil (25). Ledit comité est un comité au sens du règlement (UE) no 182/2011 du Parlement européen et du Conseil (26).
(25) Règlement (CE) no 178/2002 du Parlement européen et du Conseil du 28 janvier 2002 établissant les principes généraux et les prescriptions générales de la législation alimentaire, instituant l’Autorité européenne de sécurité des aliments et fixant des procédures relatives à la sécurité des denrées alimentaires (JO L 31 du 1.2.2002, p. 1)." 						
(26) Règlement (UE) no 182/2011 du Parlement européen et du Conseil du 16 février 2011 établissant les règles et principes généraux relatifs aux modalités de contrôle par les États membres de l’exercice des compétences d’exécution par la Commission (JO L 55 du 28.2.2011, p. 13).»" 						
2)
À l’article 18, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. La Commission est assistée par le comité permanent des végétaux, des animaux, des denrées alimentaires et des aliments pour animaux institué par l’article 58, paragraphe 1, du règlement (CE) no 178/2002. Ledit comité est un comité au sens du règlement (UE) no 182/2011.»
Article 47
Modification de la directive 2000/29/CE
La directive 2000/29/CE est modifiée comme suit:
1)
À l’article 13 quater, le paragraphe 5 est supprimé.
2)
L’article suivant est inséré:
«Article 15 bis
Les États membres prévoient que toute personne constatant la présence d’un organisme nuisible figurant à l’annexe I ou à l’annexe II ou d’un organisme nuisible faisant l’objet d’une mesure adoptée en vertu de l’article 16, paragraphe 2, ou de l’article 16, paragraphe 3, ou ayant des raisons de soupçonner cette présence, en informe par écrit l’autorité compétente dans un délai de dix jours calendaires et, si ladite autorité compétente le lui demande, communique à celle-ci les informations dont elle dispose à ce sujet.»
3)
Les articles 22 à 26 sont supprimés.
Article 48
Modification du règlement (CE) no 178/2002
À l’article 58 du règlement (CE) no 178/2002, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. La Commission est assistée par un comité permanent des végétaux, des animaux, des denrées alimentaires et des aliments pour animaux (ci-après dénommé «comité»). Ledit comité est un comité au sens du règlement (UE) no 182/2011 du Parlement européen et du Conseil (27). Il est organisé en sections afin de couvrir toutes les matières concernées.
Toutes les références au comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale dans le droit de l’Union s’entendent comme faites au comité visé au premier alinéa.
Article 49
Modification du règlement (CE) no 882/2004
L’article 66 du règlement (CE) no 882/2004 est supprimé.
Article 50
Modification du règlement (CE) no 396/2005
Le chapitre VII du règlement (CE) no 396/2005 est supprimé.
Article 51
Modification de la directive 2008/90/CE
À l’article 19 de la directive 2008/90/CE, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. La Commission est assistée par le comité permanent des végétaux, des animaux, des denrées alimentaires et des aliments pour animaux institué par l’article 58, paragraphe 1, du règlement (CE) no 178/2002 du Parlement européen et du Conseil (28). Ledit comité est un comité au sens du règlement (UE) no 182/2011 du Parlement européen et du Conseil (29).
Article 52
Modification de la directive 2009/128/CE
L’article 22 de la directive 2009/128/CE est supprimé.
Article 53
Modification du règlement (CE) no 1107/2009
L’article 76 du règlement (CE) no 1107/2009 est supprimé.
Article 54
Entrée en vigueur et application
Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à compter du 30 juin 2014.
Toutefois, l’article 18, paragraphe 1, point d), et l’article 47, point 2), s’appliquent à compter du 1er janvier 2017.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 15 mai 2014.