РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/159 НА СЪВЕТА
от 27 януари 2015 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2532/98 относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 132, параграф 3 от него,
като взе предвид устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 34.3 от него,
като взе предвид препоръката на Европейската централна банка (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Европейската комисия (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 129, параграф 4 от Договора и в член 41 от устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2532/98 (4) се основава на член 132, параграф 3 от ДФЕС и член 34.3 от устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-нататък „уставът“), които оправомощават Съвета да определи рамките и условията, при които Европейската централна банка (наричана по-нататък „ЕЦБ“) има правото да налага на предприятия глоби или периодични парични санкции при неизпълнение на задължения, произтичащи от нейните регламенти и решения. Във връзка с това съдържанието на Регламент (ЕО) № 2532/98 следва да бъде ограничено до нарушенията на регламентите и решенията, приети от ЕЦБ. За нарушения на пряко приложимото право на Съюза, с изключение на регламентите и решенията, приети от ЕЦБ, следва да се прилагат съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1024/2013 (5).
(2)
ЕЦБ прилага Регламент (ЕО) № 2532/98, за да налага санкции в различните области на компетентността си, включително по-специално осъществяването на паричната политика на Съюза, функционирането на платежните системи и събирането на статистическа информация.
(3)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 възложи на ЕЦБ някои надзорни задачи и я оправомощи да налага на кредитните институции, над които упражнява надзор: а) административни имуществени наказания, когато тези институции нарушават изискване на пряко приложимо право на Съюза, по отношение на което на компетентните органи се предоставя възможност за налагане на административни имуществени санкции съгласно съответното право на Съюза; и б) санкции в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ (наричани по-долу заедно „административни наказания“).
(4)
В член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 е предвидено, че с оглед на изпълнението на възложените ѝ с посочения регламент задачи ЕЦБ може в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 да налага санкции за нарушение на приети от нея регламенти и решения.
(5)
В това отношение някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 2532/98 не съответстват на широк кръг разпоредби, съдържащи се в Регламент (ЕС) № 1024/2013, които са пряко свързани с правомощията на ЕЦБ да налага санкции в случай на нарушение на регламенти или решения на ЕЦБ. Поради това е необходимо да се определят правилата, предвидени в Регламент (ЕО) № 2532/98, които следва да бъдат изменени, ако се отнасят до налагането на санкции от страна на ЕЦБ за нарушение на приети от нея регламенти или решения, свързани с надзорните ѝ задачи.
(6)
Въз основа на правомощието да изпълнява възложените ѝ по силата на Договорите надзорни задачи, предвидено в член 34 от Протокол № 4 за устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, ЕЦБ прие Регламент (ЕС) № 468/2014 (6). С цел да се организира изпълнението на задачата на ЕЦБ да осигурява спазването на правилата, съдържащи се в пряко приложимото право на Съюза, Регламент (ЕС) № 468/2014, в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 и в съответствие с основните права и принципи, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз, внася допълнителни уточнения в рамката за административните наказания, предвидени в член 18 от Регламент (ЕС) № 1024/2013. Той също така установява правила относно налагането на административни наказания в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ. Регламент (ЕС) № 468/2014 е инструмент за изпълнение на вторичното законодателство. Поради това, в случай на стълкновение на разпоредбите, предвидени в този регламент, и разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2532/98, предимство имат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2532/98.
(7)
ЕЦБ следва да публикува решенията за налагане на санкции в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ в областта на надзора, освен ако такова публикуване би застрашило стабилността на финансовите пазари или би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното предприятие.
(8)
С оглед осигуряване на съгласуваност при третирането на еднакво сериозни нарушения горната граница на глобите, които ЕЦБ може да налага на предприятия за неизпълнение на регламенти или решения на ЕЦБ в областта на надзора, не следва да се различава от горната граница на глобите, които ЕЦБ може да налага на предприятия за нарушение на пряко приложимото право на Съюза. Поради това спрямо всички глоби, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи, следва да се прилагат едни и същи горни граници.
(9)
ЕЦБ следва да може да налага периодични парични санкции на предприятията, за да ги принуди да спазват регламентите или решенията на ЕЦБ в областта на надзора или да преустановят продължаващо нарушение на такива регламенти или решения. Горната граница на периодичните парични санкции следва да бъде съизмерима с горната граница на глобите, приложими в областта на надзора.
(10)
Член 25 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 урежда принципа за разделение, съгласно който ЕЦБ изпълнява възложените ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013 задачи, без да се засягат задачите ѝ, свързани с паричната политика, и другите ѝ задачи, и отделно от тях. Този принцип трябва да бъде следван безусловно във всички действия на ЕЦБ. С оглед утвърждаването на този принцип за разделение, съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 беше създаден Надзорен съвет, който, наред с другото, отговаря за изготвянето на цялостни проекти за решения за Управителния съвет на ЕЦБ в областта на надзора. Освен това приетите от Управителния съвет на ЕЦБ решения подлежат на преглед от Административния съвет за преглед при условията на член 24 от Регламент (ЕС) № 1024/2013. Като се отчитат принципът за разделение и създаването на Надзорния съвет и Административния съвет за преглед, следва да се прилагат две различни процедури: а) в случай че ЕЦБ възнамерява да наложи административни наказания при изпълнение на надзорните си задачи, решенията за това се вземат от Управителния съвет на ЕЦБ въз основа на цялостен проект за решение от Надзорния съвет и подлежат на преглед от Административния съвет за преглед; и б) в случай че ЕЦБ възнамерява да наложи санкции при изпълнение на задачите си, които не са свързани с надзора, решенията за това се вземат от Изпълнителния съвет на ЕЦБ и подлежат на преглед от Управителния съвет на ЕЦБ.
(11)
Поради сложността на разследването на нарушенията в областта на надзора, спрямо правото за налагане и изпълнение на санкции, свързани с надзорните задачи на ЕЦБ, следва да се прилагат по-дълги давностни срокове от тези, установени за санкциите, отнасящи се до задачите на ЕЦБ, които не са свързани с надзора. Спирането и прекъсването на тези давностни срокове следва да бъде съответно уредено, като се вземе предвид и фактът, че процедурите за нарушения в областта на надзора биха могли да съвпадат с наказателни разследвания и производства, които се основават на същите факти.
(12)
Регламент (ЕО) № 2532/98 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2532/98 се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
точка 6 се заменя със следното:
„6.
„периодични парични санкции“ означава суми, които, в случай на продължаващо нарушение, предприятието е длъжно да плати или като санкция, или за да бъдат принудени съответните субекти да изпълнят надзорните решения и регламенти на ЕЦБ. Периодичните парични санкции се изчисляват за всеки пълен ден на продължаващото нарушение:
а)
след като предприятието е било уведомено за решението, с което се изисква прекратяване на това нарушение в съответствие с процедурата, предвидена в член 3, параграф 1, втора алинея; или
б)
когато продължаващото нарушение попада в обхвата на член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (7), в съответствие с процедурата, предвидена в член 4б от настоящия регламент;
;
б)
точка 7 се заменя със следното:
„7.
„санкции“ означава глоби и периодични парични санкции.“
2.
Вмъква се следният член:
„Член 1а
Общи принципи и обхват
1. Настоящият регламент се прилага спрямо налагането от ЕЦБ на санкции на предприятията за неизпълнение на задълженията, произтичащи от решенията или регламентите на ЕЦБ.
2. Правилата, приложими за налагането от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи на санкции за нарушения на регламентите или решенията на ЕЦБ, се ползват с дерогация от правилата, определени в членове 2-4, в степента, посочена в членове 4а-4в.
3. ЕЦБ публикува всяко решение за налагане на санкции на предприятие в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ в областта на надзора, независимо от това дали решението е обжалвано или не.
ЕЦБ своевременно извършва публикуването на своя уебсайт, след като съответното предприятие е било уведомено за решението. Публикацията включва информация за вида и естеството на нарушението и идентификационни данни на съответното предприятие, освен ако такова публикуване:
а)
би застрашило стабилността на финансовите пазари или текущо наказателно разследване; или
б)
би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното предприятие.
При такива обстоятелства решенията относно санкциите се публикуват анонимно. Като алтернативен вариант, когато има вероятност тези обстоятелства да престанат да съществуват в рамките на разумен срок, публикуването съгласно настоящия параграф може да бъде отложено за този срок.
Ако решение за налагане на санкция е предмет на висящо производство по обжалване пред Съда, ЕЦБ своевременно публикува на официалния си уебсайт и информация относно актуалното състояние на въпросното обжалване и резултата от него.
ЕЦБ прави необходимото публикуваната съгласно настоящия параграф информация да остане на официалния ѝ уебсайт в продължение най-малко на пет години.“
3.
В член 2 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Когато нарушението се състои в неизпълнение на задължение, прилагането на санкция не освобождава предприятието от изпълнение на това задължение, освен ако обратното е изрично посочено в решението, прието съгласно член 3, параграф 4 или член 4б.“
4.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
първото изречение на параграф 1 се заменя със следното:
„1. Решението дали да се започне процедура за нарушение се взема от ЕЦБ по нейна инициатива или на основание на предложение за това, адресирано до нея от страна на националната централна банка на държавата-членка, в рамките на чиято юрисдикция е извършено предполагаемото нарушение.“
;
б)
параграф 10 се заменя със следното:
„10. Ако нарушението е свързано изключително със задача, възложена на ЕСЦБ или на ЕЦБ в съответствие с Договора и устава, процедурата за нарушение може да започне единствено на основание на настоящия регламент, независимо от съществуващите национални закони или подзаконови актове, които могат да предвиждат отделна процедура. Ако нарушението е свързано също и с една или повече области извън компетентността на ЕСЦБ или на ЕЦБ, правото да се започне процедура за нарушение на основание настоящия регламент е независимо от правото на компетентния национален орган да започне отделна процедура по отношение на областите извън компетентността на ЕСЦБ или на ЕЦБ. Настоящата разпоредба не засяга прилагането на наказателното право и на националното право, свързано с компетентностите по пруденциален надзор в участващите държави-членки, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013.“
5.
Вмъкват се следните членове:
„Член 4а
Специални правила относно горните граници на санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1, в случай на нарушения, свързани с решения и регламенти, приети от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи, границите, в които ЕЦБ може да налага глоби и периодични парични санкции, са следните:
а)
за глоби: горната граница е равна на удвоения размер на реализираната печалба или нереализираната загуба вследствие на нарушението, когато размерът им може да бъде определен, или на 10 % от общия годишен оборот на предприятието;
б)
за периодични парични санкции: горната граница е 5 % от среднодневния оборот на ден за периода на нарушението. Периодични парични санкции могат да бъдат налагани за период от максимум шест месеца от датата, определена в решението, с което се налага периодичната парична санкция.
2. За целите на параграф 1:
а)
„годишен оборот“ означава годишният оборот на съответното предприятие през предходната стопанска година, както е определен в приложимото право на Съюза, а ако няма налични данни - съгласно последния наличен годишен финансов отчет на образуванието. Когато предприятието е дъщерно предприятие на предприятие майка, съответният общ годишен оборот е общият годишен оборот съгласно последния наличен консолидиран годишен финансов отчет през предходната стопанска година, а ако няма налични данни - съгласно последния наличен годишен финансов отчет на образуванието;
б)
„среднодневен оборот“ означава годишният оборот съгласно определението по буква а), разделен на 365.
Член 4б
Специални процедурни правила за санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 3, параграфи 1-8 от настоящия регламент правилата, установени в настоящия член, се прилагат спрямо нарушения, свързани с решения и регламенти, приети от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи.
2. Когато ЕЦБ, при изпълнението на задачите си съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, счита, че има основание да подозира, че предприятие, чието седалище се намира в държава-членка от еврозоната, извършва или е извършило едно или повече нарушения на регламент или решение на ЕЦБ, както е посочено в член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013, ЕЦБ извършва необходимото разследване в съответствие с посочените по-долу разпоредби.
3. При завършване на разследване и преди изготвяне и представяне пред Надзорния съвет на предложение за цялостен проект на решение, ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, уведомява писмено съответното предприятие за констатациите от извършеното разследване и за повдигнатите във връзка с това възражения.
В уведомлението, посочена в първа алинея, ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, информира съответното предприятие за правото му да представи становището си в писмена форма на ЕЦБ относно съдържащите се в него фактически резултати и повдигнатите срещу предприятието възражения, включително отделните разпоредби, за които се счита, че са били нарушени, и определя разумен срок за предоставяне на това становище. ЕЦБ не е длъжна да взема предвид писмени становища, предоставени след изтичане на определения от нея срок в качеството ѝ на институция, разследваща нарушения в областта на надзора.
ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, може също така, след като изпрати уведомлението съгласно първа алинея, да покани съответното предприятие на устно изслушване. Страните, обект на разследване, могат да бъдат представлявани и/или подпомагани по време на изслушването от адвокати или други квалифицирани лица. Устното изслушване не е публично.
Правото на достъп до досието на съответното предприятие, което е обект на разследване, е гарантирано. Това право не обхваща поверителната информация.
4. Надзорният съвет предлага на Управителния съвет цялостен проект за решение, в който се определя дали съответното предприятие е извършило нарушение и се уточняват санкциите, които трябва да бъдат наложени, ако има такива, в съответствие с процедурата по член 26, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
5. Съответното предприятие има правото да поиска преглед от Административния съвет за преглед на решението, прието от Управителния съвет съгласно параграф 4, в съответствие с процедурата, установена в член 24 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
Член 4в
Специални давностни срокове за санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 4 правото за вземане на решение за налагане на санкция за нарушения на решения или регламенти на ЕЦБ, свързани с надзорните ѝ задачи, се погасява пет години след извършване на нарушението или в случай на продължаващо нарушение - пет години след прекратяване на нарушението.
2. Всяко предприето от ЕЦБ действие за целите на разследването или производството във връзка с нарушение води до прекъсване на давностния срок по параграф 1. Давността се прекъсва, считано от датата, на която съответното поднадзорно лице е уведомено за действието. След всяко прекъсване давностният срок започва да тече наново. Давностният срок обаче не може да надвишава период от десет години след извършване на нарушението или в случай на продължаващо нарушение - десет години след прекратяване на нарушението.
3. Давностните срокове, описани в предходните параграфи, могат да бъдат удължени, ако:
а)
решение на Управителния съвет е предмет на преглед пред Административния съвет за преглед или на производство по обжалване пред Съда на Европейския съюз; или
б)
има висящо наказателно производство срещу съответното предприятие във връзка със същите факти. В този случай давностните срокове, описани в предходните параграфи, се удължават със срока, необходим на Административния съвет за преглед или на Съда да разгледа решението, или до приключване на наказателното производство срещу съответното предприятие.
4. Правото на ЕЦБ да изпълни решение за налагане на санкция се погасява пет години след приемането на това решение. Всяко действие на ЕЦБ, насочено към изпълнение на плащане или на условия на плащане съгласно наложената санкция, води до прекъсване на давностния срок за изпълнение.
5. Давностният срок за изпълнение на санкциите се спира:
а)
до изтичане на крайния срок за плащане на наложената санкция;
б)
ако изпълнението на плащането на наложената санкция е спряно по силата на решение на Управителния съвет или на Съда.“
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки съгласно Договорите.
Съставено в Брюксел на 27 януари 2015 година.
RÈGLEMENT (UE) 2015/159 DU CONSEIL
du 27 janvier 2015
modifiant le règlement (CE) no 2532/98 concernant les pouvoirs de la Banque centrale européenne en matière de sanctions
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment son article 132, paragraphe 3,
vu les statuts du Système européen de banques centrales et de la Banque centrale européenne, et notamment leur article 34, paragraphe 3,
vu la recommandation de la Banque centrale européenne (1),
vu l'avis du Parlement européen (2),
vu l'avis de la Commission européenne (3),
statuant conformément à la procédure prévue à l'article 129, paragraphe 4, du traité et à l'article 41 des statuts du Système européen de banques centrales et de la Banque centrale européenne,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 2532/98 du Conseil (4) est fondé sur l'article 132, paragraphe 3, du TFUE et sur l'article 34, paragraphe 3, des statuts du Système européen de banques centrales et de la Banque centrale européenne (ci-après dénommés «statuts»), qui habilitent le Conseil à fixer les limites et conditions dans lesquelles la Banque centrale européenne (BCE) peut infliger aux entreprises des amendes et des astreintes en cas de non-respect de ses règlements et de ses décisions. Il convient dès lors que le contenu du règlement (CE) no 2532/98 se limite aux infractions aux règlements et aux décisions adoptés par la BCE. En ce qui concerne les infractions aux dispositions directement applicables du droit de l'Union, autres que les règlements et les décisions adoptés par la BCE, les dispositions prévues en la matière par le règlement (UE) no 1024/2013 du Conseil (5) devraient s'appliquer.
(2)
La BCE a appliqué le règlement (CE) no 2532/98 pour infliger des sanctions dans ses divers domaines de compétence, y compris notamment pour la mise en œuvre de la politique monétaire de l'Union, le fonctionnement des systèmes de paiement et la collecte d'informations statistiques.
(3)
Le règlement (UE) no 1024/2013 confère à la BCE certaines missions de surveillance et l'autorise à infliger aux établissements de crédit qu'elle surveille: a) des sanctions pécuniaires administratives lorsque ces établissements commettent une infraction à une exigence découlant de dispositions directement applicables du droit de l'Union pour laquelle les autorités compétentes sont habilitées à imposer des sanctions pécuniaires administratives en vertu des dispositions pertinentes du droit de l'Union; et b) des sanctions conformément au règlement (CE) no 2532/98 en cas d'infraction à un règlement ou à une décision de la BCE (ci-après conjointement dénommées «sanctions administratives»).
(4)
L'article 18, paragraphe 7, du règlement (UE) no 1024/2013 dispose qu'aux fins de l'accomplissement des missions que lui confie ledit règlement, en cas d'infraction à des règlements ou à des décisions de la BCE, celle-ci peut imposer des sanctions conformément au règlement (CE) no 2532/98.
(5)
À cet égard, certaines dispositions du règlement (CE) no 2532/98 ne sont pas compatibles avec un grand nombre de dispositions figurant dans le règlement (UE) no 1024/2013 qui concernent directement le pouvoir qu'a la BCE d'infliger des sanctions en cas d'infraction à un règlement ou à une décision de la BCE. Il est donc nécessaire de recenser les règles prévues dans le règlement (CE) no 2532/98 qu'il convient de modifier lorsqu'il est question de l'imposition de sanctions par la BCE en cas d'infraction à un règlement ou à une décision de la BCE en lien avec ses missions de surveillance.
(6)
Compte tenu du pouvoir qu'a la BCE d'exercer les missions de surveillance qui lui sont confiées par les traités, conformément à l'article 34 du protocole (no 4) sur les statuts du Système européen de banques centrales et de la Banque centrale européenne, la BCE a adopté le règlement (UE) no 468/2014 (6). Afin d'établir les modalités de l'accomplissement de la mission de la BCE visant à garantir le respect des règles prévues par les dispositions directement applicables du droit de l'Union, le règlement (UE) no 468/2014 précise en outre, conformément à l'article 4, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1024/2013 et conformément aux droits et principes fondamentaux énoncés dans la charte des droits fondamentaux de l'Union européenne, le cadre des sanctions administratives prévues à l'article 18 du règlement (UE) no 1024/2013. Il établit également des règles concernant l'imposition de sanctions administratives en cas d'infraction à un règlement ou à une décision de la BCE. Le règlement (UE) no 468/2014 est un instrument de mise en œuvre de droit dérivé. En conséquence, en cas de conflit entre les dispositions dudit règlement et celles du règlement (CE) no 2532/98, c'est ce dernier qui prévaut.
(7)
Il convient que la BCE publie les décisions infligeant des sanctions en cas d'infraction à un de ses règlements ou à une de ses décisions dans le domaine de la surveillance, à moins qu'une telle publication ne compromette la stabilité des marchés financiers ou ne cause, dans la mesure où cela peut être déterminé, un préjudice disproportionné à l'entreprise concernée.
(8)
Le montant maximal de l'amende que la BCE peut infliger à une entreprise en cas d'infraction à un de ses règlements ou à une de ses décisions dans le domaine de la surveillance ne devrait pas être différent du montant maximal de l'amende que la BCE peut infliger à une entreprise en cas d'infraction à une disposition directement applicable du droit de l'Union, afin de garantir un traitement cohérent des infractions de même gravité. Il convient donc d'appliquer les mêmes montants maximaux à toutes les amendes infligées par la BCE dans l'exercice de ses missions de surveillance.
(9)
La BCE devrait pouvoir infliger des astreintes aux entreprises pour les obliger à respecter ses règlements ou ses décisions dans le domaine de la surveillance, ou pour faire cesser un manquement continu à ces règlements ou décisions. Le montant maximal des astreintes devrait être proportionnel au montant maximal des amendes applicables dans le domaine de la surveillance.
(10)
L'article 25 du règlement (UE) no 1024/2013 énonce le principe de séparation, en vertu duquel la BCE s'acquitte des missions que lui confie le règlement (UE) no 1024/2013 sans préjudice de ses missions de politique monétaire et de toute autre mission, et séparément de celles-ci. Ce principe doit être pleinement respecté dans toutes les missions accomplies par la BCE. Afin de renforcer ce principe de séparation, un conseil de surveillance été créé, en vertu de l'article 26 du règlement (UE) no 1024/2013, qui est notamment chargé de préparer les projets complets de décisions pour le conseil des gouverneurs de la BCE dans le domaine de la surveillance. De plus, les décisions prises par le conseil des gouverneurs de la BCE font l'objet d'un réexamen par la commission administrative de réexamen, dans les conditions énoncées à l'article 24 du règlement (UE) no 1024/2013. Compte tenu de ce principe de séparation ainsi que de la création du conseil de surveillance et de la commission administrative de réexamen, il convient d'appliquer deux procédures distinctes: a) lorsque la BCE envisage d'infliger des sanctions administratives dans l'exercice de ses missions de surveillance, les décisions en ce sens sont prises par le conseil des gouverneurs de la BCE, sur la base d'un projet complet de décision élaboré par le conseil de surveillance, sous réserve d'un réexamen par la commission administrative de réexamen; et b) lorsque la BCE envisage d'infliger des sanctions dans l'exercice de ses missions ne relevant pas de la surveillance, les décisions en ce sens sont prises par le directoire de la BCE et peuvent faire l'objet d'un réexamen par le conseil des gouverneurs de la BCE.
(11)
En raison de la complexité des enquêtes relatives aux infractions dans le domaine de la surveillance, le pouvoir d'infliger et de faire exécuter des sanctions afférentes aux missions de surveillance de la BCE devrait faire l'objet de délais plus longs que les délais prévus pour les sanctions liées aux missions de la BCE ne relevant pas de la surveillance. Il convient de réglementer en conséquence la suspension et l'interruption de ces délais, en tenant aussi compte du fait que les procédures d'infraction dans le domaine de la surveillance peuvent comporter des éléments communs avec des enquêtes ou des procédures pénales basées sur les mêmes faits.
(12)
Il convient de modifier le règlement (CE) no 2532/98 en conséquence,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Modifications
Le règlement (CE) no 2532/98 est modifié comme suit:
1)
L'article 1er est modifié comme suit:
a)
le point 6 est remplacé par le texte suivant:
«6) “astreintes”: les montants qu'une entreprise est tenue de verser dans le cas d'un manquement continu, soit à titre de sanction, soit afin d'obliger les personnes concernées à respecter les règlements et décisions adoptés par la BCE dans le domaine de la surveillance. Les astreintes sont calculées pour chaque jour complet de manquement continu:
a)
suivant la notification à l'entreprise d'une décision imposant la cessation d'une telle infraction conformément à la procédure prévue à l'article 3, paragraphe 1, deuxième alinéa; ou
b)
lorsque le manquement continu relève de l'article 18, paragraphe 7, du règlement (UE) no 1024/2013 du Conseil (7), conformément à la procédure prévue à l'article 4 ter du présent règlement;
c)
le point 7 est remplacé par le texte suivant:
«7. “sanctions”: les amendes et les astreintes.»
2)
L'article suivant est inséré:
«Article premier bis
Principes généraux et champ d'application
1. Le présent règlement s'applique aux sanctions infligées par la BCE aux entreprises en cas d'infraction aux obligations imposées par des règlements ou des décisions de la BCE.
2. Les règles applicables aux sanctions infligées par la BCE dans l'exercice de ses missions de surveillance en cas d'infraction à un règlement ou à une décision de la BCE dérogent aux règles énoncées aux articles 2 à 4 dans la mesure énoncée aux articles 4 bis à 4 quater.
3. La BCE publie toute décision d'infliger une sanction à une entreprise en cas d'infraction à un règlement ou à une décision de la BCE, dans le domaine de la surveillance, que cette décision ait fait ou non l'objet d'un recours.
La BCE effectue cette publication sur son site internet dans les meilleurs délais, et après notification de la décision à l'entreprise concernée. La publication comprend des informations sur le type et la nature de l'infraction ainsi que sur l'identité de l'entreprise concernée, sauf si une telle publication aurait pour effet:
a)
de compromettre la stabilité des marchés financiers ou une enquête pénale en cours; ou
b)
de causer, dans la mesure où cela peut être déterminé, un préjudice disproportionné à l'entreprise concernée.
Dans ces circonstances, les décisions relatives aux sanctions sont publiées de façon anonyme. À titre d'alternative, lorsque ces circonstances sont susceptibles de disparaître dans un délai raisonnable, la publication prévue au présent paragraphe peut être retardée pendant ce délai.
Si un recours concernant une décision infligeant une sanction est pendant devant la Cour de justice, la BCE publie également dans les meilleurs délais, sur son site internet officiel, des informations relatives au statut de ce recours et à son issue.
La BCE veille à ce que les informations publiées au titre du présent paragraphe demeurent disponibles sur son site internet officiel pendant au moins cinq ans.»
3)
À l'article 2, le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. Chaque fois que l'infraction porte sur le non-respect d'une obligation, l'application d'une sanction ne dispense pas l'entreprise de respecter ladite obligation, à moins que la décision adoptée conformément à l'article 3, paragraphe 4, ou à l'article 4 ter, énonce explicitement le contraire.»
4)
L'article 3 est modifié comme suit:
a)
au paragraphe 1, la première phrase est remplacée par le texte suivant:
«La décision d'engager une procédure d'infraction est prise par la BCE, qui agit de sa propre initiative ou à la suite d'une motion transmise à cet effet par la banque centrale nationale de l'État membre dans la juridiction duquel la prétendue infraction a été commise.»
b)
le paragraphe 10 est remplacé par le texte suivant:
«10. Si l'infraction porte exclusivement sur une mission confiée au SEBC ou à la BCE en vertu du traité et des statuts, une procédure d'infraction ne peut être engagée que sur la base du présent règlement, nonobstant l'existence d'une loi ou d'un règlement national prévoyant éventuellement une procédure distincte. Si une infraction porte également sur un ou plusieurs domaines ne relevant pas de la compétence du SEBC ou de la BCE, le droit d'engager une procédure d'infraction en vertu du présent règlement est indépendant du droit qu'aurait une autorité nationale compétente d'engager des procédures distinctes concernant des domaines ne relevant pas de la compétence du SEBC ou de la BCE. La présente disposition n'affecte pas l'application du droit pénal ni du droit national ayant trait aux compétences des États membres participants en matière de surveillance prudentielle, conformément au règlement (UE) no 1024/2013.»
5)
Les articles suivants sont insérés:
«Article 4 bis
Règles particulières concernant les montants maximaux des sanctions infligées par la BCE dans l'exercice de ses missions de surveillance
1. Par dérogation à l'article 2, paragraphe 1, en cas d'infraction à des règlements et à des décisions adoptés par la BCE dans l'exercice de ses missions de surveillance, les montants maximaux dans la limite desquels la BCE peut infliger des amendes et des astreintes sont les suivants.
a)
pour les amendes: le montant maximal est égal à deux fois le montant des profits réalisés du fait de l'infraction ou des pertes qu'elle a permis d'éviter, si ceux-ci peuvent être déterminés, ou à 10 % du chiffre d'affaires annuel total de l'entreprise;
b)
pour les astreintes: le montant maximal est égal à 5 % du chiffre d'affaires quotidien moyen par jour d'infraction. Des astreintes peuvent être infligées pour une durée maximale de six mois à partir de la date prévue dans la décision d'astreinte.
2. Aux fins du paragraphe 1:
a)
le “chiffre d'affaires annuel” est le chiffre d'affaires annuel de l'entreprise concernée au cours de l'exercice précédent, tel qu'il est défini par les dispositions pertinentes du droit de l'Union, ou, s'il n'est pas disponible, le chiffre d'affaires annuel figurant dans les comptes financiers annuels disponibles les plus récents de cette entreprise. Lorsque l'entreprise concernée est une filiale d'une entreprise mère, le chiffre d'affaires annuel total pertinent est le chiffre d'affaires annuel total qui ressort des comptes financiers annuels consolidés disponibles les plus récents au cours de l'exercice précédent, ou, s'il n'est pas disponible, celui des comptes financiers annuels disponibles les plus récents de cette entreprise;
b)
le “chiffre d'affaires quotidien moyen” est le chiffre d'affaires annuel, tel qu'il est défini au point a), divisé par 365.
Article 4 ter
Règles de procédure particulières pour les sanctions infligées par la BCE dans l'exercice de ses missions de surveillance
1. Par dérogation à l'article 3, paragraphes 1 à 8, les règles énoncées dans le présent article s'appliquent aux infractions concernant des décisions et règlements adoptés par la BCE dans l'exercice de ses missions de surveillance.
2. Lorsque la BCE, dans l'accomplissement des missions qui lui sont confiées par le règlement (UE) no 1024/2013, estime qu'il existe des raisons de suspecter qu'une ou plusieurs infractions à un de ses règlements ou à une de ses décisions, conformément à l'article 18, paragraphe 7, du règlement (UE) no 1024/2013, sont commises ou ont été commises par une entreprise ayant son siège social dans un État membre de la zone euro, la BCE mène les enquêtes nécessaires conformément aux dispositions suivantes.
3. Lors de l'achèvement d'une enquête et avant qu'une proposition de projet complet de décision ne soit élaborée et soumise au conseil de surveillance, la BCE, en sa capacité à enquêter sur les infractions dans le domaine de la surveillance, notifie par écrit à l'entreprise concernée les résultats de l'enquête effectuée et tout grief soulevé à son encontre.
Dans la notification prévue au premier alinéa, la BCE, en sa capacité à enquêter sur les infractions dans le domaine de la surveillance, informe l'entreprise concernée de son droit de lui présenter des observations écrites concernant ses conclusions sur les résultats factuels et les griefs soulevés à son encontre dans la notification, y compris chaque disposition prétendument violée, et elle fixe un délai raisonnable pour la présentation de ces observations. La BCE n'est pas obligée de tenir compte des observations écrites présentées après l'expiration du délai qu'elle a fixé en sa capacité à enquêter sur les infractions dans le domaine de la surveillance.
La BCE, en sa capacité à enquêter sur les infractions dans le domaine de la surveillance, peut également, à la suite de la notification effectuée conformément au premier alinéa, inviter l'entreprise concernée à prendre part à une audition. Les parties soumises à l'enquête peuvent être représentées et/ou assistées par des conseillers juridiques ou d'autres personnes qualifiées lors de l'audition. Les auditions ne sont pas publiques.
Le droit d'accès au dossier est garanti à l'entreprise concernée faisant l'objet d'une enquête. Ce droit ne s'étend pas aux informations confidentielles.
4. Le conseil de surveillance propose au conseil des gouverneurs un projet complet de décision déterminant si l'entreprise concernée a commis ou non une infraction et spécifiant les sanctions à infliger, s'il y a lieu, selon la procédure prévue à l'article 26, paragraphe 8, du règlement (UE) no 1024/2013.
5. L'entreprise concernée a le droit de demander le réexamen, par la commission administrative de réexamen, de la décision prise par le conseil des gouverneurs en vertu du paragraphe 4, selon la procédure prévue à l'article 24 du règlement (UE) no 1024/2013.
Article 4 quater
Délais particuliers pour les sanctions infligées par la BCE dans l'exercice de ses missions de surveillance
1. Par dérogation à l'article 4, le droit de prendre une décision d'infliger une sanction en cas d'infraction à une décision ou à un règlement de la BCE lié à l'exercice de ses missions de surveillance expire cinq ans après que l'infraction a été commise ou, en cas de manquement continu, cinq ans après la cessation de l'infraction.
2. Toute mesure prise par la BCE aux fins de l'enquête ou de la procédure relative à une infraction interrompt le délai prévu au paragraphe 1. L'interruption du délai prend effet le jour où la mesure est notifiée à l'entité concernée par la surveillance. Le délai recommence à courir à chaque interruption. Toutefois, il n'excède pas une durée de dix ans après que l'infraction a été commise ou, en cas de manquement continu, de dix ans après la cessation de l'infraction.
3. Les délais prévus aux paragraphes précédents peuvent être prorogés si:
a)
une décision du conseil des gouverneurs fait l'objet d'un réexamen devant la commission administrative de réexamen ou d'un recours devant la Cour de justice de l'Union européenne; ou
b)
des procédures pénales à l'encontre de l'entreprise concernée, en liaison avec les même faits, sont pendantes. Dans un tel cas, les délais prévus aux paragraphes précédents sont prorogés de la durée nécessaire à la commission administrative de réexamen ou à la Cour de justice pour réexaminer la décision ou jusqu'à la conclusion des procédures pénales à l'encontre de l'entreprise concernée.
4. Le droit de la BCE de faire procéder à l'exécution d'une décision en matière de sanction expire cinq ans après que ladite décision a été prise. Toute mesure de la BCE visant à faire procéder à l'exécution du paiement ou mettre en œuvre des modalités de paiement dans le cadre de la sanction infligée interrompt le délai d'exécution.
5. Le délai d'exécution des sanctions est suspendu:
a)
jusqu'au dépassement du délai de paiement au titre de la sanction infligée;
b)
si l'exécution du paiement au titre de la sanction infligée est suspendue en vertu d'une décision du conseil des gouverneurs ou de la Cour de justice.»
Article 2
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre conformément aux traités.
Fait à Bruxelles, le 27 janvier 2015.