РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1360/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006, на коефициента, необходим за изчисляване на допълнителен налог за пазарните години 2001/2002 и 2004/2005, както и на сумата, която производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло поради разликата между максималния размер на налога и размера на налога, дължим за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 8, първо тире, член 16, параграф 5 и член 18, параграф 5 от него, Комисията се оправомощава да приеме подробни правила относно основния налог върху производството и налога Б, които подлежат на събиране от притежателите на квоти, действащи в рамките на общата организация на пазарите в сектора на захарта, коефициента за изчисляване на допълнителен налог и възстановяванията на част от налозите от продавачите на цвекло.
(2)
Комисията въведе налозите върху производството за пазарните години 2001/2002 (2), 2002/2003 (3), 2003/2004 (4), 2004/2005 (5) и 2005/2006 (6).
(3)
В член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001 се предвиждаше, когато основен налог върху производството е по-нисък от максималната сума, посочена в член 15, параграф 3, или когато налогът Б, посочен в гореспоменатия член, е по-нисък от максималната сума, посочена в член 15, параграф 4 от същия регламент, при необходимост коригиран в съответствие с член 15, параграф 5, производителите на захар да връщат на продавачите на цвекло 60 % от разликата между максималната сума на съответния налог и налога, който трябва да бъде събран.
(4)
В съответствие с член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 314/2002 на Комисията (7), сумата, която производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло поради разликата между максималната стойност на основния налог върху производството и налога Б и начисления налог беше определена за пазарните години 2002/2003 (8), 2003/2004 (9) и 2005/2006 (10).
(5)
В рамките на реформата на общата организация на пазарите в сектора на захарта Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета (11) отмени и замени Регламент (ЕО) № 1260/2001, считано от началото на пазарната 2006/2007 година. Регламент (ЕО) № 318/2006, впоследствие отменен и включен в Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (12), замени променливата система за налог върху производството в сектора на захарта за самофинансиране на режима на производствени квоти с нова производствена такса, чиято цел е да допринесе за финансирането на разходите, възникващи в сектора на захарта, в рамките на общата организация на пазара на захар.
(6)
На 8 май 2008 г. в съединени дела C-5/06 и от C-23/06 до C-36/06 Съдът обяви регламенти (ЕО) № 1762/2003 (13) и (ЕО) № 1775/2004 (14) на Комисията за недействителни. В решението си Съдът постанови, че за изчисляването на прогнозираната средна загуба на тон продукт трябва да се вземат предвид количествата захар в изнасяните продукти, независимо от това дали действително са били изплатени възстановявания при износ.
(7)
Също така в съединени дела от C-175/07 до C-184/07, както и в дела C-466/06 и C-200/06, Съдът обяви Регламент (ЕО) № 1686/2005 на Комисията (15) за недействителен.
(8)
С цел да се съобрази с постановленията на Съда Комисията прие Регламент (ЕО) № 1193/2009 (16).
(9)
На 29 септември 2011 г. Общият съд постанови решението си по дело T-4/06, в което посочи, че не е имало подходящо правно основание за прилагане на диференциран коефициент за допълнителния налог в сектора на захарта, и отмени член 2 от Регламент (ЕО) № 1686/2005, изменен с член 3 от Регламент (ЕО) № 1193/2009.
(10)
На 27 септември 2012 г. в съединени дела C-113/10, C-147/10 и C-234/10 Съдът обяви Регламент (ЕО) № 1193/2009 за недействителен, като посочи, че за целите на изчисляването на прогнозираната средна загуба на тон продукт член 15, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1260/2001 следва да бъде тълкуван в смисъл, че общата сума на възстановяванията включва общата сума на ефективно изплатените възстановявания при износ
(11)
Следователно размерът на налозите в сектора на захарта следва да бъде определен на подходящото равнище. За износ, определен в съответствие с член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 314/2002, „средната загуба“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1260/2001 следва да се изчисли, като сумата на ефективно изплатените възстановявания се раздели на изнесените количества, независимо от това дали са били изплатени възстановявания. „Излишъкът, който може да се изнесе“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1260/2001, също следва да се изчислява въз основа на общото количество износ, независимо от това дали са били изплатени възстановявания.
(12)
Предвид това, че размерът на налозите за пазарната 2001/2002 година е определен по същия метод, който Съдът обяви за недействителен, налозите върху производството и коефициентът за допълнителния налог за пазарната 2001/2002 година следва също да бъдат съответно коригирани.
(13)
Съгласно решението на Съда коригираният размер на налозите следва да се прилага, считано от датите на налозите, които бяха обявени за невалидни.
(14)
Вследствие на определянето на размера на налозите върху захарта в съответствие с метода, посочен в съображение 11, сумите, които производителите на захар плащат на продавачите на цвекло поради разликата между максималния налог и налога, дължим за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006, следва също да бъдат определени по новия метод и следва да се прилагат с обратно действие.
(15)
За пазарната 2001/2002 година непокритата обща загуба, изчислена по метода, посочен в съображение 11, възлиза на 14 123 937 EUR. Коефициентът, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, следва да бъде съответно определен и да се прилага с обратно действие за същата пазарна година.
(16)
За пазарната 2002/2003 година при прилагането на метода, посочен в съображение 11, размерът на основния налог върху производството е 2 %, а на налога Б - 16,371 %, като този размер следва да се прилага с обратно действие за същата пазарна година. Преизчислената обща загуба е изцяло покрита от постъпленията от основния налог върху производството и налога Б. Следователно не е необходимо да се определя допълнителният коефициент, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, за същата пазарна година.
(17)
За пазарната 2002/2003 година с Регламент (ЕО) № 1440/2002 на Комисията (17) максималният размер на налога Б бе определен на 37,5 % от интервенционната цена за бяла захар. Размерът на налога Б, приложим за същата пазарна година, обаче, преизчислен съгласно метода, посочен в съображение 11, е 16,371 % от интервенционната цена за бяла захар. Поради тази разлика е необходимо за същата пазарна година сумата, която производителите на захар плащат на продавачите на цвекло за тон цвекло със стандартно качество, да се определи в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001.
(18)
За пазарната 2003/2004 година при прилагането на метода, посочен в съображение 11, размерът на основния налог върху производството е 2 %, а на налога Б - 17,259 %. Преизчислената обща загуба е изцяло покрита от постъпленията от основния налог върху производството и налога Б. Следователно не е необходимо да се определя допълнителният коефициент, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, за същата пазарна година.
(19)
За пазарната 2003/2004 година с Регламент (ЕО) № 1440/2002 максималният размер на налога Б бе определен на 37,5 % от интервенционната цена за бяла захар. Налогът Б, приложим за същата пазарна година, обаче, преизчислен по метода, посочен в съображение 11, е 17,259 % от интервенционната цена за бяла захар. Поради тази разлика е необходимо за същата пазарна година сумата, която производителите на захар плащат на продавачите на цвекло за тон цвекло със стандартно качество, да се определи в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001.
(20)
За пазарната 2004/2005 година прилагането на метода, посочен в съображение 11, не променя размера на основния налог върху производството и на налога Б. За същата пазарна година непокритата обща загуба, изчислена според метода, посочен в съображение 11, възлиза на 57 648 788 EUR. Следователно е необходимо да бъде определен коефициентът, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001. Съгласно решението на Съда, посочено в съображение 9, коефициентът следва да бъде еднакъв за държавите - членки на Европейския съюз, в състава му към 30 април 2004 г. и за държавите - членки на Европейския съюз, в състава му към 1 май 2004 г.
(21)
За пазарната 2005/2006 година при прилагането на метода, посочен в съображение 11, размерът на основния налог върху производството е 1,2335 % и налог Б не е необходим. Преизчислената обща загуба е изцяло покрита от постъпленията от основния налог върху производството и не е необходимо да се определя допълнителният коефициент, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, за същата пазарна година.
(22)
За пазарната 2005/2006 година с Регламент (ЕО) № 1296/2005 на Комисията (18), максималният размер на налога Б бе определен на 37,5 % от интервенционната цена за бялата захар. При основен налог върху производството, приложим за същата пазарна година, коригиран в съответствие с метода, посочен в съображение 11, в размер на 1,2335 % от интервенционната цена за бяла захар, не е необходимо да бъде определян налог Б. Поради тези разлики е необходимо за същата пазарна година сумата, която производителите на захар плащат на продавачите на цвекло за тон цвекло със стандартно качество, да се определи в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001.
(23)
От съображения за правна сигурност и за гарантиране на равнопоставено третиране на съответните оператори в различните държави членки е необходимо да се установи обща дата, на която посочените в настоящия регламент налози следва да бъдат определени по смисъла на член 2, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета (19). Този краен срок обаче не следва да се прилага, когато държавите членки са задължени съгласно националното законодателство да възстановят разходите на операторите след тази дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Размерът на налозите върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 е посочен в точка 1 от приложението.
2. Коефициентите, необходими за изчисляването на допълнителния налог за пазарните години 2001/2002 и 2004/2005, са посочени в точка 2 от приложението.
3. Сумите, които производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло във връзка с налога А или Б за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006, са изложени в точка 3 от приложението.
Член 2
Датата на констатацията, посочена в член 2, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000, за налозите, определени с настоящия регламент, е най-късно 30 септември 2014 г., с изключение на случаите, в които държавите членки са възпрепятствани да спазят този срок поради прилагането на националното законодателство относно възстановяването в полза на икономическите оператори на платени от тях недължими суми.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграф 1 се прилага от:
-
16 октомври 2002 г. за пазарната 2001/2002 година,
-
8 октомври 2003 г. за пазарната 2002/2003 година,
-
15 октомври 2004 г. за пазарната 2003/2004 година,
-
18 октомври 2005 г. за пазарната 2004/2005 година, и
-
23 февруари 2007 г. за пазарната 2005/2006 година.
Член 1, параграф 2 се прилага от:
-
16 октомври 2002 г. за пазарната 2001/2002 година, и
-
18 октомври 2005 г. за пазарната 2004/2005 година.
Член 1, параграф 3 се прилага от:
-
8 октомври 2003 г. за пазарната 2002/2003 година,
-
15 октомври 2004 г. за пазарната 2003/2004 година, и
-
23 февруари 2007 г. за пазарната 2005/2006 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
RÈGLEMENT (UE) No 1360/2013 DU CONSEIL
du 2 décembre 2013
fixant les cotisations à la production dans le secteur du sucre pour les campagnes de commercialisation 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 et 2005/2006, le coefficient nécessaire au calcul de la cotisation complémentaire pour les campagnes de commercialisation 2001/2002 et 2004/2005 et les montants à payer par les fabricants de sucre aux vendeurs de betteraves en raison de la différence entre la cotisation maximale et la cotisation à percevoir pour les campagnes de commercialisation 2002/2003, 2003/2004 et 2005/2006
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 43, paragraphe 3,
vu la proposition de la Commission européenne,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 1260/2001 du Conseil (1), et notamment son article 15, paragraphe 8, premier tiret, son article 16, paragraphe 5, et son article 18, paragraphe 5, habilitait la Commission à arrêter les modalités d’application relatives à la cotisation à la production de base et à la cotisation B à percevoir auprès des détenteurs de quotas exerçant leur activité dans le cadre de l’organisation commune des marchés dans le secteur du sucre, au coefficient pour le calcul d’une cotisation complémentaire et au remboursement ou à la récupération de la part des cotisations des vendeurs de betteraves.
(2)
La Commission a déterminé les cotisations à la production pour les campagnes de commercialisation 2001/2002 (2), 2002/2003 (3), 2003/2004 (4), 2004/2005 (5) et 2005/2006 (6).
(3)
L’article 18, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1260/2001 prévoyait que lorsqu’une cotisation à la production de base était inférieure au montant maximal visé à l’article 15, paragraphe 3, ou lorsque la cotisation B visée à l’article susmentionné était inférieure au montant maximal visé à l’article 15, paragraphe 4, dudit règlement, le cas échéant révisé selon l’article 15, paragraphe 5, les fabricants de sucre avaient l’obligation de rembourser aux vendeurs de betteraves la différence entre le montant maximal de la cotisation en cause et la cotisation à percevoir, à raison de 60 % de cette différence.
(4)
Conformément à l’article 9, paragraphe 1, du règlement (CE) no 314/2002 de la Commission (7), le montant à payer par les fabricants de sucre aux vendeurs de betteraves en raison de la différence entre la cotisation à la production de base et la cotisation B et la cotisations à percevoir ont été fixés pour les campagnes de commercialisation 2002/2003 (8), 2003/2004 (9) et 2005/2006 (10).
(5)
Dans le cadre de la réforme de l’organisation commune du marché pour le secteur du sucre, le règlement (CE) no 318/2006 du Conseil (11) a abrogé et remplacé le règlement (CE) no 1260/2001 à compter de la campagne de commercialisation 2006/2007. Le règlement (CE) no 318/2006, qui a été, par la suite, abrogé et intégré dans le règlement (CE) no 1234/2007 du Conseil (12), a remplacé le système de cotisations variables à la production de sucre consistant à autofinancer le régime des quotas de production par une nouvelle taxe à la production visant à contribuer au financement des dépenses intervenant dans le secteur du sucre dans le cadre de l’organisation commune du marché pour le secteur du sucre.
(6)
Le 8 mai 2008, dans les affaires jointes C-5/06 et C-23/06 à C-36/06, la Cour de justice a invalidé les règlements de la Commission (CE) no 1762/2003 (13) et (CE) no 1775/2004 (14). Dans son arrêt, la Cour a déclaré que toutes les quantités de sucre présentes dans les produits exportés, que des restitutions à l’exportation aient ou non été versées, sont à prendre en considération pour le calcul de l’estimation de la perte moyenne par tonne de produit.
(7)
La Cour, dans les affaires jointes C-175/07 à 184/07, et dans les affaires C-466/06 et C-200/06, a également invalidé le règlement (CE) no 1686/2005 de la Commission (15).
(8)
En vue de respecter les arrêts de la Cour, la Commission a adopté le règlement (CE) no 1193/2009 (16).
(9)
Le 29 septembre 2011, le Tribunal a rendu son arrêt dans l’affaire T-4/06, dans lequel il a indiqué qu’il n’existait pas de base juridique appropriée justifiant un coefficient différencié pour la cotisation complémentaire dans le secteur du sucre et a annulé l’article 2 du règlement (CE) no 1686/2005, modifié par l’article 3 du règlement (CE) no 1193/2009.
(10)
Le 27 septembre 2012, dans les affaires jointes C-113/10, C-147/10 et C-234/10, la Cour a invalidé le règlement (CE) no 1193/2009, en déclarant que, aux fins du calcul de l’estimation de la perte moyenne par tonne de produit, l’article 15, paragraphe 1, point d), du règlement (CE) no 1260/2001 devait être interprété en ce sens que le montant total des restitutions comprend le montant total des restitutions à l’exportation effectivement payées.
(11)
En conséquence, il convient de déterminer les cotisations dans le secteur du sucre au niveau approprié. Pour les exportations définies en conformité avec l’article 6, paragraphe 5, du règlement (CE) no 314/2002 de la Commission, il convient de calculer la «perte moyenne» au sens de l’article 15, paragraphe 1, point d), du règlement (CE) no 1260/2001 en divisant les restitutions effectivement payées par les quantités exportées, qu’une restitution ait ou non été versée. Il convient également de calculer l’«excédent exportable» au sens de l’article 15, paragraphe 1, point c), du règlement (CE) no 1260/2001 en prenant en considération toutes les exportations, qu’une restitution ait ou non été versée.
(12)
Considérant que la méthode utilisée pour calculer les cotisations pour la campagne de commercialisation 2001/2002 était la même que celle invalidée par la Cour, il convient également de rectifier en conséquence, pour la campagne de commercialisation 2001/2002, les cotisations à la production ainsi que le coefficient de la cotisation complémentaire.
(13)
Il résulte de l’arrêt de la Cour qu’il convient d’appliquer les cotisations rectifiées à compter des dates où les cotisations ont été déclarées invalides.
(14)
À la suite de la fixation des cotisations sur le sucre selon la méthode visée au considérant 11, il convient également de fixer à nouveau le montant à payer par les fabricants de sucre aux vendeurs de betteraves en raison de la différence entre la cotisation maximale et la cotisation exigible pour les campagnes de commercialisation 2002/2003, 2003/2004 et 2005/2006, et de le rendre applicable rétroactivement.
(15)
Pour la campagne de commercialisation 2001/2002, la perte globale non couverte recalculée suivant la méthode visée au considérant 11 s’élève à 14 123 937 EUR. Il y a donc lieu de fixer le coefficient visé à l’article 16, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1260/2001 en conséquence et de la rendre applicable rétroactivement à la campagne de commercialisation concernée.
(16)
Pour la campagne de commercialisation 2002/2003, l’application de la méthode visée au considérant 11conduit à un pourcentage de 2 % pour la cotisation à la production de base et de 16,371 % pour la cotisation B, qu’il convient de rendre applicable rétroactivement pour la campagne de commercialisation en question. La perte globale recalculée est intégralement couverte par les recettes de la cotisation à la production de base et de la cotisation B. Il n’est donc pas nécessaire de fixer le coefficient complémentaire visé à l’article 16, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1260/2001 pour la campagne de commercialisation en question.
(17)
Pour la campagne de commercialisation 2002/2003, le règlement (CE) no 1440/2002 de la Commission (17), a porté le montant maximal de la cotisation B à 37,5 % du prix d’intervention du sucre blanc. Toutefois, la cotisation B applicable pour la campagne de commercialisation en question, revue conformément à la méthode visée au considérant 11, s’élève à 16,371 % du prix d’intervention du sucre blanc. Cette différence requiert que le montant à payer par les fabricants de sucre aux vendeurs de betteraves soit fixé par tonne de betteraves de la qualité type pour la campagne de commercialisation concernée, conformément à l’article 18, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1260/2001.
(18)
Pour la campagne de commercialisation 2003/2004, l’application de la méthode visée au considérant 11 conduit à un pourcentage de 2 % pour la cotisation à la production de base et de 17,259 % pour la cotisation B. La perte globale recalculée est intégralement couverte par les recettes de la cotisation à la production de base et de la cotisation B. Il n’est donc pas nécessaire de fixer le coefficient complémentaire visé à l’article 16, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1260/2001 pour la campagne de commercialisation en question.
(19)
Pour la campagne de commercialisation 2003/2004, le règlement (CE) no 1440/2002 a porté le montant maximal de la cotisation B à 37,5 % du prix d’intervention du sucre blanc. Toutefois, la cotisation B applicable pour la campagne de commercialisation en question, revue conformément à la méthode visée au considérant 11, s’élève à 17,259 % du prix d’intervention du sucre blanc. Cette différence requiert que le montant à payer par les fabricants de sucre aux vendeurs de betteraves soit fixé par tonne de betteraves de la qualité type pour la campagne de commercialisation concernée, conformément à l’article 18, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1260/2001.
(20)
Pour la campagne de commercialisation 2004/2005, l’application de la méthode visée au considérant 11 ne modifie ni la cotisation à la production de base ni la cotisation B. Pour cette campagne de commercialisation, la perte globale non couverte calculée à l’aide de la méthode visée au considérant 11 s’élève à 57 648 788 EUR. Il y a donc lieu de fixer le coefficient visé à l’article 16, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1260/2001. Il résulte de l’arrêt de la Cour visé au considérant 9 que le coefficient se doit d’être uniforme pour les États membres de l’Union dans sa composition au 30 avril 2004 et pour les États membres de l’Union dans sa composition au 1er mai 2004.
(21)
Pour la campagne de commercialisation 2005/2006, l’application de la méthode visée au considérant 11 conduit à un pourcentage de 1,2335 % pour la cotisation à la production de base, sans qu’une cotisation B soit nécessaire. La perte globale recalculée est intégralement couverte par les recettes de la cotisation de base et il n’est pas nécessaire de fixer le coefficient complémentaire visé à l’article 16, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1260/2001 pour la campagne de commercialisation en question.
(22)
Pour la campagne de commercialisation 2005/2006, le règlement (CE) no 1296/2005 de la Commission (18) a porté le montant maximal de la cotisation B à 37,5 % du prix d’intervention du sucre blanc. La cotisation à la production de base applicable pour la campagne de commercialisation en question, revue conformément à la méthode visée au considérant 11, s’élevant à 1,2335 % du prix d’intervention du sucre blanc, il n’est pas nécessaire de fixer une cotisation B. En raison de ces différences, il est nécessaire de déterminer les montants à payer par les fabricants de sucre aux vendeurs de betteraves par tonne de betteraves de la qualité type pour la campagne de commercialisation en question, conformément à l’article 18, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1260/2001.
(23)
Pour des motifs de sécurité juridique et afin de garantir l’égalité de traitement des opérateurs concernés dans les différents États membres, il est nécessaire de fixer une date commune à laquelle il convient d’établir les cotisations fixées par le présent règlement, au sens de l’article 2, paragraphe 2, deuxième alinéa, du règlement (CE, Euratom) no 1150/2000 du Conseil (19). Toutefois, ce délai ne devrait pas s’appliquer lorsque les États membres sont tenus, en vertu du droit national, de rembourser les opérateurs concernés après cette date,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Les cotisations à la production dans le secteur du sucre pour les campagnes de commercialisation 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 et 2005/2006 figurent au point 1) de l’annexe.
2. Les coefficients nécessaires au calcul de la cotisation complémentaire pour les campagnes de commercialisation 2001/2002 et 2004/2005 figurent au point 2) de l’annexe.
3. Les montants à payer par les fabricants de sucre aux vendeurs de betteraves en raison des cotisations A ou B pour les campagnes de commercialisation 2002/2003, 2003/2004 et 2005/2006 figurent au point 3) de l’annexe.
Article 2
La date d’établissement des cotisations fixées par le présent règlement, visée à l’article 2, paragraphe 2, deuxième alinéa, du règlement (CE, Euratom) no 1150/2000, est au plus tard le 30 septembre 2014, sauf lorsque les États membres ne peuvent pas respecter ce délai en raison de l’application de dispositions nationales concernant la récupération par les opérateurs économiques de sommes indûment versées.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
L’article 1er, paragraphe 1, s’applique à compter du:
-
16 octobre 2002 pour la campagne de commercialisation 2001/2002,
-
8 octobre 2003 pour la campagne de commercialisation 2002/2003,
-
15 octobre 2004 pour la campagne de commercialisation 2003/2004,
-
18 octobre 2005 pour la campagne de commercialisation 2004/2005, et
-
23 février 2007 pour la campagne de commercialisation 2005/2006.
L’article 1er, paragraphe 2, s’applique à compter du:
-
16 octobre 2002 pour la campagne de commercialisation 2001/2002, et
-
18 octobre 2005 pour la campagne de commercialisation 2004/2005.
L’article 1er, paragraphe 3, s’applique à compter du:
-
8 octobre 2003 pour la campagne de commercialisation 2002/2003,
-
15 octobre 2004 pour la campagne de commercialisation 2003/2004, et
-
23 février 2007 pour la campagne de commercialisation 2005/2006.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 2 décembre 2013.