РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 януари 2014 година
за изменение на Решение 2010/221/ЕС по отношение на националните мерки за предотвратяване на въвеждането на някои болести по водните животни в части от Ирландия, Финландия, Швеция и Обединеното кралство
(нотифицирано под номер C(2014) 26)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/12/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (1), и по-специално член 43, параграф 2 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2010/221/ЕС на Комисията (2) на някои държави членки се разрешава да прилагат ограничения по отношение на пускането на пазара и вноса на пратки от посочените животни с цел да се предотврати въвеждането на някои болести на тяхната територия, при условие че те са доказали, че тяхната територия или определени демаркирани зони от тяхната територия са свободни от такива болести. Освен това държавите членки, които имат одобрена програма за ликвидиране, могат да прилагат същите ограничения до 31 декември 2013 г.
(2)
В Решение 2010/221/ЕС е предвидено, че държавите членки или части от тях, изброени в приложение I към посоченото решение, се считат за свободни от болестите, изброени в посоченото приложение. Освен това с Решение 2010/221/ЕС се одобряват програмите за ликвидиране, приети от някои държави членки по отношение на териториите и болестите, изброени в приложение II към посоченото решение. С посоченото решение също така се одобряват програмите за надзор във връзка с оstreid herpes virus 1 μvar (OsHV-1 μvar), приети от някои държави членки по отношение на териториите, определени в приложение III към решението.
(3)
Някои от континенталните части на територията на Финландия и всички континентални части от територията на Швеция са изброени в приложение II към Решение 2010/221/ЕС и са определени като територии с одобрена програма за ликвидиране на бактериалната бъбречна болест (BKD).
(4)
Крайбрежните части от територията на Швеция са изброени в приложение II към Решение 2010/221/ЕС и са определени като имащи одобрена програма за ликвидиране на вируса на инфекциозната панкреатична некроза (IPN).
(5)
Финландия е докладвала на Комисията, че е постигнат напредък в програмата за ликвидиране на BKD. От 2012 г. насам не са открити нови огнища на BKD в територията, на която се провежда програма за ликвидиране на BKD. По отношение на две стопанства обаче продължават да се прилагат ограничения, тъй като те са все още в процес на почистване и окончателно изпитване, за да се потвърди техният статут на свободни от болестта по отношение на BKD. С оглед на този факт Финландия поиска удължаване на периода, през който тя може да прилага ограничения по отношение на пускането на пазара и вноса, както е предвидено в Решение 2010/221/ЕС, за пратки от някои аквакултури, въвеждани в зони от нейната територия, които са обект на програма за ликвидиране на BKD, за да бъде в състояние да приключи одобрената програма за ликвидиране.
(6)
Швеция докладва на Комисията, че през последните три години на надзор в териториите, в които се провежда одобрената програма за ликвидиране, само едно стопанство е показало положителен резултат по отношение на BKD. Въпросното стопанство е било изпразнено и понастоящем се провеждат почистване и дезинфектиране. С оглед на тези обстоятелства Швеция съобщи, че статутът по отношение на BKD на зоната от нейната територия, посочена в приложение II към Решение 2010/221/ЕС, ще бъде определен през 2014 г. Съответно Швеция поиска удължаване на периода, през който може да прилага ограничения по отношение на пускането на пазара и вноса, както е предвидено в Решение 2010/221/ЕС, за пратки от някои аквакултури, въвеждани в зони от нейната територия, които са обект на програма за ликвидиране на BKD, за да бъде в състояние да приключи одобрената програма за ликвидиране.
(7)
Въз основа на информацията, подадена от Финландия и Швеция, е уместно да се удължи периодът, през който тези държави членки могат да прилагат ограничения по отношение на пускането на пазара и вноса, както е посочено в Решение 2010/221/ЕС. Като се има предвид обаче, че ликвидирането на болестите все още не е напълно постигнато въпреки факта, че националните програми за ликвидиране се прилагат в продължение на значителен период от време, целесъобразността на националните мерки трябва да се преразгледа. Поради това периодът, през който е възможно да се прилагат тези ограничения, следва да бъде удължен с още две години, за да се даде възможност за подобно преразглеждане.
(8)
По отношение на IPN както Финландия, така и Швеция поискаха оценка на по-нататъшния подход и обхват на програмите за надзор и ликвидиране на тази болест. В настоящата ситуация определението за IPN се тълкува така, че да включва всички геногрупи на вируса на IPN. Само за щамовете на вируса на IPN от геногрупа 5 е известно, че предизвикват смъртност и клинично заболяване при различни видове сьомга, отглеждани в развъдници в Европа, и поради това други геногрупи не трябва да бъдат включени в обхвата на посочените програми за ликвидиране. Решение по този въпрос обаче може да се вземе само на базата на цялостна научна оценка. До приключване на оценката е целесъобразно да се продължи действието на действащите програми за ликвидиране на IPN. Също и за тази цел периодът, през който е възможно да се прилагат ограничения по отношение на пускането на пазара и вноса, както е предвидено в Решение 2010/221/ЕС, следва да бъде удължен с още две години.
(9)
В приложение III към Решение 2010/221/ЕС понастоящем са изброени девет отделни подразделения от територията на Ирландия с одобрена програма за надзор на оstreid herpesvirus 1 μνаr (OsHV-1 μνаr).
(10)
Ирландия е уведомила Комисията, че е открила OsHV-1 μνаr в три от тези подразделения, а именно в подразделение 8 - залива Dunmanus, в подразделение 9 - залива Kinsale, и в подразделение 6 - залива Ballylongford. Следователно подразделения 8 и 9 следва да бъдат заличени от списъка в приложение III към Решение 2010/221/ЕС и географският обхват на подразделение 6 в този списък следва да бъде изменен.
(11)
Обединеното кралство представи на Комисията декларация, че цялото крайбрежие на Обединеното кралство, включително Гърнзи, е свободно от OsHV-1 μvar, с изключение на залива Whitstable, Kent, устието на Blackwater, Essex, и естественото пристанище на Poole, Dorset. Larne Lough в Северна Ирландия също е включено в тази декларация. Декларацията отговаря на изискванията по отношение на декларациите за статут „свободен от заболяване“, установени в Директива 2006/88/ЕО. Съответно територията на Обединеното кралство, с изключение на залива Whitstable, Kent, устието на Blackwater, Essex, и естественото пристанище на Poole, Dorset, заливът Dundrum, заливът Killough, Lough Foyle, Carlingford Lough и заливът на Strangford Lough в Северна Ирландия следва да бъдат обявени за свободни от Оstreid herpes virus 1μvar (OsHV-1 μvar).
(12)
В член 3, параграф 2 от действащото Решение 2010/221/ЕС разрешението за прилагане на някои национални мерки в съответствие с член 43 от Директива 2006/88/ЕО е ограничено във времето до 31 декември 2013 г. За да се избегнат смущения в прилагането на тези мерки, предложените изменения следва да се прилагат от 1 януари 2014 г.
(13)
Поради това Решение 2010/221/ЕС следва да бъде съответно изменено.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2010/221/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 3, параграф 2 датата „31 декември 2013 г.“ се заменя с датата „31 декември 2015 г.“.
2)
Приложения I и III към Решение 2010/221/ЕС се изменят в съответствие с приложението към настоящото решение.
Член 2
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2014 г.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 14 януари 2014 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 14 janvier 2014
modifiant la décision 2010/221/UE en ce qui concerne les mesures nationales visant à prévenir l’introduction de certaines maladies des animaux aquatiques dans certaines régions de l’Irlande, de la Finlande, de la Suède et du Royaume-Uni
[notifiée sous le numéro C(2014) 26]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2014/12/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2006/88/CE du Conseil du 24 octobre 2006 relative aux conditions de police sanitaire applicables aux animaux et aux produits d’aquaculture, et relative à la prévention de certaines maladies chez les animaux aquatiques et aux mesures de lutte contre ces maladies (1), et notamment son article 43, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
La décision 2010/221/UE de la Commission (2) autorise certains États membres à appliquer des restrictions à la mise sur le marché et à l’importation de lots d’animaux aquatiques pour prévenir l’introduction de certaines maladies sur leur territoire, pour autant qu’ils aient démontré que ce dernier, ou des zones délimitées de celui-ci, sont indemnes de ces maladies. En outre, les États membres disposant d’un programme approuvé d’éradication peuvent appliquer les mêmes restrictions jusqu’au 31 décembre 2013.
(2)
La décision 2010/221/UE prévoit que les États membres ou régions d’États membres mentionnés à son annexe I sont considérés comme indemnes des maladies visées dans ladite annexe. De plus, elle approuve les programmes d’éradication que certains États membres ont adoptés pour les zones et maladies figurant dans son annexe II. Elle approuve aussi les programmes de surveillance de l’herpès virus de l’huître 1 μνar (OsHV-1 μνar) adoptés par certains États membres pour les zones mentionnées à son annexe III.
(3)
Certaines parties continentales du territoire de la Finlande et toute la partie continentale du territoire de la Suède sont répertoriées à l’annexe II de la décision 2010/221/UE comme territoires où est appliqué un programme approuvé d’éradication de la néphrobactériose à Renibacterium salmoninarum (BKD).
(4)
Les zones littorales du territoire de la Suède sont répertoriées à l’annexe II de la décision 2010/221/UE comme zones où est appliqué un programme approuvé d’éradication de la nécrose pancréatique infectieuse (NPI).
(5)
La Finlande a informé la Commission des progrès enregistrés par le programme d’éradication de la BKD. Depuis 2012, aucun nouveau foyer de BKD n’a été détecté dans la zone où le programme d’éradication de la maladie est appliqué. Des restrictions s’appliquent cependant toujours à deux fermes aquacoles, qui n’ont pas encore achevé la procédure de nettoyage et de contrôle final en vue de la confirmation de leur statut «indemne de la BKD». En conséquence, la Finlande a demandé la prolongation de la période durant laquelle elle est autorisée à appliquer des restrictions à la mise sur le marché et à l’importation, conformément à la décision 2010/221/UE, de lots de certains animaux d’aquaculture introduits dans les zones de son territoire où un programme approuvé d’éradication de la BKD est appliqué, pour pouvoir achever ledit programme.
(6)
La Suède a informé la Commission qu’au cours des trois dernières années de surveillance des zones où le programme d’éradication approuvé est appliqué, les résultats des tests de détection de la BKD n’avaient été positifs que dans une seule ferme. Cette ferme a entre-temps été vidée, et des opérations de nettoyage et de désinfection y sont actuellement menées. Au vu de la situation, la Suède a indiqué que le statut «indemne de la BKD» de la zone de son territoire mentionnée à l’annexe II de la décision 2010/221/UE serait évalué en 2014. En conséquence, la Suède a demandé la prolongation de la période durant laquelle elle est autorisée à appliquer des restrictions à la mise sur le marché et à l’importation, conformément à la décision 2010/221/UE, de lots de certains animaux d’aquaculture introduits dans les zones de son territoire où un programme approuvé d’éradication de la BKD est appliqué, pour pouvoir achever ledit programme.
(7)
Au vu des informations fournies par la Finlande et la Suède, il convient de prolonger la période durant laquelle ces États membres sont autorisés à appliquer des restrictions à la mise sur le marché et à l’importation conformément à la décision 2010/221/UE. Néanmoins, puisque la maladie n’a pas encore été complètement éradiquée en dépit de l’application de programmes nationaux d’éradication pendant une période considérable, il est nécessaire d’évaluer à nouveau la pertinence des mesures nationales. Pour que cette réévaluation soit effectuée, il faut que l’application de restrictions reste possible durant encore deux ans.
(8)
Pour ce qui est de la NPI, tant la Finlande que la Suède ont demandé une évaluation des orientations et du champ d’application futurs des programmes de surveillance et d’éradication de la maladie. Actuellement, la définition de la NPI est interprétée comme incluant tous les génogroupes du virus de la maladie. Or, seules les souches du génogroupe 5 du virus de la NPI sont connues comme cause de maladie au stade clinique et de mortalité chez les salmonidés d’élevage; dès lors, les autres génogroupes ne devraient pas être inclus dans les programmes d’éradication. Cependant, une décision à ce sujet ne peut être adoptée qu’au terme d’une évaluation scientifique exhaustive. Tant qu’une telle évaluation n’aura pas été achevée, il convient de prolonger les programmes actuels d’éradication de la NPI. En conséquence, il y a aussi lieu, pour cette raison, de prolonger de deux ans la période d’application des restrictions à la mise sur le marché et à l’importation prévues par la décision 2010/221/UE.
(9)
L’annexe III de la décision 2010/221/UE répertorie actuellement, sur le territoire de l’Irlande, neuf compartiments où est appliqué un programme approuvé de surveillance de l’herpès virus de l’huître 1 μνar (OsHV-1 μνar).
(10)
L’Irlande a indiqué à la Commission avoir détecté la présence de l’OsHV-1 μνar dans trois de ces compartiments, à savoir dans le compartiment 8 (baie de Dunmanus), dans le compartiment 9 (baie de Kinsale) et dans une partie du compartiment 6 (baie de Ballylongford). En conséquence, il y a lieu de supprimer les compartiments 8 et 9 de la liste figurant à l’annexe III de la décision 2010/221/UE et de modifier la délimitation géographique du compartiment 6.
(11)
Le Royaume-Uni a notifié à la Commission une déclaration l’informant que la totalité de son littoral (territoire de Guernesey inclus), à l’exception de la baie de Whitstable (Kent), de l’estuaire de la Blackwater (Essex) et du port naturel de Poole (Dorset), était indemne de l’OsHV-1 μνar. La zone de Larne Lough, en Irlande du Nord, est également incluse dans cette déclaration. Celle-ci est conforme aux exigences qui lui sont applicables en vertu de la directive 2006/88/CE. En conséquence, le territoire du Royaume-Uni, à l’exception de la baie de Whitstable (Kent), de l’estuaire de la Blackwater (Essex) et du port naturel de Poole (Dorset) ainsi que des baies de Dundrum et de Killough, des zones de Lough Foyle, de Carlingford Lough et de Strangford Lough Bay, en Irlande du Nord, devrait être déclaré indemne de l’herpès virus de l’huître 1 μνar (OsHV-1 μνar).
(12)
L’article 3, paragraphe 2, de la décision 2010/221/UE, telle qu’en vigueur, limite dans le temps l’application des mesures nationales visées à l’article 43 de la directive 2006/88/CE, qui est autorisée jusqu’au 31 décembre 2013. Afin d’éviter toute interruption de l’application de ces mesures, il convient que les modifications proposées soient applicables à partir du 1er janvier 2014.
(13)
Il est dès lors nécessaire de modifier la décision 2010/221/UE en conséquence.
(14)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La décision 2010/221/UE est modifiée comme suit:
1)
À l’article 3, paragraphe 2, la date du «31 décembre 2013» est remplacée par celle du «31 décembre 2015».
2)
Les annexes I et III de la décision 2010/221/UE sont modifiées conformément à l’annexe de la présente décision.
Article 2
La présente décision s’applique à partir du 1er janvier 2014.
Article 3
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 14 janvier 2014.