РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 1 март 2013 година
за определяне на насоки за държавите членки относно изчисляването на енергията от възобновяеми източници, получена чрез термопомпи, работещи по различни термопомпени технологии, съгласно член 5 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2013) 1082)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/114/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (1), и по-специално член 5, параграф 4 във връзка с приложение VII от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2009/28/ЕО е поставена цел за дял от 20 % на енергията от възобновяеми източници в брутното крайно потребление на енергия в ЕС, която трябва да бъде постигната до 2020 г., и съдържа национални цели за енергията от възобновяеми източници за всяка държава членка, както и минимална индикативна крива.
(2)
За измерване на потреблението на енергия от възобновяеми източници е необходима подходяща методика за статистиката за енергийния сектор.
(3)
В приложение VII към Директива 2009/28/ЕО са определени правила за отчитане на енергията, получена чрез термопомпи, и се изисква Комисията да определи насоки за държавите членки за оценка на необходимите параметри, като вземат предвид разлики в климатичните условия, по-специално много студен климат.
(4)
Методът за отчитане на възобновяемата енергия, получена чрез термопомпи, следва да се основава на най-високите научни достижения и да бъде възможно най-точен, като същевременно не е прекалено сложен и скъп за прилагане.
(5)
Само околният въздух, т.е. атмосферният въздух може да бъде източник на енергия за термопомпа, която използва въздух като източник на топлина. Ако източникът на енергия обаче е смес от енергия от отпадъци и енергия от околната среда (напр. изходящия въздух от инсталации с циркулация на въздух), методът за изчисляване на енергия от възобновяеми източници трябва да бъде съобразен с това.
(6)
Термопомпите с обратимо действие се инсталират често при по-топъл климат за охлаждане на вътрешни помещения, въпреки че те могат да бъдат използвани също така за осигуряване на отопление през зимата. Тези термопомпи могат също да бъдат инсталирани успоредно на налична отоплителна инсталация. В тези случаи инсталираната мощност отразява по-скоро охладителния товар, отколкото осигуряваното отопление. Тъй като в настоящите насоки инсталираната мощност се използва като показател за отоплителния товар, това означава, че статистическите данни за инсталираната мощност ще завишават размера на осигуряваното отопление. Това се нуждае от съответни корекции.
(7)
Настоящите насоки ще позволят на държавите членки да отчитат и изчисляват енергията от възобновяеми източници, осигурявана чрез технологии за термопомпи. По-специално те определят начините, по които държавите оценяват двата параметъра - Qusable и „сезонния коефициент на преобразуване“ (SPF), като вземат предвид разликите в климатичните условия, по-специално много студен климат.
(8)
Целесъобразно е да се разреши на държавите членки да предприемат собствени изчисления и проучвания с цел повишаване точността на националната статистика, така че да се надхвърлят възможностите на методиката, определена в настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Насоките за оценка на производството на енергия от възобновяеми източници, получена чрез различни термопомпени технологии, необходими съгласно приложение VII към Директива 2009/28/ЕО, са определени в приложението към настоящото решение.
Член 2
Насоките могат да бъдат изменени и допълнени от Комисията не по-късно от 31 декември 2016 г., ако това е необходимо поради напредъка в областта на статистиката, науката или техниката.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 1 март 2013 година.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 1er mars 2013
établissant les lignes directrices relatives au calcul, par les États membres, de la part d’énergie renouvelable produite à partir des pompes à chaleur pour les différentes technologies de pompes à chaleur conformément à l’article 5 de la directive 2009/28/CE du Parlement européen et du Conseil
[notifiée sous le numéro C(2013) 1082]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2013/114/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2009/28/CE du Parlement européen et du Conseil du 23 avril 2009 relative à la promotion de l’utilisation de l’énergie produite à partir de sources renouvelables et modifiant puis abrogeant les directives 2001/77/CE et 2003/30/CE (1), et notamment son article 5, paragraphe 4, en liaison avec son annexe VII,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 2009/28/CE fixe comme objectif pour 2020 une part de 20 % d’énergie renouvelable dans la consommation d’énergie finale brute de l’Union européenne et assigne à chaque État membre des objectifs nationaux en matière d’énergie renouvelable, ainsi qu’une trajectoire indicative minimale.
(2)
Une méthodologie statistique appropriée est nécessaire pour mesurer la consommation d’énergie renouvelable.
(3)
L’annexe VII de la directive 2009/28/CE définit les règles de comptabilisation de l’énergie produite à partir des pompes à chaleur et prévoit que la Commission fixe des lignes directrices pour l’estimation, par les États membres, des paramètres nécessaires à cet effet, en prenant en compte les différences de conditions climatiques, et singulièrement les climats très froids.
(4)
La méthode utilisée pour comptabiliser l’énergie renouvelable produite à partir des pompes à chaleur devrait se fonder sur les meilleures connaissances scientifiques disponibles et être aussi précise que possible, sans être trop compliquée et coûteuse à mettre en œuvre.
(5)
La source d’énergie d’une pompe à chaleur dont la source est l’air ne peut être que l’air ambiant, c’est-à-dire l’air extérieur. Toutefois, si la source d’énergie est un mélange d’énergie résiduelle et d’énergie du milieu ambiant (par exemple, l’air extrait des unités de ventilation), la méthode de calcul de l’énergie renouvelable fournie devrait en rendre compte.
(6)
Dans les conditions climatiques plus chaudes, des pompes à chaleur réversibles sont souvent installées dans le but de refroidir l’environnement intérieur, mais elles peuvent également servir à produire de la chaleur en hiver. De telles pompes à chaleur peuvent également être installées parallèlement à des systèmes de chauffage existants. En pareils cas, la puissance installée correspond à la demande de refroidissement plutôt qu’à la fourniture de chaleur. La puissance installée étant utilisée comme indicateur de la demande de chaleur dans les présentes lignes directrices, les statistiques de la puissance installée surestimeront la quantité de chaleur fournie. Il convient donc de prévoir un ajustement approprié.
(7)
Les présentes lignes directrices permettent aux États membres de calculer et de comptabiliser l’énergie renouvelable issue des technologies de pompes à chaleur. Elles fixent notamment les modalités selon lesquelles les États membres doivent estimer la valeur des deux paramètres Qutilisable et FPS, c’est-à-dire le «facteur de performance saisonnier», en prenant en compte les différences de conditions climatiques, et singulièrement les climats très froids.
(8)
Il convient de donner aux États membres la possibilité d’effectuer leurs propres calculs et enquêtes afin d’améliorer la précision des statistiques nationales au-delà de ce que permet la méthodologie exposée dans la présente décision,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Les lignes directrices pour l’estimation de la production d’énergie renouvelable à partir de différentes technologies de pompes à chaleur, telles que requises par l’annexe VII de la directive 2009/28/CE, figurent en annexe de la présente décision.
Article 2
Les lignes directrices peuvent être revues et complétées par la Commission au plus tard le 31 décembre 2016, si des progrès réalisés sur le plan statistique, technique ou scientifique le justifient.
Article 3
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 1er mars 2013.