РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 576/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 юни 2013 година
относно движението с нетърговска цел на домашни любимци и за отмяна на Регламент (ЕО) № 998/2003
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 168 и параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета (3) се определят ветеринарно-санитарните изисквания, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци в една държава членка от друга държава членка или от трети държави, както и правилата за контрол на това движение. Целта на регламента е да се гарантира достатъчна степен на безопасност по отношение на свързаните с движението с нетърговска цел рискове за общественото здраве и здравето на животните и да се отстранят неоправданите пречки пред това движение.
(2)
В декларация към Регламент (ЕС) № 438/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 998/2003 относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци (4) Комисията пое ангажимент да предложи преразглеждане на Регламент (ЕО) № 998/2003 в неговата цялост, по-специално аспектите на делегираните актове и актовете за изпълнение. С оглед на това, поради влизането в сила на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), е необходимо правомощията, предоставени на Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 998/2003, да бъдат приведени в съответствие с членове 290 и 291 от ДФЕС. Предвид броя на измененията, които трябва да бъдат направени на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в Регламент (ЕО) № 998/2003, и за да се гарантира, че тези изисквания са достатъчно ясни и разбираеми за обикновените граждани, посоченият регламент следва да бъде отменен и заменен с настоящия регламент.
(3)
С настоящия регламент следва да се установи списък на животинските видове, за които следва да се прилагат хармонизирани ветеринарно-санитарни изисквания, когато животни от тези видове се отглеждат като домашни любимци и извършват движение с нетърговска цел. При изготвянето на този списък следва да се отчита податливостта на животните на бяс или ролята им за епидемиологичната ситуация във връзка с тази болест.
(4)
С Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в раздел I от приложение А към Директива 90/425/ЕИО (5), се определят, inter alia, ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса на кучета, котки и порове - животни от видове, податливи на бяс. Тъй като тези видове се отглеждат и като домашни любимци, които често придружават собственика си или упълномощено лице при движение с нетърговска цел в рамките на Съюза и към него, с настоящия регламент следва да се определят ветеринарно-санитарните изисквания, приложими при движение с нетърговска цел на тези видове към държавите членки. Тези видове следва да бъдат изброени в част А от приложение I към настоящия регламент.
(5)
По същия начин следва да бъде установена правна рамка за ветеринарно-санитарните изисквания, приложими при движение с нетърговска цел на животински видове, които не са засегнати от бяс или не са от епидемиологична значимост във връзка с бяса, по отношение на които, в случай че не са отглеждани като домашни любимци, се прилагат други правни актове на Съюза, включително законодателството относно животни, отглеждани за производство на храни. Тези видове следва да бъдат изброени в част Б от приложение I.
(6)
Списъкът в част Б от приложение I следва да включва безгръбначни, с изключение на пчели и земни пчели, които попадат в обхвата на Директива 92/65/ЕИО, и мекотели и ракообразни, които са в обхвата на Директива 2006/88/ЕО от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (6). Той следва също да включва декоративни водни животни, отглеждани в аквариуми с нетърговска цел, които не попадат в обхвата на Директива 2006/88/ЕО, както и земноводни и влечуги.
(7)
Списъкът в част Б от приложение I следва да включва и всички видове птици, различни от попадащите в обхвата на Директива 2009/158/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за вътреобщностната търговия и вноса от трети държави на домашни птици и яйца за люпене (7), както и гризачи и зайци, различни от тези, които са предназначени за производството на храни и са определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (8).
(8)
В интерес на последователността на законодателството на Съюза обаче, до установяването на правила на Съюза, уреждащи движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към дадена държава членка от друга държава членка или територия или трета държава, следва да е възможно да се прилагат националните правила за такова движение, при условие че те не са по-строги от правилата, които се прилагат по отношение на движение на животни за търговски цели.
(9)
Тъй като е възможно животни от видовете, посочени в част Б от приложение I към настоящия регламент, да принадлежат към видове, за които се изисква особена защита, настоящият регламент следва да се прилага, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (9).
(10)
За да се направи ясно разграничение между правилата, приложими за движението с нетърговска цел и за търговията и вноса в Съюза от трети държави на кучета, котки и порове, подлежащи на ветеринарно-санитарните изисквания на Директива 92/65/ЕИО, настоящият регламент следва не само да съдържа определение за домашен любимец, но и да определя движението с нетърговска цел на домашни любимци, при което такъв домашен любимец придружава своя собственик или упълномощено лице. Опитът показва, че при такова движение невинаги е възможно домашният любимец да се намира по всяко време в непосредствена близост до собственика или до упълномощеното лице по време на движението с нетърговска цел. При надлежно обосновани и документирани обстоятелства следва да се счита, че домашният любимец придружава собственика или упълномощеното лице, дори ако движението с нетърговска цел на домашния любимец се осъществява до пет дни по-рано или по-късно от движението на собственика или упълномощеното лице или се осъществява в различно физическо място от това, което заема собственикът или упълномощеното лице.
(11)
Опитът с прилагането на съществуващите правила показва, че търговията с животни, както и вносът в Съюза от трети държави на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, могат да бъдат измамно представени като движение с нетърговска цел. За да се предотвратят подобни практики, които биха могли да изложат на риск здравето на животните, в настоящия регламент следва да се определи максимален брой домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които могат да придружават своя собственик или упълномощено лице. Въпреки това следва да е възможно да се надвишава посоченият максимален брой при определени специфични условия. Освен това следва да се поясни, че когато посочените условия не са изпълнени и броят домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I към настоящия регламент, надвишава определения максимален брой, към тези домашни любимци се прилагат съответните разпоредби на Директива 92/65/ЕИО и на Директива 90/425/ЕИО (10) или Директива 91/496/ЕИО (11).
(12)
В Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда преходен период, през който домашни любимци от видовете, посочени в части А и Б от приложение I към същия регламент, се считат за идентифицирани, ако носят ясно четлива татуировка или електронна идентификационна система („транспондер“). Поради това в настоящия регламент следва да се предвидят правилата за маркиране на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I към настоящия регламент, след изтичането на преходния период на 3 юли 2011 г.
(13)
Имплантирането на транспондери е инвазивна интервенция и за изпълнението ѝ се изисква определена квалификация. Поради тази причина имплантирането на транспондери следва да се извършва само от лица с подходяща квалификация. Ако държава членка разреши имплантирането на транспондери да се извършва от лица, които не са ветеринарни лекари, тя следва да установи правила относно минималната квалификация на такива лица.
(14)
В приложение Iа към Регламент (ЕО) № 998/2003 са посочени техническите изисквания за идентификацията на домашни любимци посредством импулсни приемо-предаватели (транспондери). Тези технически изисквания отговарят на международно приети стандарти и следва да бъдат посочени в приложение II към настоящия регламент, без да бъдат съществено изменяни.
(15)
С цел защита на общественото здраве и здравето на домашните любимци от видовете, посочени в приложение I, в настоящия регламент следва да се предвиди възможността за приемане на превантивни здравни мерки по отношение на болести и зарази, различни от бяс. Тези мерки следва да се базират на потвърдена научна информация и да се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на такива животни, които е възможно да са засегнати от подобни болести или зарази. Мерките следва да включват правила за категоризация на държавите членки или части от тях, процедури, съгласно които държави членки, които изискват прилагането на превантивни здравни мерки, следва да аргументират на текуща основа необходимостта от тяхното прилагане, условията за прилагане и документиране на превантивните здравни мерки и, при необходимост, условията за предоставяне на дерогации от прилагането на тези мерки. Затова следва да се предвиди установяването на списък на държавите членки или части от тях, категоризирани съгласно съответните правила, в акт за изпълнение, който да бъде приет съгласно настоящия регламент.
(16)
Възможно е ваксините против бяс, прилагани на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, преди да са достигнали тримесечна възраст, да не могат да създадат защитен имунитет поради противодействието на майчините антитела. Затова производителите на ваксини препоръчват да не се ваксинират млади домашни любимци преди тази възраст. Поради това, за да се разреши движението с нетърговска цел на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които не са ваксинирани или са ваксинирани, но все още не са придобили защитен имунитет против бяс, с настоящия регламент следва да се предвиди вземането на някои предпазни мерки и да се даде възможност на държавите членки да разрешават такова движение на своя територия, ако младите домашни любимци отговарят на тези мерки.
(17)
За да се опростят условията за движение с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, между държавите членки с еднакъв благоприятен статус по отношение на болестта бяс, в настоящия регламент следва също да се предвиди възможността за дерогация от изискването за ваксинация против бяс. Тази възможност следва да се предоставя при изпращане на съвместно заявление от заинтересованите държави членки. Такава дерогация следва да се базира на потвърдена научна информация и да се прилага пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на такива животни, които могат да бъдат засегнати от бяс. Държавите членки или частите от тях, които се ползват от такава дерогация, следва да бъдат изброени в акт за изпълнение, който да бъде приет съгласно настоящия регламент.
(18)
Държавите и териториите, изброени в част Б, раздел 2 от приложение II към Регламент (ЕО) № 998/2003, прилагат правила, равностойни на правилата, прилагани от държавите членки, а тези, изброени в част В от приложение II към посочения регламент, спазват критериите, определени в член 10 от същия регламент. Посочените списъци, без да бъдат съществено изменяни, следва да бъдат включени в акт за изпълнение, който да бъде приет съгласно настоящия регламент.
(19)
Освен това списък на териториите или третите държави, които прилагат правила, чието съдържание и действие са същите като на установените в настоящия регламент правила за домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, следва да бъде включен в акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент.
(20)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 се определят някои изисквания относно движението с нетърговска цел на домашни любимци към държави членки от други държави членки или от държавите или териториите, изброени в част Б, раздел 2 и в част В от приложение II към същия регламент. Посочените изисквания включват изискване на домашните любимци да е била поставена валидна ваксина против бяс в съответствие с минималните стандарти от съответната глава от Ръководството за стандарти за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE), или за животните да е издадено разрешително за пускане на пазара в съответствие с Директива 2001/82/ЕО (12) или с Регламент (ЕО) № 726/2004 (13). Тези ваксини са доказано ефикасни за опазването на животните от бяс и представляват част от изискванията по отношение на валидността на ваксинацията против бяс, установени в приложение Iб към Регламент (ЕО) № 998/2003. Тези изисквания следва да бъдат изложени в приложение III към настоящия регламент, без да бъдат съществено изменяни.
(21)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 се установяват по-строги ветеринарно-санитарни изисквания относно движението на домашни любимци към държави членки от държави или територии, различни от изброените в част В от приложение II към същия регламент. Тези изисквания включват проверки на ефикасността на ваксинацията против бяс при отделни животни чрез титруване на антитела в лаборатория, одобрена в съответствие с Решение 2000/258/ЕО на Съвета от 20 март 2000 г. за определяне на специален институт, който отговаря за определяне на критериите, необходими за стандартизиране на серологичните тестове за мониторинг на ефикасността на ваксините против бяс (14). Поради това посоченото изискване следва да бъде запазено в приложение IV към настоящия регламент и да се включи условие тестът да е извършен в съответствие с методите, установени в съответната глава от Ръководството за стандарти за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE).
(22)
Идентификационните документи, придружаващи домашните любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които извършват движение с нетърговска цел към държавите членки, са необходими, за да се удостовери съответствието с настоящия регламент. Затова в настоящия регламент следва да бъдат определени условията за издаване на идентификационни документи, както и изискванията за тяхното съдържание, валидност, защитни характеристики, формат и оформление.
(23)
С настоящия регламент следва да се позволи на държавите членки да разрешават на своя територия движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които са придружени от идентификационен документ, издаден в територия или трета държава, която прилага правила, чието съдържание и действие са същите като на правилата, прилагани от държавите членки. С регламента следва също да се позволи на държавите членки да разрешават на своя територия движението с нетърговска цел след движение към територия или трета държава на посочените домашни любимци, придружени от идентификационен документ, издаден в държава членка, при условие че са изпълнени условията за връщане от посочените територии или трети държави, преди домашният любимец да е напуснал Съюза.
(24)
С настоящия регламент следва също да се даде възможност на държавите членки при необходимост от спешно заминаване на собственика, например в случай на внезапно природно бедствие, политически размирици или други форсмажорни обстоятелства, имащи отношение към собственика, да разрешат директното навлизане на своя територия на домашни любимци от видовете, посочени в приложение I, които не отговарят на настоящия регламент, при условие че има предварително поискано и получено разрешение от държавата членка по местоназначение и е наложен ограничен във времето период на изолация под официален надзор, за да се изпълнят условията на настоящия регламент. Въпреки необходимостта от подобно спешно заминаване такива разрешения са наложителни поради рисковете за здравето на животните, породени от въвеждането в Съюза на домашни любимци, които не отговарят на настоящия регламент.
(25)
Директива 90/425/ЕИО и Директива 91/496/ЕИО не се прилагат по отношение на ветеринарните проверки на домашни любимци, придружаващи пътници при движение с нетърговска цел.
(26)
Поради това, за да могат държавите членки да проверят дали е спазен настоящият регламент и да предприемат необходимите действия, съгласно настоящия регламент следва да се изисква лицето, което придружава домашния любимец, да представя изисквания идентификационен документ във всеки един момент при движение с нетърговска цел към държава членка; в регламента следва също да се предвидят подходящи проверки на документите и идентичността на домашни любимци, които придружават собственика си при движение с нетърговска цел към държава членка от друга държава членка или от определени територии или трети държави.
(27)
Съгласно регламента следва също да се изисква държавите членки да извършват на определените входни пунктове системни проверки на документите и идентичността на домашните любимци, които придружават собственика си при движение с нетърговска цел към държава членка от определени територии или трети държави. При тези проверки следва да се отчитат съответните принципи, залегнали в Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (15). Когато това е необходимо за целите на по-нататъшното движение в други държави членки, държавите членки следва да бъдат задължени да вписват проверките в идентификационния документ, за да може датата на тези проверки да бъде използвана за определяне на срока на валидност на идентификационния документ.
(28)
Освен това в настоящия регламент следва да се предвидят предпазни мерки с цел справяне с рисковете за общественото здраве или здравето на животните, произтичащи от движението с нетърговска цел на домашни любимци.
(29)
За да бъде предоставена на гражданите разбираема и достъпна информация за правилата, приложими при движение с нетърговска цел в Съюза на домашни любимци от видовете, посочени в приложение I, от държавите членки следва да се изисква да предоставят на разположение на обществеността тази информация, и по-конкретно съответните разпоредби на националното право.
(30)
За да се осигури правилното прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на специфичните за отделните биологични видове изисквания за маркиране на домашни любимци от видовете, изброени в част Б от приложение I, и специфичните за отделните биологични видове превантивни здравни мерки срещу болести и зарази, различни от бяс, засягащи видовете, изброени в приложение I, както и да приема правила за ограничаване на броя домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, които придружават собственика си при движение с нетърговска цел, и да изменя приложения II - IV. От особено значение е в хода на подготвителната си работа Комисията да провежда съответните консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, навременно и надлежно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(31)
Освен това на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с извънредната процедура в надлежно обосновани случаи на рискове за общественото здраве или здравето на животните с оглед приемането на превантивни здравни мерки срещу болести и зарази, различни от бяс, които е възможно да засегнат домашни любимци от видовете, посочени в приложение I.
(32)
На Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия с цел да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент по отношение на списъка на държавите членки или части от тях, които имат равностоен благоприятен статус спрямо болестта бяс и на които е разрешено да сключват взаимни споразумения за дерогации от определени условия, приложими спрямо движението с нетърговска цел на домашни любимци, списъка от държави, категоризирани в съответствие с правилата относно превантивните здравни мерки във връзка с болести и зарази, различни от бяс, списъците на територии и трети държави, установени с цел предоставяне на дерогация от някои условия, приложими при движение с нетърговска цел, образеца на идентификационните документи, които трябва да придружават домашните любимци от видовете, посочени в приложение I, по време на движението с нетърговска цел към дадена държава членка от друга държава членка, от територия или трета държава, правилата относно формата, оформлението и езиците на декларациите, които трябва да се подпишат, и на предпазните мерки при поява или разпространение на бяс или болест или зараза, различни от бяс. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (16).
(33)
Комисията следва незабавно да приеме подходящи актове за изпълнение с цел да се актуализира списъкът от държави членки или части от тях с равностоен благоприятен статус по отношение на болестта бяс, на които е разрешено да сключват взаимни споразумения за дерогации от определени условия, приложими спрямо движението с нетърговска цел, и списъкът от територии или трети държави, приет за целите на дерогациите от определени условия, приложими към движението с нетърговска цел, и по отношение на предпазните мерки при поява или разпространение на бяс или на болест или зараза, различна от бяс, когато, в надлежно обосновани случаи, това се налага поради императивни съображения за спешност във връзка с рискове за общественото здраве или здравето на животните.
(34)
В няколко държави членки бяха констатирани случаи на несъответствие с правилата, определени в Регламент (ЕО) № 998/2003. Държавите членки съответно следва да определят правила относно санкциите, приложими при нарушение на настоящия регламент.
(35)
С Решение 2003/803/ЕО на Комисията от 26 ноември 2003 г. за установяване на образец на паспорт за движение в Общността на кучета, котки и порове (17) се установява образец на паспорт за движението на домашни любимци от видовете кучета, котки и порове между държавите членки съгласно Регламент (ЕО) № 998/2003. Идентификационните документи, издадени в съответствие с посочения образец на паспорт, следва, при спазване на определени условия, да остават валидни за целия жизнен цикъл на домашния любимец, за да се ограничи административната и финансовата тежест за собствениците.
(36)
С Решение за изпълнение 2011/874/ЕС на Комисията от 15 декември 2011 г. за установяване на списъка на трети страни и територии, от които са разрешени вносът на кучета, котки и порове и движението с нетърговска цел за въвеждане в Съюза на повече от пет кучета, котки и порове, и за установяване на образците на сертификати за внос и движение с нетърговска цел за въвеждане на такива животни в Съюза (18) се създава образец на здравен сертификат, удостоверяващ, че са спазени изискванията, предвидени в Регламент (ЕО) № 998/2003 по отношение на движението с нетърговска цел в Съюза на най-много пет кучета, котки или порове. С цел да се осигури гладък преход към новите правила, предвидени в настоящия регламент, посоченият образец на сертификат следва да остане валиден при определени условия.
(37)
Предвид факта, че държавите членки не могат в достатъчна степен да постигнат целта на настоящия регламент, а именно - да бъдат определени изисквания за здравето на животните във връзка с движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в приложение I, за да се предотвратят или сведат до минимум рисковете за общественото здраве и здравето на животните, произтичащи от такова движение - и че тази цел може да бъде по-успешно постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(38)
С цел да се осигури едновременното публикуване на настоящия регламент и на актовете за изпълнение по отношение на списъците на територии и трети държави, установени с цел предоставяне на дерогация от някои условия, приложими при движение с нетърговска цел, по отношение на образеца на идентификационните документи, които трябва да придружават домашните любимци от видовете, посочени в приложение I, част A, по време на движението с нетърговска цел към дадена държава членка от друга държава членка, от територия или трета държава, както и по отношение на правилата относно формата, оформлението и езиците на декларациите, които трябва да се подпишат, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват ветеринарно-санитарните изисквания, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци, и правилата за проверки на съответствието на такова движение.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци към държава членка от друга държава членка или от територия, или трета държава.
2. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат:
а)
разпоредбите на Регламент (ЕО) № 338/97;
б)
националните мерки, приети, публикувани и обнародвани от държавите членки с цел ограничаване на движението на определени видове или породи домашни любимци въз основа на съображения, които не са свързани със здравето на животните.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„движение с нетърговска цел“ е всяко движение, което не цели нито продажбата, нито прехвърлянето на собствеността върху домашен любимец;
б)
„домашен любимец“ е животно от видовете, посочени в приложение I, придружаващо своя собственик или упълномощено лице при движение с нетърговска цел, като за времето на движението с нетърговска цел отговорност за животното носи собственикът или упълномощеното лице;
в)
„собственик“ е физическото лице, упоменато като собственик в идентификационния документ;
г)
„упълномощено лице“ е всяко физическо лице, което писмено е упълномощено от собственика да извършва от негово име движението на домашния любимец с нетърговска цел;
д)
„транспондер“ е пасивно радиочестотно идентификационно устройство само за четене;
е)
„идентификационен документ“ е документ, съставен в съответствие с образеца, който се съдържа в актове за изпълнение, приемани въз основа на настоящия регламент, който позволява домашният любимец да бъде ясно идентифициран, а здравният му статус - проверяван за съответствие с настоящия регламент;
ж)
„упълномощен ветеринарен лекар“ е всеки ветеринарен лекар, който е упълномощен от компетентния орган да извършва конкретни задачи в съответствие с настоящия регламент или с актове, приети въз основа на настоящия регламент;
з)
„официален ветеринарен лекар“ е всеки ветеринарен лекар, определен от компетентния орган;
и)
„проверка на документи“ е проверка на идентификационния документ, който придружава домашния любимец;
й)
„проверка за идентичност“ е проверка на съответствието между идентификационния документ и домашния любимец и по целесъобразност - на наличието и съответствието на маркировката;
к)
„контролно-пропускателен пункт за пътници“ е всяка зона, определена от държавите членки за целите на проверките, посочени в член 34, параграф 1.
Член 4
Общи задължения
Движението с нетърговска цел на домашни любимци, което отговаря на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в настоящия регламент, не се забранява, ограничава или възпрепятства поради ветеринарно-санитарни съображения, различни от тези, произтичащи от прилагането на настоящия регламент.
Член 5
Максимален брой домашни любимци
1. Максималният брой домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, които могат да придружават собственика или упълномощено лице при едно-единствено движение с нетърговска цел, е не повече пет.
2. Чрез дерогация от параграф 1 максималният брой домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, може да превишава пет, ако са изпълнени следните условия:
а)
движението с нетърговска цел на домашни любимци е с цел участие в състезания, изложби или спортни събития или за тренировка за такива мероприятия;
б)
собственикът или упълномощеното лице представи писмено доказателство, че домашните любимци са регистрирани за участие в мероприятие по буква а) или в сдружение, което организира такива мероприятия;
в)
домашните любимци са на повече от шест месеца.
3. Държавите членки могат да предприемат стандартни проверки на място с цел проверка на достоверността на информацията, представена по параграф 2, буква б).
4. Когато броят домашни любимци по параграф 1 е надвишен и условията, посочени в параграф 2, не са изпълнени, тези домашни любимци спазват ветеринарно-санитарните изисквания, установени в Директива 92/65/ЕИО за съответните видове, и държавите членки гарантират, че тези животни се подлагат на ветеринарните проверки, предвидени в Директива 90/425/ЕИО или Директива 91/496/ЕИО, по целесъобразност.
5. За да се предотврати измамното представяне на движение с търговска цел на домашни любимци, посочени в част Б от приложение I, като движение с нетърговска цел, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39, с които да определя правила за максималния брой домашни любимци от тези видове, които могат да придружават собственика или упълномощено лице по време на едно-единствено движение с нетърговска цел.
6. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящия член не по-късно от 29 юни 2018 г. Въз основа на своя доклад Комисията предлага при необходимост изменения на настоящия регламент.
ГЛАВА II
УСЛОВИЯ, ПРИЛОЖИМИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ДВИЖЕНИЕТО С НЕТЪРГОВСКА ЦЕЛ НА ДОМАШНИ ЛЮБИМЦИ КЪМ ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА ОТ ДРУГА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА
РАЗДЕЛ 1
Домашни любимци от видовете, посочени в част а от приложение I
Член 6
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
Движение на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от друга държава членка може да се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
маркирани са в съответствие с член 17, параграф 1;
б)
получили са ваксина против бяс, която отговаря на изискванията за валидност, определени в приложение III;
в)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети съгласно член 19, параграф 1;
г)
придружени са от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 22.
Член 7
Дерогация от условието за ваксинация против бяс на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. При условията на параграф 2, чрез дерогация от член 6, буква б) държавите членки могат да разрешат движението с нетърговска цел към своята територия от друга държава членка на домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, които са:
а)
на възраст под 12 седмици и не са ваксинирани против бяс; или
б)
на възраст между 12 и 16 седмици и са ваксинирани против бяс, но още не отговарят на изискванията за валидност, посочени в точка 2, буква д) от приложение III.
2. Разрешението, посочено в параграф 1, може да бъде издадено само ако:
а)
собственикът или упълномощеното лице представи подписана декларация, че от раждането до момента на движението с нетърговска цел домашните любимци не са били в контакт с диви животни от податливи на болестта бяс видове; или
б)
домашните любимци се придружават от майка си, от която те все още зависят, и от идентификационния документ, придружаващ майката, може да бъде установено, че преди тяхното раждане майката е получила ваксинация против бяс, отговаряща на изискванията за валидност, установени в приложение III.
3. Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема правила относно формата, оформлението и езиците на декларациите по параграф 2, буква а) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 8
Дерогация от условието за ваксинация против бяс на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. Чрез дерогация от член 6, буква б) директното движение с нетърговска цел между държави членки или части от тях на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, които не са ваксинирани против бяс, може да се разреши в съответствие с процедурата по параграф 2 при съвместно заявление от заинтересованите държави членки.
2. Комисията може, посредством акт за изпълнение, да приеме списък на държавите членки, на които е разрешено да сключват взаимни споразумения за дерогации от член 6, буква б) в съответствие с параграф 1 от настоящия член. В списъка се посочват частите от държавите членки, за които могат да се прилагат дерогациите.
3. За да бъдат включени в списъка по параграф 2, държавите членки, заинтересувани от подобно взаимно споразумение, внасят в Комисията съвместно заявление, съдържащо подробна информация за проекта за споразумение, с цел да удостоверят, при отчитане на процедурите в Здравния кодекс за земните животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE) във връзка със собствената декларация за статут на свободна от бяс държава или зона, че са изпълнени най-малко следните условия:
а)
подалите заявлението държави членки разполагат с непрекъснато функциониращи системи за наблюдение и докладване на болестта бяс;
б)
според данните от системите, посочени в буква а), в подалите заявлението държави членки или частите от тяхната територия, за които се подава заявлението, няма регистрирани случаи на бяс и няма сведения за случаи на болестта бяс сред диви животни на териториите на въпросните държави членки или частите от тях най-малко през последните две години, предхождащи съвместното заявление;
в)
подалите заявлението държави членки прилагат ефикасни и ефективни мерки за контрол с цел предотвратяване на появата и разпространението на бяс на тяхна територия;
г)
заявлението за дерогация от член 6, буква б) е обосновано и пропорционално на рисковете за общественото здраве и здравето на животните, свързани с директното движение с нетърговска цел на неваксинирани домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, от някоя от подалите заявлението държави членки към друга държава членка или част от нейната територия.
В съвместното заявление се съдържа достатъчна, надеждна и научно проверена информация.
4. При евентуална промяна в данните по параграф 3, която вече не е в полза на искането за дерогация, Комисията, посредством актове за изпълнение, заличава от списъка по параграф 2 държавите членки или съответните части от тяхната територия.
5. Актовете за изпълнение, посочени в параграфи 2 и 4, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
6. В надлежно обосновани случаи, поради императивни съображения за спешност във връзка с рискове за общественото здраве или здравето на животните Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение, с които се актуализира списъкът на държавите членки или части от тях по параграф 2 от настоящия член в съответствие с процедурата, посочена в член 41, параграф 3.
РАЗДЕЛ 2
Домашни любимци от видовете, посочени в част б от приложение I
Член 9
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I
1. При условие че Комисията е приела делегиран акт съгласно член 19, параграф 1 по отношение на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, движението с нетърговска цел на домашните любимци от тези видове към държава членка от друга държава членка спазва условията по параграф 2 от настоящия член.
2. Движение на домашни любимци от видовете, посочени в параграф 1, към държава членка от друга държава членка може да се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
маркирани са или са описани съгласно изискванията, приети по силата на член 17, параграф 2;
б)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети по силата на член 19, параграф 1;
в)
придружени са от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 29.
3. До приемането на съответните делегирани актове по параграф 1 държавите членки могат да прилагат национални правила към движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към тяхната територия от друга държава членка, при условие че тези правила:
а)
се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на домашни любимци от тези видове; и
б)
не са по-строги от правилата, които се прилагат по отношение на търговията с животни от посочените видове в съответствие с Директива 92/65/ЕИО или Директива 2006/88/ЕО.
ГЛАВА III
УСЛОВИЯ, ПРИЛОЖИМИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ДВИЖЕНИЕТО С НЕТЪРГОВСКА ЦЕЛ НА ДОМАШНИ ЛЮБИМЦИ КЪМ ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА ОТ ТЕРИТОРИЯ ИЛИ ТРЕТА ДЪРЖАВА
РАЗДЕЛ 1
Домашни любимци от видовете, посочени в част а от приложение I
Член 10
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. Движение на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от територия или трета държава може да се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
маркирани са в съответствие с член 17, параграф 1;
б)
получили са ваксина против бяс, която отговаря на изискванията за валидност, определени в приложение III;
в)
преминали са тестове за титруване на антитела срещу бяс в съответствие с изискванията за валидност, определени в приложение IV;
г)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети съгласно член 19, параграф 1;
д)
придружени са от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 26.
2. Движението на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от територия или трета държава, различна от посочените в списъка по член 13, параграф 1, може да се извършва единствено през контролно-пропускателен пункт за пътници, включен в списъка по член 34, параграф 3.
3. Чрез дерогация от параграф 2 държавите членки могат да разрешат движението на регистрирани военни кучета или кучета търсачи и кучета спасители да се извършва през контролно-пропускателен пункт, различен от този за пътници, при условие че:
а)
собственикът или упълномощеното лице е поискало предварително разрешение и държавата членка е предоставила такова разрешение; и
б)
кучетата се подлагат на проверка за съответствие съгласно член 34, параграф 2 на място, определено за тази цел от компетентния орган, и съобразно условията, посочени в разрешението по буква а) от настоящия параграф.
Член 11
Дерогация от условието за ваксинация против бяс на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. При условията на параграф 2, чрез дерогация от член 10, параграф 1, буква б) държавите членки могат да разрешат движението с нетърговска цел на своя територия от територии или трети държави, посочени в списъка по член 13, параграф 1 или 2, на домашни любимци от видовете, изброени в част А от приложение I, които са:
а)
на възраст под 12 седмици и не са ваксинирани против бяс; или
б)
на възраст между 12 и 16 седмици и са ваксинирани против бяс, но още не отговарят на изискванията за валидност, посочени в точка 2, буква д) от приложение III.
2. Разрешението, посочено в параграф 1, може да бъде издадено само ако:
а)
собственикът или упълномощеното лице представи подписана декларация, че от раждането до момента на движението с нетърговска цел домашните любимци не са били в контакт с диви животни от податливи на болестта бяс видове; или
б)
домашните любимци се придружават от майка си, от която те все още зависят, и от идентификационния документ, придружаващ майката, може да бъде установено, че преди тяхното раждане майката е получила ваксинация против бяс, отговаряща на изискванията за валидност, установени в приложение III.
3. Забранява се последващото движение с нетърговска цел в друга държава членка на домашни любимци, посочено в параграф 1 от настоящия член, с изключение на случаите, когато това движение е в съответствие с условията по член 6 или когато движението е било разрешено в съответствие с член 7 и държавата членка по местоназначение също е разрешила движението на своя територия от територии или трети държави съгласно параграф 1 от настоящия член.
4. Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема правила относно формата, оформлението и езиците на декларациите по параграф 2, буква а) от настоящия член. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 12
Дерогация от условието за извършване на тестове за титруване на антитела на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I
1. Чрез дерогация от член 10, параграф 1, буква в) не се изисква извършването на тестове за титруване на антитела на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, при тяхното движение към държава членка от територия или трета държава, посочена в списъка по член 13, параграф 1 или 2:
а)
директно;
б)
след като животните са пребивавали изключително в една или повече от тези територии или трети държави; или
в)
след транзитно преминаване през територия или трета държава, различна от посочените в член 13, параграф 1 или 2, при условие че собственикът или упълномощено лице представи подписана декларация, че по време на транзитното преминаване домашните любимци не са били в контакт с животни от податливи на болестта бяс видове и са се намирали вътре в транспортно средство или в границите на международно летище.
2. Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема правила относно формата, оформлението и езиците на декларациите по параграф 1, буква в) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 13
Съставяне на списък на територии и трети държави
1. Посредством акт за изпълнение Комисията приема списък на териториите и третите държави, които са подали заявление за вписване в списъка, в което доказват, че по отношение на животни от видовете, посочени в част А от приложение I, прилагат правила, чието съдържание и действие са същите като на правилата, установени в глава II, раздел 1, настоящия раздел и глава VI, раздел 2, и - в зависимост от случая - правилата, приети въз основа на тези правила.
2. Посредством акт за изпълнение Комисията приема списък на териториите и третите държави, които са подали заявление за вписване в списъка, в което доказват, че по отношение на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, отговарят най-малко на следните критерии:
а)
компетентните органи задължително се уведомяват за случаите на бяс;
б)
от най-малко две години преди заявлението разполагат с ефикасна система за наблюдение за бяс, чието минималното изискване е наличието на текуща програма за ранно откриване, която гарантира разследването и докладването на случаи с животни, за които има съмнения, че са заразени с бяс;
в)
структурата и организацията на техните ветеринарни и контролни служби, както и правомощията на тези служби, наблюдението, на което подлежат, и средствата, с които разполагат, включително капацитет на служителите и лабораторен капацитет, са достатъчни за:
i)
ефективното въвеждане и прилагане на националното законодателство относно движението с нетърговска цел на домашни любимци; и
ii)
гарантиране на валидността на идентификационните документи, издадени във формата, предвиден в член 25, и в съответствие с член 26;
г)
въведени са правила относно превенцията и контрола на болестта бяс, които се прилагат ефективно с цел да се сведе до минимум рискът от заразяване на домашни любимци, включително правила относно вноса на домашни любимци от други държави и територии, и - в зависимост от случая - правила относно:
i)
контрола на популациите от бездомни кучета и котки;
ii)
ваксинирането на домашни животни срещу бяс, особено при наличие на бяс сред кръвопиещи прилепи; и
iii)
контрола и премахването на болестта бяс сред дивите животни;
д)
въведени са правила за лицензирането и продажбата на ваксини срещу бяс.
3. Актовете за изпълнение, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
В надлежно обосновани случаи, поради императивни съображения за спешност във връзка с рискове за общественото здраве или здравето на животните Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение, с които се актуализира списъкът на териториите или третите държави по параграфи 1 и 2 от настоящия член в съответствие с процедурата, посочена в член 41, параграф 3.
РАЗДЕЛ 2
Домашни любимци от видовете, посочени в част б от приложение I
Член 14
Условия, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I
1. При условие че Комисията е приела делегиран акт съгласно член 19, параграф 1 по отношение на домашни любимци от някой от видовете, посочени в част Б от приложение I, движението с нетърговска цел на домашните любимци от този вид към държава членка от територия или трета държава спазва условията по параграф 2 от настоящия член.
2. Движение на домашни любимци, посочени в параграф 1, към държава членка от територия или трета държава се извършва само при условие че животните отговарят на следните условия:
а)
са маркирани или описани съгласно изискванията, приети по силата на член 17, параграф 2;
б)
отговарят на всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс, приети по силата на член 19, параграф 1;
в)
са придружени от идентификационен документ, надлежно попълнен и издаден в съответствие с член 31;
г)
преминават през контролно-пропускателен пункт за пътници при движението си от територия или трета държава, различна от посочените съгласно член 15.
3. До приемането на съответните делегирани актове по параграф 1 държавите членки могат да прилагат национални правила към движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към тяхната територия от територия или трета държава, при условие че тези правила:
а)
се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на домашни любимци от тези видове; и
б)
не са по-строги от правилата, които се прилагат по отношение на вноса на животни от посочените видове в съответствие с Директива 92/65/ЕИО или Директива 2006/88/ЕО.
Член 15
Съставяне на списък на територии и трети държави
Посредством акт за изпълнение Комисията може да приеме списък на териториите и третите държави, които са доказали, че по отношение на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, прилагат правила, чието съдържание и действие са същите като на правилата, установени в глава II, раздел 2, настоящия раздел и в глава VI, раздел 2, и по целесъобразност правилата, приети въз основа на тези правила.
РАЗДЕЛ 3
Дерогация от условията за движение с нетърговска цел на домашни любимци
Член 16
Дерогация от условията, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци между някои държави и територии
Чрез дерогация от членове 10 и 14 движението с нетърговска цел на домашни любимци между следните държави и територии може да продължи да се извършва при условията, установени от националните им правила на същите държави и територии:
а)
Сан Марино и Италия;
б)
Ватикана и Италия;
в)
Монако и Франция;
г)
Андора и Франция;
д)
Андора и Испания;
е)
Норвегия и Швеция;
ж)
Фарьорските острови и Дания;
з)
Гренландия и Дания.
ГЛАВА IV
МАРКИРАНЕ И ПРЕВАНТИВНИ ЗДРАВНИ МЕРКИ
РАЗДЕЛ 1
Маркиране
Член 17
Маркиране на домашни любимци
1. Домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, се маркират чрез имплантиране на транспондер или чрез ясно четлива татуировка, поставена преди 3 юли 2011 г.
Ако транспондерът по първа алинея не отговаря на техническите изисквания, определени в приложение II, собственикът или упълномощеното лице предоставя средствата, необходими за разчитането на транспондера, при всички проверки на маркирането, предвидени в член 22, параграфи 1 и 2 и член 26, и проверките на идентичността, предвидени в член 33 и член 34, параграф 1.
2. Домашните любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, се маркират или описват, като се отчитат специфичните особености на всеки вид, така че да се гарантира връзка между домашния любимец и съответния идентификационен документ.
С оглед на разнообразието на видовете, посочени в приложение I, част Б, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39 по отношение на специфичните за отделните биологични видове изисквания за маркиране и описване на домашни любимци от тези видове, при отчитане на съответните национални изисквания.
Член 18
Квалификация, изисквана за лицата, извършващи имплантиране на транспондери на домашни любимци
Когато държава членка възнамерява да разреши имплантиране на транспондери от лица, които не са ветеринарни лекари, тя установява правила за минимално изискваната квалификация на такива лица.
РАЗДЕЛ 2
Превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс
Член 19
Превантивни здравни мерки и условия за тяхното прилагане
1. Ако са необходими превантивни здравни мерки за защита на общественото здраве или на здравето на домашните любимци с цел контрол на болести или зарази, различни от бяс, които е възможно да се разпространят поради движението на домашните любимци, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39 по отношение на специфичните за отделните биологични видове превантивни здравни мерки срещу такива болести и зарази.
Ако в случай на рискове за общественото здраве или здравето на животните сериозни съображения за спешност налагат това, процедурата, предвидена в член 40, се прилага по отношение на делегираните актове, приети съгласно настоящия параграф.
2. Специфичните за отделните биологични видове превантивни здравни мерки, разрешени по силата на делегиран акт, приет съгласно параграф 1, се основават на адекватна, надеждна и потвърдена научна информация и се прилагат пропорционално на риска за общественото здраве или здравето на животните, свързан с движението с нетърговска цел на домашни любимци, които е вероятно да са засегнати от болести или зарази, различни от бяс.
3. Делегираните актове, предвидени в параграф 1, могат да включват и:
а)
правила за категоризацията на държавите членки или части от тях въз основа на здравния статус на животните и системите им за наблюдение и докладване във връзка с някои болести или зарази, различни от бяс;
б)
условията, които държавите членки трябва да изпълняват, за да продължат да отговарят на изискванията за прилагане на превантивни здравни мерки, посочени в параграф 2;
в)
условията за прилагане и документиране на превантивните здравни мерки, посочени в параграф 2, преди да бъде извършено движението с нетърговска цел на домашни любимци;
г)
условията за предоставяне на дерогации от прилагането на превантивните здравни мерки, посочени в параграф 2, при някои определени обстоятелства.
Член 20
Списък на държавите членки или части от тях, посочени в член 19, параграф 3, буква а)
Посредством акт за изпълнение Комисията може да приема списъци на държави членки или части от територията на държави членки, които отговарят на посочените в член 19, параграф 3, буква а) правила за категоризация на държавите членки или части от тях. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
ГЛАВА V
ИДЕНТИФИКАЦИОННИ ДОКУМЕНТИ
РАЗДЕЛ 1
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от друга държава членка
Член 21
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 6, буква г)
1. Идентификационният документ по член 6, буква г) се представя в паспортен формат в съответствие с образеца, който се приема съгласно параграф 2 от настоящия член, и съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
мястото на транспондера или татуировката, датата на поставяне или датата на разчитане на транспондера или татуировката, както и буквено-цифровият код на транспондера или татуировката;
б)
името, животинският вид, породата, полът, цветът, посочената от собственика дата на раждане и всякакви видими или различими особености или характеристики на домашния любимец;
в)
името и информация за контакт на собственика;
г)
името, информация за контакт и подписът на упълномощения ветеринарен лекар, който е издал или попълнил идентификационния документ;
д)
подписът на собственика;
е)
подробни данни за ваксинацията против бяс;
ж)
датата на вземане на кръвна проба за тестовете за титруване на антитела срещу бяс;
з)
съответствие с всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
и)
друга информация във връзка със здравния статус на домашния любимец.
2. Комисията приема акт за изпълнение, в който се определя образеца по параграф 1 от настоящия член, както и изискванията относно езиците, оформлението и защитните характеристики на паспорта, посочен в същия параграф, и правилата, необходими за преминаването към паспорт по този образец. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
3. Паспортът, посочен в параграф 1, съдържа номер, състоящ се от кода по ISO на държавата членка на издаване, последван от уникален буквено-цифров код.
Член 22
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 6, буква г)
1. Идентификационният документ, посочен в член 6, буква г), се издава от упълномощен за тази цел ветеринарен лекар, след като:
а)
е проверил, че домашният любимец е маркиран в съответствие с член 17, параграф 1;
б)
е попълнил надлежно съответните полета в идентификационния документ с информацията по член 21, параграф 1, букви а) - г); и
в)
собственикът е подписал идентификационния документ.
2. След като е проверил, че домашният любимец е маркиран в съответствие с член 17, параграф 1, упълномощеният ветеринарен лекар попълва в съответните полета на идентификационния документ информацията по член 21, параграф 1, букви г), е), ж) и з), като по този начин удостоверява съответствието с условията по член 6, букви б) и в) и, където е приложимо, с член 27, буква б), подточка ii).
Независимо от първата алинея вписването на информацията по член 21, параграф 1, буква з) може да се извърши от ветеринарен лекар, който не е упълномощен ветеринарен лекар, ако това е разрешено с делегиран акт, приет съгласно член 19, параграф 1.
3. Упълномощеният ветеринарен лекар, който издава идентификационния документ, съхранява информацията по член 21, параграф 1, букви а) - в) и параграф 3 за минимален период, който се определя от компетентния орган, но който не е по-кратък от три години.
4. При необходимост спазването на условията по параграф 2 от настоящия член може да се документира в повече от един идентификационен документ във формата, предвиден в член 21, параграф 1.
Член 23
Предоставяне на бланки на идентификационни документи
1. Компетентните органи правят необходимото, за да се гарантира, че бланки на идентификационни документи се предоставят единствено на упълномощени ветеринарни лекари и че техните имена и информация за контакт се записват във връзка с номера по член 21, параграф 3.
2. Информацията по параграф 1 се съхранява за минимален период, който се определя от компетентния орган и не е по-кратък от три години.
Член 24
Дерогация от предвидения в член 21, параграф 1 формат на идентификационния документ
1. Чрез дерогация от член 21, параграф 1 държавите членки разрешават движението с нетърговска цел към държава членка от друга държава членка на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, придружени от идентификационния документ, издаден в съответствие с член 26.
2. При необходимост спазването на изискванията по член 6, буква в) се документира в идентификационния документ по параграф 1 след приключване на проверките, предвидени в член 34, параграф 1.
РАЗДЕЛ 2
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, към държава членка от територия или трета държава
Член 25
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д)
1. Идентификационният документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д), се представя под формата на ветеринарно-санитарен сертификат в съответствие с образеца, приет съгласно параграф 2 от настоящия член, и съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
мястото на транспондера или татуировката, датата на поставяне или датата на разчитане на транспондера или татуировката, както и буквено-цифровият код на транспондера или татуировката;
б)
животинският вид, породата, посочената от собственика дата на раждане, полът и цветът на домашния любимец;
в)
уникалният референтен номер на сертификата;
г)
името и информация за контакт на собственика или на упълномощеното лице;
д)
името, информация за контакт и подписът на длъжностното лице или упълномощения ветеринарен лекар, който е издал идентификационния документ;
е)
подробни данни за ваксинацията против бяс;
ж)
датата на вземане на кръвна проба за тестовете за титруване на антитела срещу бяс;
з)
съответствие с превантивните здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
и)
името и подписът на представителя на заверяващия компетентен орган;
й)
наименованието, подпис и информация за контакт на представителя на компетентния орган, извършил проверките по член 34, и датата на тези проверки;
к)
друга информация във връзка със здравния статус на животното.
2. Комисията приема акт за изпълнение, с който определя образеца по параграф 1 от настоящия член, както и изисквания относно езиците, оформлението и валидността на ветеринарно-санитарния сертификат, посочен в същия параграф. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
3. Писмена декларация, подписана от собственика или упълномощеното лице, в която се потвърждава, че движението на домашния любимец в Съюза е с нетърговска цел, е част от идентификационния документ по член 10, параграф 1, буква д).
Член 26
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д)
Идентификационният документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д), се издава или от официален ветеринарен лекар на територията или третата държава на произход въз основа на удостоверителни документи, или от упълномощен ветеринарен лекар и впоследствие е заверен от компетентния орган на територията или третата държава на произход, след като издаващият ветеринарен лекар:
а)
е проверил, че домашният любимец е маркиран в съответствие с член 17, параграф 1; и
б)
е попълнил надлежно съответните полета в идентификационния документ с информацията по член 25, параграф 1, букви а) - з), като по този начин е удостоверил съответствието с условията по член 10, параграф 1, буква а) и, където е приложимо, с букви б), в) и г).
Член 27
Дерогация от предвидения в член 25, параграф 1 формат на идентификационния документ
Чрез дерогация от член 25, параграф 1 държавите членки разрешават движението с нетърговска цел към тяхната територия на домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, придружени от идентификационния документ, издаден в съответствие с член 22, когато:
а)
идентификационният документ е бил издаден в някоя от териториите или третите държави, посочени съгласно член 13, параграф 1; или
б)
домашните любимци влизат в държава членка след движение или транзитно преминаване през територия или трета държава от държава членка и идентификационният документ е попълнен и издаден от упълномощен ветеринарен лекар, който е удостоверил, че преди да напуснат Съюза, домашните любимци са:
i)
получили ваксината против бяс, предвидена в член 10, параграф 1, буква б); и
ii)
били подложени на тестовете за титруване на антитела срещу бяс, предвидени в член 10, параграф 1, буква в), освен в случай на дерогация, както е предвидено в член 12.
РАЗДЕЛ 3
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към държава членка от друга държава членка
Член 28
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в)
1. Посредством акт за изпълнение Комисията приема образец на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в), който съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
характеристиките на маркировката или описанието на домашния любимец, както е предвидено в член 17, параграф 2;
б)
животинският вид и ако е приложимо, породата, датата на раждане, заявена от собственика, полът и цветът на домашния любимец;
в)
името и информация за контакт на собственика;
г)
името, информация за контакт и подписът на упълномощения ветеринарен лекар, който е издал или попълнил идентификационния документ;
д)
подписът на собственика;
е)
данни за всички превантивни здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
ж)
друга информация във връзка със здравния статус на домашния любимец.
2. В акта за изпълнение, посочен в параграф 1 от настоящия член, се определят и изискванията относно езиците, оформлението, валидността или защитните характеристики на идентификационния документ, посочен в същия параграф. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 29
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в)
1. Идентификационният документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в), се издава от упълномощен за тази цел ветеринарен лекар, след като:
а)
е проверил, че домашният любимец е маркиран или описан в съответствие с член 17, параграф 2;
б)
е попълнил надлежно съответните полета с информацията по член 28, параграф 1, букви а) - г); и
в)
собственикът е подписал идентификационния документ.
2. След като е проверил, че домашният любимец е маркиран или описан в съответствие с член 17, параграф 2, упълномощеният ветеринарен лекар попълва в съответните полета на идентификационния документ, посочен в член 9, параграф 2, буква в), информацията по член 28, параграф 1, букви г) и е), като по този начин удостоверява съответствието с условията по член 9, параграф 2, буква б), когато е приложимо.
РАЗДЕЛ 4
Идентификационни документи за движението с нетърговска цел на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, към държава членка от територия или трета държава
Член 30
Формат и съдържание на идентификационния документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в)
1. Посредством акт за изпълнение Комисията приема образец на идентификационния документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в), който съдържа полета, в които се въвежда следната информация:
а)
характеристиките на маркировката или описанието на домашния любимец, както е предвидено в член 17, параграф 2;
б)
животинският вид и ако е приложимо, породата, датата на раждане, заявена от собственика, полът и цветът на домашния любимец;
в)
името и информация за контакт на собственика или на упълномощеното лице;
г)
името, информация за контакт и подписът на издаващото длъжностно лице или упълномощения ветеринарен лекар;
д)
уникалният референтен номер на сертификата;
е)
данни за превантивните здравни мерки по отношение на болести или зарази, различни от бяс;
ж)
името и подписът на представителя на заверяващия компетентен орган;
з)
наименованието, подпис и информация за контакт на представителя на компетентния орган, извършил проверките по член 34, и датата на тези проверки;
и)
друга информация във връзка със здравния статус на домашния любимец.
2. В акта за изпълнение, посочен в параграф 1 от настоящия член, се определят и изискванията относно езиците, оформлението и валидността на идентификационния документ, посочен в същия параграф. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
3. Писмена декларация, подписана от собственика или упълномощеното лице, в която се потвърждава, че движението на домашния любимец в Съюза е с нетърговска цел, е част от идентификационния документ по член 14, параграф 2, буква в).
Член 31
Издаване и попълване на идентификационния документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в)
Идентификационният документ, посочен в член 14, параграф 2, буква в), се издава или от официален ветеринарен лекар на територията или третата държава на произход въз основа на удостоверителни документи, или от упълномощен ветеринарен лекар и впоследствие е заверен от компетентния орган на територията или третата държава на произход, след като издаващият ветеринарен лекар е:
а)
проверил, че домашният любимец е маркиран или описан в съответствие с член 17, параграф 2; и
б)
попълнил надлежно съответните полета в идентификационния документ с информацията по член 30, параграф 1, букви а) - е), като по този начин е удостоверил съответствието с условията по член 14, параграф 2, букви а) и б), където е приложимо.
ГЛАВА VI
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
РАЗДЕЛ 1
Дерогация за движението с нетърговска цел на домашни любимци към държавите членки
Член 32
Дерогация от условията, предвидени в членове 6, 9, 10 и 14
1. Чрез дерогация от условията, предвидени в членове 6, 9, 10 и 14, държавите членки могат в извънредни случаи да разрешат движението с нетърговска цел на своя територия на домашни любимци, които не отговарят на условията, определени в посочените членове, при условие че:
а)
собственикът е подал предварително искане за разрешение и държавата членка по местоназначение е предоставила такова разрешение;
б)
домашните любимци са изолирани под официален надзор за срока, необходим, за да се изпълнят посочените условия, който не превишава шест месеца:
i)
на място, одобрено от компетентния орган; и
ii)
в съответствие с условията, посочени в разрешението.
2. Разрешението, посочено в параграф 1, буква а), може да включва позволение за транзитно преминаване през друга държава членка, при условие че държавата членка на транзит е дала предварително своето съгласие на държавата членка по местоназначение.
РАЗДЕЛ 2
Общи условия относно съответствието
Член 33
Проверки на документите и идентичността, които се извършват при движение с нетърговска цел на домашни любимци към държава членка от друга държава членка или от територия или трета държава, посочена в съответствие с член 13, параграф 1 и член 15
1. Без да се засягат разпоредбите на член 16 и за да удостоверят съответствието с глава II, държавите членки извършват по недискриминационен начин проверки на документите и идентичността на домашни любимци, извършващи движение с нетърговска цел към тяхната територия от друга държава членка или от територия или трета държава, посочена в списък съгласно член 13, параграф 1 и ако е приложимо, член 15.
2. Във всеки момент при всяко движение с нетърговска цел към държава членка от друга държава членка или от територия или трета държава, посочена съгласно член 13, параграф 1 и където е приложимо, член 15, по искане на компетентния орган, отговарящ за проверките, предвидени в параграф 1 от настоящия член, собственикът или упълномощеното лице:
а)
представя необходимия съгласно настоящия регламент идентификационен документ на домашния любимец, доказващ съответствие с изискванията за такова движение; и
б)
предоставя домашния любимец на разположение за тези проверки.
Член 34
Проверки на документите и идентичността, които се извършват при движение с нетърговска цел от територия или трета държава, която не е посочена съгласно член 13, параграф 1 или член 15
1. С цел проверка на съответствието с разпоредбите, посочени в глава III, компетентният орган на държавата членка извършва проверки на контролно-пропускателния пункт за пътници на документите и идентичността на домашни любимци, извършващи движение с нетърговска цел към същата държава членка от територия или трета държава, различна от посочените съгласно член 13, параграф 1 и където е приложимо, член 15.
2. При влизането в държава членка от територия или трета държава, различна от посочените съгласно член 13, параграф 1 и където е приложимо, член 15, собственикът или упълномощеното лице се представя на компетентния орган, който се намира на контролно-пропускателния пункт, за извършване на проверките по параграф 1 и:
а)
представя идентификационния документ на домашния любимец, изискван съгласно настоящия регламент, който доказва съответствие с изискванията за такова движение; и
б)
предоставя домашния любимец на разположение за тези проверки.
3. Държавите членки изготвят и редовно актуализират списък на контролно-пропускателните пунктове за пътници.
4. Държавите членки гарантират, че компетентният орган, който са определили за извършване на предвидените в параграф 1 проверки:
а)
е напълно осведомен за правилата, установени в глава III, и служителите на компетентния орган са преминали необходимото обучение за тяхното прилагане;
б)
води регистър на общия брой на извършените проверки и на случаите на несъответствие, установени по време на тези проверки; и
в)
документира извършените проверки в съответното поле на идентификационния документ, когато документирането е необходимо за движение с нетърговска цел към други държави членки, както е предвидено в член 24, параграф 1.
Член 35
Действия в случай на несъответствие, установено при проверките, предвидени в членове 33 и 34
1. Ако при проверките, предвидени в членове 33 и 34, се установи, че домашният любимец не отговаря на условията, установени в глава II или III, компетентният орган, след консултация с официалния ветеринарен лекар и при необходимост със собственика или упълномощеното лице, решава дали да:
а)
върне домашния любимец в държавата или територията на произход;
б)
изолира домашния любимец под официален надзор за срока, необходим за постигане на съответствие с условията, установени в глава II или III; или
в)
като последна мярка,когато не е възможно животното да бъде върнато или изолирането е неосъществимо на практика, да умъртви домашния любимец в съответствие с приложимите национални правила за защитата на домашните любимци при умъртвяване.
2. Ако компетентният орган откаже движение с нетърговска цел на домашни любимци в Съюза, домашните любимци биват изолирани под официален надзор до:
а)
връщането им в държавата или територията на произход; или
б)
приемането на друго административно решение относно тези домашни любимци.
3. Мерките по параграфи 1 и 2 се прилагат за сметка на собственика и без възможност за финансова компенсация на собственика или упълномощеното лице.
Член 36
Предпазни мерки
1. Ако появата или разпространението на бяс или на болест или зараза, различна от бяс, в държава членка, територия или трета държава е възможно да създаде сериозна заплаха за общественото здраве или здравето на животните, Комисията, по собствена инициатива или по искане на държава членка, може посредством акт за изпълнение незабавно и в зависимост от сериозността на ситуацията да приеме една от следните мерки:
а)
преустановяване на движението с нетърговска цел или транзитното преминаване на домашни любимци, идващи от всички краища на съответната държава членка или от част от територията ѝ, или от съответната територия или трета държава;
б)
определяне на специални условия по отношение на движението с нетърговска цел на домашни любимци от всички краища на съответната държава членка или от част от територията ѝ, или от съответната територия или трета държава.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
2. В надлежно обосновани случаи, поради императивни съображения за спешност с оглед на справяне с рискове за общественото здраве или здравето на животните, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 41, параграф 3.
Член 37
Задължения за информиране
1. Държавите членки предоставят на обществеността разбираема и леснодостъпна информация относно ветеринарно-санитарните изисквания, приложими за движението на домашни любимци с нетърговска цел, и правилата за проверките на съответствието на такова движение, установени в настоящия регламент.
2. Информацията по параграф 1 включва по-специално следното:
а)
квалификацията, изисквана за лицата, извършващи имплантиране на транспондери, както е предвидено в член 18;
б)
разрешаването на дерогация от условието за ваксинация против бяс на млади домашни любимци от видовете, посочени в част А от приложение I, както е предвидено в членове 7 и 11;
в)
условията, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на тяхна територия на домашни любимци:
i)
които не са в съответствие с членове 6, 9, 10 или 14;
ii)
които идват от определени държави и територии, при условията, определени съгласно националните правила, както е предвидено в член 16;
г)
списъка на контролно-пропускателните пунктове за пътници, съставен съгласно член 34, параграф 3, както и информация за компетентния орган, определен да извършва проверките, предвидени в член 34, параграф 4;
д)
условията, приложими по отношение на движението с нетърговска цел на територията на държавите членки на домашни любимци от видовете, посочени в част Б от приложение I, и определени от националните правила, както е предвидено в член 9, параграф 3 и в член 14, параграф 3;
е)
информация относно ваксините против бяс, за които компетентните органи на държавите членки са издали разрешително за пускане на пазара, както е предвидено в точка 1, буква б) от приложение III, и по-конкретно относно съответния протокол за ваксинация.
3. Държавите членки създават страници в интернет, на които предоставят информацията по параграф 1, и съобщават на Комисията адреса в интернет на тези страници.
4. Комисията съдейства на държавите членки в предоставянето на тази информация на обществеността, като представя на своята интернет страница:
а)
линкове към интернет страниците с информация, поддържани от държавите членки; и
б)
информацията, посочена в параграф 2, букви б), г) и д) от настоящия член, и информацията, предоставена на обществеността в съответствие с член 2, параграф 2, буква б), на различни езици в зависимост от случая.
РАЗДЕЛ 3
Процедурни разпоредби
Член 38
Изменения на приложенията
С оглед отчитане на техническия прогрес, научните постижения и защитата на общественото здраве или на здравето на домашните любимци Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 39 за изменение на приложения II - IV.
Член 39
Упражняване на делегирането
1. Правомощието за приемане на делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията за приемане на делегираните актове, посочени в член 5, параграф 5, член 17, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 1, първа алинея и член 38, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 28 юни 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за периоди с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди края на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 5, член 17, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 1, първа алинея и член 38, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, параграф 5, член 17, параграф 2, втора алинея, член 19, параграф 1, първа алинея и член 38, влиза в сила само ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 40
Процедура по спешност
1. Делегираните актове, приети по настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В нотификацията за делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 39, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта веднага след получаването на уведомлението от Европейския парламент или от Съвета за решението да бъдат повдигнати възражения.
Член 41
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, създаден съгласно член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (19). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, ако в рамките на определения за представяне на становището срок председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
Член 42
Санкции
Държавите членки определят правилата относно санкциите, приложими при нарушения на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, съразмерни и с възпиращ ефект.
Държавите членки уведомяват Комисията незабавно за тези разпоредби и за всяко засягащо ги последващо изменение.
ГЛАВА VII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 43
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 998/2003 се отменя, с изключение на част Б, раздел 2 и част В от приложение II, които остават в сила до влизане в сила на актовете за изпълнение, приети съответно съгласно член 13, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент.
Съдържащите се в настоящия регламент позовавания на списъка в акта за изпълнение, приет съгласно член 13, параграф 1 или 2, се считат за позовавания на списъка на трети държави и територии, установен в част Б, раздел 2 и в част В от приложение II към Регламент (ЕО) № 998/2003 съответно до датата на влизане в сила на посочените актове за изпълнение.
2. Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат в съответствие с таблицата на съответствието в приложение V.
3. Отмяната на Регламент (ЕО) № 998/2003 не засяга оставането в сила на Делегиран регламент (ЕС) № 1152/2011 на Комисията от 14 юли 2011 г. за допълване на Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на превантивните здравни мерки за контрол на заразяването с Echinococcus multilocularis при кучетата (20), приет съгласно член 5, параграф 1, втора алинея от посочения регламент.
Член 44
Преходни мерки относно идентификационните документи
1. Чрез дерогация от член 21, параграф 1 идентификационният документ, посочен в член 6, буква г), се счита за съответстващ на настоящия регламент, ако е:
а)
изготвен в съответствие с образеца на паспорт, установен с Решение 2003/803/ЕО; и
б)
издаден преди 29 декември 2014 г.
2. Чрез дерогация от член 25, параграф 1 и член 27, буква а) идентификационният документ, посочен в член 10, параграф 1, буква д), се счита за съответстващ на настоящия регламент, ако е:
а)
изготвен в съответствие с образеца на сертификат в приложение II към Решение 2011/874/ЕС или - когато е приложимо - образеца на паспорт, установен с Решение 2003/803/ЕО; и
б)
издаден преди 29 декември 2014 г.
Член 45
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 29 декември 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 12 юни 2013 година.
RÈGLEMENT (UE) No 576/2013 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 12 juin 2013
relatif aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie et abrogeant le règlement (CE) no 998/2003
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 43, paragraphe 2, et son article 168, paragraphe 4, point b),
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis du Comité économique et social européen (1),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 998/2003 du Parlement européen et du Conseil (3) énonce les conditions de police sanitaire applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie entre États membres, ou depuis un pays tiers et à destination d’un État membre, et prévoit les contrôles y afférents. Il vise à garantir un niveau de sécurité suffisant en ce qui concerne les risques pour la santé publique et animale associés à ces mouvements non commerciaux et à supprimer toutes les entraves injustifiées à de tels mouvements.
(2)
Dans une déclaration annexée au règlement (UE) no 438/2010 du Parlement européen et du Conseil du 19 mai 2010 modifiant le règlement (CE) no 998/2003 concernant les conditions de police sanitaire applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie (4), la Commission a fait part de son intention de proposer une révision de la totalité du règlement (CE) no 998/2003, en particulier, des aspects relatifs aux actes délégués et aux actes d’exécution. Aussi, du fait de l’entrée en vigueur du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, les pouvoirs conférés à la Commission par le règlement (CE) no 998/2003 doivent être alignés sur les articles 290 et 291 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne. Compte tenu du nombre de modifications devant être apportées aux conditions de police sanitaire énoncées dans le règlement (CE) no 998/2003 et pour que ces conditions soient suffisamment claires et accessibles pour le citoyen, il convient d’abroger ledit règlement et de le remplacer par le présent règlement.
(3)
Il convient que le présent règlement établisse une liste des espèces animales auxquelles des conditions de police sanitaire harmonisées devraient s’appliquer lorsque des animaux de ces espèces sont des animaux de compagnie et sont soumis à des mouvements non commerciaux. Il y a lieu d’établir ladite liste en tenant compte de la sensibilité de ces espèces à la rage ou de leur rôle dans la situation épidémiologique de la maladie.
(4)
La directive 92/65/CEE du Conseil du 13 juillet 1992 définissant les conditions de police sanitaire régissant les échanges et les importations dans la Communauté d’animaux, de spermes, d’ovules et d’embryons non soumis, en ce qui concerne les conditions de police sanitaire, aux réglementations communautaires spécifiques visées à l’annexe A, section I, de la directive 90/425/CEE (5) définit, entre autres, les conditions de police sanitaire applicables aux échanges et à l’importation de chiens, de chats et de furets, qui sont des animaux d’espèces sensibles à la rage. Étant donné que les animaux de ces espèces sont aussi des animaux de compagnie qui accompagnent fréquemment leur propriétaire ou une personne autorisée lors de mouvements non commerciaux à l’intérieur et à destination de l’Union, il convient que le présent règlement énonce les conditions de police sanitaire applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de ces espèces à destination des États membres. Ces espèces devraient être répertoriées à l’annexe I, partie A, du présent règlement.
(5)
De même, il convient de prévoir un cadre juridique pour les conditions de police sanitaire applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux des espèces non concernées par la rage ou épidémiologiquement non significatives en ce qui concerne la rage, animaux qui, s’ils n’étaient pas détenus comme animaux de compagnie, relèveraient d’autres actes juridiques de l’Union, notamment de la législation relative aux animaux producteurs d’aliments. Ces espèces devraient être répertoriées à l’annexe I, partie B.
(6)
La liste figurant à l’annexe I, partie B, devrait inclure les invertébrés, à l’exception des abeilles et des bourdons qui relèvent de la directive 92/65/CEE, et des mollusques et des crustacés qui relèvent de la directive 2006/88/CE du Conseil du 24 octobre 2006 relative aux conditions de police sanitaire applicables aux animaux et aux produits d’aquaculture, et relative à la prévention de certaines maladies chez les animaux aquatiques et aux mesures de lutte contre ces maladies (6). Elle devrait également inclure les animaux aquatiques ornementaux élevés dans des aquariums de type non commercial, qui ne relèvent pas de la directive 2006/88/CE, ainsi que les amphibiens et les reptiles.
(7)
La liste figurant à l’annexe I, partie B, devrait aussi inclure toutes les espèces d’oiseaux autres que celles relevant de la directive 2009/158/CE du Conseil du 30 novembre 2009 relative aux conditions de police sanitaire régissant les échanges intracommunautaires et les importations en provenance des pays tiers de volailles et d’œufs à couver (7), ainsi que les rongeurs et les lapins autres que ceux qui sont destinés à la production de denrées alimentaires, définis à l’annexe I du règlement (CE) no 853/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 fixant des règles spécifiques d’hygiène applicables aux denrées alimentaires d’origine animale (8).
(8)
Toutefois, pour des raisons de cohérence du droit de l’Union, dans l’attente de l’établissement de règles de l’Union régissant les mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées dans la partie B de l’annexe I à destination d’un État membre depuis un autre État membre ou depuis un territoire ou un pays tiers, il devrait être possible d’appliquer les dispositions nationales aux mouvements de ce type sous réserve qu’elles ne soient pas plus strictes que celles appliquées aux mouvements à des fins commerciales.
(9)
Étant donné que les animaux des espèces répertoriées dans la partie B de l’annexe I du présent règlement peuvent appartenir à des espèces qui requièrent une protection particulière, il convient que le présent règlement s’applique sans préjudice du règlement (CE) no 338/97 du Conseil du 9 décembre 1996 relatif à la protection des espèces de faune et de flore sauvages par le contrôle de leur commerce (9).
(10)
Afin de distinguer clairement les règles applicables aux mouvements non commerciaux de celles applicables aux échanges et à l’importation dans l’Union de chiens, de chats et de furets en provenance de pays tiers, lesquels sont soumis aux conditions de police sanitaire de la directive 92/65/CEE, il y a lieu que le présent règlement définisse non seulement ce que l’on entend par animal de compagnie, mais également ce que désigne un mouvement non commercial d’un animal de compagnie, au cours duquel celui-ci accompagne son propriétaire ou une personne autorisée. L’expérience montre qu’au cours d’un tel mouvement, il n’est pas toujours possible que l’animal de compagnie se trouve à tout moment à proximité immédiate de son propriétaire ou de la personne autorisée. Sur la base de motifs dûment justifiés et documentés, l’animal de compagnie devrait être considéré comme accompagnant son propriétaire ou la personne autorisée, même si le mouvement non commercial de l’animal de compagnie a lieu jusqu’à cinq jours avant ou après le mouvement de son propriétaire ou de la personne autorisée ou s’effectue dans un lieu physique différent de celui occupé par le propriétaire ou la personne autorisée.
(11)
L’expérience acquise dans le cadre de l’application des règles en vigueur prouve que le commerce et l’importation dans l’Union, en provenance de pays tiers, d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, peuvent être frauduleusement camouflés en mouvements non commerciaux. Afin d’éviter de telles pratiques qui sont susceptibles d’engendrer des risques pour la santé animale, le présent règlement devrait définir un nombre maximal d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, qui peuvent accompagner leur propriétaire ou une personne autorisée. Toutefois, ce nombre maximal pourrait être dépassé dans certaines conditions déterminées. En outre, il convient de préciser que, lorsque les conditions énoncées ne sont pas remplies et que le nombre d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, du présent règlement excède le nombre maximal établi, les dispositions pertinentes de la directive 92/65/CEE et de la directive 90/425/CEE (10) ou de la directive 91/496/CEE (11) s’appliquent à ces animaux de compagnie.
(12)
Le règlement (CE) no 998/2003 prévoit que, pendant une période transitoire, les animaux de compagnie des espèces répertoriées à son annexe I, parties A et B, sont considérés comme identifiés dès lors qu’ils sont porteurs d’un tatouage clairement lisible ou d’un système d’identification électronique («transpondeur»). Il convient donc que le présent règlement fixe les règles régissant le marquage des animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, du présent règlement après l’expiration de la période transitoire, le 3 juillet 2011.
(13)
L’implantation d’un transpondeur constitue une intervention invasive nécessitant certaines qualifications. Dès lors, l’implantation des transpondeurs ne devrait être effectuée que par une personne dûment qualifiée. Lorsqu’un État membre autorise des personnes autres que des vétérinaires à implanter des transpondeurs, il convient qu’il établisse des règles relatives aux qualifications minimales dont doivent disposer ces personnes.
(14)
L’annexe I bis du règlement (CE) no 998/2003 énonce les exigences techniques applicables à l’identification des animaux de compagnie par transpondeurs. Ces exigences techniques sont conformes aux normes internationalement admises et il convient de les faire figurer, sans modifications substantielles, à l’annexe II du présent règlement.
(15)
La protection de la santé publique et de la santé des animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I commande que le présent règlement prévoie la possibilité d’adopter des mesures sanitaires de prévention de maladies et d’infections autres que la rage. Il convient que ces mesures soient fondées sur des données scientifiques validées et que leur application soit proportionnée aux risques pour la santé publique ou animale associés aux mouvements non commerciaux des animaux de compagnie susceptibles d’être concernés par ces maladies ou infections. Il y a lieu que ces mesures soient assorties de règles de classification des États membres ou parties d’États membres, de procédures qui imposent aux États membres sollicitant l’application desdites mesures d’en établir systématiquement le bien-fondé, de conditions à respecter pour appliquer et documenter ces mesures et, le cas échéant, de conditions de dérogation à l’application de ces mesures. Une liste des États membres ou parties d’États membres classés en vertu des règles en la matière devrait être établie dans un acte d’exécution à adopter en vertu du présent règlement.
(16)
Il est possible que les vaccins antirabiques administrés avant l’âge de trois mois aux animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, n’entraînent pas d’immunité protectrice du fait de leur concurrence avec les anticorps maternels. C’est pourquoi les fabricants de vaccins recommandent de ne pas vacciner les jeunes animaux de compagnie avant cet âge. Aussi, pour autoriser les mouvements non commerciaux de jeunes animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, qui n’ont pas été vaccinés ou qui ont été vaccinés, mais n’ont pas encore acquis l’immunité protectrice contre la rage, il convient que le présent règlement prévoie certaines mesures de précaution et permette aux États membres d’autoriser les mouvements de ce type sur leur territoire dès lors que les jeunes animaux de compagnie satisfont auxdites mesures.
(17)
Pour simplifier les conditions applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, entre des États membres dont le statut au regard de la rage est équivalent, il convient que le présent règlement prévoie aussi la possibilité de déroger à l’obligation de vaccination antirabique. Il y a lieu que cette possibilité de dérogation soit offerte sur présentation d’une demande conjointe des États membres intéressés. Une telle dérogation devrait être fondée sur des données scientifiques validées, et il convient que son application soit proportionnée aux risques pour la santé publique ou animale associés aux mouvements non commerciaux des animaux susceptibles d’attraper la rage. Une liste des États membres ou parties d’États membres bénéficiant d’une telle dérogation devrait être établie dans un acte d’exécution à adopter en vertu du présent règlement.
(18)
Les pays et territoires énumérés à l’annexe II, partie B, section 2, du règlement (CE) no 998/2003 appliquent des règles équivalentes à celles appliquées par les États membres, tandis que ceux énumérés à l’annexe II, partie C, dudit règlement répondent aux critères énoncés à l’article 10 dudit règlement. Ces listes devraient être établies, sans modifications substantielles, dans un acte d’exécution à adopter en vertu du présent règlement.
(19)
En outre, une liste des territoires ou pays tiers qui appliquent des règles dont le contenu et l’effet sont les mêmes que ceux des règles prévues par le présent règlement pour les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, devrait être établie dans un acte d’exécution à adopter en vertu du présent règlement.
(20)
Le règlement (CE) no 998/2003 impose des conditions aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie entre États membres, ou depuis un territoire ou un pays énuméré à son annexe II, partie B, section 2, ou partie C, et à destination d’un État membre. Ces conditions incluent une vaccination antirabique valide réalisée sur les animaux de compagnie en question à l’aide de vaccins répondant aux normes minimales prescrites dans le chapitre concerné du manuel des tests de diagnostic et des vaccins pour les animaux terrestres de l’Organisation mondiale de la santé animale (OIE), ou ayant fait l’objet d’une autorisation de mise sur le marché conformément à la directive 2001/82/CE (12) ou au règlement (CE) no 726/2004 (13). Ces vaccins protègent efficacement les animaux contre la rage et font partie des exigences relatives à la validité de la vaccination antirabique énoncées à l’annexe I ter du règlement (CE) no 998/2003. Ces conditions devraient figurer, sans modifications substantielles, à l’annexe III du présent règlement.
(21)
Le règlement (CE) no 998/2003 énonce des conditions de police sanitaire plus contraignantes en cas d’introduction d’animaux de compagnie dans des États membres depuis des pays ou des territoires autres que ceux énumérés à son annexe II, partie C. Parmi ces conditions figurent des contrôles, sur chaque animal, de l’efficacité de la vaccination antirabique, par titrage des anticorps dans un laboratoire agréé conformément à la décision 2000/258/CE du Conseil du 20 mars 2000 désignant un institut spécifique responsable pour l’établissement des critères nécessaires à la standardisation des tests sérologiques de contrôle de l’efficacité des vaccins antirabiques (14). Il convient donc de maintenir cette condition, à l’annexe IV du présent règlement, et d’inclure comme condition que le test soit réalisé selon les méthodes énoncées au chapitre concerné du manuel des tests de diagnostic et des vaccins pour les animaux terrestres de l’Organisation mondiale de la santé animale (OIE).
(22)
Les documents d’identification accompagnant les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, qui font l’objet de mouvements non commerciaux à destination d’États membres sont nécessaires pour attester le respect du présent règlement. Le présent règlement devrait énoncer les conditions de délivrance des documents d’identification et les exigences régissant leur contenu, leur validité, leurs caractéristiques de sécurité, leur forme et leur présentation.
(23)
Le présent règlement devrait permettre aux États membres d’autoriser les mouvements non commerciaux, à destination de leur territoire, des animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, qui sont accompagnés d’un document d’identification délivré dans un territoire ou un pays tiers appliquant des règles dont le contenu et l’effet sont les mêmes que ceux des règles appliquées par les États membres. Il devrait également permettre aux États membres d’autoriser les mouvements non commerciaux, à destination de leur territoire, des animaux de compagnie de ces espèces qui, accompagnés d’un document d’identification délivré dans un État membre, ont été déplacés dans un territoire ou un pays tiers, sous réserve que les conditions de retour de ces territoires ou pays tiers soient remplies avant que l’animal de compagnie ne quitte l’Union.
(24)
Le présent règlement devrait aussi donner aux États membres la possibilité d’autoriser, lorsque le départ urgent du propriétaire est nécessaire, par exemple en cas de catastrophe naturelle soudaine, de troubles politiques ou autre cas de force majeure lié au propriétaire, l’introduction directe sur leur territoire d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I qui ne répondent pas aux conditions du présent règlement, sous réserve qu’une autorisation soit demandée à l’avance et accordée par l’État membre de destination et que les animaux soient isolés sous surveillance officielle pendant une période déterminée afin de remplir les conditions du présent règlement. Malgré l’urgence d’un tel départ, des autorisations de ce type sont indispensables du fait des risques pour la santé animale qui résultent de l’introduction dans l’Union d’un animal de compagnie qui ne respecte pas le présent règlement.
(25)
La directive 90/425/CEE et la directive 91/496/CEE ne s’appliquent pas aux contrôles vétérinaires relatifs aux animaux de compagnie accompagnant des voyageurs lors de mouvements non commerciaux.
(26)
Aussi, pour permettre aux États membres de vérifier le respect du présent règlement et de prendre les mesures nécessaires, le présent règlement devrait imposer à la personne accompagnant l’animal de compagnie de présenter le document d’identification requis à chaque mouvement non commercial de l’animal dans un État membre, et devrait prévoir des contrôles documentaires et des contrôles d’identité appropriés des animaux de compagnie accompagnant leur propriétaire lors d’un mouvement non commercial à destination d’un État membre depuis un autre État membre ou depuis certains territoires ou pays tiers.
(27)
Le présent règlement devrait également prévoir que les États membres effectuent, à des points d’entrée désignés comme tels, des contrôles documentaires et des contrôles d’identité systématiques des animaux de compagnie accompagnant leur propriétaire lors d’un mouvement non commercial à destination d’un État membre depuis certains territoires ou pays tiers. Il y a lieu que ces contrôles tiennent compte des principes pertinents du règlement (CE) no 882/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 relatif aux contrôles officiels effectués pour s’assurer de la conformité avec la législation sur les aliments pour animaux et les denrées alimentaires et avec les dispositions relatives à la santé animale et au bien-être des animaux (15). Si cela est nécessaire en vue de mouvements ultérieurs à destination d’autres États membres, les États membres devraient être tenus d’indiquer les contrôles effectués dans le document d’identification afin que la date de ces contrôles puisse être utilisée pour définir la durée de validité du document d’identification.
(28)
Par ailleurs, il convient que le présent règlement prévoie des mesures de sauvegarde contre les risques pour la santé publique ou animale résultant des mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie.
(29)
Pour que les citoyens disposent d’informations claires et accessibles sur les règles relatives aux mouvements non commerciaux dans l’Union d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, il convient d’imposer aux États membres de mettre ces informations, notamment les dispositions applicables du droit national, à la disposition du public.
(30)
Aux fins de la bonne application du présent règlement, il convient de déléguer à la Commission le pouvoir d’adopter des actes conformément à l’article 290 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, en ce qui concerne les exigences de marquage des animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, qui sont spécifiques à certaines espèces et les mesures sanitaires qui, en fonction des espèces, doivent être prises pour prévenir des maladies ou infections autres que la rage auxquelles sont sensibles les espèces répertoriées à l’annexe I, ainsi que l’adoption de règles visant à limiter le nombre d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, accompagnant leur propriétaire lors de mouvements non commerciaux, et la modification des annexes II à IV. Il importe particulièrement que la Commission procède aux consultations appropriées durant son travail préparatoire, y compris au niveau des experts. Il convient que, lorsqu’elle prépare et élabore des actes délégués, la Commission veille à ce que les documents pertinents soient transmis simultanément, en temps utile et de façon appropriée, au Parlement européen et au Conseil.
(31)
En outre, il convient de déléguer à la Commission le pouvoir d’adopter des actes selon la procédure d’urgence dans des cas dûment justifiés de risques pour la santé publique ou animale, en vue de l’établissement de mesures sanitaires de prévention de maladies ou d’infections autres que la rage, qui sont susceptibles de toucher les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I.
(32)
Afin d’assurer des conditions uniformes d’exécution du présent règlement, il convient de conférer à la Commission des compétences d’exécution en ce qui concerne la liste des États membres ou parties d’États membres dont le statut au regard de la rage est favorable et qui sont autorisés à conclure des accords réciproques pour déroger à certaines conditions applicables aux mouvements non commerciaux des animaux de compagnie, la liste des États membres classés conformément aux règles relatives aux mesures sanitaires de prévention de maladies et d’infections autres que la rage, les listes des territoires et des pays tiers établies aux fins de la dérogation à certaines conditions applicables aux mouvements non commerciaux, le modèle des documents d’identification destinés à accompagner les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I lors des mouvements non commerciaux à destination d’un État membre depuis un autre État membre ou depuis un territoire ou un pays tiers, des règles concernant la forme et la présentation des déclarations à signer, ainsi que les langues utilisées dans ces déclarations et les mesures de sauvegarde en cas d’apparition ou de propagation de la rage ou d’une maladie ou infection autre que la rage. Ces compétences devraient être exercées en conformité avec le règlement (UE) no 182/2011 du Parlement européen et du Conseil du 16 février 2011 établissant les règles et principes généraux relatifs aux modalités de contrôle par les États membres de l’exercice des compétences d’exécution par la Commission (16).
(33)
La Commission devrait adopter des actes d’exécution immédiatement applicables actualisant la liste des États membres ou parties d’États membres dont le statut au regard de la rage est favorable et qui sont autorisés à conclure des accords réciproques pour déroger à certaines conditions applicables aux mouvements non commerciaux des animaux de compagnie et la liste des territoires ou des pays tiers établie aux fins de la dérogation à certaines conditions applicables aux mouvements non commerciaux, et concernant des mesures de sauvegarde en cas d’apparition ou de propagation de la rage ou d’une maladie ou infection autre que la rage, lorsque, dans des cas dûment justifiés, liés à la santé animale ou publique, des raisons d’urgence impérieuses l’exigent.
(34)
Des manquements aux dispositions du règlement (CE) no 998/2003 ont été constatés dans plusieurs États membres. Les États membres devraient donc prévoir un régime de sanctions applicables en cas de violation du présent règlement.
(35)
La décision 2003/803/CE de la Commission du 26 novembre 2003 établissant un passeport type pour les mouvements intracommunautaires de chiens, de chats et de furets (17) établit le passeport type pour les mouvements de chiens, de chats et de furets de compagnie entre États membres en vertu du règlement (CE) no 998/2003. Il convient que les documents d’identification délivrés conformément à ce passeport type restent valables, sous certaines conditions, toute la durée de vie de l’animal de compagnie afin de limiter les contraintes administratives et financières imposées aux propriétaires.
(36)
La décision d’exécution 2011/874/UE de la Commission du 15 décembre 2011 établissant la liste des pays tiers et des territoires en provenance desquels les importations de chiens, de chats et de furets ainsi que les mouvements non commerciaux à destination de l’Union d’un nombre de chiens, de chats ou de furets supérieur à cinq sont autorisés, et établissant les modèles de certificats pour l’importation et les mouvements non commerciaux de ces animaux à destination de l’Union (18) établit le modèle de certificat sanitaire attestant le respect des conditions du règlement (CE) no 998/2003 applicables au mouvement non commercial, à destination de l’Union, d’un nombre de chiens, de chats ou de furets inférieur ou égal à cinq. Afin de faciliter la transition vers les nouvelles règles établies dans le présent règlement, il y a lieu que ce modèle de certificat reste valable sous certaines conditions.
(37)
Étant donné que l’objectif du présent règlement, à savoir l’établissement de conditions de police sanitaire applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I de manière à prévenir et à réduire autant que possible les risques pour la santé publique ou animale associés aux mouvements de ce type, ne peut pas être atteint de manière suffisante par les États membres et peut donc être mieux atteint au niveau de l’Union, celle-ci peut prendre des mesures conformément au principe de subsidiarité consacré à l’article 5 du traité sur l’Union européenne. Conformément au principe de proportionnalité tel qu’énoncé audit article, le présent règlement n’excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre cet objectif.
(38)
Afin d’assurer une publication simultanée du présent règlement et des actes d’exécution en ce qui concerne les listes de territoires et de pays tiers établies aux fins de la dérogation à certaines conditions applicables aux mouvements non commerciaux, le modèle des documents d’identification destinés à accompagner les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, lors de mouvements non commerciaux à destination d’un État membre depuis un autre État membre ou depuis un territoire ou un pays tiers, et les règles sur la forme et la présentation des déclarations à signer, ainsi que les langues utilisées dans ces déclarations, le présent règlement devrait entrer en vigueur le jour de sa publication dans le Journal officiel de l’Union européenne,
ONT ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GENERALES
Article premier
Objet
Le présent règlement énonce les conditions de police sanitaire applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie et les modalités de contrôle de conformité des mouvements de ce type.
Article 2
Champ d’application
1. Le présent règlement s’applique aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie entre États membres, ou depuis un territoire ou un pays tiers et à destination d’un État membre.
2. Le présent règlement s’applique sans préjudice:
a)
du règlement (CE) no 338/97;
b)
de toute mesure nationale adoptée, publiée et rendue accessible au public par les États membres pour restreindre les mouvements de certaines espèces ou races d’animaux de compagnie sur la base de considérations qui ne sont pas liées à la santé animale.
Article 3
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
a)
«mouvement non commercial», un déplacement qui ne vise ni la vente ni le transfert de propriété d’un animal de compagnie;
b)
«animal de compagnie», un animal d’une espèce répertoriée à l’annexe I qui accompagne son propriétaire ou une personne autorisée pendant un mouvement non commercial et qui reste, durant un tel mouvement non commercial, sous la responsabilité du propriétaire ou de la personne autorisée;
c)
«propriétaire», la personne physique qui est mentionnée comme propriétaire dans le document d’identification;
d)
«personne autorisée», une personne physique que le propriétaire autorise, par écrit, à effectuer un mouvement non commercial de l’animal de compagnie en son nom;
e)
«transpondeur», un dispositif passif d’identification par radiofréquence, utilisable en lecture seule;
f)
«document d’identification», un document établi conformément au modèle figurant dans les actes adoptés en vertu du présent règlement, qui permet d’identifier clairement l’animal de compagnie et de vérifier la conformité de son statut sanitaire avec le présent règlement;
g)
«vétérinaire habilité», tout vétérinaire qui a été autorisé par l’autorité compétente à effectuer certaines tâches spécifiques conformément au présent règlement ou à d’autres actes adoptés en vertu du présent règlement;
h)
«vétérinaire officiel», tout vétérinaire désigné par l’autorité compétente;
i)
«contrôle documentaire», la vérification du document d’identification qui accompagne l’animal de compagnie;
j)
«contrôle d’identité», la vérification de la concordance entre le document d’identification et l’animal de compagnie et, le cas échéant, de la présence et de la conformité du marquage;
k)
«point d’entrée des voyageurs», toute zone désignée par les États membres aux fins des contrôles visés à l’article 34, paragraphe 1.
Article 4
Obligation générale
Les mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie qui satisfont aux conditions de police sanitaire énoncées dans le présent règlement ne sont ni interdits, ni limités, ni entravés pour des motifs de santé animale autres que ceux résultant de l’application du présent règlement.
Article 5
Nombre maximal d’animaux de compagnie
1. Le nombre maximal d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, pouvant accompagner le propriétaire ou une personne autorisée au cours d’un seul mouvement non commercial est de cinq.
2. Par dérogation au paragraphe 1, le nombre maximal d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, peut excéder cinq lorsque les conditions suivantes sont remplies:
a)
le mouvement non commercial des animaux de compagnie a lieu en vue de leur participation à des concours, des expositions, des manifestations sportives ou des entraînements en vue de ces événements;
b)
le propriétaire ou la personne autorisée soumet une preuve écrite que les animaux de compagnie sont enregistrés soit pour participer à un événement visé au point a), soit auprès d’une association organisant de tels événements;
c)
les animaux de compagnie sont âgés de plus de six mois.
3. Les États membres peuvent procéder à des contrôles ponctuels pour vérifier l’exactitude des informations soumises conformément au paragraphe 2, point b).
4. Lorsque le nombre d’animaux de compagnie visé au paragraphe 1 est dépassé et que les conditions visées au paragraphe 2 ne sont pas remplies, ces animaux de compagnie satisfont aux exigences en matière de police sanitaire définies dans la directive 92/65/CEE pour les espèces concernées et les États membres veillent à ce que ces animaux soient soumis aux contrôles vétérinaires prévus par les directives 90/425/CEE ou 91/496/CEE, selon le cas.
5. Afin d’éviter que des mouvements commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, ne soient frauduleusement camouflés en mouvements non commerciaux, la Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 39 établissant des règles limitant le nombre d’animaux de compagnie de ces espèces qui peuvent accompagner le propriétaire ou une personne autorisée au cours d’un seul et même mouvement non commercial.
6. La Commission soumet un rapport au Parlement européen et au Conseil sur la mise en œuvre du présent article, au plus tard le 29 juin 2018. Au vu de ce rapport, la Commission propose, le cas échéant, des modifications au présent règlement.
CHAPITRE II
CONDITIONS APPLICABLES AUX MOUVEMENTS NON COMMERCIAUX D’ANIMAUX DE COMPAGNIE ENTRE ÉTATS MEMBRES
SECTION 1
Animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A
Article 6
Conditions applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A
Les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, ne peuvent être introduits dans un État membre depuis un autre État membre, à moins de remplir les conditions suivantes:
a)
ils sont marqués conformément à l’article 17, paragraphe 1;
b)
ils ont fait l’objet d’une vaccination antirabique répondant aux exigences de validité énoncées à l’annexe III;
c)
ils satisfont à toute mesure sanitaire de prévention de maladies ou d’infections autres que la rage adoptée en vertu de l’article 19, paragraphe 1;
d)
ils sont accompagnés d’un document d’identification dûment complété et délivré conformément à l’article 22.
Article 7
Dérogation à l’obligation de vaccination antirabique pour les jeunes animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A
1. Sous réserve du paragraphe 2, les États membres peuvent, par dérogation à l’article 6, point b), autoriser le mouvement non commercial, à destination de leur territoire en provenance d’un autre État membre, d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, qui sont:
a)
soit âgés de moins de douze semaines et n’ont pas été vaccinés contre la rage; soit
b)
âgés de douze à seize semaines et ont été vaccinés contre la rage, mais ne satisfont pas encore aux exigences de validité visées à l’annexe III, point 2 e).
2. L’autorisation visée au paragraphe 1 peut uniquement être accordée si:
a)
le propriétaire ou la personne autorisée fournit une déclaration signée établissant que, depuis leur naissance et jusqu’à leur mouvement non commercial, les animaux de compagnie n’ont pas été en contact avec des animaux sauvages d’espèces sensibles à la rage; ou
b)
ces animaux de compagnie sont accompagnés de leur mère, dont ils dépendent encore, et si le document d’identification accompagnant leur mère permet d’établir que, avant leur naissance, la mère a fait l’objet d’une vaccination antirabique répondant aux exigences de validité établies à l’annexe III.
3. La Commission peut, au moyen d’un acte d’exécution, adopter des règles concernant la forme et la présentation des déclarations visées au paragraphe 2, point a), du présent article ainsi que les langues utilisées dans ces déclarations. Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
Article 8
Dérogation à l’obligation de vaccination antirabique pour les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A
1. Par dérogation à l’article 6, point b), il est possible d’autoriser les mouvements non commerciaux directs d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, qui n’ont pas été vaccinés contre la rage entre des États membres ou parties d’États membres, conformément à la procédure visée au paragraphe 2, à la demande conjointe des États membres concernés.
2. La Commission adopte, au moyen d’un acte d’exécution, une liste des États membres qui sont autorisés à conclure des accords réciproques pour déroger à l’article 6, point b), conformément au paragraphe 1 du présent article. Cette liste précise les parties desdits États membres pour lesquelles la dérogation peut s’appliquer.
3. Afin de figurer sur la liste visée au paragraphe 2, les États membres intéressés par un tel accord réciproque présentent une demande conjointe à la Commission, exposant les modalités du projet d’accord, qui permet de démontrer, compte tenu des procédures prévues par le code sanitaire pour les animaux terrestres de l’Organisation mondiale de la santé animale (OIE) pour l’autodéclaration de statut de pays ou zone indemne de la rage, qu’ils remplissent au moins les conditions suivantes:
a)
les États membres demandeurs disposent de systèmes opérationnels et permanents de surveillance et de notification concernant la rage;
b)
les États membres demandeurs ou les parties de leur territoire pour lesquelles la demande est présentée sont indemnes de la rage et rien n’indique une présence établie de la rage chez les animaux sauvages sur le territoire des États membres concernés ou sur certaines parties de ce territoire, et ce depuis deux ans au moins avant la demande conjointe selon les données fournies par les systèmes visés au point a);
c)
les États membres demandeurs ont mis en place des mesures de contrôle efficaces et effectives pour prévenir l’introduction et la propagation de la rage sur leur territoire;
d)
l’application de la dérogation visée à l’article 6, point b), est justifiée et proportionnée au regard des risques pour la santé publique ou animale associés au mouvement non commercial direct, depuis l’un des États membres demandeurs vers l’autre ou une partie de leur territoire, d’animaux de compagnie non vaccinés des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A.
La demande conjointe contient des informations appropriées, fiables et validées scientifiquement.
4. La Commission, au moyen d’un acte d’exécution, retire les États membres de la liste visée au paragraphe 2 pour l’ensemble ou une partie de leur territoire au cas où une modification des informations visées au paragraphe 3 ne justifierait plus l’application de la dérogation.
5. Les actes d’exécution visés aux paragraphes 2 et 4 sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
6. Pour des raisons d’urgence impérieuses dûment justifiées liées aux risques pour la santé publique ou animale, la Commission adopte, conformément à la procédure visée à l’article 41, paragraphe 3, des actes d’exécution immédiatement applicables actualisant la liste des États membres ou parties d’États membres visée au paragraphe 2 du présent article.
SECTION 2
Animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B
Article 9
Conditions applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B
1. Dans la mesure où la Commission a adopté un acte délégué en vertu de l’article 19, paragraphe 1, en ce qui concerne les animaux de compagnie de l’une des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, les mouvements non commerciaux des animaux de compagnie de cette espèce depuis un État membre à destination d’un autre État membre sont soumis au respect des conditions définies au paragraphe 2 du présent article.
2. Les animaux de compagnie des espèces visées au paragraphe 1 peuvent être introduits dans un État membre depuis un autre État membre uniquement s’ils remplissent les conditions suivantes:
a)
ils sont marqués ou décrits conformément aux exigences adoptées en vertu de l’article 17, paragraphe 2;
b)
ils satisfont à toute mesure sanitaire de prévention de maladies ou d’infections autres que la rage adoptée en vertu de l’article 19, paragraphe 1;
c)
ils sont accompagnés d’un document d’identification dûment complété et délivré conformément à l’article 29.
3. En attendant l’adoption des actes délégués pertinents visés au paragraphe 1, les États membres peuvent appliquer les règles nationales aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, d’un État membre à destination de leur territoire, sous réserve que:
a)
leur application soit proportionnée aux risques pour la santé publique ou animale associés aux mouvements non commerciaux des animaux de compagnie de ces espèces; et que
b)
ces dispositions ne soient pas plus strictes que celles applicables aux échanges d’animaux de ces espèces conformément aux directives 92/65/CEE ou 2006/88/CE.
CHAPITRE III
CONDITIONS APPLICABLES AUX MOUVEMENTS NON COMMERCIAUX D’ANIMAUX DE COMPAGNIE DEPUIS UN TERRITOIRE OU UN PAYS TIERS À DESTINATION D’UN ÉTAT MEMBRE
SECTION 1
Animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A
Article 10
Conditions applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A
1. Les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, ne peuvent être introduits dans un État membre depuis un territoire ou un pays tiers à moins de remplir les conditions suivantes:
a)
ils sont marqués conformément à l’article 17, paragraphe 1;
b)
ils ont fait l’objet d’une vaccination antirabique répondant aux exigences de validité énoncées à l’annexe III;
c)
ils ont fait l’objet d’une épreuve de titrage des anticorps antirabiques répondant aux exigences de validité énoncées à l’annexe IV;
d)
ils satisfont à toute mesure sanitaire de prévention de maladies ou d’infections autres que la rage adoptée en vertu de l’article 19, paragraphe 1;
e)
ils sont accompagnés d’un document d’identification dûment complété et délivré conformément à l’article 26.
2. Les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, peuvent être introduits dans un État membre à partir d’un territoire ou d’un pays tiers autre que ceux figurant sur la liste en vertu de l’article 13, paragraphe 1, uniquement par un point d’entrée des voyageurs figurant sur la liste requise en vertu de l’article 34, paragraphe 3.
3. Par dérogation au paragraphe 2, les États membres peuvent autoriser l’entrée de chiens militaires ou de chiens chercheurs et sauveteurs enregistrés par un point d’entrée autre qu’un point d’entrée des voyageurs, à condition que:
a)
le propriétaire ou la personne autorisée ait sollicité au préalable une autorisation et que l’État membre ait délivré cette autorisation; et que
b)
les chiens soient soumis à ces contrôles de conformité conformément à l’article 34, paragraphe 2, dans un lieu désigné à cet effet par l’autorité compétente et conformément aux modalités énoncées dans l’autorisation visée au point a) du présent paragraphe.
Article 11
Dérogation à l’obligation de vaccination antirabique pour les jeunes animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A
1. Sous réserve du paragraphe 2, par dérogation à l’article 10, paragraphe 1, point b), les États membres peuvent autoriser les mouvements non commerciaux à destination de leur territoire, à partir de territoires ou de pays tiers figurant sur la liste établie en vertu de l’article 13, paragraphe 1 ou 2, d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, qui sont:
a)
soit âgés de moins de douze semaines et n’ont pas été vaccinés contre la rage; soit
b)
âgés de douze à seize semaines et ont été vaccinés contre la rage, mais ne satisfont pas aux exigences de validité visées à l’annexe III, point 2 e).
2. L’autorisation visée au paragraphe 1 peut uniquement être accordée si:
a)
le propriétaire ou la personne autorisée fournit une déclaration signée établissant que, depuis leur naissance et jusqu’à leur mouvement non commercial, les animaux de compagnie n’ont pas été en contact avec des animaux sauvages d’espèces sensibles à la rage; ou
b)
ces animaux de compagnie sont accompagnés de leur mère, dont ils dépendent encore, et si le document d’identification accompagnant leur mère permet d’établir que, avant leur naissance, la mère a fait l’objet d’une vaccination antirabique répondant aux exigences de validité établies à l’annexe III.
3. Les mouvements non commerciaux ultérieurs des animaux de compagnie visés au paragraphe 1 du présent article à destination d’un autre État membre sont toutefois prohibés, sauf s’ils sont conformes aux conditions établies à l’article 6 ou s’ils ont été autorisés conformément à l’article 7 et si l’État membre de destination a également autorisé les mouvements à destination de son territoire à partir de territoires ou de pays tiers conformément au paragraphe 1 du présent article.
4. La Commission, au moyen d’un acte d’exécution, peut adopter des règles concernant la forme et la présentation des déclarations visées au paragraphe 2, point a), du présent article ainsi que les langues utilisées dans ces déclarations. Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
Article 12
Dérogation à l’obligation de titrage des anticorps pour les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A
1. Par dérogation à l’article 10, paragraphe 1, point c), le titrage des anticorps n’est pas obligatoire pour les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, qui sont introduits dans un État membre depuis un territoire ou depuis un pays tiers figurant sur la liste établie en vertu de l’article 13, paragraphe 1 ou 2:
a)
ou directement;
b)
après un séjour passé exclusivement dans un ou plusieurs de ces territoires ou pays tiers; ou
c)
après leur transit par un territoire ou un pays tiers autre que ceux figurant sur la liste établie en vertu de l’article 13, paragraphe 1 ou 2, à condition que le propriétaire ou la personne autorisée fournisse une déclaration signée établissant qu’au cours dudit transit, les animaux de compagnie n’ont pas été en contact avec des animaux d’espèces sensibles à la rage et sont restés confinés dans un moyen de transport ou à l’intérieur du périmètre d’un aéroport international.
2. La Commission, au moyen d’un acte d’exécution, peut adopter des règles concernant la forme et la présentation des déclarations visées au paragraphe 1, point c), du présent article ainsi que les langues utilisées dans ces déclarations. Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
Article 13
Établissement d’une liste de territoires et de pays tiers
1. La Commission adopte, au moyen d’un acte d’exécution, une liste des territoires et des pays tiers qui ont fait une demande d’inscription sur la liste dans laquelle ils prouvent qu’ils appliquent, pour les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, des règles dont le contenu et l’effet sont les mêmes que ceux des règles établies au chapitre II, section 1, à la présente section et au chapitre VI, section 2 et, le cas échéant, les règles adoptées en vertu de ces règles.
2. La Commission adopte, au moyen d’un acte d’exécution, une liste des territoires et des pays tiers qui ont fait une demande d’inscription sur la liste dans laquelle ils prouvent qu’ils remplissent, pour les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, au moins les critères suivants:
a)
la notification des cas de rage aux autorités compétentes y est obligatoire;
b)
un système efficace de surveillance de la rage y est en place depuis au moins deux ans avant la demande, et comporte au minimum un programme de détection précoce mis en œuvre permettant d’enquêter et de signaler les animaux suspectés d’être atteints de la rage;
c)
la structure et l’organisation de leurs services vétérinaires et de contrôle, les pouvoirs desdits services et la surveillance à laquelle ils sont soumis, ainsi que les moyens dont ils disposent, notamment en termes de personnel et de capacité de laboratoire, suffisent:
i)
à appliquer et à faire respecter avec efficacité la législation nationale sur les mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie; et
ii)
à garantir la validité des documents d’identification se présentant sous la forme prévue à l’article 25 et délivrés conformément à l’article 26;
d)
des règles en matière de prévention et de lutte contre la rage y sont en vigueur et mises en œuvre avec efficacité afin de limiter au minimum le risque de contamination des animaux de compagnie, et notamment des règles relatives à l’importation d’animaux de compagnie en provenance d’autres territoires ou pays tiers et, le cas échéant, relatives:
i)
au contrôle de la population de chiens et chats errants;
ii)
à la vaccination des animaux domestiques contre la rage, notamment lorsque la rage est présente chez les vampires; et
iii)
à la lutte contre la rage chez les animaux sauvages et à l’éradication de cette maladie;
e)
l’autorisation et la commercialisation de vaccins antirabiques y sont réglementées.
3. Les actes d’exécution visés aux paragraphes 1 et 2 du présent article sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
Pour des raisons d’urgence impérieuses dûment justifiées liées aux risques pour la santé publique ou animale, la Commission adopte des actes d’exécution immédiatement applicables actualisant la liste des territoires ou des pays tiers visée aux paragraphes 1 et 2 du présent article en conformité avec la procédure visée à l’article 41, paragraphe 3.
SECTION 2
Animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B
Article 14
Conditions applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B
1. Dans la mesure où la Commission a adopté un acte délégué en vertu de l’article 19, paragraphe 1, en ce qui concerne les animaux de compagnie de l’une des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, les mouvements non commerciaux des animaux de compagnie de cette espèce depuis un territoire ou un pays tiers à destination d’un État membre sont soumis au respect des conditions définies au paragraphe 2 du présent article.
2. Les animaux de compagnie visés au paragraphe 1 peuvent être introduits dans un État membre depuis un territoire ou un pays tiers uniquement s’ils remplissent les conditions suivantes:
a)
ils sont marqués ou décrits conformément aux exigences adoptées en vertu de l’article 17, paragraphe 2;
b)
ils satisfont à toute mesure sanitaire de prévention de maladies ou d’infections autre que la rage adoptée en vertu de l’article 19, paragraphe 1;
c)
ils sont accompagnés d’un document d’identification dûment complété et délivré conformément à l’article 31;
d)
ils entrent par un point d’entrée des voyageurs en provenance d’un territoire ou d’un pays tiers autre que ceux figurant sur la liste établie en vertu de l’article 15.
3. En attendant l’adoption des actes délégués pertinents visés au paragraphe 1, les États membres peuvent appliquer les règles nationales aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, d’un territoire ou d’un pays tiers dans leur territoire, sous réserve que:
a)
leur application soit proportionnée aux risques pour la santé publique ou animale associés aux mouvements non commerciaux des animaux de compagnie de ces espèces; et que
b)
ces dispositions ne soient pas plus strictes que celles applicables à l’importation d’animaux de ces espèces conformément aux directives 92/65/CEE ou 2006/88/CE.
Article 15
Établissement d’une liste de territoires et de pays tiers
La Commission peut adopter, au moyen d’un acte d’exécution, une liste des territoires et des pays tiers qui ont prouvé que, pour les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, ils appliquent des règles dont le contenu et l’effet sont les mêmes que ceux des règles établies au chapitre II, section 2, à la présente section et au chapitre VI, section 2, et le cas échéant les règles adoptées en vertu de ces dispositions.
SECTION 3
Dérogation aux conditions applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie
Article 16
Dérogation aux conditions applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie entre certains pays et territoires
Par dérogation aux articles 10 et 14, les mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie entre les pays et territoires suivants peuvent se poursuivre aux conditions établies dans les règles nationales de ces pays et territoires:
a)
Saint-Marin et l’Italie;
b)
le Vatican et l’Italie;
c)
Monaco et la France;
d)
Andorre et la France;
e)
Andorre et l’Espagne;
f)
la Norvège et la Suède;
g)
les Îles Féroé et le Danemark;
h)
le Groenland et le Danemark.
CHAPITRE IV
MARQUAGE ET MESURES SANITAIRES PREVENTIVES
SECTION 1
Marquage
Article 17
Marquage des animaux de compagnie
1. Les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, sont marqués par l’implantation d’un transpondeur ou par un tatouage clairement lisible ayant été appliqué avant le 3 juillet 2011.
Lorsque le transpondeur visé au premier alinéa n’est pas conforme aux exigences techniques exposées à l’annexe II, le propriétaire ou la personne autorisée fournit les moyens nécessaires à la lecture du transpondeur lors de tout contrôle du marquage prévu à l’article 22, paragraphes 1 et 2, et à l’article 26, et des contrôles d’identité prévus à l’article 33 et à l’article 34, paragraphe 1.
2. Les animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, sont marqués ou décrits en tenant compte des spécificités de chaque espèce, de sorte qu’un lien puisse être établi entre l’animal et le document d’identification correspondant.
En raison de la diversité des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, la Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 39 en ce qui concerne les exigences spécifiques à certaines espèces en matière de marquage et de description des animaux de compagnie de ces espèces, compte tenu de toute exigence nationale pertinente.
Article 18
Qualifications requises pour l’implantation d’un transpondeur sur les animaux de compagnie
Lorsqu’un État membre envisage d’autoriser une personne autre qu’un vétérinaire à implanter des transpondeurs, il établit des règles relatives aux qualifications minimales dont doit disposer cette personne.
SECTION 2
Mesures sanitaires de prévention de maladies ou d’infections autres que la rage
Article 19
Mesures sanitaires de prévention et conditions d’application
1. Lorsque des mesures sanitaires préventives sont nécessaires pour la protection de la santé publique ou de la santé des animaux de compagnie contre des maladies ou des infections autres que la rage qui sont susceptibles de se propager du fait du déplacement de ces animaux de compagnie, la Commission est habilitée à adopter des actes délégués conformément à l’article 39 en ce qui concerne les mesures spécifiques à certaines espèces devant être prises pour prévenir ces maladies ou infections.
Lorsque, en cas de risque pour la santé publique ou pour la santé animale, des raisons d’urgence impérieuses l’exigent, la procédure établie à l’article 40 s’applique aux actes délégués adoptés en vertu du présent paragraphe.
2. Les mesures sanitaires de prévention spécifiques à certaines espèces, autorisées par un acte délégué adopté en vertu du paragraphe 1, sont fondées sur des données scientifiques appropriées, fiables et validées, et leur application est proportionnée au risque pour la santé publique ou animale associé aux mouvements non commerciaux des animaux de compagnie sensibles à des maladies et infections autres que la rage.
3. Les actes délégués prévus au paragraphe 1 peuvent également prévoir:
a)
des règles de classification des États membres ou parties d’États membres établies à partir de leur situation sanitaire et de leurs systèmes de surveillance et de notification concernant certaines maladies ou infections autres que la rage;
b)
les conditions que les États membres doivent remplir pour continuer à faire l’objet des mesures sanitaires préventives visées au paragraphe 2;
c)
les conditions à respecter pour appliquer et documenter les mesures sanitaires de prévention visées au paragraphe 2 avant les mouvements non commerciaux des animaux de compagnie;
d)
les conditions régissant l’octroi, dans des certaines circonstances particulières, de dérogations à l’application des mesures sanitaires de prévention visées au paragraphe 2.
Article 20
Liste des États membres ou parties d’États membres visés à l’article 19, paragraphe 3, point a)
La Commission peut adopter, au moyen d’un acte d’exécution, des listes d’États membres ou parties d’États membres qui respectent les règles de classification des États membres ou parties d’États membres visées à l’article 19, paragraphe 3, point a). Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
CHAPITRE V
DOCUMENTS D’IDENTIFICATION
SECTION 1
Documents d’identification relatifs aux mouvements non commerciaux, entre États membres, d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A
Article 21
Forme et contenu du document d’identification visé à l’article 6, point d)
1. Le document d’identification visé à l’article 6, point d), se présente sous la forme d’un passeport conforme au modèle à adopter en vertu du paragraphe 2 du présent article et comprend des rubriques destinées aux informations suivantes:
a)
le lieu d’implantation du transpondeur ou d’application du tatouage et soit la date de cette intervention, soit la date de lecture du transpondeur ou du tatouage, ainsi que le code alphanumérique correspondant;
b)
le nom, l’espèce, la race, le sexe, la couleur, la date de naissance déclarée par le propriétaire et tout autre trait ou caractéristique notable ou discernable de l’animal de compagnie;
c)
le nom et les coordonnées du propriétaire;
d)
le nom, les coordonnées et la signature du vétérinaire habilité qui délivre ou remplit le document d’identification;
e)
la signature du propriétaire;
f)
les détails concernant la vaccination antirabique;
g)
la date à laquelle a été prélevé l’échantillon sanguin utilisé pour le titrage des anticorps antirabiques;
h)
le respect de toute mesure sanitaire de prévention de maladies ou d’infections autre que la rage;
i)
toute autre information pertinente relative au statut sanitaire de l’animal de compagnie.
2. La Commission adopte un acte d’exécution établissant le modèle visé au paragraphe 1 du présent article ainsi que les exigences concernant les langues utilisées dans le passeport visé audit paragraphe et la présentation et les éléments de sécurité de ce passeport, ainsi que les règles nécessaires à la transition vers ce modèle de passeport. Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
3. Le passeport visé au paragraphe 1 est doté d’un numéro constitué du code ISO de l’État membre émetteur suivi d’un code alphanumérique unique.
Article 22
Document d’identification visé à l’article 6, point d), à délivrer et à compléter
1. Le document d’identification visé à l’article 6, point d), est délivré par un vétérinaire habilité après:
a)
qu'il a vérifié que l’animal de compagnie avait été marqué conformément à l’article 17, paragraphe 1;
b)
qu'il a dûment complété les rubriques pertinentes du document d’identification avec les informations visées à l’article 21, paragraphe 1, points a) à d); et que
c)
le propriétaire a signé le document.
2. Après avoir vérifié que l’animal de compagnie est marqué conformément à l’article 17, paragraphe 1, un vétérinaire habilité remplit les rubriques pertinentes du document d’identification avec les informations visées à l’article 21, paragraphe 1, points d), f), g) et h), attestant ainsi le respect des conditions énoncées à l’article 6, points b) et c), et, s’il y a lieu, à l’article 27, point b) ii).
Nonobstant le premier alinéa, les informations visées à l’article 21, paragraphe 1, point h), peuvent être introduites par un vétérinaire autre qu’un vétérinaire habilité si l’acte délégué adopté en vertu de l’article 19, paragraphe 1, l’autorise.
3. Le vétérinaire habilité qui délivre le document d’identification conserve les informations visées à l’article 21, paragraphe 1, points a), b) et c), et à l’article 21, paragraphe 3, pour une durée minimale déterminée par l’autorité compétente, qui n’est pas inférieure à trois ans.
4. S’il y a lieu, le respect des conditions visées au paragraphe 2 du présent article peut être établi dans plusieurs documents d’identification, sous la forme prévue à l’article 21, paragraphe 1.
Article 23
Distribution de documents d’identification vierges
1. Les autorités compétentes s’assurent que les documents d’identification vierges sont uniquement distribués à des vétérinaires habilités et que le nom et les coordonnées de ceux-ci sont conservés en relation avec le numéro visé à l’article 21, paragraphe 3.
2. Les informations visées au paragraphe 1 sont conservées pour une durée minimale déterminée par l’autorité compétente, mais qui n’est pas inférieure à trois ans.
Article 24
Dérogation aux dispositions relatives à la forme du document d’identification prévues à l’article 21, paragraphe 1
1. Par dérogation à l’article 21, paragraphe 1, les États membres autorisent les mouvements non commerciaux, entre États membres, d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, accompagnés d’un document d’identification délivré conformément à l’article 26.
2. S’il y a lieu, le respect des exigences visées à l’article 6, point c), est établi dans le document d’identification visé au paragraphe 1, après que les contrôles prévus à l’article 34, paragraphe 1, ont été réalisés.
SECTION 2
Documents d’identification relatifs aux mouvements non commerciaux, depuis un territoire ou un pays tiers et à destination d’un État membre, d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A
Article 25
Forme et contenu du document d’identification visé à l’article 10, paragraphe 1, point e)
1. Le document d’identification visé à l’article 10, paragraphe 1, point e), se présente sous la forme d’un certificat sanitaire conforme au modèle à adopter en vertu du paragraphe 2 du présent article et prévoit des rubriques destinées aux informations suivantes:
a)
le lieu d’implantation du transpondeur ou d’application du tatouage et soit la date de cette intervention, soit la date de lecture du transpondeur ou du tatouage, ainsi que le code alphanumérique correspondant;
b)
l’espèce, la race, la date de naissance déclarée par le propriétaire, le sexe et la couleur de l’animal de compagnie;
c)
un numéro unique de référence du certificat;
d)
le nom et les coordonnées du propriétaire ou de la personne autorisée;
e)
le nom, les coordonnées et la signature du vétérinaire officiel ou habilité qui délivre le document d’identification;
f)
les détails concernant la vaccination antirabique;
g)
la date à laquelle a été prélevé l’échantillon sanguin utilisé pour le titrage des anticorps antirabiques;
h)
le respect de toute mesure sanitaire de prévention de maladies ou d’infections autre que la rage;
i)
le nom et la signature du représentant de l’autorité compétente procédant à la validation;
j)
le nom, la signature et les coordonnées du représentant de l’autorité compétente qui effectue les contrôles visés à l’article 34, et la date de ces contrôles;
k)
toute autre information pertinente relative au statut sanitaire de l’animal de compagnie.
2. La Commission adopte un acte d’exécution établissant le modèle visé au paragraphe 1 du présent article ainsi que les exigences concernant les langues utilisées dans le certificat sanitaire visé audit paragraphe, ainsi que la présentation et la validité de ce certificat. Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
3. Le document d’identification visé à l’article 10, paragraphe 1, point e), comprend une déclaration écrite signée par le propriétaire ou la personne autorisée, confirmant que l’introduction de l’animal de compagnie dans l’Union constitue un mouvement non commercial.
Article 26
Document d’identification visé à l’article 10, paragraphe 1, point e), à délivrer et à compléter
Le document d’identification visé à l’article 10, paragraphe 1, point e), est délivré soit par un vétérinaire officiel du territoire ou du pays tiers d’expédition sur la base de documents justificatifs, soit par un vétérinaire habilité, puis validé par l’autorité compétente du territoire ou du pays tiers d’expédition après que le vétérinaire délivrant le document:
a)
a vérifié que l’animal de compagnie était marqué conformément à l’article 17, paragraphe 1; et
b)
a dûment complété les rubriques pertinentes du document d’identification avec les informations visées à l’article 25, paragraphe 1, points a) à h), attestant ainsi le respect des conditions énoncées à l’article 10, paragraphe 1, point a), et le cas échéant, points b), c) et d).
Article 27
Dérogation aux dispositions relatives à la forme du document d’identification établies à l’article 25, paragraphe 1
Par dérogation à l’article 25, paragraphe 1, les États membres autorisent sur leur territoire les mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, accompagnés d’un document d’identification délivré conformément à l’article 22 lorsque:
a)
le document d’identification a été délivré dans l’un des territoires ou des pays tiers répertoriés en vertu de l’article 13, paragraphe 1; ou
b)
les animaux de compagnie concernés sont introduits dans un État membre après avoir été déplacés vers un territoire ou un pays tiers ou après avoir transité par un territoire ou un pays tiers depuis un État membre, et qu’un vétérinaire habilité a complété et délivré un document d’identification attestant qu’avant de quitter l’Union, les animaux de compagnie:
i)
ont reçu le vaccin antirabique prévu à l’article 10, paragraphe 1, point b); et
ii)
ont fait l’objet du titrage des anticorps antirabiques prévu à l’article 10, paragraphe 1, point c), sauf en cas de dérogation prévue à l’article 12.
SECTION 3
Documents d’identification relatifs aux mouvements non commerciaux, entre États membres, d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B
Article 28
Forme et contenu du document d’identification visé à l’article 9, paragraphe 2, point c)
1. La Commission peut, au moyen d’un acte d’exécution, adopter, pour le document d’identification visé à l’article 9, paragraphe 2, point c), un modèle comportant des rubriques destinées aux informations suivantes:
a)
les caractéristiques du marquage ou la description de l’animal de compagnie, conformément à l’article 17, paragraphe 2;
b)
l’espèce et, s’il y a lieu, la race, la date de naissance déclarée par le propriétaire, le sexe et la couleur de l’animal de compagnie;
c)
le nom et les coordonnées du propriétaire;
d)
le nom, les coordonnées et la signature du vétérinaire habilité qui délivre ou remplit le document d’identification;
e)
la signature du propriétaire;
f)
les détails relatifs à toute mesure sanitaire de prévention de maladies ou d’infections autre que la rage;
g)
toute autre information pertinente relative au statut sanitaire de l’animal de compagnie.
2. L’acte d’exécution visé au paragraphe 1 du présent article établit en outre les exigences concernant les langues utilisées dans le document d’identification visé audit paragraphe, ainsi que la présentation, la validité ou les caractéristiques de sécurité de ce document. Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
Article 29
Document d’identification visé à l’article 9, paragraphe 2, point c), à délivrer et à compléter
1. Le document d’identification visé à l’article 9, paragraphe 2, point c), est délivré par un vétérinaire habilité après:
a)
qu'il a vérifié que l’animal de compagnie avait été marqué ou décrit conformément à l’article 17, paragraphe 2;
b)
qu'il a dûment complété les rubriques pertinentes avec les informations visées à l’article 28, paragraphe 1, points a) à d); et que
c)
le propriétaire a signé le document d’identification.
2. Après avoir vérifié que l’animal de compagnie a été marqué ou décrit conformément à l’article 17, paragraphe 2, un vétérinaire habilité remplit les rubriques pertinentes du document d’identification visé à l’article 9, paragraphe 2, point c), avec les informations visées à l’article 28, paragraphe 1, points d) et f), attestant ainsi, le cas échéant, le respect des conditions énoncées à l’article 9, paragraphe 2, point b).
SECTION 4
Documents d’identification relatifs aux mouvements non commerciaux, depuis un territoire ou un pays tiers et à destination d’un État membre, d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B
Article 30
Forme et contenu du document d’identification visé à l’article 14, paragraphe 2, point c)
1. La Commission peut, au moyen d’un acte d’exécution, adopter, pour le document d’identification visé à l’article 14, paragraphe 2, point c), un modèle comportant des rubriques destinées aux informations suivantes:
a)
les caractéristiques du marquage ou la description de l’animal de compagnie, conformément à l’article 17, paragraphe 2;
b)
l’espèce et, s’il y a lieu, la race, la date de naissance déclarée par le propriétaire, le sexe et la couleur de l’animal de compagnie;
c)
le nom et les coordonnées du propriétaire ou de la personne autorisée;
d)
le nom, les coordonnées et la signature du vétérinaire officiel ou habilité qui délivre le document;
e)
un numéro unique de référence du certificat;
f)
les détails relatifs à toute mesure sanitaire de prévention de maladies ou d’infections autre que la rage;
g)
le nom et la signature du représentant de l’autorité compétente procédant à la validation;
h)
le nom, la signature et les coordonnées du représentant de l’autorité compétente qui effectue les contrôles visés à l’article 34 et la date de ces contrôles;
i)
toute autre information pertinente relative au statut sanitaire de l’animal de compagnie.
2. L’acte d’exécution visé au paragraphe 1 du présent article établit en outre les exigences concernant les langues utilisées dans le document d’identification visé audit paragraphe, ainsi que la présentation et la validité de ce document d’identification. Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
3. Le document d’identification visé à l’article 14, paragraphe 2, point c), comprend une déclaration écrite signée par le propriétaire ou la personne autorisée, confirmant que l’introduction de l’animal de compagnie dans l’Union constitue un mouvement non commercial.
Article 31
Document d’identification visé à l’article 14, paragraphe 2, point c), à délivrer et à compléter
Le document d’identification visé à l’article 14, paragraphe 2, point c), est délivré soit par un vétérinaire officiel du territoire ou du pays tiers d’expédition sur la base de documents justificatifs, soit par un vétérinaire habilité, puis validé par l’autorité compétente du territoire ou du pays tiers d’expédition après que le vétérinaire délivrant le document:
a)
a vérifié que l’animal de compagnie était marqué ou décrit conformément à l’article 17, paragraphe 2; et
b)
a dûment complété les rubriques pertinentes du document d’identification avec les informations visées à l’article 30, paragraphe 1, points a) à f), attestant ainsi, le cas échéant, le respect des conditions énoncées à l’article 14, paragraphe 2, points a) et b).
CHAPITRE VI
DISPOSITIONS COMMUNES
SECTION 1
Dérogation aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie à destination d’un État membre
Article 32
Dérogations aux dispositions des articles 6, 9, 10 et 14
1. Par dérogation aux conditions prévues aux articles 6, 9, 10 et 14, les États membres peuvent, dans certains cas exceptionnels, autoriser les mouvements non commerciaux à destination de leur territoire d’animaux de compagnie qui ne satisfont pas aux conditions fixées par lesdits articles, sous réserve:
a)
que le propriétaire ait préalablement introduit une demande d’autorisation à cet effet, qui lui a été accordée par l’État membre de destination;
b)
que les animaux concernés soient isolés sous surveillance officielle pendant la durée requise pour qu’ils remplissent lesdites conditions, laquelle ne peut être supérieure à six mois:
i)
en un lieu approuvé par l’autorité compétente; et
ii)
conformément aux modalités énoncées dans l’autorisation.
2. L’autorisation visée au paragraphe 1, point a), peut également inclure une autorisation de transit par un autre État membre, à condition que l’État membre de transit ait préalablement donné son accord à l’État membre de destination.
SECTION 2
Conditions générales en matière de conformité
Article 33
Contrôles documentaires et d’identité devant être effectués à l’égard des mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie à destination d’un État membre, depuis un autre État membre ou depuis un territoire ou un pays tiers répertorié conformément à l’article 13, paragraphe 1, et à l’article 15
1. Sans préjudice de l’article 16 et afin de vérifier le respect du chapitre II, les États membres effectuent des contrôles documentaires et d’identité de façon non discriminatoire sur les animaux de compagnie qui font l’objet de mouvements non commerciaux à destination de leur territoire depuis un autre État membre ou depuis un territoire ou un pays tiers répertorié conformément à l’article 13, paragraphe 1, et, le cas échéant, à l’article 15.
2. À chaque mouvement non commercial à destination d’un État membre depuis un autre État membre ou depuis un territoire ou un pays tiers répertorié conformément à l’article 13, paragraphe 1, et, le cas échéant, à l’article 15, le propriétaire ou la personne autorisée est tenu, à la demande de l’autorité compétente chargée des contrôles visés au paragraphe 1 du présent article:
a)
de présenter le document d’identification de l’animal de compagnie exigé par le présent règlement et attestant le respect des exigences liées au mouvement concerné; et
b)
met l’animal de compagnie concerné à disposition pour la réalisation de ces contrôles.
Article 34
Contrôles documentaires et contrôles d’identité devant être effectués à l’égard des mouvements non commerciaux depuis un territoire ou un pays tiers autres que ceux qui sont répertoriés en vertu de l’article 13, paragraphe 1, ou de l’article 15
1. Afin de vérifier le respect du chapitre III, l’autorité compétente d’un État membre réalise des contrôles documentaires et des contrôles d’identité au point d’entrée des voyageurs sur les animaux de compagnie qui font l’objet d’un mouvement non commercial à destination de cet État membre depuis un territoire ou un pays tiers autre que ceux répertoriés en vertu de l’article 13, paragraphe 1, et, le cas échéant, de l’article 15.
2. Au moment de l’entrée dans un État membre à partir d’un territoire ou d’un pays tiers autre que ceux répertoriés en vertu de l’article 13, paragraphe 1, et, le cas échéant, de l’article 15, le propriétaire ou la personne autorisée entre en contact avec l’autorité compétente présente au point d’entrée aux fins des contrôles visés au paragraphe 1 et:
a)
présente le document d’identification de l’animal de compagnie requis en vertu du présent règlement attestant le respect des exigences liées au mouvement concerné; et
b)
met l’animal de compagnie concerné à disposition pour la réalisation de ces contrôles.
3. Les États membres établissent et tiennent à jour la liste des points d’entrée des voyageurs.
4. Les États membres veillent à ce que l’autorité compétente qu’ils ont désignée pour effectuer les contrôles prévus au paragraphe 1:
a)
soit parfaitement informée des règles établies au chapitre III, et ses agents formés à la mise en œuvre de celles-ci;
b)
consigne l’ensemble des contrôles effectués et les cas de non-respect constatés lors de ces contrôles; et
c)
indique les contrôles effectués dans la rubrique pertinente du document d’identification lorsque cette information est nécessaire aux fins d’un mouvement non commercial à destination d’autres États membres conformément à l’article 24, paragraphe 1.
Article 35
Mesures à prendre en cas de non-conformité constatée lors des contrôles prévus aux articles 33 et 34
1. Lorsque les contrôles prévus aux articles 33 et 34 révèlent qu’un animal de compagnie ne satisfait pas aux conditions établies aux chapitres II ou III, l’autorité compétente décide, après consultation du vétérinaire officiel et, si nécessaire, du propriétaire ou de la personne autorisée:
a)
de réexpédier l’animal de compagnie vers le pays ou territoire d’expédition;
b)
d’isoler l’animal de compagnie sous surveillance officielle pendant le temps nécessaire à la mise en conformité avec les conditions énoncées aux chapitres II ou III; ou
c)
d’euthanasier l’animal comme solution de dernier recours lorsque la réexpédition ou l’isolement n’est pas envisageable, conformément aux règles nationales applicables en matière de protection des animaux de compagnie au moment de la mise à mort.
2. Lorsque l’autorité compétente refuse des mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie à destination de l’Union, les animaux de compagnie sont isolés sous surveillance officielle en attendant:
a)
leur renvoi vers le pays ou territoire d’expédition; ou
b)
l’adoption de toute autre décision administrative concernant ces animaux de compagnie.
3. Les mesures visées aux paragraphes 1 et 2 sont appliquées aux frais du propriétaire et sans possibilité d’indemnisation financière du propriétaire ou de la personne autorisée.
Article 36
Mesures de sauvegarde
1. Si l’apparition ou la propagation de la rage ou d’une autre maladie ou infection dans un État membre, un territoire ou un pays tiers est susceptible de constituer un risque grave pour la santé publique ou animale, la Commission peut, de son propre chef ou à la demande d’un État membre, adopter l’une des mesures suivantes, au moyen d’un acte d’exécution, sans délai et en fonction de la gravité de la situation:
a)
suspendre les mouvements ou le transit à des fins non commerciales des animaux de compagnie en provenance de tout ou partie de l’État membre ou du territoire ou du pays tiers concerné;
b)
fixer des conditions particulières applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie en provenance de tout ou partie de l’État membre ou du territoire ou du pays tiers concerné.
Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 41, paragraphe 2.
2. Pour des raisons d’urgence impérieuses dûment justifiées liées à la maîtrise ou à la suppression d’un risque grave pour la santé publique ou animale, la Commission adopte des actes d’exécution immédiatement applicables en conformité avec la procédure visée à l’article 41, paragraphe 3.
Article 37
Obligation d’information
1. Les États membres mettent à la disposition de la population des informations claires et facilement accessibles concernant les conditions de police sanitaire applicables aux mouvements non commerciaux d’animaux de compagnie et les modalités de contrôle de conformité des mouvements de ce type énoncées dans le présent règlement.
2. Les informations visées au paragraphe 1 portent notamment sur les éléments suivants:
a)
les qualifications dont doivent disposer les personnes procédant à l’implantation de transpondeurs prévues à l’article 18;
b)
l’autorisation de déroger à l’obligation de vaccination antirabique applicable aux jeunes animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie A, prévue aux articles 7 et 11;
c)
les conditions applicables aux mouvements non commerciaux, à destination du territoire des États membres, d’animaux de compagnie:
i)
qui ne satisfont pas aux dispositions des articles 6, 9, 10 ou 14;
ii)
qui proviennent de certains pays et territoires et sont régis par les conditions établies dans la législation nationale de ces derniers, comme le prévoit l’article 16;
d)
la liste des points d’entrée des voyageurs établie en vertu de l’article 34, paragraphe 3, y compris l’autorité compétente désignée pour effectuer les contrôles, prévue à l’article 34, paragraphe 4;
e)
les conditions applicables aux mouvements non commerciaux, à destination du territoire des États membres, d’animaux de compagnie des espèces répertoriées à l’annexe I, partie B, établies par les règles nationales et visées à l’article 9, paragraphe 3, et à l’article 14, paragraphe 3;
f)
les vaccins antirabiques pour lesquels l’autorité compétente des États membres a accordé une autorisation de mise sur le marché conformément à l’annexe III, point 1 b), et notamment le protocole de vaccination correspondant.
3. Les États membres créent des pages internet destinées à fournir les informations visées au paragraphe 1 et communiquent l’adresse internet de ces pages à la Commission.
4. La Commission aide les États membres à rendre ces informations accessibles au public en indiquant sur sa page internet:
a)
les liens vers les pages internet d’information des États membres; et
b)
les informations visées au paragraphe 2, points b), d) et e), du présent article et les informations rendues accessibles au public visées à l’article 2, paragraphe 2, point b), dans d’autres langues, s’il y a lieu.
SECTION 3
Dispositions de procédure
Article 38
Modification des annexes
Pour tenir compte du progrès technique et scientifique ainsi que de la protection de la santé publique et de la santé des animaux de compagnie, la Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 39 pour modifier les annexes II à IV.
Article 39
Exercice de la délégation
1. Le pouvoir d’adopter des actes délégués conféré à la Commission est soumis aux conditions fixées au présent article.
2. Le pouvoir d’adopter des actes délégués visé à l’article 5, paragraphe 5, à l’article 17, paragraphe 2, deuxième alinéa, à l’article 19, paragraphe 1, premier alinéa, et à l’article 38 est conféré à la Commission pour une période de cinq ans à compter du 28 juin 2013. La Commission élabore un rapport relatif à la délégation de pouvoir, au plus tard neuf mois avant la fin de la période de cinq ans. La délégation de pouvoir est tacitement prorogée pour des périodes d’une durée identique, sauf si le Parlement européen ou le Conseil s’oppose à cette prorogation, trois mois au plus tard avant la fin de chaque période.
3. La délégation de pouvoir visée à l’article 5, paragraphe 5, à l’article 17, paragraphe 2, deuxième alinéa, à l’article 19, paragraphe 1, premier alinéa, et à l’article 38 peut être révoquée à tout moment par le Parlement européen ou le Conseil. La décision de révocation met fin à la délégation de pouvoir qui y est précisée. La révocation prend effet le jour suivant celui de la publication de ladite décision au Journal officiel de l’Union européenne ou à une date ultérieure qui est précisée dans ladite décision. Elle ne porte pas atteinte à la validité des actes délégués déjà en vigueur.
4. Aussitôt qu’elle adopte un acte délégué, la Commission le notifie au Parlement européen et au Conseil simultanément.
5. Un acte délégué adopté en vertu de l’article 5, paragraphe 5, de l’article 17, paragraphe 2, deuxième alinéa, de l’article 19, paragraphe 1, premier alinéa, ou de l’article 38 n’entre en vigueur que si le Parlement européen ou le Conseil n’a pas exprimé d’objections dans un délai de deux mois à compter de la notification de cet acte au Parlement européen et au Conseil ou si, avant l’expiration de ce délai, le Parlement européen et le Conseil ont tous deux informé la Commission de leur intention de ne pas exprimer d’objections. Ce délai est prolongé de deux mois à l’initiative du Parlement européen ou du Conseil.
Article 40
Procédure d’urgence
1. Les actes délégués adoptés en vertu du présent article entrent en vigueur sans délai et s’appliquent tant qu’aucune objection n’est exprimée conformément au paragraphe 2. La notification d’un acte délégué au Parlement européen et au Conseil expose les raisons du recours à la procédure d’urgence.
2. Le Parlement européen ou le Conseil peut exprimer des objections à l’égard d’un acte délégué, conformément à la procédure visée à l’article 39, paragraphe 5. En pareil cas, la Commission abroge l’acte concerné sans délai après que le Parlement européen ou le Conseil lui a notifié sa décision d’exprimer des objections.
Article 41
Comité
1. La Commission est assistée par le comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale institué par l’article 58 du règlement (CE) no 178/2002 du Parlement européen et du Conseil du 28 janvier 2002 établissant les principes généraux et les prescriptions générales de la législation alimentaire, instituant l’Autorité européenne de sécurité des aliments et fixant des procédures relatives à la sécurité des denrées alimentaires (19). Ledit comité est un comité au sens du règlement (UE) no 182/2011.
2. Lorsqu’il est fait référence au présent paragraphe, l’article 5 du règlement (UE) no 182/2011 s’applique. Lorsque l’avis du comité doit être obtenu par procédure écrite, ladite procédure est close sans résultat lorsque, dans le délai pour émettre l’avis, le président du comité le décide ou qu'une majorité simple des membres du comité le demande.
3. Lorsqu’il est fait référence au présent paragraphe, l’article 8 du règlement (UE) no 182/2011, en liaison avec l’article 5, s’applique.
Article 42
Sanctions
Les États membres déterminent le régime des sanctions applicables aux violations du présent règlement et prennent toute mesure nécessaire pour assurer l’exécution desdites sanctions. Les sanctions ainsi prévues sont effectives, proportionnées et dissuasives.
Les États membres notifient sans tarder à la Commission ces dispositions et toute modification ultérieure les concernant.
CHAPITRE VII
DISPOSITIONS TRANSITOIRES ET FINALES
Article 43
Abrogation
1. Le règlement (CE) no 998/2003 est abrogé, à l’exception de l’annexe II, partie B, section 2, et de la partie C, qui restent en vigueur jusqu’à l’entrée en vigueur des actes d’exécution adoptés en vertu de l’article 13, paragraphes 1 et 2, du présent règlement respectivement.
Les références du présent règlement à la liste figurant dans les actes d’exécution adoptés en vertu de l’article 13, paragraphe 1 ou 2, s’entendent comme des références à la liste des territoires et des pays tiers figurant à l’annexe II, partie B, section 2, et partie C, du règlement (CE) no 998/2003 respectivement jusqu’à l’entrée en vigueur de ces actes d’exécution.
2. Les références au règlement abrogé s’entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe V.
3. L’abrogation du règlement (CE) no 998/2003 n’affecte pas le maintien en vigueur du règlement délégué (UE) no 1152/2011 de la Commission du 14 juillet 2011 complétant le règlement (CE) no 998/2003 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne les mesures sanitaires préventives nécessaires à la lutte contre l’infestation des chiens par Echinococcus multilocularis (20), adopté en vertu de l’article 5, paragraphe 1, deuxième alinéa, dudit règlement.
Article 44
Mesures transitoires concernant les documents d’identification
1. Par dérogation à l’article 21, paragraphe 1, le document d’identification visé à l’article 6, point d), est réputé conforme au présent règlement:
a)
s’il a été établi conformément au passeport type établi par la décision 2003/803/CE; et
b)
s’il a été délivré avant le 29 décembre 2014.
2. Par dérogation à l’article 25, paragraphe 1, et à l’article 27, point a), le document d’identification visé à l’article 10, paragraphe 1, point e), est réputé conforme au présent règlement:
a)
s’il a été établi conformément au modèle de certificat figurant à l’annexe II de la décision 2011/874/UE ou, le cas échéant, au passeport type établi par la décision 2003/803/CE; et
b)
s’il a été délivré avant le 29 décembre 2014.
Article 45
Entrée en vigueur et applicabilité
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à partir du 29 décembre 2014.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Strasbourg, le 12 juin 2013.