РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 56/2013 НА КОМИСИЯТА
от 16 януари 2013 година
за изменение на приложения I и IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (1), и по-специално член 23, първа алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 999/2001 се определят правила за превенция, контрол и ликвидиране на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (наричани по-нататък „ТСЕ“) при животните. Той се прилага за производството и пускането на пазара на живи животни и продукти от животински произход, а в някои конкретни случаи - и за износа им.
(2)
В член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 999/2001 се забранява храненето на преживни животни с протеини, добити от животни. С член 7, параграф 2 от посочения регламент обхватът на тази забрана се разширява към животни, различни от преживните, а по отношение на храненето на тези животни с продукти от животински произход забраната се ограничава в съответствие с приложение IV.
(3)
С приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 обхватът на забраната по член 7, параграф 1 се разширява към храненето на непреживни селскостопански животни, с изключение на храненето на месоядни животни, от които се добиват кожи (с козина), включително и с преработен животински протеин (наричан по-нататък „ПЖП“). Чрез дерогация и при специфични условия с приложение IV се разрешава храненето на непреживни селскостопански животни с определен ПЖП.
(4)
С член 11 от Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (2) се забранява храненето на сухоземни животни от даден вид, различни от животните с ценна кожа, с ПЖП, получен от тела или части от тялото на животни от същия вид. Разпоредбите на посочения член забраняват и храненето на риба, отглеждана в развъдници, с ПЖП, получен от тялото или части от тялото на отглеждана в развъдници риба от същия вид.
(5)
На 16 юли 2010 г. беше прието съобщението на Комисията до Европейския парламент и Съвета „Пътна карта относно ТСЕ 2 - Стратегически документ относно трансмисивните спонгиформни енцефалопатии за периода 2010-2015 г.“ (3). В него са набелязани аспекти, по отношение на които могат да се внесат евентуални бъдещи промени в законодателството на Съюза във връзка с ТСЕ. Също така в Съобщението е подчертано, че изменението на разпоредбите по отношение на ТСЕ следва основно да се ръководи от научните становища и техническите аспекти по контрола и прилагането на новите мерки.
(6)
Наред с другото в Съобщението е обърнато внимание на прегледа на настоящите разпоредби във връзка със забраните на фуражи съгласно законодателството на Съюза. Въз основа на две научни становища, изготвени съответно на 24 януари 2007 г. (4) и 17 ноември 2007 г. (5) от Експертната група по биологични опасности (наричана по-нататък „ЕГБО“) към Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-нататък „ЕОБХ“), в Съобщението е подчертано, че не са били установени случаи на ТСЕ при непреживни селскостопански животни в естествени условия и че рискът от предаване на спонгиформна енцефалопатия по говедата (наричана по-нататък „СЕГ“) между непреживни животни е незначителен, ако се избягва вътрешновидовото рециклиране. Поради тази причина в Съобщението се заключава, че може да се разгледа възможността за отмяна на забраната за използване на ПЖП от непреживни животни във фуражите за непреживни животни, но без да се премахва действащата забрана на вътрешновидовото рециклиране и само ако съществуват валидирани аналитични техники за определяне на вида животни, от които произхожда ПЖП, и само ако правилно се насочва ПЖП от различни видове.
(7)
На 29 ноември 2010 г. Съветът прие заключения във връзка с посоченото съобщение (6). В тях се отчита ключовото значение на забраната за използване на ПЖП във фуражите за селскостопански животни с оглед превенция на разпространението на СЕГ чрез фуражите, като така забраната има основна роля за намаляване на случаите на тази болест по говедата. Също така Съветът счита, че наличието на ефективни и валидирани изследвания за разграничаване на ПЖП, произхождащ от различни видове, от една страна, и извършването на внимателен анализ на рисковете за здравето на животните и хората при отмяна на забраните, от друга страна, са основни и задължителни предпоставки, за да се разреши отново използването на преработени животински протеини от непреживни животни за храна на непреживни животни от други видове.
(8)
На 9 декември 2010 г. ЕГБО към ЕОБХ прие научно становище във връзка с прегледа на количествената оценка на риска (наричана по-нататък „КОР“) от СЕГ, дължащ се на преработени животински протеини (7). В него се заключава, че „въз основа на данните от наблюдението през 2009 г. на СЕГ в Съюза, при допускане на замърсяване от 0,1 % (границата на откриване за ПЖП във фуражите) с ПЖП от непреживни животни и според модела на ЕОБХ за КОР по отношение на ПЖП, очакваният общ среден брой инфекциозни агенти, които биха могли да проникнат във фуражите за говеда в Съюза за една година, би възлизал на 0,2 орални инфекциозни дози за 50 % при говедата“. Според ЕГБО „това би означавало, че може да се очаква на година в Съюза да има по-малко от едно допълнително заразено със СЕГ животно в популацията от говеда, като доверителният интервал ще е над 95 %“.
(9)
В резолюцията на Европейския парламент от 8 март 2011 г. относно дефицита на протеинови култури в ЕС: намиране на решение на един отдавна съществуващ проблем (8), се призовава Комисията да представи законодателно предложение пред Парламента и Съвета, с което да се разреши използването на ПЖП от отпадъци от клане на животни за производството на фуражи за едностомашни животни (свине и домашни птици), при условие че съставките произхождат от месо, одобрено за консумация от човека, и при пълно спазване и контрол на забраната за вътрешновидовото рециклиране и принудителния канибализъм.
(10)
По-конкретно, предвид съществуващия дефицит на протеинови култури в Съюза, с резолюцията на Европейския парламент от 6 юли 2011 г. относно законодателството на ЕС относно трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) и свързания с тях контрол върху фуражите и храните - прилагане и перспективи (9), се подкрепя намерението на Комисията да отмени разпоредбите в законодателството на Съюза, които забраняват храненето на непреживни животни с ПЖП, при условие че се касае за нетревопасни животни и се спазват определени условия.
(11)
В посочената резолюция се обръща внимание на това, че производствените и стерилизационните методи, използвани за ПЖП, трябва да отговарят на най-високите норми за безопасност и на правилата, установени в Регламент (ЕО) № 1069/2009, и да се основават на най-новите и безопасни съществуващи технологии. В нея се призовава за запазване на съществуващите забрани на вътрешновидовото рециклиране, за цялостно отделяне на производствените вериги на ПЖП, получен от различни видове, за контрол от компетентните органи в държавите членки на отделянето на тези производствени вериги и за извършване на одит от Комисията. Освен това в Резолюцията се заявява, че преди отмяна на забраната по отношение на фуражите, трябва да се въведе надежден метод за всеки отделен вид, за да се идентифицира животинският вид, от който произхождат протеините във фуражите за животните, съдържащи ПЖП, така че да могат да се изключат вътрешновидовото рециклиране и наличието на ПЖП и да се забрани производството на ПЖП от материали от категория 1 или 2, а за производството на ПЖП да се използват единствено материали от категория 3, които са годни за консумация от човека. В Резолюцията се отхвърля използването на ПЖП, получен от непреживни или преживни животни, във фуражи за преживни животни.
(12)
На 9 март 2012 г. референтната лаборатория на Европейския съюз за животински протеини в хранителните смески валидира нов диагностичен метод на базата на ДНК за откриване на много ниско ниво на материал от преживни животни, който може да присъства във фуражите (10). Методът може да се използва за извършване на рутинния контрол на ПЖП и комбинирания фураж, съдържащ ПЖП, за да се проверява за липсата на протеини от преживни животни.
(13)
Понастоящем няма валидиран диагностичен метод, с който да се открива наличието на материал от свине или домашни птици във фуражите. По тази причина не би било възможно да се осъществява контрол върху правилното прилагане на забраната на вътрешновидовото рециклиране, ако отново се разрешат използването на ПЖП от свине във фуражите за домашни птици и използването на преработени животински протеини от домашни птици във фуражите за свине.
(14)
Производството на аквакултури не поражда никакви опасения по отношение на спазването на забраната на вътрешновидовото рециклиране, тъй като настоящите изисквания към веригата за използване на рибно брашно във фуражите за аквакултурни животни вече доказаха ефективността си.
(15)
По тази причина, освен рибното брашно и комбинирания фураж с рибно брашно, които вече са разрешени за хранене на непреживни животни, ПЖП от непреживни животни и фуражните продукти с такъв ПЖП следва отново да се разрешат при храненето на аквакултурните животни. При събирането, транспортирането и преработката на тези продукти следва да се прилагат стриктни изисквания, за да се избегне рискът от кръстосано замърсяване с протеин от преживни животни. Освен това следва редовно да се вземат проби и да се извършва анализ на ПЖП и комбинирания фураж с такъв ПЖП, за да се проверява за липсата на кръстосано замърсяване с протеини от преживни животни.
(16)
Поради това следва да се отмени забраната за хранене на аквакултурните животни с ПЖП от непреживни животни, установена в приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001. За по-голяма яснота на законодателството на Съюза е целесъобразно да се замени цялото приложение IV с текста на приложение IV, така както е формулиран в приложението към настоящия регламент.
(17)
Точка 1 от приложение I към Регламент (ЕО) № 999/2001 съдържа препратки към определения на фуражни продукти и непредназначени за консумация от човека странични животински продукти, установени в правни актове на Съюза, които вече са отменени. С оглед на яснотата на законодателството на Съюза тези позовавания следва да се заменят с препратки към съответните определения в действащи правни актове. Поради това приложение I към Регламент (ЕО) № 999/2001 следва да се измени в съответствие с приложението към настоящия регламент.
(18)
Тъй като държавите членки и икономическите оператори във фуражния сектор се нуждаят от достатъчно време, за да приведат процедурите си за контрол в съответствие с въведените с настоящия регламент нови изисквания, той не следва да се прилага веднага след влизането му в сила.
(19)
Поради това Регламент (ЕО) № 999/2001 следва съответно да бъде изменен.
(20)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I и IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юни 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 януари 2013 година.
RÈGLEMENT (UE) N o 56/2013 DE LA COMMISSION
du 16 janvier 2013
modifiant les annexes I et IV du règlement (CE) no 999/2001 du Parlement européen et du Conseil fixant les règles pour la prévention, le contrôle et l’éradication de certaines encéphalopathies spongiformes transmissibles
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 999/2001 du Parlement européen et du Conseil du 22 mai 2001 fixant les règles pour la prévention, le contrôle et l’éradication de certaines encéphalopathies spongiformes transmissibles (1), et notamment son article 23, premier alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 999/2001 fixe les règles pour la prévention, le contrôle et l’éradication des encéphalopathies spongiformes transmissibles (EST) chez les animaux. Il s’applique à la production et à la mise sur le marché des animaux vivants et des produits d’origine animale et, dans certains cas spécifiques, à leurs exportations.
(2)
L’article 7, paragraphe 1, du règlement (CE) no 999/2001 dispose que l’utilisation de protéines animales dans l’alimentation des ruminants est interdite. Son article 7, paragraphe 2, étend cette interdiction aux animaux autres que les ruminants et la limite, en ce qui concerne l’alimentation de ces animaux avec des produits d’origine animale, conformément à l’annexe IV dudit règlement.
(3)
L’annexe IV du règlement (CE) no 999/2001 étend l’interdiction énoncée à l’article 7, paragraphe 1, à l’alimentation des animaux d’élevage non ruminants (à l’exception des animaux carnivores à fourrure) avec, entre autres, des protéines animales transformées (PAT). Par dérogation, et dans certaines conditions, l’annexe IV autorise toutefois certaines PAT dans l’alimentation des animaux d’élevage non ruminants.
(4)
L’article 11 du règlement (CE) no 1069/2009 du Parlement européen et du Conseil du 21 octobre 2009 établissant des règles sanitaires applicables aux sous-produits animaux et produits dérivés non destinés à la consommation humaine et abrogeant le règlement (CE) no 1774/2002 (règlement relatif aux sous-produits animaux) (2) interdit l’alimentation d’animaux terrestres d’une espèce donnée, autres que les animaux à fourrure, au moyen de PAT dérivées de corps ou de parties de corps d’animaux de la même espèce. Cet article interdit également l’alimentation des poissons d’élevage au moyen de PAT dérivées de corps ou de parties corporelles de poissons d’élevage de la même espèce.
(5)
La communication de la Commission au Parlement européen et au Conseil intitulée «Feuille de route no 2 pour les EST - Document de stratégie sur les encéphalopathies spongiformes transmissibles pour 2010-2015» (3) a été adoptée le 16 juillet 2010. Elle met en évidence les domaines dans lesquels des modifications pourraient être apportées à la législation de l’Union sur les EST. Elle souligne également que le réexamen de la réglementation sur les EST doit se fonder essentiellement sur des avis scientifiques et des aspects techniques relatifs au contrôle et à la mise en œuvre des nouvelles mesures.
(6)
Cette communication aborde notamment la révision des dispositions actuelles de la législation de l’Union concernant l’interdiction des protéines animales dans l’alimentation animale. Se fondant sur deux avis scientifiques émis le 24 janvier 2007 (4) et le 17 novembre 2007 (5) par le groupe scientifique sur les dangers biologiques (BIOHAZ) de l’Autorité européenne de sécurité des aliments (EFSA), la communication reconnaît qu’aucune EST n’a été décelée chez les animaux d’élevage non ruminants élevés dans des conditions naturelles et que le risque de transmission de l’encéphalopathie spongiforme bovine (ESB) entre non-ruminants est négligeable à condition que le recyclage intraspécifique soit évité. La communication conclut, par conséquent, qu’il serait envisageable de lever l’interdiction d’utiliser des PAT provenant de non-ruminants dans l’alimentation des non-ruminants, sans toutefois lever l’interdiction du recyclage intraspécifique et seulement s’il existe des techniques d’analyse validées qui permettent de déterminer l’espèce d’origine des PAT, ainsi qu’une canalisation correcte des PAT provenant de différentes espèces.
(7)
Le 29 novembre 2010, le Conseil a adopté des conclusions concernant cette communication (6). Dans ces conclusions, le Conseil reconnaît l’importance fondamentale de l’interdiction d’utiliser des PAT dans les aliments destinés aux animaux d’élevage pour la prévention de la transmission de l’ESB via la chaîne alimentaire, interdiction qui joue un rôle majeur dans la réduction de l’incidence de cette maladie dans la population bovine. En outre, le Conseil considère que toute éventuelle réintroduction de l’utilisation des PAT issues de non-ruminants dans l’alimentation d’autres espèces de non-ruminants est nécessairement subordonnée à la réalisation de tests efficaces et validés permettant d’établir une distinction entre les PAT issues d’espèces différentes ainsi qu’à une analyse approfondie des risques liés à l’assouplissement de la réglementation du point de vue de la santé publique et animale.
(8)
Le 9 décembre 2010, le groupe scientifique BIOHAZ de l’EFSA a adopté un avis sur la révision de l’évaluation quantitative des risques d’ESB liés aux PAT (7). Il a conclu que «sur la base des données de surveillance de l’ESB dans l’Union européenne en 2009 et conformément au modèle de l’EFSA pour l’évaluation quantitative des risques liés aux PAT, dans l’hypothèse d’une contamination de 0,1 % (limite de détection des PAT dans les aliments pour animaux) avec des PAT issues de non-ruminants, la moyenne estimée de la charge infectieuse totale d’ESB qui pourrait pénétrer annuellement dans l’alimentation des bovins dans l’Union serait équivalente à 0,2 dose infectieuse à 50 % par voie orale chez les bovins» et estimé que «cela correspondait, dans la population bovine de l’Union, à l’infection de moins d’un animal supplémentaire par an par l’ESB, avec une limite supérieure de confiance à 95 %».
(9)
Dans sa «Résolution du Parlement européen du 8 mars 2011 sur le déficit de l’Union en protéines végétales: quelle solution à un problème ancien?» (8), le Parlement européen invite la Commission à lui présenter, ainsi qu’au Conseil, une proposition législative visant à autoriser l’utilisation des PAT issues de résidus d’abattage pour la production d’aliments pour animaux monogastriques (porcs et volaille), sous réserve que les ingrédients proviennent de viandes déclarées propres à la consommation humaine et que l’interdiction du recyclage intraspécifique et du cannibalisme induit soit appliquée intégralement et contrôlée.
(10)
Dans sa «Résolution du Parlement européen du 6 juillet 2011 sur la législation de l’Union européenne sur les encéphalopathies spongiformes transmissibles et sur les contrôles des aliments pour animaux et des denrées alimentaires - Mise en œuvre et perspectives» (9), le Parlement est favorable, eu égard notamment au déficit actuel de l’Union en protéines, à la proposition de la Commission visant à supprimer les dispositions de la législation de l’Union qui interdisent de nourrir les non-ruminants avec des PAT, sous réserve qu’elle s’applique uniquement aux non-herbivores, et sous certaines conditions.
(11)
Le Parlement préconise dans sa résolution que les méthodes de production et de stérilisation utilisées pour les protéines animales transformées respectent les normes de sécurité les plus rigoureuses et les règles établies par le règlement (CE) no 1069/2009 et utilisent la technologie la plus récente et la plus sûre qui existe. Il demande que les interdictions existantes concernant le recyclage intra-espèce restent en place, que les chaînes de production de PAT à partir d’espèces différentes soient totalement séparées et que cette séparation soit contrôlée par les autorités compétentes dans les États membres et fasse l’objet d’un audit par la Commission. Le Parlement indique, en outre, qu’avant la mise en œuvre de la levée de l’interdiction, une méthode fiable propre à chaque espèce doit être adoptée pour identifier l’espèce d’origine des protéines contenues dans les produits pour l’alimentation animale contenant des PAT, de façon à pouvoir exclure le recyclage intra-espèce et la présence de PAT, que la production de PAT à partir de matériels des catégories 1 et 2 doit être interdite et que seuls les matériels de catégorie 3 propres à la consommation humaine doivent être utilisés pour la production de PAT. Enfin, il rejette l’utilisation de PAT provenant de non-ruminants ou de ruminants dans les aliments pour ruminants.
(12)
Le 9 mars 2012, le laboratoire de référence de l’Union européenne pour la détection de protéines animales dans l’alimentation animale (EURL-AP) a validé une nouvelle méthode de diagnostic fondée sur l’ADN permettant de détecter de très faibles niveaux de matériels provenant de ruminants, susceptibles de se trouver dans les aliments pour animaux (10). Cette méthode peut être utilisée pour effectuer des contrôles de routine sur les PAT et les aliments composés pour animaux contenant des PAT, afin de vérifier l’absence de protéines provenant de ruminants.
(13)
Actuellement, il n’existe aucune méthode de diagnostic validée permettant de déceler la présence de matériaux provenant de porcins ou de volailles dans les aliments pour animaux. Par conséquent, il ne serait pas possible de contrôler la bonne mise en œuvre de l’interdiction du recyclage intraspécifique si l’utilisation de PAT d’origine porcine dans l’alimentation des volailles et l’utilisation de PAT provenant de volailles dans l’alimentation porcine étaient de nouveau autorisées.
(14)
La production aquacole ne suscite aucune préoccupation quant au respect de l’interdiction du recyclage intraspécifique, dans la mesure où les exigences de canalisation actuellement en place pour l’utilisation des farines de poisson dans l’alimentation des animaux d’aquaculture ont déjà fait la preuve de leur efficacité.
(15)
À l’exception des farines de poisson et des aliments composés pour animaux contenant des farines de poisson, qui sont déjà autorisés pour l’alimentation des non-ruminants, il convient donc que les PAT provenant de non-ruminants et les aliments pour animaux contenant de telles PAT soient à nouveau autorisés pour l’alimentation des animaux d’aquaculture. Des conditions strictes de collecte, de transport et de transformation de ces produits doivent s’appliquer, de manière à éviter tout risque de contamination croisée avec des protéines provenant de ruminants. En outre, il convient de prélever et d’analyser régulièrement des échantillons des PAT et des aliments composés pour animaux contenant ces PAT, pour vérifier l’absence de contamination croisée avec des protéines provenant de ruminants.
(16)
Il convient donc de supprimer l’interdiction d’alimenter des animaux d’aquaculture avec des PAT provenant de non-ruminants, énoncée à l’annexe IV du règlement (CE) no 999/2001. Dans un souci de clarté de la législation de l’Union, il y a lieu de remplacer l’intégralité de l’annexe IV par l’annexe IV figurant à l’annexe du présent règlement.
(17)
Le point 1 de l’annexe I du règlement (CE) no 999/2001 fait référence à des définitions d’aliments pour animaux et de sous-produits animaux non destinés à la consommation humaine figurant dans des actes juridiques de l’Union qui ont depuis été abrogés. Dans un souci de clarté de la législation de l’Union, ces références doivent être remplacées par des références aux définitions respectives figurant dans les actes juridiques en vigueur. L’annexe I du règlement (CE) no 999/2001 doit donc être modifiée conformément à l’annexe du présent règlement.
(18)
Étant donné que les États membres et les opérateurs économiques du secteur de l’alimentation animale ont besoin de suffisamment de temps pour adapter leurs procédures de contrôle aux nouvelles exigences introduites par le présent règlement, celui-ci ne doit pas s’appliquer immédiatement après son entrée en vigueur.
(19)
Il convient dès lors de modifier le règlement (CE) no 999/2001 en conséquence.
(20)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du Comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Les annexes I et IV du règlement (CE) no 999/2001 sont modifiées conformément à l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique à compter du 1er juin 2013.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 16 janvier 2013.