РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 716/2013 НА КОМИСИЯТА
от 25 юли 2013 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки (1), и по-специално член 24, параграф 3 и член 27 от него,
като има предвид, че:
(1)
С оглед изясняване на някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 110/2008 и за да се осигури тяхното единно прилагане в държавите членки следва да бъдат приети подробни правила, по-специално що се отнася до използването на съставни термини, загатвания, търговските наименования и географските указания за представянето на спиртни напитки.
(2)
Съгласно член 10, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 110/2008 при определени условия спиртна напитка или друга храна могат в рамките на своето представяне да се обозначат със съставен термин, който включва наименованието на една от категориите, изброени в приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, или едно от географските указания, посочени в приложение III към същия регламент, или могат да съдържат едно или няколко загатвания, които включват една или повече от тези категории или географски указания. С цел да се осигури еднакво използване на съставни термини и загатвания в държавите членки е необходимо да се установят подробни правила за използването им при представянето на спиртни напитки и други хранителни продукти.
(3)
Когато при представянето на дадена храна се прави препратка към определена спиртна напитка, тази спиртна напитка трябва изцяло да отговаря на изискванията на Регламент (ЕО) № 110/2008 и да не е разредена. Необходимо е да се изясни значението на термина „разреждане“, когато се отнася до спиртните напитки, тъй като някои производствени процеси не следва да се считат за разреждане.
(4)
За да се гарантира, че са изпълнени условията за регистрация на географски указания, предвидени в Регламент (ЕО) № 110/2008, заявленията за регистрация следва да бъдат разглеждани от Комисията и да бъдат установени подробни правила за процедурите за подаване на заявления, разглеждане, подаване на възражения и отмяна на географски указания на спиртните напитки. За да се осигури единно прилагане на тези правила, следва да се изготвят образци на заявлението за регистрация, техническото досие, декларацията за възражение, изменението на техническото досие и отмяната на географско указание.
(5)
С цел да се улесни комуникацията между Комисията и държавите членки и трети страни по отношение на регистрирани географски указания, държавите членки и третите страни следва да съобщават на Комисията основните спецификации от техническото досие на своите географски указания наред с пълната техническа документация.
(6)
Някои ограничения по отношение на опаковката на спиртни напитки с географско указание, като например задължението за опаковането им в границите на определен географски район, представляват ограничение на свободното движение на стоки и свободното предоставяне на услуги. Такива ограничения следва да бъдат разрешени само ако са необходими, пропорционални и подходящи за защита на репутацията на географското указание.
(7)
Следва да бъде създаден символ на Съюза за географските указания на спиртните напитки, за да се даде възможност на потребителя да идентифицира някои спиртни напитки, чиито характеристики са свързани с произхода им.
(8)
Като се има предвид времето, необходимо на държавите членки за прилагане на мерките по отношение на използването на съставни термини и загатвания, прилагането на тези мерки следва да бъде отложено.
(9)
Мерките, установени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по спиртни напитки,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 110/2008, по-специално във връзка със:
а)
използването на съставни термини и загатвания, както е посочено в член 10 от Регламент (ЕО) № 110/2008 в описанието, представянето и етикетирането на хранителен продукт;
б)
географските указания на спиртни напитки, посочени в член 15 от Регламент (ЕО) № 110/2008 и използването на символ на Съюза за географските указания на спиртните напитки.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
а)
„категория спиртна напитка“ означава една от категориите от 1 до 46 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008;
б)
„географско указание“ означава едно от географските указания, регистрирани в приложение III към Регламент (ЕО) № 110/2008;
в)
„съставен термин“ означава комбинацията от термин, посочен в категории от 1 до 46 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, или географско указание на спиртна напитка, от която произхожда всичкият алкохол на крайния продукт, с:
i)
наименованието на един или повече хранителни продукти, различни от тези, използвани за производството на тази спиртна напитка в съответствие с приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008, или прилагателните, произтичащи от тези наименования, и/или
ii)
наименованието „ликьор“;
г)
„загатване“ означава прякото или непрякото препращане към една или повече категории спиртни напитки или географски указания, различни от позоваването в съставен термин или списък на съставките, посочен в член 9, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 110/2008.
ГЛАВА II
ПРАВИЛА ЗА ИЗПОЛЗВАНЕТО НА СЪСТАВНИ ТЕРМИНИ И ЗАГАТВАНИЯ
Член 3
Съставни термини
1. Терминът „спиртна напитка“ не може да бъде част от съставен термин, описващ алкохолна напитка.
2. Съставен термин, описващ алкохолна напитка, не може да се състои от комбинация от термина „ликьор“ с наименованието на една от категориите от 33 до 40 от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008.
3. Съставен термин не може да замени търговското наименование на спиртната напитка.
4. Съставният термин, описващ алкохолна напитка, фигурира с еднакви букви със същия шрифт, размер и цвят. Той не се прекъсва с текстови или графични елементи, които не са част от него, нито фигурира в по-голям размер на шрифта от този на търговското наименование.
Член 4
Загатвания
Загатването за която и да било категория спиртна напитка или географско указание за целите на представянето на хранителен продукт не е на един и същи ред с търговското наименование. За алкохолни напитки загатването фигурира с размер на шрифта по-малък от използвания за търговското наименование и съставния термин.
Член 5
Разреждане на спиртна напитка
За целите на член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 110/2008 намаляването на алкохолното съдържание на спиртна напитка под минималното алкохолно съдържание, установено за тази спиртна напитка в съответната категория от приложение II към посочения регламент, изключително чрез добавяне на вода, се счита за разреждане.
ГЛАВА III
ГЕОГРАФСКИ УКАЗАНИЯ
Член 6
Заявление за регистрация на географско указание
Заявлението за регистрация на географско указание в приложение III към Регламент (ЕО) № 110/2008 се представя на Комисията и се състои от:
а)
формуляра за заявление по образеца, посочен в приложение I към настоящия регламент;
б)
техническото досие по образеца, посочен в приложение II към настоящия регламент;
в)
основните спецификации от техническото досие, посочено в буква б).
Член 7
Трансгранични заявления
1. Когато трансграничното географско указание включва само държави членки, съответното заявление се подава съвместно или от една от държавите членки от името на останалите. В последния случай заявлението включва документ от всяка от останалите засегнати държави членки, с който тя разрешава на държавата членка, подаваща заявлението, да действа от нейно име.
Когато трансграничното заявление включва само трети страни, заявлението се подава до Комисията или от един от заявителите от името на останалите, или от една от третите страни от името на останалите и включва:
а)
доказателствата за защита в съответните трети страни; и
б)
документ от всяка от останалите засегнати трети страни, с който тя разрешава на третата страна, подаваща заявлението, да действа от нейно име.
Когато трансграничното географско указание включва най-малко една държава членка и поне една трета страна, заявлението се подава до Комисията от една от държавите членки или от органи или частноправни субекти на третата страна и включва:
а)
доказателствата за защита в съответните трети страни; и
б)
документ от всяка от засегнатите държави членки или трети страни, с който тя разрешава на страната, подаваща заявлението, да действа от нейно име.
2. Държавата членка или органът или частноправният субект от съответната трета страна, които изпращат до Комисията трансгранично заявление, получават всички издадени от Комисията уведомления или решения.
Член 8
Получаване на заявлението
1. Датата на подаване на заявлението е датата на получаването му от Комисията.
2. Държавата членка или органът или частноправният субект на съответната трета страна получават потвърждение за получаването на заявлението, в което се посочват най-малко следните данни:
а)
номерът на досието;
б)
наименованието, което трябва да бъде регистрирано;
в)
броят на получените страници;
г)
датата на получаване на заявлението.
Член 9
Установени географски указания
1. Ако техническото досие за установено географско указание, предоставено съгласно член 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 110/2008, не доказва, че са спазени изискванията, определени в член 15, параграф 1 от посочения регламент, Комисията определя срок за неговото изменение или оттегляне, или за изпращане на коментари от страна на държавата членка.
2. Ако тези пропуски не бъдат отстранени от държавата членка в упоменатия в параграф 1 срок, се счита, че техническото досие не е било внесено и се прилага член 20, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 110/2008.
Член 10
Опаковане в съответния географски район
Ако в техническото досие се определя, че опаковането на спиртната напитка трябва да се извърши в определения географски район или в район в непосредствена близост, за това изискване се предоставя обосновка по отношение на разглеждания продукт.
Член 11
Допустимост на заявлението
1. Заявлението е допустимо, ако се състои от всички елементи, посочени в член 6.
2. Ако заявлението е непълно, Комисията кани заявителя да отстрани този недостатък в срок от два месеца. В случай че нередностите не бъдат отстранени преди изтичането на този срок, Комисията отхвърля заявлението като недопустимо.
Член 12
Проверка на условията за валидност
1. Ако дадено географско указание не е в съответствие с член 15 от Регламент (ЕО) № 110/2008, или ако заявлението за регистрация не отговаря на изискванията, предвидени в член 17 от Регламент (ЕО) № 110/2008, Комисията определя срок за неговото изменение или оттегляне, или за изпращане на коментари от страна на държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна.
2. Ако недостатъците не бъдат отстранени от държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна в посочения в параграф 1 срок, Комисията отхвърля заявлението.
Член 13
Възражение срещу регистрацията
1. Възраженията, посочени в член 17, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 110/2008, се изготвят съгласно формуляра, предвиден в приложение III към настоящия регламент и се подават пред Комисията. Датата на подаване на възражението е датата на получаването му от Комисията.
2. Подателят на възражението получава потвърждение за получаването, в което се посочват най-малко следните данни:
а)
номерът на досието;
б)
броят на получените страници;
в)
датата на получаване на възражението.
Член 14
Допустимост на възражението
1. Възражението е допустимо, ако в него са посочени претендираното(ите) по-ранно(и) право(а), когато това е уместно, и основанията за възражението, и ако то е получено в срока, определен в член 17, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 110/2008.
2. Ако възражението се основава на наличие на по-ранна търговска марка с репутация и известност, в съответствие с член 23, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 110/2008 то се придружава от доказателства за подаването на заявление за регистрация, регистрацията или използването на тази по-ранна търговска марка, като например сертификат за регистрация или доказателства за използването ѝ, и от доказателства за нейната репутация и известност.
3. Всяко възражение съдържа подробности за фактите, доказателствата и мненията, представени в подкрепа на възражението, и към него се прилагат съответните придружаващи документи.
Информацията и доказателствата, представени в подкрепа на използването на по-ранна марка, се отнасят до мястото, продължителността, степента и естеството на използването на по-ранната марка, както и нейната репутация и известност.
4. Ако информацията и документите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, не са били представени, Комисията поканва вносителя на възражението да отстрани тези недостатъци в срок от два месеца. Ако те не бъдат отстранени преди изтичането на този срок, Комисията отхвърля възражението като недопустимо.
Член 15
Проверка на възражението
1. Ако възражението е допустимо, Комисията съобщава това на държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна и ги приканва да изпратят забележки в срок от два месеца. Всички забележки, получени в рамките на този двумесечен срок, се съобщават на вносителя на възражението.
2. Комисията изисква от страните по спора да представят мнения по забележките, получени от другите страни в срок от два месеца.
3. Ако Комисията счете, че възражението е основателно, тя отхвърля заявлението за регистрация.
4. В случай на няколко възражения, ако след предварителен преглед на едно или повече от тях се окаже невъзможно заявлението за регистрация да бъде прието, Комисията може да прекрати останалите процедури по възражение. Комисията уведомява останалите вносители на възражения за всяко засягащо ги решение.
5. Когато едно заявление за регистрация бъде отхвърлено, временно прекратените процедури за възражение се считат за приключени, а съответните вносители на възражения биват надлежно уведомени.
Член 16
Решения на Комисията
1. Решенията, взети от Комисията съгласно член 9, параграф 2, член 11, параграф 2, член 12, параграф 2 и член 15, параграф 3, се основават на предоставените ѝ документи и информация.
Решенията, включително мотивите за тях, се съобщават на държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна и ако е уместно, на вносителя на възражението.
2. Освен ако заявлението за регистрация на географско указание бъде отхвърлено в съответствие с член 11, параграф 2, член 12, параграф 2 и член 15, параграф 3 от настоящия регламент, Комисията взема решение съгласно процедурата, предвидена в член 17, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 110/2008 за регистрация на географското указание в приложение III към посочения регламент.
Член 17
Езиков режим
Географското указание се вписва на езика/езиците, използван/и за описание на въпросния продукт в съответния географски район и в съответствие с начина на изписване на оригиналния език.
Член 18
Подаване на искане за отмяна
1. Искането за отмяна на географско указание се изготвя съгласно формуляра, предвиден в приложение IV, и се подава до Комисията. Датата на подаване на искането за отмяна е датата на получаването му от Комисията.
2. Подателят на искането за отмяна получава потвърждение за получаването му, в което се посочват най-малко следните данни:
а)
номерът на досието;
б)
броят на получените страници; и
в)
датата на получаване на искането.
Член 19
Допустимост на искането за отмяна
1. Искането за отмяна е допустимо, ако ясно заявява законния интерес на подателя си и обяснява основанията за отмяната.
2. Всяко искане за отмяна съдържа подробности за фактите, доказателствата и мненията, представени в подкрепа на отмяната. Към него се прилагат съответните придружаващи документи, и по-специално декларация от държавата членка или от органа на третата страна, в която е регистрирано постоянното пребиваване или седалището на подателя на искането.
3. Ако информацията и документите, посочени в параграфи 1 и 2, не са били представени, Комисията приканва вносителя на искането за отмяна да отстрани нередностите в срок от два месеца. Ако нередностите не бъдат отстранени в посочения срок, Комисията отхвърля искането като недопустимо.
Комисията уведомява подателя на искането за отмяна, както и държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна, чието географско указание е засегнато от искането за отмяна, относно решението за недопустимост.
Член 20
Проверка на отмяната
1. Ако Комисията не е отхвърлила искането за отмяна в съответствие с член 19, параграф 3, тя го съобщава на държавата членка или органа или частноправния субект на третата страна, чието географско указание е засегнато от искането за отмяна, и ги приканва да изпратят забележки в срок от два месеца. Всички забележки, получени в този срок, се съобщават на подателя на искането за отмяна.
2. Комисията взема решение за отмяна ако държавата членка, органът или частноправният субект на съответната трета страна не внесе забележки или не спази двумесечния срок.
3. Всяко решение за отмяна на географско указание се взема от Комисията въз основа на доказателствата, с които тя разполага след изтичането на срока за внасяне на забележки. Комисията взема под внимание дали по-нататъшното съответствие с техническото досие на географското указание е невъзможно или вече не може да бъде гарантирано, по-специално ако условията, определени в член 17 от Регламент (ЕО) № 110/2008, вече не се изпълняват или няма да могат да бъдат изпълнени в близко бъдеще.
Такова решение за отмяна се съобщава на държавата членка, органа или частноправния субект на съответната трета страна и ако е уместно, на вносителя на искането за отмяна.
4. Ако е внесено повече от едно искане за отмяна по отношение на едно и също географско указание и след предварителен преглед на едно или повече от тези искания Комисията реши, че защитата на това географско указание вече не е оправдана, тя може да прекрати останалите процедури за отмяна на посоченото географско указание. Тя уведомява останалите податели на искания за отмяна за всяко решение, което ги засяга.
Ако дадено географско указание бъде отменено, Комисията закрива процедурите за отмяна, които са били временно прекратени, и уведомява останалите податели на искания за отмяна за това.
Член 21
Изменение на техническото досие
1. Заявлението за изменение на техническото досие, свързано с регистрирано географско указание, както е посочено в член 21 от Регламент (ЕО) № 110/2008, се изготвя в съответствие с приложение V към настоящия регламент и се предава в електронен формат.
2. За целите на заявлението, посочено в параграф 1, членове 8 и 15 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis. Тези процедури се отнасят единствено до точките на техническото досие, които са предмет на това изменение.
3. Когато заявлението за изменение на техническото досие е подадено от заявител, различен от първоначалния, Комисията уведомява първоначалния заявител за това заявление.
Член 22
Използване на символ на ЕС за регистрирани географски указания
1. Символът на Съюза за регистрирани географски указания, предвиден в приложение V към Регламент (ЕО) № 1898/2006 на Комисията (2) може да се използва в сектора за спиртни напитки. Този символ не може да се използва заедно със съставен термин, включващ географско указание. Обозначението „Защитено географско указание“ може да бъде заменено с еквивалентните изрази на друг официален език на Съюза, определени в същото приложение.
2. Когато символът на Съюза, посочен в параграф 1, е отбелязан на етикета на спиртна напитка, той се придружава от съответното географско указание.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 23
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 септември 2013 г. Членове 3 и 4 се прилагат от 1 март 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 25 юли 2013 година.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 716/2013 DE LA COMMISSION
du 25 juillet 2013
portant modalités d’application du règlement (CE) no 110/2008 du Parlement européen et du Conseil concernant la définition, la désignation, la présentation, l’étiquetage et la protection des indications géographiques des boissons spiritueuses
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 110/2008 du Parlement européen et du Conseil du 15 janvier 2008 concernant la définition, la désignation, la présentation, l’étiquetage et la protection des indications géographiques des boissons spiritueuses (1), et notamment son article 24, paragraphe 3 et son article 27,
considérant ce qui suit:
(1)
Afin de clarifier certaines dispositions du règlement (CE) no 110/2008 et d’assurer leur mise en œuvre uniforme dans les États membres, il convient d’adopter des modalités d’application, notamment en ce qui concerne l’utilisation des termes composés, des allusions, des dénominations de vente et des indications géographiques dans la présentation des boissons spiritueuses.
(2)
Conformément à l’article 10, paragraphes 1 et 2, du règlement (CE) no 110/2008, une boisson spiritueuse ou une autre denrée alimentaire peut, sous certaines conditions, contenir dans sa présentation un terme composé qui inclut le nom de l’une des catégories figurant à l’annexe II du règlement (CE) no 110/2008 ou l’une des indications géographiques énumérées à l’annexe III dudit règlement ou peut porter une ou plusieurs allusions comprenant une ou plusieurs de ces catégories ou indications géographiques. Afin de garantir l’utilisation uniforme des termes composés et des allusions dans les États membres, il est nécessaire de fixer les modalités de leur utilisation dans la présentation des boissons spiritueuses et autres denrées alimentaires.
(3)
Lorsqu’il est fait référence à une boisson spiritueuse déterminée dans la présentation d’une denrée alimentaire, cette boisson spiritueuse doit être en parfaite conformité avec le règlement (CE) no 110/2008 et ne doit pas être diluée. Il est nécessaire de préciser la signification du terme «dilution» lorsqu’il est fait référence aux boissons spiritueuses, étant donné qu’il convient de ne pas considérer certains procédés de fabrication comme une dilution.
(4)
Pour garantir que les conditions applicables à l’enregistrement des indications géographiques énoncées dans le règlement (CE) no 110/2008 sont remplies, il convient que la Commission examine les demandes d’enregistrement et que les modalités d’application relatives aux procédures de dépôt, d’examen, d’opposition et d’annulation des indications géographiques des boissons spiritueuses soient établies. Afin d’assurer une mise en œuvre uniforme de ces modalités, il y a lieu de définir des modèles pour la demande d’enregistrement, la fiche technique, la déclaration d’opposition, la modification de la fiche technique et l’annulation d’une indication géographique.
(5)
Afin de faciliter la communication entre la Commission et les États membres et les pays tiers en ce qui concerne les indications géographiques enregistrées, il convient que les États membres et les pays tiers transmettent à la Commission les spécifications principales des fiches techniques de leurs indications géographiques, en plus des fiches techniques complètes.
(6)
Les limitations concernant le conditionnement d’une boisson spiritueuse bénéficiant d’une indication géographique, telles que l’obligation de conditionner la boisson spiritueuse dans une zone géographique délimitée, constituent des restrictions à la libre circulation des marchandises et à la libre prestation de services. Il convient de n’autoriser ces restrictions que si elles sont nécessaires, proportionnées et de nature à protéger la réputation de l’indication géographique.
(7)
Il y a lieu d’établir un symbole de l’Union pour les indications géographiques des boissons spiritueuses afin de permettre au consommateur d’identifier certaines boissons spiritueuses dont les caractéristiques sont liées à l’origine des boissons.
(8)
Compte tenu du temps nécessaire aux États membres pour mettre en œuvre les mesures relatives à l’utilisation des termes composés et des allusions, il y a lieu de reporter l’application de ces mesures.
(9)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité des boissons spiritueuses,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
OBJET ET DÉFINITIONS
Article premier
Objet
Le présent règlement fixe les modalités d’application du règlement (CE) no 110/2008 en ce qui concerne en particulier:
a)
l’utilisation des termes composés et des allusions, telle que visée à l’article 10 du règlement (CE) no 110/2008, dans la désignation, la présentation et l’étiquetage d’une denrée alimentaire;
b)
les indications géographiques des boissons spiritueuses visées à l’article 15 du règlement (CE) no 110/2008 et l’utilisation d’un symbole de l’Union pour les indications géographiques des boissons spiritueuses.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
a) «catégorie de boissons spiritueuses»: l’une des catégories 1 à 46 de l’annexe II du règlement (CE) no 110/2008;
b) «indication géographique»: l’une des indications géographiques enregistrées à l’annexe III du règlement (CE) no 110/2008;
c) «terme composé»: la combinaison d’un des termes énumérés dans les catégories 1 à 46 de l’annexe II du règlement (CE) no 110/2008 ou d’une indication géographique d’une boisson spiritueuse, dont tout l’alcool du produit final est issu, avec:
d) «allusion»: la référence directe ou indirecte à une ou plusieurs catégories de boissons spiritueuses ou indications géographiques, autre que la référence dans un terme composé ou sur la liste d’ingrédients visée à l’article 9, paragraphe 9, du règlement (CE) no 110/2008.
CHAPITRE II
RÈGLES APPLICABLES À L’UTILISATION DES TERMES COMPOSÉS ET DES ALLUSIONS
Article 3
Termes composés
1. Les termes «boisson spiritueuse» ne font pas partie d’un terme composé désignant une boisson alcoolique.
2. Un terme composé désignant une boisson alcoolique n’est pas constitué par une combinaison du terme «liqueur» avec le nom de l’une des catégories 33 à 40 de l’annexe II du règlement (CE) no 110/2008.
3. Un terme composé ne remplace pas la dénomination de vente d’une boisson spiritueuse.
4. Le terme composé désignant une boisson alcoolique apparaît en caractères uniformes, de police, de dimension et de couleur identiques. Il n’est interrompu par aucun élément textuel ou pictural qui n’en fait pas partie et sa taille de caractères n’est pas plus grande que celle de la dénomination de vente.
Article 4
Allusions
L’allusion à toute catégorie de boisson spiritueuse ou à toute indication géographique, dans la présentation d’une denrée alimentaire, ne figure pas sur la même ligne que la dénomination de vente. Pour les boissons alcooliques, l’allusion apparaît dans une taille de caractères inférieure à celle utilisée pour la dénomination de vente et le terme composé.
Article 5
Dilution d’une boisson spiritueuse
Aux fins de l’article 10, paragraphe 2, du règlement (CE) no 110/2008, la réduction, par l’ajout exclusif d’eau, du titre alcoométrique d’une boisson spiritueuse d’une façon telle qu’il passe au-dessous du titre alcoométrique minimal établi pour cette boisson spiritueuse dans la catégorie correspondante figurant à l’annexe II dudit règlement, est considérée comme une dilution.
CHAPITRE III
INDICATIONS GÉOGRAPHIQUES
Article 6
Demande d’enregistrement d’une indication géographique
La demande d’enregistrement d’une indication géographique à l’annexe III du règlement (CE) no 110/2008 est soumise à la Commission et comprend:
a)
le formulaire de demande, conformément au modèle figurant à l’annexe I du présent règlement;
b)
la fiche technique, conformément au modèle figurant à l’annexe II du présent règlement;
c)
les spécifications principales de la fiche technique visée au point b).
Article 7
Demandes transfrontalières
1. Lorsqu’une indication géographique transfrontalière ne concerne que des États membres, la demande en question est déposée conjointement ou par l’un des États membres au nom des autres. Dans ce dernier cas, la demande inclut un document de chacun des autres États membres concernés autorisant l’État membre qui transmet la demande à agir en leur nom.
Lorsqu’une indication géographique transfrontalière ne concerne que des pays tiers, la demande en question est soumise à la Commission soit par l’un des demandeurs au nom des autres, soit par l’un des pays tiers au nom des autres, et comprend:
a)
la preuve de la protection dans les pays tiers concernés, et
b)
un document de chacun des autres pays tiers concernés autorisant le pays tiers qui présente la demande à agir en son nom.
Lorsqu’une indication géographique transfrontalière concerne au moins un État membre et au moins un pays tiers, la demande est soumise à la Commission par l’un des États membres, l’une des autorités du pays tiers ou l’une des entités privées du pays tiers en question et comprend:
a)
la preuve de la protection dans les pays tiers concernés, et
b)
un document de chacun des États membres ou pays tiers concernés autorisant la partie qui transmet la demande à agir en son nom.
2. L’État membre ou l’autorité du pays tiers ou l’entité privée du pays tiers en question qui transmet à la Commission une demande transfrontalière devient le destinataire de toute notification ou décision de la Commission.
Article 8
Réception de la demande
1. La date de dépôt d’une demande est la date de sa réception par la Commission.
2. L’État membre ou l’autorité du pays tiers ou l’entité privée du pays tiers en question reçoit un accusé de réception sur lequel figurent au moins les éléments suivants:
a)
le numéro de dossier;
b)
la dénomination à enregistrer;
c)
le nombre de pages reçues;
d)
la date de réception de la demande.
Article 9
Indications géographiques établies
1. Si la fiche technique d’une indication géographique établie, soumise conformément à l’article 20, paragraphe 1, du règlement (CE) no 110/2008, ne démontre pas que les exigences fixées à l’article 15, paragraphe 1, dudit règlement sont remplies, la Commission fixe un délai pour sa modification ou son retrait ou pour la présentation d’observations par l’État membre.
2. Si l’État membre ne remédie pas à ces insuffisances dans le délai visé au premier paragraphe, la fiche technique est réputée ne pas avoir été soumise, et l’article 20, paragraphe 3, du règlement (CE) no 110/2008 s’applique.
Article 10
Conditionnement dans la zone géographique concernée
Si la fiche technique précise que le conditionnement de la boisson spiritueuse doit avoir lieu dans la zone géographique délimitée ou dans une zone à proximité immédiate de celle-ci, la justification de cette exigence est fournie en ce qui concerne le produit considéré.
Article 11
Recevabilité de la demande
1. La demande est recevable si elle contient tous les éléments visés à l’article 6.
2. Si la demande n’est pas complète, la Commission invite le demandeur à remédier à cette insuffisance dans un délai de deux mois. S’il n’est pas remédié à ladite insuffisance dans le délai imparti, la Commission rejette la demande comme étant irrecevable.
Article 12
Examen des conditions de validité
1. Si une indication géographique n’est pas conforme à l’article 15 du règlement (CE) no 110/2008, ou si la demande d’enregistrement ne satisfait pas aux exigences prévues à l’article 17 du règlement (CE) no 110/2008, la Commission fixe un délai pour sa modification ou son retrait ou pour la présentation d’observations par l’État membre, l’autorité du pays tiers ou l’entité privée du pays tiers en question.
2. Si l’État membre, l’autorité du pays tiers ou l’entité privée du pays tiers en question ne remédient pas aux déficiences dans le délai visé au paragraphe 1, la Commission rejette la demande.
Article 13
Opposition à l’enregistrement
1. Les oppositions visées à l’article 17, paragraphe 7, du règlement (CE) no 110/2008 sont établies conformément au formulaire figurant à l’annexe III du présent règlement et sont présentées à la Commission. La date de dépôt de l’opposition est la date de sa réception par la Commission.
2. L’opposant reçoit un accusé de réception sur lequel figurent au moins les éléments suivants:
a)
le numéro de dossier;
b)
le nombre de pages reçues;
c)
la date de réception de l’opposition.
Article 14
Recevabilité d’une opposition
1. L’opposition est recevable si elle mentionne le ou les droits antérieurs invoqués, le cas échéant, ainsi que le ou les motifs d’opposition, et si elle a été reçue dans le délai visé à l’article 17, paragraphe 7, du règlement (CE) no 110/2008.
2. Si elle est fondée sur l’existence d’une marque antérieure réputée et notoire déjà utilisée dans l’Union, conformément à l’article 23, paragraphe 3, du règlement (CE) no 110/2008, l’opposition est accompagnée de preuves du dépôt d’une demande d’enregistrement, de l’enregistrement ou de l’usage de cette marque, telles que le certificat d’enregistrement ou des preuves quant à son usage, et de preuves relatives à sa réputation ou à sa notoriété.
3. Toute opposition contient des renseignements détaillés sur les faits, les preuves et les observations présentés à l’appui de l’opposition, et est accompagnée des pièces justificatives pertinentes.
Les informations et les preuves produites afin de prouver l’usage d’une marque antérieure font référence au lieu, à la durée, à l’importance et à la nature de l’usage ainsi que de sa réputation ou de sa notoriété.
4. Si les informations et les documents visés aux paragraphes 1, 2 et 3 n’ont pas été produits, la Commission invite l’opposant à remédier aux insuffisances dans un délai de deux mois. S’il n’est pas remédié auxdites insuffisances dans le délai imparti, la Commission rejette l’opposition comme étant irrecevable.
Article 15
Examen d’une opposition
1. Si l’opposition est recevable, la Commission la communique à l’État membre, à l’autorité du pays tiers ou à l’entité privée du pays tiers en question et les invite à présenter leurs observations dans un délai de deux mois. Toutes les observations reçues durant cette période sont communiquées à l’opposant.
2. La Commission demande aux parties de présenter, dans un délai de deux mois, des commentaires en réaction aux observations formulées par les autres parties.
3. Si la Commission estime que l’opposition est fondée, elle rejette la demande d’enregistrement.
4. Si, en cas d’oppositions multiples, à la suite d’un examen préliminaire d’une ou de plusieurs oppositions de ce type, la demande d’enregistrement ne peut pas être acceptée, la Commission peut suspendre les autres procédures d’opposition. La Commission informe les autres opposants de toute décision les concernant.
5. Lorsqu’une demande d’enregistrement est rejetée, les procédures d’opposition dont l’examen a été suspendu sont réputées éteintes et les opposants concernés en sont dûment informés.
Article 16
Décisions de la Commission
1. Les décisions prises par la Commission en vertu de l’article 9, paragraphe 2, de l’article 11, paragraphe 2, de l’article 12, paragraphe 2, et de l’article 15, paragraphe 3, se fondent sur les documents et les informations dont elle dispose.
Les décisions, y compris les raisons qui les justifient, sont notifiées à l’État membre, à l’autorité du pays tiers ou à l’entité privée du pays tiers en question et, le cas échéant, à l’opposant.
2. Sauf dans le cas où la demande d’enregistrement d’une indication géographique est rejetée en vertu de l’article 11, paragraphe 2, de l’article 12, paragraphe 2, et de l’article 15, paragraphe 3, du présent règlement, la Commission décide, conformément à l’article 17, paragraphe 8, du règlement (CE) no 110/2008 d’enregistrer l’indication géographique à l’annexe III dudit règlement.
Article 17
Utilisation des langues
L’indication géographique est enregistrée dans la ou les langues utilisées aux fins de la désignation du produit en question dans la zone géographique concernée et avec son orthographe originale.
Article 18
Dépôt d’une demande d’annulation
1. Une demande d’annulation d’une indication géographique est établie conformément au formulaire figurant à l’annexe IV et est présentée à la Commission. La date de dépôt de la demande d’annulation est la date de sa réception par la Commission.
2. L’auteur de la demande d’annulation reçoit un accusé de réception sur lequel figurent au moins les éléments suivants:
a)
le numéro de dossier;
b)
le nombre de pages reçues; et
c)
la date de réception de la demande.
Article 19
Recevabilité d’une demande d’annulation
1. Une demande d’annulation est recevable si elle indique clairement l’intérêt légitime de l’auteur de la demande d’annulation et explique le(s) motif (s) d’une telle annulation.
2. Toute demande d’annulation contient des renseignements détaillés sur les faits, les preuves et les observations présentés à l’appui de l’annulation. Elle est accompagnée des pièces justificatives pertinentes et notamment, d’une déclaration de l’État membre ou de l’autorité du pays tiers dans lequel l’auteur de la demande d’annulation réside ou a son siège social.
3. Si les informations et les documents visés aux paragraphes 1 et 2 n’ont pas été fournis en même temps que la demande d’annulation, la Commission invite l’auteur de la demande à remédier aux insuffisances dans un délai de deux mois. S’il n’est pas remédié auxdites insuffisances dans le délai imparti, la Commission rejette la demande comme étant irrecevable.
La Commission notifie la décision d’irrecevabilité à l’auteur de la demande d’annulation ainsi qu’à l’État membre, à l’autorité du pays tiers ou à l’entité privée du pays tiers, dont l’indication géographique est concernée par la demande d’annulation.
Article 20
Examen de l’annulation
1. Si la Commission n’a pas rejeté la demande d’annulation conformément à l’article 19, paragraphe 3, elle communique la demande à l’État membre ou à l’autorité du pays tiers ou à l’entité privée du pays tiers, dont l’indication géographique est concernée par la demande d’annulation, et les invite à présenter leurs observations en réponse dans un délai de deux mois. Toutes les observations reçues durant ce délai sont communiquées à l’auteur de la demande d’annulation.
2. La Commission se prononce sur l’annulation si l’État membre, l’autorité du pays tiers ou l’entité privée du pays tiers en question ne présentent aucune observation ou ne respectent pas le délai de deux mois.
3. Après l’expiration du délai fixé pour la présentation des observations, la Commission décide de l’annulation de l’indication géographique concernée en se fondant sur les éléments dont elle dispose. Elle examine si le respect de la fiche technique de l’indication géographique n’est plus assuré ou ne peut plus être garanti et notamment si les conditions énoncées à l’article 17 du règlement (CE) no 110/2008 ne sont plus remplies ou risquent de ne plus l’être à brève échéance.
La décision d’annulation est notifiée à l’État membre, à l’autorité du pays tiers ou à l’entité privée du pays tiers en question ou à l’auteur de la demande d’annulation.
4. Si plusieurs demandes d’annulation concernant la même indication géographique ont été soumises et si, à la suite de l’examen préliminaire d’une ou de plusieurs de ces demandes, la Commission décide qu’il n’est plus justifié de protéger l’indication géographique, elle peut suspendre les autres procédures d’annulation concernant cette indication géographique. Elle informe les autres auteurs des demandes d’annulation de toute décision les concernant.
Si une indication géographique est annulée, la Commission clôt les procédures d’annulation dont l’examen a été suspendu et informe les autres auteurs de la demande d’annulation en conséquence.
Article 21
Modification de la fiche technique
1. La demande de modification de la fiche technique relative à une indication géographique enregistrée, au sens de l’article 21 du règlement (CE) no 110/2008, est établie conformément à l’annexe V du présent règlement et est présentée sur support électronique.
2. Aux fins de la demande visée au paragraphe 1, les articles 8 à 15 du présent règlement s’appliquent mutatis mutandis. Ces procédures ne concernent que les points de la fiche technique faisant l’objet de la modification.
3. Lorsque la demande de modification de la fiche technique est présentée par un demandeur autre que le demandeur initial, la Commission communique la demande au demandeur initial.
Article 22
Utilisation d’un symbole de l’Union pour les indications géographiques enregistrées
1. Le symbole de l’Union pour les indications géographiques enregistrées établi à l’annexe V du règlement (CE) no 1898/2006 de la Commission (2) peut être utilisé pour les boissons spiritueuses. Ce symbole ne peut pas être utilisé avec un terme composé incluant une indication géographique. La mention «INDICATION GÉOGRAPHIQUE PROTÉGÉE» peut être remplacée par les termes équivalents dans une autre langue officielle de l’Union conformément à ladite annexe.
2. Lorsque le symbole de l’Union visé au paragraphe 1 apparaît sur l’étiquette d’une boisson spiritueuse, il est accompagné de l’indication géographique correspondante.
CHAPITRE IV
DISPOSITIONS FINALES
Article 23
Entrée en vigueur et application
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique à compter du 1er septembre 2013. Les articles 3 et 4 s’appliquent à partir du 1er mars 2015.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 25 juillet 2013.