РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1333/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 26 ноември 2014 година
относно статистиката на паричните пазари
(ЕЦБ/2014/48)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 5 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно събирането на статистическа информация от Европейската централна банка (1), и по-специално член 5, параграф 1 и член 6, параграф 4 от него,
като взе предвид становището на Европейската комисия (2),
като има предвид, че:
(1)
За изпълнението на задачите си Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) се нуждае от изготвянето на статистически данни за сделките на паричния пазар, а именно за обезпечените сделки, необезпечените сделки и за някои сделки с деривати, допълнително уточнени в настоящия регламент, които са сключени от парично-финансови институции (ПФИ), с изключение на централните банки и фондовете на паричния пазар (ФПП), с други ПФИ, и между ПФИ и други финансови институции, държавно управление и нефинансови предприятия, като вътрешногруповите сделки не се включват.
(2)
Със събирането на тези статистически данни основно се цели да се предостави на Европейската централна банка (ЕЦБ) пълна, подробна и хармонизирана статистическа информация относно паричните пазари в еврозоната. Извлечените от сделките данни, събрани по отношение на горепосочените пазарни сегменти, предоставят информация относно трансмисионния механизъм на решенията в областта на паричната политика. Следователно те са необходим набор от статистически данни за целите на паричната политика в еврозоната.
(3)
Събирането на статистически данни е необходимо и за да може ЕЦБ да предоставя аналитична и статистическа подкрепа на единния надзорен механизъм (ЕНМ) в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (3). В тази рамка събирането на статистически данни е необходимо и с цел да се подпомагат задачите на ЕЦБ в областта на финансовата стабилност.
(4)
Националните централни банки (НЦБ) следва да уведомят ЕЦБ, в случай че решат да не събират изискуемите по настоящия регламент данни, като в този случай ЕЦБ поема задачата да събере данните пряко от отчетните единици.
(5)
В съответствие с Договорите и съгласно условията, предвидени в Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Устава на ЕСЦБ“), от ЕЦБ се изисква да приема регламенти, доколкото това е необходимо за изпълнението на задачите на ЕСЦБ, определени в Устава на ЕСЦБ, а в някои случаи - предвидени в разпоредбите, приети от Съвета съгласно член 129, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
(6)
С цел да се сведе до минимум тежестта на отчетността за ПФИ, като същевременно се осигурят навременни и висококачествени статистически данни, ЕЦБ първоначално ще изиска да се отчитат данни от най-големите ПФИ от еврозоната въз основа на стойността на общите основни балансови активи в сравнение с общите основни балансови активи за всички ПФИ от еврозоната. От 1 януари 2017 г. Управителният съвет на ЕЦБ може да увеличи броя на отчетните ПФИ, като вземе предвид и други критерии, като например значимостта на дейността на ПФИ на паричните пазари и важността на ПФИ за стабилността и функционирането на финансовата система. С оглед на осигуряването на минимално равнище на географска представителност ЕЦБ ще осигури наличието на поне три отчетни ПФИ от държава членка, чиято парична единица е еврото (наричана по-долу „държава членка от еврозоната“). НЦБ могат да събират данни и от ПФИ, които не са част от действителната съвкупност от отчетни единици въз основа на националните им изисквания за статистическа отчетност, като в този случай данните ще бъдат отчетени и проверени съгласно настоящия регламент.
(7)
С цел да се сведе до минимум тежестта на отчетността за ПФИ, като се избегне подлагането им на двойни изисквания за отчетност и същевременно с това се осигурят навременни и висококачествени статистически данни, ЕЦБ следва да е в състояние да ги освободи от задължението да отчитат данни относно сделките за финансиране с ценни книжа и договорите за деривати, ако тези данни вече са били отчетени пред регистър на трансакциите, при положение че ЕЦБ разполага с ефективен достъп до навременни и стандартизирани данни в съответствие с изискванията, посочени в настоящия регламент.
(8)
В член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета е предвидена възможността ЕЦБ да приема регламенти, с които определя изискванията си за статистическа отчетност и ги налага спрямо действителната съвкупност от отчетни единици на държавите членки от еврозоната. В член 6, параграф 4 е предвидено, че ЕЦБ може да приема регламенти, определящи условията, съгласно които може да се упражнява правото на проверка или принудително събиране на статистическа информация.
(9)
В член 4 от Регламент (ЕО) № 2533/98 е предвидено, че държавите членки трябва да създадат своя собствена организация в областта на статистиката и да работят в пълно сътрудничество с ЕСЦБ, за да се осигури изпълнението на задълженията, които произтичат от член 5 от Устава на ЕСЦБ.
(10)
Дотолкова, доколкото данните, събрани съгласно настоящия регламент, съдържат поверителна статистическа информация, приложимите стандарти за защитата и използването на такава информация ще бъдат посочените в членове 8 и 8в от Регламент (ЕО) № 2533/98.
(11)
В член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 е предвидено, че ЕЦБ има правомощието да налага санкции на отчетните единици, които не спазват изискванията за статистическа отчетност, посочени в регламентите или решенията на ЕЦБ.
(12)
Въпреки че се отчита, че регламентите, приети от ЕЦБ съгласно член 34.1 от Устава на ЕСЦБ, не предоставят права и не налагат задължения на държавите членки, чиято парична единица не е еврото (наричани по-долу „държави членки извън еврозоната“), член 5 от Устава на ЕСЦБ се прилага както към държавите членки от еврозоната, така и към държавите членки извън еврозоната. В Регламент (ЕО) № 2533/98 се отбелязва, че член 5 от Устава на ЕСЦБ, заедно с член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, предполага задължение на национално равнище да се разработят и приложат всички мерки, които държавите членки извън еврозоната считат за подходящи с оглед на събирането на статистическата информация, необходима за изпълнението на изискванията на ЕЦБ за статистическа отчетност, както и с оглед на своевременната им подготовка в областта на статистиката, за да станат държави членки от еврозоната.
(13)
Изискванията за отчетност съгласно настоящия регламент не засягат изискванията за отчeтност, установени в други правни актове и инструменти на ЕЦБ, които могат, поне частично, да обхващат и отчитането на статистическа информация за паричните пазари сделка по сделка или агрегирано,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент:
1.
„отчетна единица“, „резидент“ и „резидентен“ имат същото значение, както са определени в член 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98;
2.
„парично-финансова институция“ (ПФИ) има същото значение, както е определено в член 1 от Регламент (ЕС) № 1071/2013 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2013/33) (4), и включва всички клонове на ПФИ на територията на Съюза и ЕАСТ, освен ако изрично е предвидено друго в разпоредбите на настоящия регламент;
3.
„ДФП“ означава други финансови посредници освен застрахователните (осигурителните) дружества и пенсионните фондове, така както те са определени в преработената Европейска система от сметки (наричана по-долу „ЕСС 2010“), установена с Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5);
4.
„застрахователни (осигурителни) дружества“ са финансови предприятия и квазикорпорации, които се занимават основно с финансово посредничество като следствие от обединяването на рискове главно под формата на пряко застраховане или презастраховане, както е посочено в ЕСС 2010;
5.
„пенсионни фондове“ са всички финансови предприятия и квазикорпорации, които се занимават основно с финансово посредничество като следствие от обединяването на социални рискове и потребностите на осигурените лица (социално осигуряване), както е посочено в ЕСС 2010;
6.
„нефинансови предприятия“ е секторът от нефинансови предприятия, посочен в ЕСС 2010;
7.
„държавно управление“ обхваща институционалните единици, които са непазарни производители, чиято продукция е предназначена за индивидуално и колективно потребление и които се финансират от задължителни плащания, извършвани от единици, принадлежащи към други сектори, и институционалните единици, които се занимават основно с преразпределението на национален доход и богатство, както е посочено в ЕСС 2010;
8.
„общи основни балансови активи“ са общите активи минус други активи, така както тези термини са определени в Регламент (ЕС) № 1071/2013 (ЕЦБ/2013/33);
9.
„статистически данни за паричния пазар“ са статистически данни, свързани с обезпечените сделки, необезпечените сделки и сделките с деривати, чийто обект са инструментите на паричния пазар, сключени между ПФИ или между ПФИ и ДФП, застрахователни (осигурителни) дружества, пенсионни фондове, централни банки, държавно управление и нефинансови предприятия, като не се включват вътрешногруповите сделки през съответния отчетен период;
10.
„инструмент на паричния пазар“ е който и да е от инструментите, посочени в приложения I, II и III;
11.
„фонд на паричния пазар“ е предприятие за колективно инвестиране, което се нуждае от разрешение за извършване на дейност като предприятие за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа съгласно Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) или е алтернативен инвестиционен фонд съгласно Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7), инвестира в краткосрочни активи и си е поставило като отделни или кумулативни цели предлагането на печалба в съответствие с лихвените проценти на паричния пазар или запазването на стойността на инвестицията;
12.
„централна банка“ е която и да е централна банка, независимо от това къде се намира;
13.
„национална централна банка/национални централни банки“ или „НЦБ“ са националните централни банки на държавите членки в Съюза;
14.
„референтна съвкупност от отчетни единици“ са ПФИ, резиденти в еврозоната, с изключение на централните банки и ФПП, които приемат деноминирани в евро депозити и/или емитират други дългови инструменти, и/или предоставят деноминирани в евро кредити, както са посочени в приложение I, II или III, от/на други ПФИ и/или от/на ДФП, застрахователни (осигурителни) дружества, пенсионни фондове, държавно управление, централни банки за инвестиционни цели или нефинансови предприятия;
15.
„група“ е група от предприятия - включително, но не само банкова група - която се състои от предприятие майка и дъщерните му предприятия, чиито финансови отчети са консолидирани за целите на Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8);
16.
„клон“ означава място на стопанска дейност, което представлява юридически зависима част от дадена институция и което извършва пряко всички или някои от сделките, присъщи на дейността на институцията;
17.
„клон в Съюза или клон в ЕАСТ“ е клон, който се намира и е регистриран в държава членка на Съюза или в държава от ЕАСТ;
18.
„Европейската асоциация за свободна търговия“ е междуправителствената организация, създадена, за да насърчава свободната търговия и икономическата интеграция в полза на нейните държави членки;
19.
„вътрешногрупова сделка“ е сделка, чийто обект са инструменти на паричния пазар, сключена от отчетна единица с друго предприятие, което е изцяло включено в същия консолидиран финансов отчет. Предприятията, които са страни по сделката, се считат за изцяло включени в „същата консолидация“, когато и двете са или:
а)
включени в консолидация съгласно Директива 2013/34/ЕС или съгласно международните стандарти за финансова отчетност (IFRS), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (9), или когато се касае за група, чието предприятие майка е с главно управление в трета държава - съгласно общоприетите счетоводни принципи на тази трета държава, определени за еквивалентни на IFRS съгласно Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (10) (или съгласно счетоводните стандарти на трета държава, прилагането на които е позволено в съответствие с член 4 от същия регламент); или
б)
обхванати от същия надзор на консолидирана основа в съответствие с Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11) или когато се касае за група, предприятието майка на която е с главно управление в трета държава - от същия надзор на консолидирана основа от компетентен орган на трета държава, който е оценен като равностоен на надзора, подчинен на принципите, установени в член 127 от Директива 2013/36/ЕС;
20.
„работен ден“ по отношение на която и да е дата, посочена в договор или в потвърждение за сделка с инструмент на паричния пазар, е денят, в който търговските банки и валутните пазари са отворени за обичайната си дейност (включително за операции със съответния инструмент на паричния пазар) и извършват сетълмент на плащания в същата валута като валутата на задължението за плащане, което е дължимо на тази дата или е изчислено към тази дата. В случай че дадена сделка с инструмент на паричния пазар е уредена от стандартно основно споразумение, съставено от Европейската банкова федерация (ЕБФ), Асоциацията на кредитните пазари (АКП), Международна асоциация за суапове и деривати (МАСД) или други водещи европейски или международни пазарни асоциации, се използва предоставеното в споразумението определение или определението, към което то препраща. За сетълмента на сделка с инструмент на паричния пазар, по отношение на която сетълментът следва да се извърши посредством определена система за сетълмент, „работен ден“ е денят, в който системата за сетълмент е отворена за извършването на сетълмента на тази сделка;
21.
„ден за сетълмент на TARGET2“ е всеки ден, в който TARGET2 (Трансевропейската автоматизирана система за брутен сетълмент на експресни преводи в реално време) е отворена;
22.
„споразумение за обратно изкупуване“ е споразумение, по силата на което страните по него могат да участват в сделки, по които едната страна („продавач“) се съгласява да продаде на другата страна („купувач“) определени „активи“ („ценни книжа“, „стоки“ или „други финансови активи“) на определена дата в близко бъдеще, в замяна на което купувачът плаща покупната цена на продавача, като едновременно с това купувачът се съгласява да продаде обратно на продавача активите на определена бъдеща дата или при поискване, в замяна на което продавачът плаща на купувача договорената за обратното изкупуване цена. Всяка подобна сделка може да бъде репо сделка или сделка за покупка с уговорка за последваща обратна продажба. „Споразумение за обратно изкупуване“ може да е и споразумение за предоставяне на активи в залог и за предоставяне на общо право на повторно използване в замяна на кредит на парични средства на определена дата в близко бъдеще и връщането на кредита и лихвите на бъдеща дата в замяна на връщането на активите. Репо сделките могат да бъдат сключени с предварително определен падеж („срочни репо сделки“) или без предварително определен падеж, като на страните се предоставя възможност да се споразумеят по всяко време относно това дали да продължат или да прекратят споразумението („отворени репо сделки“);
23.
„тристранна репо сделка“ е репо сделка, при която на трета страна е възложено да избере обезпечението и да извършва действия по управлението му, докато е в сила сделката;
24.
„валутен суап“ е суап сделка, при която едната страна продава на другата определена сума от определена валута в замяна на плащането на договорена сума от друга определена валута по договорен валутен курс (известен като спот валутен курс) с уговорката продадената валута да бъде изкупена обратно на бъдеща дата (известна като падеж) в замяна на продажбата на първоначално закупената валута по различен валутен курс (известен като форуърд валутен курс);
25.
„овърнайт индекс суап“ (ОИС) е лихвен суап, при който периодичният плаващ лихвен процент е равен на средната геометрична стойност на овърнайт лихвения процент (или овърнайт индекс лихвения процент) през определен период от време. Окончателното плащане се изчислява, като разликата между фиксирания лихвен процент и натрупания овърнайт лихвен процент, отчетен по време на действието на ОИС, се прилага към номиналната стойност на сделката. Тъй като предметът на настоящия регламент обхваща само ОИС, деноминирани в евро, овърнайт лихвеният процент ще бъде ЕОНИА.
26.
„Рамката Базел III за КЛП“ е коефициентът на ликвидно покритие (КЛП), предложен от Базелския комитет и одобрен на 7 януари 2013 г. от Групата на управителите и ръководителите на надзорни органи, надзорния орган на Базелския комитет за банков надзор, като минимален глобален регулаторен стандарт по отношение на мерките за краткосрочна ликвидност в банковия сектор.
Член 2
Действителна съвкупност от отчетни единици
1. Действителната съвкупност от отчетни единици се състои от ПФИ, резиденти на еврозоната, от референтната съвкупност от отчетни единици, които са определени от Управителния съвет като отчетни единици съгласно параграф 2 или 3, както е приложимо, или от ПФИ, определени като отчетни единици съгласно параграф 4 - въз основа на посочените там критерии, и които са уведомени за отчетните си задължения съгласно параграф 5 (наричани по-долу „отчетни единици“).
2. На датата, на която настоящият регламент влезе в сила, Управителният съвет може да вземе решение, че ПФИ е отчетна единица, ако общите основни балансови активи на ПФИ надхвърлят 0,35 % от общите основни балансови активи на всички ПФИ от еврозоната въз основа на най-актуалните данни, с които ЕЦБ разполага, т.е.:
а)
данните към края на месец декември на календарната година, предхождаща уведомлението съгласно параграф 5; или
б)
ако данните по буква а) не са налични, данните към края на месец декември на предходната година.
За целите на това решение клоновете извън държавата на произход на съответната ПФИ се изключват от изчисляването на общите основни балансови активи на съответната ПФИ.
3. Считано от 1 януари 2017 г. Управителният съвет може да вземе решение за категоризирането на други ПФИ като отчетни единици въз основа на размера на общите им основни балансови активи в сравнение с общите основни балансови активи на всички ПФИ от еврозоната, значимостта на дейността на ПФИ при търгуването на инструменти на паричния пазар и важността им за стабилността и функционирането на финансовата система в еврозоната и/или в отделните държави членки.
4. Считано от 1 януари 2017 г. Управителният съвет може да вземе и решение, че за всяка държава членка от еврозоната като отчетни единици се определят поне три ПФИ. Следователно, ако въз основа на решенията на Управителния съвет, взети съгласно параграф 2 или параграф 3, в определена държава членка от еврозоната бъдат избрани по-малко от три ПФИ, действителната съвкупност от отчетни единици ще обхваща и други ПФИ от тази държава членка от еврозоната, които съответната НЦБ счита за представителни (наричани по-долу „представителни отчетни единици“), така че като отчетни единици за тази държава членка от еврозоната да бъдат определени поне три отчетни единици.
Представителните отчетни единици се избират измежду най-големите кредитни институции, резиденти в съответната държава членка от еврозоната, въз основа на общите основни балансови активи на институциите, освен ако НЦБ предложат други критерии, с които ЕЦБ писмено се съгласи.
5. ЕЦБ или съответната НЦБ уведомява съответните ПФИ за решението на Управителния съвет съгласно параграф 2, 3 или 4 и за задълженията им по настоящия регламент. Уведомлението се изпраща в писмена форма поне четири месеца преди началото на първото отчитане.
6. Независимо от решенията на Управителния съвет, взети съгласно параграф 2, 3 или 4, НЦБ могат да събират и статистически данни за паричния пазар от ПФИ, резиденти в тяхната държава членка, които не са отчетни единици съгласно параграф 2, 3 или 4, въз основа на националните им изисквания за статистическа отчетност (наричани по-долу „допълнителни отчетни единици“). Ако дадена НЦБ определи допълнителни отчетни единици по този начин, тя своевременно ги уведомява.
Член 3
Изисквания за статистическа отчетност
1. За целите на редовното изготвяне на статистически данни за паричния пазар отчетните единици отчитат ежедневна статистическа информация относно инструментите на паричния пазар на НЦБ на държавата членка, в която са резиденти на консолидирана основа, включително за всички техни клонове в Съюза или в ЕАСТ. Изискваната статистическа информация е посочена в приложения I, II и III. В съответствие с член 4, параграф 2 от настоящия регламент НЦБ предава на ЕЦБ статистическата информация, която получи от отчетните единици.
2. НЦБ определят и прилагат правилата за отчетност във връзка с инструментите на паричния пазар, които отчетните единици следва да спазват. Тези правила за отчетност осигуряват предоставянето на необходимата статистическа информация и позволяват да бъде извършена точна проверка за изпълнението на предвидените в приложение IV минимални стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизии.
3. Независимо от изискванията за отчетност, посочени в параграф 1, дадена НЦБ може да вземе решение, че избраните съгласно член 2, параграфи 2, 3 и 4 отчетни единици, резиденти в държавата членка на НЦБ, ще отчитат на ЕЦБ статистическата информация, посочена в приложения I, II и III. НЦБ надлежно уведомява ЕЦБ и отчетните единици в случаите, когато ЕЦБ определя и прилага правилата за отчетност, които отчетните единици следва да спазват, и поема задачата да събира необходимите данни пряко от отчетните единици.
4. Ако дадена НЦБ избере допълнителни отчетни единици и ги уведоми, както е посочено в член 2, параграф 6, те отчитат на НЦБ ежедневна статистическа информация относно инструментите на паричния пазар. В съответствие с член 4, параграф 2 от настоящия регламент при поискване от ЕЦБ НЦБ ѝ предава статистическата информация, която получи от допълнителните отчетни единици.
5. В съответствие с националните им изисквания за статистическа отчетност НЦБ определят и прилагат правилата за отчетност, които допълнителните отчетни единици следва да спазват. НЦБ гарантират, че националните правила за отчетност изискват от допълнителните отчетни единици да изпълняват изисквания, които са еквивалентни на членове 6-8, член 10, параграф 3 и членове 11 и 12 от настоящия регламент. НЦБ гарантират, че тези правила за отчетност предоставят необходимата статистическа информация и позволяват да бъде извършена точна проверка за изпълнението на предвидените в приложение IV минимални стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизии.
Член 4
Срокове
1. В случай че съгласно член 3, параграф 3 дадена НЦБ вземе решение, че отчетните единици отчитат пряко на ЕЦБ статистическата информация, посочена в приложения I, II и III, отчетните единици предават тази информация на ЕЦБ, както следва:
а)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, се предават на ЕЦБ веднъж дневно между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 7.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
б)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, се предават на ЕЦБ веднъж дневно между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
в)
данни, по отношение на които НЦБ има дерогация съгласно член 5, се предават на ЕЦБ веднъж седмично между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните.
2. В случаите извън параграф 1 НЦБ предават на ЕЦБ ежедневно посочената в приложения I, II и III статистическа информация относно паричния пазар, която получават от отчетните единици, както следва:
а)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 7.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
б)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
в)
данните, събрани от допълнителните отчетни единици, избрани съгласно член 2, параграф 6, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката, веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните, или веднъж месечно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на месеца, за който се отнасят данните. НЦБ вземат решение относно периодичността на отчитане и своевременно и надлежно уведомяват ЕЦБ. НЦБ могат да преразглеждат периодичността на отчитане всяка година;
г)
данни, по отношение на които НЦБ има дерогация съгласно член 5, се предават на ЕЦБ веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните.
3. НЦБ решават докога най-късно трябва да получат данните от отчетните единици, за да спазят собствените си срокове за отчитане, както е посочено в параграф 2, и надлежно уведомяват отчетните единици.
4. Когато краен срок, посочен в параграф 1 или в параграф 2, се падне в неработен ден на TARGET2, крайният срок се удължава до следващия работен ден на TARGET2, както е съобщено на уебсайта на ЕЦБ.
Член 5
Дерогация
В случаите, когато отчетните единици са избрани съгласно член 2, параграф 3 или 4, НЦБ може да вземе решение, че отчетните единици могат да предават на НЦБ ежедневните статистически данни за паричния пазар веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните, ако поради оперативни причини те не могат да спазят изискването за ежедневна периодичност на отчитането. ЕЦБ може да определи условия за прилагането на тази дерогация от НЦБ.
Член 6
Случаи на сливане, разделяне, преобразуване, оздравяване и неплатежоспособност
1. В случай на сливане, разделяне, отделяне или друго преобразуване, което може да окаже влияние върху изпълнението на статистическите ѝ задължения, съответната отчетна единица уведомява ЕЦБ и съответната НЦБ веднага след като намерението да се осъществи подобна операция стане публично известно и в разумен срок преди операцията да бъде осъществена, за процедурите, които са планувани в изпълнение на предвидените в настоящия регламент изисквания за статистическа отчетност. Отчетната единица също уведомява ЕЦБ и съответната НЦБ в срок до 14 дни от приключването на операцията.
2. Ако отчетна единица се слее с друг субект чрез придобиване, както е определено в Директива 2011/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12), и един от сливащите се субекти е отчетна единица, придобиващият субект продължава да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент.
3. Ако отчетна единица се слее с друг субект чрез учредяване на ново дружество, както е определено в Директива 2011/35/ЕС, и един от сливащите се субекти е отчетна единица, новоучреденият субект е длъжен да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент, ако отговаря на определението за отчетна единица.
4. Ако отчетна единица се раздели на два или повече субекта чрез придобиване или чрез учредяване на нови дружества, както е определено в Шеста директива 82/891/ЕИО на Съвета (13), и един от новите субекти е отчетна единица, новият субект е длъжен да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент. Разделянето включва и операция по отделяне, по силата на която отчетна единица прехвърля всички или част от активите и пасивите си на ново дружество в замяна на акции в новото дружество.
5. Ако отчетна единица стане неплатежоспособна, загуби лиценза си за банкова дейност или поради други причини престане да извършва банкова дейност, като това се удостовери от компетентния надзорен орган, тя вече не е длъжна да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент.
6. За целите на параграф 5 отчетна единица се счита за неплатежоспособна, ако възникне едно или повече от следните обстоятелства:
а)
отчетната единица извърши общо прехвърляне на имущество в полза на кредитори или с цел да участва в оздравяване, съдебно споразумение или конкордат с кредитори;
б)
отчетната единица направи писмено признание, че не е в състояние да изплати дълговете си, когато те станат изискуеми;
в)
отчетната единица поиска, се съгласи или приеме в нея или по отношение на цялото ѝ имущество или на съществена част от него да бъде назначен доверител, администратор, синдик, ликвидатор или длъжностно лице с подобни функции в нея или по отношение на цялото ѝ имущество, или на съществена част от него;
г)
представяне или подаване на молба за откриване на производство по несъстоятелност по отношение на отчетната единица (от лице, различно от контрагента, по отношение на задължение на отчетната единица към този контрагент) в съда или пред друг компетентен орган или агенция;
д)
отчетната единица е прекратила дейността си чрез ликвидация или е обявена в несъстоятелност (или спрямо нея започне друго подобно производство); или отчетната единица, орган на публичната власт или друго образувание или лице подаде молба за оздравяването ѝ, сключването на съдебно споразумение или на конкордат, преструктурирането ѝ от акционерите или съдружниците в нея, управлението ѝ от администратор, ликвидацията ѝ, прекратяването ѝ или друга подобна мярка съгласно действащи или бъдещи законови и подзаконови норми, като тази молба не е спряна или отхвърлена в срок до 30 дни от подаването ѝ (освен когато става въпрос за молба за откриване на производство по ликвидация или друго подобно производство, като в тези случаи 30-дневният срок не се прилага);
е)
назначаването в нея или по отношение на цялото ѝ имущество, или на съществена част от него на доверител, администратор, синдик, ликвидатор или длъжностно лице с подобни функции; или
ж)
свикването на събрание на кредиторите с оглед на обсъждането на доброволно споразумение (или друга подобна процедура).
Член 7
Разпоредби относно поверителността
1. Когато получават или обработват данни съгласно настоящия регламент, които съдържат поверителна информация, включително когато обменят данни с други НЦБ от еврозоната, ЕЦБ и НЦБ прилагат стандартите за защита и използване на поверителна статистическа информация, установени в член 8 и член 8в от Регламент (ЕО) № 2533/98.
2. При спазване на параграф 1 поверителната информация, която се съдържа в статистическите данни, събирани съгласно настоящия регламент от ЕЦБ или дадена НЦБ, не се предават на или споделят с други органи или с други трети страни, различни от ЕЦБ и НЦБ от еврозоната, освен ако съответната отчетна единица е дала предварително изричното си писмено съгласие на ЕЦБ или на съответната НЦБ и ЕЦБ или съответната НЦБ, ако това е приложимо, са сключили подходящо споразумение за поверителност с тази отчетна единица.
Член 8
Проверка и принудително събиране
ЕЦБ или НЦБ според случая имат право да проверяват и ако е необходимо, да събират принудително информацията, която отчетните единици предоставят в съответствие с изискванията за статистическа отчетност, посочени в член 3 и приложения I, II и III към настоящия регламент. По-специално това право може да се упражнява, ако дадена отчетна единица не изпълнява предвидените в приложение IV стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизиите. Прилага се и член 6 от Регламент (ЕО) № 2533/98.
Член 9
Опростена процедура за изменения
Като взема предвид становищата на Комитета по статистика на ЕСЦБ, Изпълнителният съвет на ЕЦБ може да прави технически изменения в приложенията към настоящия регламент, при условие че те не променят заложената концептуална рамка и не засягат тежестта на отчетността за отчетните единици. Изпълнителният съвет уведомява своевременно Управителния съвет за всяко такова изменение.
Член 10
Първо отчитане
1. За отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, първото отчитане съгласно настоящия регламент, като се имат предвид преходните разпоредби на член 12, започва с данни за 1 април 2016 г.
2. За отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, първото отчитане съгласно настоящия регламент започва на датата, която ЕЦБ или съответната НЦБ съобщи на отчетната единица съгласно член 2, параграф 5, но не по-рано от 12 месеца след приемането на решението на Управителния съвет съгласно член 2, параграф 3 или параграф 4.
3. Освен това когато представителна отчетна единица е избрана съгласно член 2, параграф 4, тя може да подаде писмено искане до ЕЦБ или съответната НЦБ за временно отлагане на първата отчетна дата, като изложи основанията за това забавяне. Поисканото отлагане може да бъде разрешено за срок до шест месеца с възможност за последващи удължавания на срока до шест месеца. ЕЦБ или съответната НЦБ може да се споразумее за отлагането на първата отчетна дата по отношение на подалата искането представителна отчетна единица, ако счете, че забавянето е оправдано. Освен това ако на първата отчетна дата представителната отчетна единица не разполага с данни за отчитане или разполага само с данни, които както ЕЦБ, така и НЦБ считат за непредставителни, НЦБ може да се съгласи да освободи представителната отчетна единица от спазването на първата отчетна дата. Освобождаването може да се предостави само от НЦБ заедно с ЕЦБ, ако и ЕЦБ, и НЦБ считат, че искането е обосновано и не излага на риск представителността на отчетната извадка.
4. За ПФИ, избрани като допълнителни отчетни единици съгласно член 2, параграф 6, първото отчитане съгласно настоящия регламент започва на датата, която съответната НЦБ съобщи на допълнителната отчетна единица съгласно член 2, параграф 6.
Член 11
Клауза за периодичен преглед
ЕЦБ извършва преглед на действието на настоящия регламент 12 месеца след първото отчитане и съставя доклад за това. Според препоръките, направени в доклада, тя може да увеличи или да намали броя на отчетните единици и/или на изискванията за статистическа отчетност. След този първоначален преглед на всеки две години се извършват редовни актуализации на действителна съвкупност от отчетни единици.
Член 12
Преходни разпоредби
За периода от 1 април 2016 г. до 1 юли 2016 г. на отчетните единици се позволява да отчитат на ЕЦБ и на съответната НЦБ статистически данни за паричния пазар за някои, а не за всички, необходими дни. ЕЦБ или съответната НЦБ могат да определят дните, за които се изисква отчетност.
Член 13
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставен във Франкфурт на Майн на 26 ноември 2014 година.
RÈGLEMENT (UE) No 1333/2014 DE LA BANQUE CENTRALE EUROPÉENNE
du 26 novembre 2014
concernant les statistiques des marchés monétaires
(BCE/2014/48)
LE CONSEIL DES GOUVERNEURS DE LA BANQUE CENTRALE EUROPÉENNE,
vu les statuts du Système européen de banques centrales et de la Banque centrale européenne, et notamment leur article 5,
vu le règlement (CE) no 2533/98 du Conseil du 23 novembre 1998 concernant la collecte d'informations statistiques par la Banque centrale européenne (1), et notamment son article 5, paragraphe 1, et son article 6, paragraphe 4,
vu l'avis de la Commission européenne (2),
considérant ce qui suit:
(1)
Pour accomplir ses missions, le Système européen de banques centrales (SEBC) requiert la production de statistiques relatives aux opérations des marchés monétaires, à savoir aux opérations des marchés monétaires garanties, non garanties et sur certains produits dérivés, comme cela est précisé dans le présent règlement, conclues par des institutions financières monétaires (IFM), à l'exception des banques centrales et des organismes de placement collectif monétaires («OPC monétaires», nommés dans le SEC 2010 «fonds d'investissement monétaires»), avec d'autres IFM, ainsi qu'entre des IFM et d'autres institutions financières, des administrations publiques ou des sociétés non financières, mais en excluant les opérations intragroupe.
(2)
L'élaboration de telles statistiques vise essentiellement à fournir à la Banque centrale européenne (BCE) des informations statistiques complètes, détaillées et cohérentes sur les marchés monétaires de la zone euro. Les données établies à partir des opérations collectées pour les segments de marché susmentionnés fournissent des informations sur le mécanisme de transmission des décisions de politique monétaire. Par conséquent, elles constituent un ensemble de statistiques nécessaire aux fins de la politique monétaire dans la zone euro.
(3)
La collecte de données statistiques est également nécessaire pour que la BCE puisse apporter un soutien analytique et statistique au mécanisme de surveillance unique (MSU) conformément au règlement (UE) no 1024/2013 du Conseil (3). Elle est aussi nécessaire, dans ce contexte, pour aider la BCE à accomplir ses missions en matière de stabilité financière.
(4)
Il convient que les banques centrales nationales (BCN) informent la BCE si elles décident de ne pas collecter les données requises en vertu du présent règlement, auquel cas la BCE se chargera de collecter directement les données auprès des agents déclarants.
(5)
Conformément aux dispositions des traités et aux conditions prévues par les statuts du Système européen de banques centrales et de la Banque centrale européenne (ci-après les «statuts du SEBC»), la BCE est tenue d'arrêter des règlements dans la mesure nécessaire à l'accomplissement des missions du SEBC définies dans les statuts de ce dernier ainsi que dans certains cas prévus par les dispositions adoptées par le Conseil en vertu de l'article 129, paragraphe 4, du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne.
(6)
Afin de réduire la charge de déclaration pesant sur les IFM, tout en garantissant la disponibilité, en temps opportun, de statistiques de grande qualité, la BCE exigera tout d'abord que les données soient déclarées par les IFM les plus importantes de la zone euro, leur importance étant déterminée par comparaison du total de leurs principaux actifs de bilan avec le total des principaux actifs de bilan de toutes les IFM de la zone euro. À partir du 1er janvier 2017, le conseil des gouverneurs de la BCE pourra augmenter le nombre des IFM déclarantes en tenant compte d'autres critères, tels que le poids des activités de l'IFM sur les marchés monétaires ainsi que l'importance de celle-ci pour la stabilité et le fonctionnement du système financier. La BCE veillera à ce qu'il y ait au moins trois IFM déclarantes par État membre dont la monnaie est l'euro (ci-après un «État membre de la zone euro»), afin de garantir un niveau minimal de représentation géographique. Les BCN peuvent aussi collecter des données auprès d'IFM ne faisant pas partie de la population déclarante effective, en fonction de leurs obligations nationales de déclaration statistique, auquel cas ces données seront déclarées et vérifiées conformément au présent règlement.
(7)
Afin de réduire encore la charge de déclaration pesant sur les IFM, en évitant de soumettre celles-ci à des obligations de déclaration faisant double emploi, tout en garantissant la disponibilité, en temps opportun, de statistiques de grande qualité, la BCE devrait pouvoir dispenser les IFM de déclarer les données relatives aux opérations de financement de titres ou aux contrats sur produits dérivés si ces données ont déjà été déclarées à un référentiel central, à condition que la BCE ait effectivement accès, en temps voulu, à des données normalisées conformes aux obligations énoncées dans le présent règlement.
(8)
L'article 5, paragraphe 1, du règlement (CE) no 2533/98 dispose que la BCE peut adopter des règlements pour définir et imposer des obligations de déclaration statistique à la population effective soumise à déclaration des États membres de la zone euro. L'article 6, paragraphe 4, dispose que la BCE peut arrêter des règlements définissant les conditions dans lesquelles les droits de vérification ou de collecte obligatoire des informations statistiques peuvent être exercés.
(9)
L'article 4 du règlement (CE) no 2533/98 dispose que les États membres doivent organiser leurs tâches dans le domaine statistique et coopérer pleinement avec le SEBC afin de garantir le respect des obligations découlant de l'article 5 des statuts du SEBC.
(10)
Dans la mesure où toute donnée collectée en vertu du présent règlement contient des informations statistiques confidentielles, il convient d'appliquer les normes en matière de protection et d'utilisation de telles informations prévues par les articles 8 et 8 quater du règlement (CE) no 2533/98.
(11)
L'article 7, paragraphe 1, du règlement (CE) no 2533/98 dispose que la BCE est habilitée à infliger des sanctions aux agents déclarants qui ne respectent pas les obligations de déclaration statistique énoncées dans les règlements ou les décisions de la BCE.
(12)
Bien qu'il soit reconnu que les règlements arrêtés par la BCE en vertu de l'article 34.1 des statuts du SEBC ne confèrent aucun droit et n'imposent aucune obligation aux États membres dont la monnaie n'est pas l'euro (ci-après les «États membres n'appartenant pas à la zone euro»), l'article 5 des statuts du SEBC est applicable tant aux États membres de la zone euro qu'aux États membres n'appartenant pas à la zone euro. Le règlement (CE) no 2533/98 mentionne que l'article 5 des statuts du SEBC, en lien avec l'article 4, paragraphe 3, du traité sur l'Union européenne, implique une obligation d'élaborer et de mettre en œuvre, au niveau national, toutes les mesures que les États membres n'appartenant pas à la zone euro jugent appropriées pour assurer la collecte des informations statistiques nécessaires au respect des obligations de déclaration statistique à la BCE et pour achever, en temps voulu, les préparatifs nécessaires en matière de statistiques pour devenir des États membres de la zone euro.
(13)
Les obligations de déclaration définies par le présent règlement sont sans préjudice des obligations de déclaration énoncées dans les autres actes et instruments juridiques de la BCE qui sont susceptibles de concerner également, au moins en partie, la déclaration, soit opération par opération, soit agrégée, d'informations statistiques relatives aux marchés monétaires,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1.
«agents déclarants», «résident» et «résidant»: voir les définitions données à l'article 1er du règlement (CE) no 2533/98;
2.
«institution financière monétaire» (IFM): voir la définition donnée à l'article 1er du règlement (UE) no 1071/2013 de la Banque centrale européenne (BCE/2013/33) (4); cette expression s'entend comme incluant toutes les succursales des IFM situées dans l'Union et dans l'AELE, sauf disposition expresse contraire dans le présent règlement;
3.
«AIF», les autres intermédiaires financiers, à l'exclusion des sociétés d'assurance et des fonds de pension, comme énoncé dans le système européen des comptes révisé (ci-après le «SEC 2010») établi par le règlement (UE) no 549/2013 du Parlement européen et du Conseil (5);
4.
«sociétés d'assurance», toutes les sociétés et quasi-sociétés financières dont la fonction principale consiste à fournir des services d'intermédiation financière résultant de la mutualisation de risques, principalement sous la forme d'activités d'assurance directe ou de réassurance, comme énoncé dans le SEC 2010;
5.
«fonds de pension», toutes les sociétés et quasi-sociétés financières dont la fonction principale consiste à fournir des services d'intermédiation financière résultant de la mutualisation des risques et des besoins sociaux des assurés (assurance sociale), comme énoncé dans le SEC 2010;
6.
«sociétés non financières», le secteur des sociétés non financières, comme énoncé dans le SEC 2010;
7.
«administrations publiques», les unités institutionnelles qui sont des producteurs non marchands dont la production est destinée à la consommation individuelle et collective et dont les ressources proviennent de contributions obligatoires versées par des unités appartenant aux autres secteurs, ainsi que les unités institutionnelles dont l'activité principale consiste à effectuer des opérations de redistribution du revenu et de la richesse nationale, comme énoncé dans le SEC 2010;
8.
«total des principaux actifs de bilan», le total des actifs diminué des autres créances, telles que ces expressions sont définies dans le règlement (UE) no 1071/2013 (BCE/2013/33);
9.
«statistiques des marchés monétaires», des statistiques relatives à des opérations garanties, non garanties et sur produits dérivés, conclues avec des instruments du marché monétaire au cours de la période de déclaration concernée entre des IFM, ainsi qu'entre des IFM et des AIF, des sociétés d'assurance, des fonds de pension, des banques centrales, des administrations publiques et des sociétés non financières, mais en excluant les opérations intragroupe;
10.
«instrument du marché monétaire», l'un des instruments énumérés aux annexes I, II et III;
11.
«OPC monétaire», un organisme de placement collectif qui nécessite un agrément en tant qu'organisme de placement collectif en valeurs mobilières en vertu de la directive 2009/65/CE du Parlement européen et du Conseil (6) ou qui constitue un fonds d'investissement alternatif en vertu de la directive 2011/61/UE du Parlement européen et du Conseil (7), investit dans des actifs à court terme et a pour objectifs distincts ou cumulés d'offrir des rendements comparables à ceux du marché monétaire ou de préserver la valeur d'un investissement;
12.
«banque centrale», toute banque centrale quelle que soit son implantation;
13.
«banque centrale nationale», «banques centrales nationales» ou «BCN», la banque centrale nationale ou les banques centrales nationales d'États membres de l'Union;
14.
«population déclarante de référence», des IFM résidant dans la zone euro, à l'exception des banques centrales et des OPC monétaires, qui acceptent des dépôts libellés en euros et/ou émettent tout autre titre de créance et/ou accordent des crédits libellés en euros, tels qu'énumérés aux annexes I, II ou III, provenant de/destinés à d'autres IFM et/ou provenant de/destinés à des AIF, des sociétés d'assurance, des fonds de pension, des administrations publiques, des banques centrales à des fins d'investissement, ou à des sociétés non financières;
15.
«groupe», un groupe d'entreprises, notamment un groupe bancaire, constitué d'une société mère et de ses filiales dont les états financiers sont consolidés aux fins de la directive 2013/34/UE du Parlement européen et du Conseil (8);
16.
«succursale», un centre d'activité juridiquement dépendant d'un établissement et qui effectue directement la totalité ou une partie des opérations inhérentes à l'activité de l'établissement;
17.
«succursale de l'Union et de l'AELE», une succursale située et enregistrée dans un État membre de l'Union ou dans un pays de l'AELE;
18.
«Association européenne de libre-échange», l'organisation intergouvernementale mise en place afin de promouvoir le libre-échange et l'intégration économique dans l'intérêt de ses États membres;
19.
«opération intragroupe», une opération, portant sur des instruments du marché monétaire, conclue par un agent déclarant avec une autre entreprise intégralement incluse dans les mêmes états financiers consolidés. Les entreprises participant à l'opération sont considérées comme intégralement incluses dans la «même consolidation» lorsque les deux sont soit:
a)
incluses dans une consolidation conforme à la directive 2013/34/UE ou aux normes internationales d'information financière (IFRS) adoptées en application du règlement (CE) no 1606/2002 du Parlement européen et du Conseil (9) ou, pour un groupe dont le siège de la société mère est situé dans un pays tiers, conforme aux principes comptables généralement admis de ce pays tiers, jugés équivalents aux IFRS conformément au règlement (CE) no 1569/2007 de la Commission (10) (ou aux normes comptables d'un pays tiers dont l'application est autorisée conformément à l'article 4 de ce règlement); soit
b)
englobées dans la même surveillance sur base consolidée conformément à la directive 2013/36/UE du Parlement européen et du Conseil (11) ou, pour un groupe dont le siège de la société mère est situé dans un pays tiers, dans la même surveillance sur base consolidée exercée par une autorité compétente du pays tiers jugée équivalente à la surveillance régie par les principes énoncés à l'article 127 de la directive 2013/36/UE;
20.
«jour ouvrable», pour toute date mentionnée dans un accord ou dans une confirmation d'opération sur un instrument du marché monétaire, le jour où les banques commerciales et les marchés des changes sont ouverts pour des activités commerciales générales (y compris pour des opérations sur l'instrument du marché monétaire concerné) et procèdent à des règlements dans la même monnaie que l'obligation de paiement qui est due à cette date ou calculée par rapport à cette date. Dans le cas d'une opération sur un instrument du marché monétaire régie par une convention-cadre standard publiée par la Fédération bancaire européenne (FBE), la Loan Market Association (LMA), l'International Swaps and Derivatives Association, Inc. (ISDA) ou d'autres associations de marché européennes ou internationales de premier plan, il convient d'employer la définition fournie ou intégrée à cette convention par renvoi. En ce qui concerne le règlement de toute opération sur un instrument du marché monétaire qui doit être effectué par l'intermédiaire d'un système de règlement désigné, il s'agit d'un jour d'ouverture de ce système de règlement;
21.
«jour de règlement TARGET2», toute journée d'ouverture de TARGET2 (système de transfert express automatisé transeuropéen à règlement brut en temps réel);
22.
«accord de pension», un accord selon lequel les parties contractantes peuvent conclure des opérations où une partie («vendeur») convient de vendre à l'autre partie («acheteur») des «actifs» déterminés («titres», «matières premières» ou «autres actifs financiers») à une date prochaine, en échange du paiement, par l'acheteur au vendeur, du prix d'achat, l'acheteur convenant simultanément de revendre au vendeur les actifs à une date future déterminée ou sur demande, en échange du paiement, par le vendeur à l'acheteur, du prix de rachat. Chacune de ces opérations peut être une opération de rachat ou une opération d'achat et de revente. On entend aussi par «accord de pension» un accord de nantissement d'actifs avec octroi d'un droit général de réutilisation en échange d'un prêt de liquidités à une date prochaine ainsi que de remboursement du prêt et des intérêts à une date plus lointaine en échange de la restitution des actifs. Les opérations de pension peuvent être conclues avec une date d'échéance prédéfinie (opérations de pension «à échéance fixe») ou sans date d'échéance prédéfinie, les deux parties ayant la possibilité de convenir, chaque jour, de renouveler ou de résilier l'accord (opérations de pension «ouvertes»);
23.
«accord de pension tripartite», un accord de pension dans lequel un tiers est chargé de sélectionner et de gérer les garanties pendant la durée de vie de l'opération;
24.
«swap de change», une opération d'échange financier dans laquelle une partie vend à l'autre partie un montant déterminé d'une monnaie déterminée en échange du paiement d'un montant convenu d'une autre monnaie déterminée, sur la base d'un taux de change convenu (appelé le taux de change au comptant), et convient de racheter la monnaie vendue à une date ultérieure (appelée la date d'échéance) en échange de la vente de la monnaie initialement achetée à un taux de change différent (appelé le taux de change à terme);
25.
«Overnight Index Swap» (OIS), un swap de taux d'intérêt où le taux d'intérêt variable périodique est égal à la moyenne géométrique d'un taux au jour le jour (ou taux indexé sur le taux au jour le jour) sur une période déterminée. Le paiement final sera calculé comme la différence entre le taux d'intérêt fixe et le taux d'intérêt composé au jour le jour enregistré sur la durée de vie de l'OIS, appliqués au montant nominal de l'opération. Comme le présent règlement ne porte que sur des OIS libellés en euros, le taux d'intérêt au jour le jour sera l'EONIA;
26.
«Dispositif LCR de Bâle III», le ratio de liquidité à court terme (Liquidity Coverage Ratio - LCR) proposé par le Comité de Bâle et adopté le 7 janvier 2013 par le Groupe des gouverneurs de banque centrale et des responsables du contrôle bancaire, l'organe de surveillance du Comité de Bâle sur le contrôle bancaire, et qui sert de norme réglementaire minimale, à l'échelle mondiale, pour les mesures de la liquidité à court terme dans le secteur bancaire.
Article 2
Population déclarante effective
1. La population déclarante effective se compose des IFM résidant dans la zone euro, prises dans la population déclarante de référence, que le conseil des gouverneurs identifie comme étant des agents déclarants conformément au paragraphe 2 ou 3, selon le cas, ou bien des IFM identifiées comme étant des agents déclarants eu égard aux critères énoncés au paragraphe 4, et qui ont été informées de leurs obligations de déclaration conformément au paragraphe 5 (ci-après les «agents déclarants»).
2. Dès l'entrée en vigueur du présent règlement, le conseil des gouverneurs peut décider qu'une IFM constitue un agent déclarant si le total des principaux actifs de bilan que celle-ci détient est supérieur à 0,35 % du total des principaux actifs de bilan de toutes les IFM de la zone euro, en s'appuyant sur les données les plus récentes dont dispose la BCE, à savoir:
a)
les données à la fin du mois de décembre de l'année civile précédant la notification visée au paragraphe 5; ou
b)
si les données visées au point a) ne sont pas disponibles, les données à la fin du mois de décembre de l'année précédente.
Aux fins de cette décision, le calcul du total des principaux actifs de bilan de l'IFM concernée ne tient pas compte des succursales établies en dehors du pays d'accueil de cette IFM.
3. À compter du 1er janvier 2017, le conseil des gouverneurs peut décider de classer toute autre IFM comme un agent déclarant au vu de l'importance du total des principaux actifs de bilan de l'IFM par rapport au total des principaux actifs de bilan de toutes les IFM de la zone euro, de l'importance des activités de l'IFM en matière de négociation d'instruments du marché monétaire ainsi que de l'importance de l'IFM pour la stabilité et le fonctionnement du système financier de la zone euro et/ou de différents États membres.
4. À compter du 1er janvier 2017, le conseil des gouverneurs peut aussi décider que, pour chaque État membre de la zone euro, au moins trois IFM sont identifiées comme des agents déclarants. Par conséquent, si, par suite des décisions prises par le conseil des gouverneurs en vertu du paragraphe 2 ou 3, moins de trois IFM sont sélectionnées dans un État membre particulier de la zone euro, la population déclarante effective comprendra aussi d'autres IFM de cet État membre que la BCN concernée considère comme représentatives (ci-après les «agents déclarants représentatifs»), de sorte qu'au moins trois agents déclarants soient identifiés comme des agents déclarants pour cet État membre de la zone euro.
Les agents déclarants représentatifs sont sélectionnés parmi les établissements de crédit les plus importants résidant dans l'État membre de la zone euro concerné, en se fondant sur le total des principaux actifs de bilan de ces établissements, sauf si les BCN proposent d'appliquer d'autres critères et que la BCE les approuve par écrit.
5. La BCE ou la BCN concernée notifie aux IFM concernées toute décision prise par le conseil des gouverneurs conformément au paragraphe 2, 3 ou 4, ainsi que leurs obligations en vertu du présent règlement. La notification est envoyée par écrit au moins quatre mois avant le début de la première déclaration.
6. Nonobstant toute décision prise par le conseil des gouverneurs conformément au paragraphe 2, 3 ou 4, les BCN peuvent aussi collecter des statistiques des marchés monétaires auprès d'IFM, résidant dans leur État membre, qui ne sont pas des agents déclarants conformément au paragraphe 2, 3 ou 4, en fonction de leurs obligations nationales de déclaration statistique (ci-après les «agents déclarants supplémentaires»). Si une BCN identifie des agents déclarants supplémentaires de cette manière, elle les en informe rapidement.
Article 3
Obligations de déclaration statistique
1. Aux fins de la production régulière de statistiques relatives aux marchés monétaires, les agents déclarants déclarent à la BCN de l'État membre dans lequel ils résident, sous forme consolidée, y compris pour toutes leurs succursales situées dans l'Union et dans l'AELE, des informations statistiques quotidiennes concernant des instruments du marché monétaire. Les annexes I, II et III précisent les informations statistiques requises. La BCN transmet à la BCE les informations statistiques qu'elle reçoit des agents déclarants conformément à l'article 4, paragraphe 2, du présent règlement.
2. Les BCN définissent et mettent en œuvre les dispositifs de déclaration applicables par les agents déclarants pour les instruments du marché monétaire. Ces dispositifs de déclaration doivent garantir la fourniture des informations statistiques requises et permettre la vérification précise du respect des normes minimales de transmission, d'exactitude, de conformité par rapport aux concepts et de révision précisées à l'annexe IV.
3. Nonobstant l'obligation de déclaration précisée au paragraphe 1, une BCN peut décider que des agents déclarants, sélectionnés conformément à l'article 2, paragraphes 2, 3 et 4, qui résident dans l'État membre de la BCN, déclarent à la BCE les informations statistiques précisées aux annexes I, II, III. La BCN informe la BCE et les agents déclarants en conséquence, à la suite de quoi la BCE définit et met en œuvre les dispositifs de déclaration à respecter par les agents déclarants et se charge de collecter les données requises directement auprès des agents déclarants.
4. Si une BCN a sélectionné des agents déclarants supplémentaires et les en a informés, comme indiqué à l'article 2, paragraphe 6, ceux-ci déclarent à la BCN des informations statistiques quotidiennes concernant des instruments du marché monétaire. La BCN transmet à la BCE, à la demande de celle-ci, les informations statistiques qu'elle reçoit des agents déclarants supplémentaires conformément à l'article 4, paragraphe 2, du présent règlement.
5. Les BCN déterminent et mettent en œuvre les dispositifs de déclaration applicables par les agents déclarants supplémentaires conformément à leurs obligations nationales de déclaration statistique. Les BCN s'assurent que les dispositifs nationaux de déclaration demandent aux agents déclarants supplémentaires de respecter des exigences équivalentes à celles des articles 6 à 8, de l'article 10, paragraphe 3, des articles 11 et 12, du présent règlement. Les BCN s'assurent que ces dispositifs de déclaration fournissent les informations statistiques requises et permettent la vérification précise du respect des normes minimales de transmission, d'exactitude, de conformité par rapport aux concepts et de révision précisées à l'annexe IV.
Article 4
Délais
1. Au cas où une BCN décide, conformément à l'article 3, paragraphe 3, que les agents déclarants déclarent directement à la BCE les informations statistiques précisées aux annexes I, II et III, ceux-ci transmettent ces informations à la BCE de la façon suivante.
a)
Les données collectées auprès d'agents déclarants sélectionnés conformément à l'article 2, paragraphe 2, sont transmises une fois par jour à la BCE entre 18 h 00 le jour de l'opération et 7 h 00 heure d'Europe centrale le premier jour de règlement TARGET2 suivant le jour de l'opération.
b)
Les données collectées auprès d'agents déclarants sélectionnés conformément à l'article 2, paragraphes 3 et 4, sont transmises une fois par jour à la BCE entre 18 h 00 le jour de l'opération et 13 h 00 heure d'Europe centrale le premier jour de règlement TARGET2 suivant le jour de l'opération.
c)
Les données pour lesquelles la BCN bénéficie d'une dérogation en vertu de l'article 5 sont transmises à la BCE une fois par semaine entre 18 h 00 le jour de l'opération et 13 h 00 heure d'Europe centrale le premier jour de règlement TARGET2 suivant la fin de la semaine à laquelle se rapportent les données.
2. En dehors des cas décrits au paragraphe 1, les BCN transmettent les informations statistiques quotidiennes relatives aux marchés monétaires, précisées aux annexes I, II et III, qu'elles reçoivent des agents déclarants, de la façon suivante.
a)
Les données collectées auprès d'agents déclarants sélectionnés conformément à l'article 2, paragraphe 2, sont transmises une fois par jour à la BCE avant 7 h 00 heure d'Europe centrale le premier jour de règlement TARGET2 suivant le jour de l'opération.
b)
Les données collectées auprès d'agents déclarants sélectionnés conformément à l'article 2, paragraphes 3 et 4, sont transmises une fois par jour à la BCE avant 13 h 00 heure d'Europe centrale le premier jour de règlement TARGET2 suivant le jour de l'opération.
c)
Les données collectées auprès d'agents déclarants supplémentaires sélectionnés conformément à l'article 2, paragraphe 6, sont transmises à la BCE une fois par jour avant 13 h 00 heure d'Europe centrale le premier jour de règlement TARGET2 suivant le jour de l'opération, une fois par semaine avant 13 h 00 heure d'Europe centrale le premier jour de règlement TARGET2 suivant la fin de la semaine à laquelle se rapportent les données, ou une fois par mois avant 13 h 00 heure d'Europe centrale le premier jour de règlement TARGET2 suivant la fin du mois auquel se rapportent les données. Les BCN décident de la fréquence de déclaration, dont elles informent rapidement la BCE. Les BCN peuvent réexaminer chaque année la fréquence de déclaration.
d)
Les données pour lesquelles la BCN bénéficie d'une dérogation en vertu de l'article 5 sont transmises à la BCE une fois par semaine avant 13 h 00 heure d'Europe centrale le premier jour de règlement TARGET2 suivant la fin de la semaine à laquelle se rapportent les données.
3. Les BCN décident du délai dans lequel elles ont besoin de recevoir les données des agents déclarants afin de respecter leurs délais de déclaration précisés au paragraphe 2 et en informent les agents déclarants en conséquence.
4. Si un délai visé au paragraphe 1 ou 2 correspond à un jour de fermeture de TARGET2, le délai est prolongé jusqu'au jour de fonctionnement suivant de TARGET2, comme annoncé sur le site internet de la BCE.
Article 5
Dérogation
Lorsque des agents déclarants ont été sélectionnés conformément à l'article 2, paragraphe 3 ou 4, une BCN peut décider de les autoriser à transmettre les statistiques quotidiennes des marchés monétaires à la BCN une fois par semaine avant 13 h 00 (heure d'Europe centrale) le premier jour de règlement TARGET2 suivant la fin de la semaine à laquelle se rapportent les données si, pour des raisons opérationnelles, les agents déclarants ne peuvent pas respecter l'exigence de déclaration selon une fréquence quotidienne. La BCE peut imposer des conditions à l'application de la dérogation par les BCN.
Article 6
Fusions, scissions, restructurations et insolvabilités
1. En cas de fusion, de scission, de scission-distribution ou de toute autre restructuration susceptible d'avoir une influence sur le respect de ses obligations en matière statistique, l'agent déclarant concerné informe la BCE et la BCN pertinente des procédures qui sont prévues afin de satisfaire aux obligations de déclaration statistique énoncées dans le présent règlement, dès que l'intention de mettre en œuvre une telle opération a été rendue publique et dans un délai raisonnable avant la prise d'effet de l'opération. En outre, l'agent déclarant notifie l'opération à la BCE et à la BCN concernée dans un délai de quatorze jours à compter de la conclusion de cette opération.
2. Si un agent déclarant fusionne avec une autre entité par voie d'absorption, telle que cette opération est définie dans la directive 2011/35/UE du Parlement européen et du Conseil (12), et qu'une des entités qui fusionnent était un agent déclarant, l'entité fusionnée continue d'établir des déclarations conformément au présent règlement.
3. Si un agent déclarant fusionne avec une autre entité par constitution d'une nouvelle société, telle que cette opération est définie dans la directive 2011/35/UE, et qu'une des entités qui fusionnent était un agent déclarant, l'entité qui en résulte établit des déclarations conformément au présent règlement si elle répond à la définition d'un agent déclarant.
4. Si un agent déclarant est divisé en deux ou plusieurs entités en raison d'une scission par absorption ou par constitution de nouvelles sociétés, telles que ces opérations sont définies dans la sixième directive 82/891/CEE du Conseil (13), et qu'une des nouvelles entités est un agent déclarant, la nouvelle entité établit des déclarations conformément au présent règlement. Les opérations de scission englobent les opérations de scission-distribution, par lesquelles un agent déclarant transfère tout ou partie de ses actifs et de ses passifs à une nouvelle société en échange d'actions dans la nouvelle société.
5. Si un agent déclarant devient insolvable, perd son agrément bancaire ou cesse, d'une autre manière, d'exercer des activités bancaires, comme cela est confirmé par l'autorité de surveillance prudentielle compétente, il n'est plus tenu d'établir des déclarations en vertu du présent règlement.
6. Aux fins du paragraphe 5, un agent déclarant est jugé insolvable en cas de survenue d'un ou de plusieurs des événements ci-dessous:
a)
il effectue une cession générale au profit de créanciers, ou en vue de l'application de mesures d'assainissement, de l'ouverture d'une procédure de redressement judiciaire ou de la conclusion d'un accord avec les créanciers;
b)
il reconnaît par écrit être incapable de payer ses dettes à leur échéance;
c)
il demande, accepte expressément ou tacitement la nomination d'un représentant des créanciers, d'un administrateur judiciaire, d'un mandataire judiciaire, d'un liquidateur ou d'une personne ayant une fonction équivalente à son égard ou à l'égard d'une partie importante ou de la totalité de ses biens;
d)
présentation devant une juridiction ou dépôt auprès d'une autre instance ou autorité compétente d'une demande d'ouverture d'une procédure d'insolvabilité à son égard (mais pas par une contrepartie s'il s'agit d'une obligation détenue par l'agent déclarant à l'égard de cette contrepartie);
e)
il est liquidé ou devient insolvable (ou fait l'objet d'une procédure similaire), ou bien il demande, ou une autorité publique ou une autre entité ou personne demande qu'il fasse l'objet de mesures d'assainissement, qu'il conclue un accord avec ses créanciers, qu'il suive une procédure de redressement judiciaire ou volontaire, qu'il soit placé sous administration judiciaire, liquidé ou dissous, ou dépose un recours similaire en vertu d'une disposition statutaire, législative ou réglementaire, existante ou future, une telle demande (sauf une demande de liquidation ou toute procédure similaire, pour laquelle ne s'applique pas la période de 30 jours) ne devant pas avoir été suspendue ni rejetée dans les 30 jours suivant son dépôt;
f)
nomination d'un représentant des créanciers, d'un administrateur judiciaire, d'un mandataire judiciaire, d'un liquidateur ou d'une personne ayant une fonction équivalente à son égard ou à l'égard d'une partie importante ou de la totalité de ses biens; ou
g)
convocation de ses créanciers en assemblée afin d'envisager un accord volontaire (ou une procédure similaire).
Article 7
Dispositions de confidentialité
1. Lorsque la BCE et les BCN reçoivent et traitent des données, en vertu du présent règlement, contenant des informations confidentielles, y compris lorsqu'elles partagent ces données avec d'autres BCN de la zone euro, elles appliquent les normes en matière de protection et d'utilisation des informations statistiques confidentielles prévues par les articles 8 et 8 quater du règlement (CE) no 2533/98.
2. Sous réserve des dispositions du paragraphe 1, aucune information confidentielle figurant dans les données statistiques collectées par la BCE ou une BCN en vertu du présent règlement n'est transmise à, ni partagée d'une autre manière avec une autre autorité ou un autre tiers que la BCE et les BCN de la zone euro, sauf si l'agent déclarant concerné a préalablement donné son consentement écrit exprès à la BCE ou à la BCN concernée, et que la BCE ou la BCN concernée, selon le cas, a conclu un accord de confidentialité approprié avec cet agent déclarant.
Article 8
Vérification et collecte obligatoire
La BCE et les BCN, le cas échéant, ont le droit de vérifier et, si nécessaire, de collecter de manière obligatoire les informations que les agents déclarants fournissent conformément aux obligations de déclaration statistique énoncées à l'article 3 et aux annexes I, II et III du présent règlement. Ce droit peut en particulier être exercé lorsqu'un agent déclarant ne respecte pas les normes de transmission, d'exactitude, de conformité aux concepts et de révision énoncées à l'annexe IV. L'article 6 du règlement (CE) no 2533/98 est également applicable.
Article 9
Procédure simplifiée de modification
En tenant compte de l'avis du comité des statistiques du SEBC, le directoire de la BCE est habilité à apporter des modifications d'ordre technique aux annexes du présent règlement, pour autant que de telles modifications ne modifient pas le cadre conceptuel de base et n'aient pas de répercussions sur la charge de déclaration incombant aux agents déclarants. Le directoire informe le conseil des gouverneurs dans un délai raisonnable de toute modification prise en vertu de cette disposition.
Article 10
Première déclaration
1. En cas d'agents déclarants sélectionnés conformément à l'article 2, paragraphe 2, la première déclaration en application du présent règlement, sous réserve des dispositions transitoires de l'article 12, commence avec les données du 1er avril 2016.
2. En cas d'agents déclarants sélectionnés conformément à l'article 2, paragraphes 3 et 4, la première déclaration en application du présent règlement commence à la date communiquée par la BCE ou la BCN concernée à l'agent déclarant conformément à l'article 2, paragraphe 5, et, dans tous les cas, au plus tôt 12 mois après l'adoption de la décision du conseil des gouverneurs prise conformément à l'article 2, paragraphe 3 ou 4.
3. En outre, lorsque des agents déclarants représentatifs sont sélectionnés conformément à l'article 2, paragraphe 4, un agent déclarant représentatif peut demander par écrit à la BCE ou à la BCN concernée que la première date de déclaration soit provisoirement reportée, en indiquant les motifs du retard. Il peut être accordé un report allant jusqu'à six mois, avec possibilité de prolongations supplémentaires totalisant six mois maximum. La BCE ou la BCN concernée peut accepter de reporter la première date de déclaration pour les agents déclarants représentatifs si elle juge ce délai justifié. De plus, si l'agent déclarant représentatif n'a aucune donnée à déclarer ou qu'il n'a à déclarer que des données jugées non représentatives tant par la BCE que par la BCN, à la première date de déclaration, la BCN peut accepter de le dispenser de l'obligation de respecter la première date de déclaration. La BCN, en lien avec la BCE, ne peut accorder une telle dispense que si la BCE et la BCN jugent toutes deux la demande justifiée et si cela ne porte pas atteinte à la représentativité de l'échantillon déclaratif.
4. En cas d'IFM sélectionnées en tant qu'agents déclarants supplémentaires conformément à l'article 2, paragraphe 6, la première déclaration en application du présent règlement commence à la date communiquée à l'agent déclarant supplémentaire par la BCN conformément à l'article 2, paragraphe 6.
Article 11
Clause de réexamen périodique
La BCE réexamine l'application du présent règlement 12 mois après la première déclaration et publie un rapport à ce sujet. Conformément aux recommandations formulées dans le rapport, elle peut augmenter ou diminuer le nombre d'agents déclarants et/ou des obligations de déclaration statistique. Après ce premier réexamen, des mises à jour régulières de la population déclarante effective seront effectuées tous les deux ans.
Article 12
Dispositions transitoires
Au cours de la période allant du 1er avril 2016 au 1er juillet 2016, les agents déclarants seront autorisés à déclarer à la BCE ou à la BCN concernée les statistiques des marchés monétaires pour une partie seulement des jours pertinents. La BCE ou la BCN concernée peut préciser les jours pour lesquels une déclaration est requise.
Article 13
Dispositions finales
Le présent règlement entre en vigueur le 1er janvier 2015.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre, conformément aux dispositions des traités.
Fait à Francfort-sur-le-Main, le 26 novembre 2014.