РЕШЕНИЕ 2013/698/ОВППС НА СЪВЕТА
от 25 ноември 2013 година
в подкрепа на глобален механизъм за докладване относно незаконни малки оръжия и леки въоръжения и други незаконни конвенционални оръжия и боеприпаси с цел намаляване на риска от незаконна търговия с тях
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
На 13 декември 2003 г. Европейският съвет прие Европейска стратегия за сигурност, в която се посочват пет ключови предизвикателства, пред които ще бъде изправен Съюзът: тероризъм, разпространение на оръжия за масово унищожение, регионални конфликти, разпадане на държавността и организирана престъпност. Последиците от незаконното производство, трансфер и движение на конвенционални оръжия, включително малки оръжия и леки въоръжения (наричани по-нататък „МОЛВ“), както и прекаленото им натрупване и безконтролно разпространение, са в основата на четири от тези пет предизвикателства. Те подклаждат несигурност в Субсахарска Африка, в Близкия изток и много други региони на света като изострят конфликтите и подкопават възстановяването на мира след приключването на конфликта, като по този начин създават сериозна заплаха за мира и сигурността.
(2)
На 15-16 декември 2005 г. Съветът прие Стратегията на ЕС за борба с незаконното натрупване и трафика на МОЛВ и боеприпаси за тях (наричана по-нататък „Стратегия на ЕС за МОЛВ“), в която се задават насоки за действията на ЕС по отношение на МОЛВ. В тази стратегия се посочва, че Африка е най-засегнатият континент от незаконното натрупване и разпространение на МОЛВ. В нея се отчита и фактът, че проблемът относно трансфера на МОЛВ в Субсахарска Африка не може да бъде разглеждан отделно от източниците на трансфер и се заявява, че следва да се отдели особено внимание на пътищата и средствата за разпространение на МОЛВ в Африка, включително незаконното посредничество и транспорт.
(3)
Освен това в стратегията на ЕС за МОЛВ се заявява, че Съюзът следва да засилва и подкрепя съвкупността от механизми за наблюдение на санкциите и ще подкрепя засилването на контрола върху износа, както и утвърждаването на Обща позиция 2008/944/ОВППС на Съвета (1), наред с другото и чрез насърчаване на мерки за подобряване на прозрачността.
(4)
С Програмата за действие на ООН за предотвратяване, борба и премахване на незаконната търговия с МОЛВ във всичките ѝ аспекти (наричана по-нататък „програма за действие на ООН“), приета на 20 юли 2001 г. всички държави - членки на ООН започнаха да предприемат мерки за предотвратяване на незаконната търговия с МОЛВ, на пренасочването им към получатели, които нямат разрешение за това, и по-специално да отчитат риска от пренасочване на МОЛВ към незаконна търговия, когато оценяват заявленията за разрешения за износ.
(5)
На 8 декември 2005 г. Общото събрание на Организацията на обединените нации прие Международен инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните МОЛВ.
(6)
Съвместното стратегическо партньорство между Африка и ЕС от 2007 г. определя предотвратяването на незаконната търговия и прекомерното натрупване на МОЛВ като област за действие чрез укрепване на капацитета, изграждане на мрежи, сътрудничество и обмен на информация.
(7)
На втората конференция за преглед на Програмата за действие на ООН през 2012 г. всички държави - членки на ООН отново потвърдиха ангажимента си за предотвратяване на незаконния трафик на МОЛВ, включително тяхното пренасочване към получатели, които нямат разрешение за това, както и ангажиментите си, залегнали в Програмата за действие на ООН, относно оценката на заявленията за разрешения за износ.
(8)
На 2 април 2013 г. Общото събрание на Организацията на обединените нации прие текста на Договора за търговията с оръжие (ДТО). Договорът има за цел да определи възможно най-строги общовалидни международни стандарти, с които да се регламентира и усъвършенства международната търговия с конвенционално оръжие и да се усъвършенства нормативната уредба в тази област, да се предотврати и пресече незаконната търговия с конвенционално оръжие и да се попречи на неговото пренасочване. Съюзът следва да подкрепя всички държави - членки на ООН за въвеждането на ефективен контрол върху трансфера на оръжия, за да се гарантира, че когато ДТО влезе в сила, той ще бъде възможно най-ефективен, по-специално по отношение на прилагането на член 11 от него.
(9)
Във връзка с това Съюзът желае да финансира глобален механизъм за докладване относно незаконни МОЛВ и други незаконни конвенционални оръжия и боеприпаси с цел намаляване на риска от незаконна търговия с тях, за да допринесе за постигането на описаните по-горе цели,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С оглед изпълнението на стратегията на ЕС за МОЛВ и утвърждаването на мира и сигурността, Съюзът ще подкрепя дейности по проекти, които имат следните конкретни цели:
-
създаване на достъпна и лесна за ползване глобална система за управление на информацията относно пренасочени МОЛВ или такива, които са обект на трафик и други пренасочени конвенционални оръжия и боеприпаси или такива, които са обект на трафик („iTrace“), за да може чрез предоставяне на съответната информация да се даде възможност на разработващите политиките лица, експертите в областта на контрола върху конвенционалните оръжия и длъжностните лица в областта на контрола върху износа на конвенционални оръжия да разработят ефективни, основани на доказателства стратегии и проекти за борба с незаконното разпространение на МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси,
-
извършване на проучвания на място относно МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси, разпространявани в засегнати от конфликти райони и въвеждане на всички събрани данни в системата за управление на информацията,
-
централизиране в глобалната система за управление на информацията на свързаната с политиката съществуваща документация за трансфери на МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси, включително национални доклади за износа на оръжие, доклади на отделните държави до Регистъра на ООН за конвенционалните оръжия и Програмата за действие на ООН относно незаконната търговия с МОЛВ, текстове на национални, регионални и международни правни инструменти и доклади за незаконни трансфери на МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси, съставени от групите на ООН за наблюдение на санкциите, организации на гражданското общество и международните новинарски медии,
-
повишаване на осведомеността чрез информационна кампания относно констатациите по проекта, като се насърчават целта и наличните функции на системата iTrace за лицата, определящи политиките на международно и национално равнище, експертите в областта на контрола върху конвенционалните оръжия и органите, отговарящи за лицензиране на износа на оръжие и за укрепването на международния капацитет за наблюдение на незаконното разпространение на МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси, както и за подпомагането на лицата, определящи политиките, да набележат приоритетни области за международна помощ и сътрудничество и да намалят риска от пренасочване на МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси. Ще бъдат предприети и инициативи за информационна кампания за съгласуване на обмена на информация и изграждане на устойчиви партньорства с физически лица и организации, годни да произвеждат информация, която може да бъде въведена в системата iTrace,
-
представяне на доклади по ключови въпроси на политиките въз основа на данни от разследвания на място, представени в системата iTrace, относно конкретни райони, заслужаващи международно внимание, включително основни схеми за трафик на МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси и регионално разпределение на оръжия и боеприпаси, които са обект на трафик.
Съюзът финансира този проект, подробна информация за което се съдържа в приложението към настоящото решение.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („ВП“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проекта по член 1 се осъществява от Организацията за изследване на оръжия в райони на конфликт (Conflict Armament Research Ltd. („CAR“).
3. ВП отговаря за изпълнението на задачите, възложени на CAR. За тази цел ВП встъпва в необходимите договорености с CAR.
Член 3
1. Финансовата референтна сума за изпълнението на проекта, посочен в член 1, е 2 320 000 EUR. Общият прогнозен бюджет на цялостния проект възлиза на 2 416 667 EUR, като средствата се осигуряват чрез съвместно финансиране от страна на CAR.
2. Разходите, които се финансират от сумата по параграф 1, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими за общия бюджет на Съюза.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на финансовата референтна сума, посочена в параграф 1. За тази цел тя сключва необходимото споразумение с CAR. В споразумението се предвижда, че CAR трябва да осигурява видимост на участието на Съюза, съответстваща на неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи споразумението, посочено в параграф 3, възможно най-бързо след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за всички трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на посоченото споразумение.
Член 4
1. ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни тримесечни доклади, изготвяни от CAR. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета.
2. Комисията докладва за финансовите аспекти на изпълнението на проекта, посочен в член 1.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението, посочено в член 3, параграф 3. При все това ако не бъде сключено споразумение в рамките на този срок, действието на решението изтича шест месеца след датата на влизането му в сила.
Съставено в Брюксел на 25 ноември 2013 година.
DÉCISION 2013/698/PESC DU CONSEIL
du 25 novembre 2013
appuyant un mécanisme de signalement mondial des armes de petit calibre et des armes légères et d’autres armes conventionnelles illicites et de leurs munitions destiné à réduire le risque de leur commerce illicite
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur l’Union européenne, et notamment son article 26, paragraphe 2, et son article 31, paragraphe 1,
vu la proposition du Haut représentant de l’Union pour les affaires étrangères et la politique de sécurité,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 13 décembre 2003, le Conseil européen a adopté une stratégie européenne de sécurité recensant cinq défis fondamentaux à relever par l’Union: le terrorisme, la prolifération des armes de destruction massive, les conflits régionaux, la déliquescence des États et la criminalité organisée. Les conséquences de la fabrication, du transfert et de la circulation illicites d’armes conventionnelles, y compris des armes de petit calibre et des armes légères (ci-après dénommées «ALPC»), ainsi que leur accumulation excessive et leur dissémination incontrôlée sont au cœur de quatre de ces cinq défis. Ces armes aggravent l’insécurité en Afrique subsaharienne, au Moyen-Orient et dans bien d’autres régions du monde, exacerbent les conflits et compromettent les efforts de consolidation de la paix menés après un conflit, et sont ainsi source de graves menaces pour la paix et la sécurité.
(2)
Les 15 et 16 décembre 2005, le Conseil a adopté la stratégie de l’Union européenne de lutte contre l’accumulation illicite et le trafic d’ALPC et de leurs munitions (ci-après dénommée «stratégie de l’Union européenne concernant les ALPC «), qui fixe les lignes directrices de l’action de l’Union européenne dans le domaine des ALPC. L’Afrique est désignée dans la stratégie comme le continent le plus touché par l’accumulation et la dissémination illicites des ALPC. Ce document explique aussi que le problème des transferts d’ALPC vers l’Afrique subsaharienne ne peut être séparé de celui des sources de ces transferts et il affirme qu’il convient de se pencher tout particulièrement sur les voies empruntées pour la dissémination des ALPC sur le continent africain, notamment le courtage et le transport illicites.
(3)
L’Union affirme également dans sa stratégie concernant les ALPC qu’elle devrait renforcer et appuyer les mécanismes et régimes de surveillance des sanctions et soutenir le renforcement des contrôles à l’exportation ainsi que la promotion de la position commune 2008/944/PESC du Conseil (1), entre autres en favorisant la mise en place de mesures destinées à améliorer la transparence.
(4)
Avec le programme d’action des Nations unies visant à prévenir, combattre et éliminer le commerce illicite des armes légères sous tous ses aspects (ci-après dénommé «programme d’action des Nations unies»), adopté le 20 juillet 2001, tous les États membres des Nations unies se sont engagés à empêcher le trafic des ALPC ou leur détournement au profit de destinataires non autorisés et, en particulier, à prendre en considération le risque de détournement d’ALPC vers le commerce illicite lors de l’examen des demandes d’autorisations à l’exportation.
(5)
Le 8 décembre 2005, l’Assemblée générale des Nations unies a adopté un instrument international visant à permettre aux États de procéder à l’identification et au traçage rapides et fiables des ALPC illicites.
(6)
La stratégie commune UE-Afrique de 2007 définit la prévention du commerce illicite et de l’accumulation excessive d’ALPC comme un domaine d’action nécessitant un renforcement des capacités, l’établissement de réseaux, une coopération et un échange d’informations.
(7)
Lors de la deuxième conférence d’examen du programme d’action des Nations unies, en 2012, tous les États membres des Nations unies ont réaffirmé leur volonté d’empêcher le trafic illicite des ALPC ou leur détournement au profit de destinataires non autorisés ainsi que les engagements pris dans le cadre du programme d’action des Nations unies concernant l’examen des demandes d’autorisations à l’exportation.
(8)
Le 2 avril 2013, l’Assemblée générale des Nations unies a adopté le texte du traité sur le commerce des armes (TCA). Ce traité a pour objectif d’instituer les normes internationales communes les plus strictes possibles aux fins de réglementer le commerce international d’armes conventionnelles ou d’en améliorer la réglementation, de prévenir et d’éliminer le commerce illicite de ces armes et de prévenir leur détournement. L’Union devrait soutenir tous les États membres des Nations unies pour qu’ils mettent en œuvre des contrôles efficaces des transferts d’armes afin que le TCA, une fois entré en vigueur, soit aussi effectif que possible, en particulier en ce qui concerne la mise en œuvre de son article 11.
(9)
L’Union souhaite par conséquent financer un mécanisme de signalement mondial des ALPC et autres armes conventionnelles illicites et des munitions, afin de réduire le risque de leur commerce illicite et dans le but de contribuer à la réalisation des objectifs ci-dessus,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Afin de permettre la mise en œuvre de la stratégie de l’Union européenne concernant les ALPC et de promouvoir la paix et la sécurité, les activités du projet soutenues par l’Union répondent aux objectifs spécifiques suivants:
-
créer un système mondial accessible et convivial de gestion des informations sur les ALPC et autres armes conventionnelles et les munitions qui sont détournées ou font l’objet d’un trafic (ci-après dénommé «iTrace»), afin que les décideurs politiques, les experts en matière de contrôle des armes conventionnelles et les agents chargés du contrôle des exportations d’armes conventionnelles disposent d’informations pertinentes leur permettant d’élaborer des stratégies et des projets efficaces et fondés sur des données probantes pour lutter contre la dissémination illicite d’ALPC et autres armes conventionnelles et de munitions,
-
mener des recherches sur le terrain sur les ALPC et les autres armes conventionnelles et les munitions qui circulent dans les zones touchées par des conflits et enregistrer tous les éléments de preuve ainsi recueillis dans le système de gestion des informations,
-
centraliser dans le système mondial de gestion des informations la documentation pertinente existante sur les transferts d’ALPC et autres armes conventionnelles et de munitions, notamment les rapports nationaux sur les exportations d’armement, les rapports des pays destinés au registre des Nations unies sur les transferts d’armes conventionnelles et au programme d’action des Nations unies sur le commerce illicite des ALPC, les textes des instruments nationaux, régionaux et internationaux, ainsi que les informations sur les transferts illicites d’ALPC et autres armes conventionnelles et de munitions recueillies par les groupes de surveillance des sanctions des Nations unies, les organisations de la société civile et les médias internationaux,
-
mener sur le terrain un travail de sensibilisation concernant les résultats du projet, promouvoir auprès des décideurs politiques nationaux et internationaux, des experts chargés du contrôle des armes conventionnelles et des autorités chargées de délivrer les licences d’exportation d’armement le but et les fonctions disponibles d’iTrace, renforcer la capacité internationale en matière de surveillance de la dissémination illicite d’ALPC et autres armes conventionnelles et de munitions, en matière d’aide aux décideurs politiques pour définir les domaines nécessitant en priorité une assistance et une coopération internationales et en matière de réduction des risques de détournement d’ALPC et autres armes conventionnelles et de munitions. En outre, des démarches seront menées pour coordonner le partage d’informations et établir des partenariats durables avec des personnes et des organisations capables de générer des informations qui puissent être téléchargées dans le système iTrace,
-
fournir des rapports sur les thèmes stratégiques essentiels, élaborés à partir des données ressortant des enquêtes sur le terrain et présentés dans le système iTrace, concernant des domaines spécifiques nécessitant une attention au niveau international, notamment les principales caractéristiques du trafic d’ALPC et autres armes conventionnelles et de munitions et la répartition régionale de ce trafic.
L’Union finance ce projet, dont une description détaillée figure à l’annexe de la présente décision.
Article 2
1. Le Haut représentant de l’Union pour les affaires étrangères et la politique de sécurité (ci-après dénommé «HR») est chargé de la mise en œuvre de la présente décision.
2. La mise en œuvre technique du projet visé à l’article 1er est confiée à Conflict Armament Research Ltd («CAR»).
3. CAR s’acquitte de sa tâche sous la responsabilité du HR. À cette fin, le HR conclut les arrangements nécessaires avec CAR.
Article 3
1. Le montant de référence financière destiné à la mise en œuvre du projet visé à l’article 1er s’élève à 2 320 000 EUR. Le budget total estimé de l’ensemble du projet s’élève à 2 416 667 EUR et est mis à disposition au moyen d’un cofinancement avec CAR.
2. La gestion des dépenses financées par le montant énoncé au paragraphe 1 s’effectue selon les procédures et règles applicables au budget général de l’Union.
3. La Commission veille à la bonne gestion du montant de référence financière visé au paragraphe 1. Elle conclut, à cet effet, l’accord nécessaire avec CAR. Cet accord prévoit que CAR veille à ce que la contribution de l’Union bénéficie d’une bonne visibilité, adaptée à son importance.
4. La Commission s’efforce de conclure l’accord visé au paragraphe 3 le plus tôt possible après l’entrée en vigueur de la présente décision. Elle informe le Conseil des difficultés éventuellement rencontrées dans cette démarche et de la date de la conclusion dudit accord.
Article 4
1. Le HR rend compte au Conseil de la mise en œuvre de la présente décision, sur la base de rapports trimestriels établis par CAR. Ces rapports constituent la base de l’évaluation effectuée par le Conseil.
2. La Commission rend compte des aspects financiers du projet visé à l’article 1er.
Article 5
1. La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
2. Elle expire vingt-quatre mois après la date de la conclusion de l’accord visé à l’article 3, paragraphe 3. Toutefois, elle expire six mois après la date de son entrée en vigueur si aucun accord n’a été conclu dans ce délai.
Fait à Bruxelles, le 25 novembre 2013.