РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 септември 2012 година
относно спешни мерки за предотвратяване на разпространението в рамките на Съюза на Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (нематод по боровата дървесина)
(нотифицирано под номер C(2012) 6543)
(2012/535/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 16, параграф 3, четвърто изречение от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2006/133/ЕО (2) от държавите членки се изисква временно да вземат допълнителни мерки срещу разпространението на нематод по боровата дървесина по отношение на области в Португалия, различни от тези, в които е известно, че заболяването не се среща. Възникнали огнища на нематод по боровата дървесина в Испания и повтарящи се случаи на засичане от други държави членки на заразена с нематод борова дървесина, дървен опаковъчен материал и кора от Португалия показват увеличена опасност вредителят да се разпространи извън области в Португалия, в които е известно, че се среща нематод по боровата дървесина. Разпространението на нематод по боровата дървесина на цялата територия на Съюза би имало неприемливо по мащаб икономическо, социално и екологично въздействие. Поради това е целесъобразно приложното поле на мерките по отношение на нематода по боровата дървесина да се разшири, така че да обхване всички държави членки.
(2)
С цел да предотвратят внасянето и разпространението на нематод по боровата дървесина държавите членки следва да извършват ежегодни проучвания за наличието му в области, в които няма данни да се среща, и да приемат планове за действие в извънредни ситуации, така че да бъдат подготвени, в случай че бъде констатирано наличие на нематод по боровата дървесина.
(3)
В случай че нематод по боровата дървесина бъде открит в област, в която няма данни да се среща, държавите членки следва да определят зоните, в които трябва да се приложат мерки за унищожаването му. Мерките следва да включват предпазна сеч на податливи на зараза растения в заразената зона и в зона с радиус 500 m около заразените с нематод по боровата дървесина растения, както и засилено наблюдение за наличие на нематод по боровата дървесина в цялата демаркационна зона.
(4)
Когато държава членка прецени, че отсичането на податливи на зараза растения на разстояние до 500 m от растения, заразени с нематод по боровата дървесина, би било несъразмерно тежка мярка, например когато в засегнатата зона попадат области, защитени в съответствие с Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (3) и Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно опазването на дивите птици (4), следва да бъдат достъпни алтернативни възможности за управление на риска, включващи сеч на податливи на зараза растения в по-малък мащаб. В такъв случай следва да се осигурят алтернативни мерки за безопасност с цел да се гарантира, че опасността от разпространението на нематод по боровата дървесина намалява в равностойна степен.
(5)
Мерките по отношение на нематода по боровата дървесина следва да имат за основна цел неговото унищожаване, като ограничаване на разпространението му следва да се допуска само в области, където целта за унищожаването му не е практически осъществима. С оглед да се гарантира, че унищожаване е постигнато навсякъде, където това е възможно, държавите членки следва да приложат мерки за унищожаване най-малко в продължение на четири години. Въпреки това, ако унищожаването на вредителя е невъзможно, в определени случаи на държавите членки следва да се даде възможност да прилагат мерки за ограничаване на разпространението му още преди изтичането на четиригодишния период.
(6)
Държавите членки следва да уведомят Комисията и останалите държави членки относно мерките за унищожаване и за ограничаване на разпространението на вредителя, които са предприели или са решили да предприемат.
(7)
Съответните стопански субекти и обществеността следва да бъдат информирани относно предприетите мерки за унищожаване и ограничаване на разпространението на вредителя.
(8)
По отношение на движението на податливи на зараза растения, дървесина и кора в рамките на демаркационните зони и извън тях следва да се прилагат определени ограничения. Държавите членки следва да провеждат проверки за това дали тези забрани и ограничения се спазват и, когато е целесъобразно, да налагат коригиращи мерки.
(9)
Когато ограниченията, свързани с движението на податливи на зараза дървесина и кора, включват изисквания за тяхното третиране, държавите членки следва да одобрят и да упражняват надзор над съоръжения, които са подходящо оборудвани да извършват такова третиране и да издават фитосанитарни паспорти или да маркират третираната податлива на зараза дървесина или кора. Следва да бъдат установени правила за одобрението и надзора върху такива съоръжения. Следва да бъдат установени и правила за одобрение и надзор на производителите на дървен опаковъчен материал, които поставят такава маркировка.
(10)
Държавите членки и стопанските субекти следва да имат достъп до информация относно одобрените съоръжения. Поради това Комисията следва да състави и да поддържа списък на одобрените съоръжения за третиране и на одобрените производители на дървен опаковъчен материал.
(11)
Поради това Решение 2006/133/ЕО следва да бъде отменено.
(12)
Настоящото решение следва да бъде преразгледано след три години с цел да се отчетат научно-техническите достижения.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„податливи на зараза растения“ са растения (с изключение на плодове и семена) от Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. и Tsuga Carr.;
б)
„податлива на зараза дървесина“ е дървесина от иглолистни (Coniferales), с изключение на нарязана дървесина и трупи от вида Taxus L. и Thuja L.;
в)
„податлива на зараза кора“ е кора от иглолистни (Coniferalеs);
г)
„място на производство“ са всички помещения, които се експлоатират като отделна производствена единица. Това могат да бъдат и производствени участъци, които се стопанисват отделно за фитосанитарни цели;
д)
„вектор“ са бръмбари от род Monochamus Megerle по Dejean, 1821;
е)
„летателен сезон на вектора“ e периодът от 1 април до 31 октомври освен при наличие на научно-техническа обосновка за различна продължителност на летателния сезон на вектора, като се вземат предвид граници на безопасност от четири седмици в началото и четири седмици в края на очаквания летателен сезон;
ж)
„дървен опаковъчен материал“ е дървен материал или продукти от дърво, които се използват за подпора, защита или пренасяне на стока, във вид на каси, касетки, щайги, барабани и подобни амбалажи, палети, бокс-палети и други товароносители, крепежни елементи на палети и помощен и постелъчен материал, използвани или не при транспорт на предмети. Тук не спадат преработеният дървен материал, произведен чрез слепване, нагряване или налягане или комбинация от тези процеси, нито опаковъчният материал, изцяло направен от дървесина с дебелина 6 mm или по-малко.
Член 2
Проучвания в области, в които няма данни за наличие на нематод по боровата дървесина
1. Държавите членки провеждат ежегодни проучвания за наличието на Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (нематод по боровата дървесина), наричан по-долу „НБД“, по податливи на зараза растения, дървесина и кора, както и по вектора, и установяват дали има данни за наличието му на тяхна територия в области, в които преди е било известно, че не се среща нематод по боровата дървесина.
Проучванията включват събиране и лабораторни изследвания на проби от податливи на зараза растения, дървесина и кора и вектори. Броят на пробите се определя в съответствие с надеждни научно-технически принципи.
2. Държавите членки изпращат на Комисията описание на проучванията по параграф 1, в което посочват броя на обхванатите обекти, зоните, които подлежат на проучване, и броя на пробите, които ще бъдат подложени на лабораторни изследвания всяка година. В описанието се посочват научно-техническите принципи, залегнали в основата на проучванията.
Описанието се представя на Комисията до 1 март в годината, в която следва да бъдат проведени проучванията.
3. Всяка държава членка уведомява Комисията и останалите държави членки за резултатите от проучванията по параграф 1 до 1 март в годината, следваща тази, в която са проведени проучванията.
Член 3
Лабораторни изследвания
Лабораторни изследвания за наличие на нематод по боровата дървесина по податливи на зараза растения, дървесина и кора и вектори се провеждат в съответствие с диагностичния протокол за Bursaphelenchus xylophilus, предвиден в стандарт PM7/4(2) на Европейската и средиземноморска организация за растителна защита (EPPO) (5). Методите в този стандарт могат да се допълват или заменят с научно потвърдени молекулярно-диагностични методи, за които е доказано, че притежават чувствителност и надеждност, най-малко равностойна на предвидените в стандарта на EPPO.
Член 4
Планове за действие в извънредни ситуации
1. До 31 декември 2013 г. всяка държава членка изготвя план, наричан по-долу „план за действие в извънредни ситуации“, с описание на действията, които ще бъдат предприети на нейна територия в съответствие с членове 5-16, ако бъде потвърдено наличието или възникне съмнение за наличие на нематод по боровата дървесина.
2. В плана за действие в извънредни ситуации се посочват:
а)
функциите и отговорностите на участващите структури и единният орган по отношение на тези действия;
б)
правила за оповестяването на действията между участващите структури, единния орган, засегнатите предприятия от частния сектор и гражданите;
в)
правила за провеждане на лабораторните изследвания; и
г)
правила за обучение на персонала на структурите, които участват в тези действия.
3. Държавите членки предвиждат оценка и преразглеждане на плановете им за действие в извънредни ситуации.
4. При поискване от Комисията държавите членки ѝ представят своите планове за действие в извънредни ситуации.
Член 5
Демаркационни зони
1. Ако резултатите от ежегодното проучване, предвидено в член 2, параграф 1, покажат наличие на нематод по боровата дървесина по податливо на зараза растение на част от територията на държава членка, в която преди това не е имало данни за наличие на вредителя, или ако такова наличие бъде доказано с други средства, държавата членка незабавно определя демаркационна зона в съответствие с параграф 2, наричана по-долу „демаркационната зона“.
Когато се установи наличие на нематод по боровата дървесина по вектора или в пратка от податлива на зараза дървесина, податлива на зараза кора или дървен опаковъчен материал, съответната държава членка провежда разследване в близост до мястото, където е уловен векторът или където са се намирали податливата на зараза дървесина, податливата на зараза кора или дървеният опаковъчен материал по времето, когато е установено наличието на вредителя. Алинея 1 се прилага и когато резултатите от разследването покажат наличие на нематод по боровата дървесина по податливо на зараза растение.
2. Демаркационната зона обхваща зоната, в която е установено наличие на нематод по боровата дървесина, наричана по-долу „заразената зона“, и зона, заобикаляща заразената зона, наричана по-долу „буферната зона“. Буферната зона е с ширина най-малко 20 km.
Когато се прилагат мерките за унищожаване на вредителя в съответствие с член 6, съответната държава членка може да реши да намали буферната зона до ширина минимум 6 km, при условие че намаленият периметър няма да попречи на унищожаването на вредителя.
3. Ако бъде установено наличие на нематод по боровата дървесина в буферна зона, незабавно се определя нова демаркационна зона в съответствие с параграф 1 с цел да се вземе предвид тази констатация.
Вместо това обхватът на съществуващата демаркационна зона може да бъде изменен, за да се вземе предвид тази констатация, когато в същата зона се прилагат мерки за унищожаване на вредителя в съответствие с член 6.
Всякакви данни за наличие на нематод по боровата дървесина в буферна зона се съобщават незабавно на Комисията и на останалите държави членки.
4. Ако бъде установено наличие на нематод по боровата дървесина на територията на държава членка и демаркационната зона преминава на територията на една или повече други държави членки, в съответствие с параграф 1 другата държава членка или държави членки определят демаркационна зона или зони, които допълват буферната зона с буферна зона или зони с широчина, съответстваща на широчината на буферната зона в държавата членка, в която е установено наличието на вредителя.
5. Държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки за демаркационните зони на тяхна територия в срок от един месец от датата, на която в съответната зона е било установено наличие на нематод по боровата дървесина.
Уведомлението съдържа описание на демаркационните зони, тяхното местоположение и наименованията на административните структури, обхванати от демаркационните зони, и се придружава с карта, на която е отбелязано местоположението на всяка демаркационна зона, заразена зона и буферна зона.
Държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки за изменения на демаркационните зони на тяхна територия в срок от един месец от датата на изменението.
6. Ако ежегодните проучвания на податливите на зараза растения и на вектора, посочени в приложение I, точка 6, покажат, че през предходните четири години в съответната демаркационна зона не е било установено наличие на нематод по боровата дървесина, съответната държава членка може да вземе решение, че тази зона вече няма да има статут на демаркационна зона. Държава членка, в която са налице обстоятелствата, посочени в приложение I, точка 5, може да вземе решение, че зоната вече няма да има статут на демаркационна зона, ако отсъствието на нематод по боровата дървесина бъде потвърдено чрез пробите и изследванията, посочени в точка 7 от същото приложение.
Тя информира Комисията и останалите държави членки за това решение в срок от един месец.
7. Комисията съставя списък на демаркационните зони и го предоставя на държавите членки.
Списъкът се актуализира в съответствие с получените от Комисията уведомления съгласно параграфи 5 и 6.
Член 6
Унищожаване
1. Държавите членки предприемат мерки съгласно приложение I за унищожаване на нематода по боровата дървесина в демаркационните зони на тяхна територия.
Приема се, че нематодът по боровата дървесина е унищожен, когато ежегодните проучвания на податливите на зараза растения и на вектора, посочени в приложение I, точка 6, покажат, че през предходните четири години в съответната демаркационна зона не е било установено наличие на вредителя или ако отсъствието му бъде потвърдено чрез пробите и изследванията, посочени в приложение I, точка 7, трета алинея.
2. Държавите членки гарантират, че мерките, посочени в параграф 1, се осъществяват от квалифициран технически персонал на компетентните официални органи или от други лица с техническа квалификация, които действат под надзора на компетентните официални органи.
Член 7
Ограничаване на разпространението
1. Когато ежегодните проучвания на податливите на зараза растения и на вектора, посочени в приложение I, точка 6, покажат наличие на нематод по боровата дървесина в дадена демаркационна зона в продължение най-малко на четири поредни години и натрупаният опит сочи, че при конкретните обстоятелства вредителят не може да бъде унищожен, съответната държава членка може вместо това да вземе решение да ограничи разпространението на нематод по боровата дървесина в тази зона.
Преди изтичането на този период обаче, вместо да унищожи нематода по боровата дървесина, държавата членка може да реши да ограничи разпространението му, когато диаметърът на заразената зона надвишава 20 km, когато има доказателства за наличието на вредителя на цялата територия на заразената зона и натрупаният опит сочи, че при конкретните обстоятелства нематодът по боровата дървесина в тази зона не може да бъде унищожен.
Мерките за ограничаване на разпространението на вредителя се предприемат в съответствие с приложение II.
2. Когато държава членка реши в съответствие с параграф 1 да приложи мерки за ограничаване на разпространението, а не мерки за унищожаване на вредителя, тя уведомява Комисията, като излага мотивите за това.
Когато се прилага разпоредбата на параграф 1, втора алинея, Комисията провежда разследвания в съответната държава членка, за да провери дали са изпълнени условията, предвидени в посочената алинея.
3. Демаркационните зони, по отношение на които се прилагат мерки за ограничаване на разпространението на вредителя в съответствие с параграф 1, се обозначават като такива в списъка по член 5, параграф 7. Държавите членки могат да прилагат мерки за ограничаване на разпространението само в демаркационни зони, отбелязани в този списък като зони, подлежащи на ограничаване на разпространението на нематод по боровата дървесина.
4. Държавите членки гарантират, че мерките, посочени в параграф 1, се осъществяват от квалифициран технически персонал на компетентните официални органи или от други лица с техническа квалификация, които действат под надзора на компетентните официални органи.
Член 8
Информиране на стопанските субекти и обществеността
Когато се прилагат мерки за унищожаване на вредителя в съответствие с член 6 или мерки за ограничаване на разпространението му в съответствие с член 7, съответните държави членки предвиждат мерки за информиране на засегнатите стопански субекти и обществеността.
Член 9
Уведомяване относно националните мерки
1. В срок от един месец от представянето на уведомлението, предвидено в член 16, параграф 1, първа алинея от Директива 2000/29/ЕО, относно появата на нематод по боровата дървесина на част от територията им, в която по-рано не е имало данни за наличието на вредителя, държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки за мерките, които са предприели и които са взели решение да предприемат за унищожаването на нематода по боровата дървесина в съответствие с член 6.
2. Когато държава членка предприема мерки за унищожаване на нематод по боровата дървесина в съответствие с член 6, в уведомлението относно мерките по параграф 1 се посочват мерките за сеч, вземане на проби, провеждане на изследвания, отстраняване и обезвреждане на податливи на зараза растения, посочени в приложение I, точки 2, 3, 4, 5, 7, 8 и 9, както и методологията и организацията на проучванията, включително броят на проверките, пробите, които ще бъдат взети, и лабораторните изследвания, които ще бъдат проведени, съгласно предвиденото в приложение I, точка 6.
Когато държава членка предприема мерки за ограничаване на разпространението на нематод по боровата дървесина в съответствие с член 7, в уведомлението по параграф 1 се посочват мерките за сеч, вземане на проби, провеждане на изследвания, отстраняване и обезвреждане на податливи на зараза растения, както и методологията и организацията на проучванията, включително броят на проверките, пробите, които ще бъдат взети, и лабораторните изследвания, които ще бъдат проведени, съгласно предвиденото в приложение II, точки 2 и 3.
Уведомлението относно мерките съдържа също така описание на мерките за информиране на засегнатите стопански субекти и обществеността в съответствие с член 8, както и на проверките, които следва да бъдат извършени в съответствие с член 11, параграф 1.
3. Държавите членки представят на Комисията и на останалите държави членки до 1 март всяка година доклад за резултатите от предприетите мерки по членове 6 и 7 през предходната година.
В доклада се посочват броят и местоположението на зоните, в които е установено наличие на нематод по боровата дървесина, включително с приложени карти, броят на растенията в лошо здравословно състояние и на мъртвите растения, които са открити, отсечени и от които са взети и изследвани проби, както и резултатите от изследванията.
4. До 1 март всяка година след годината, в която е представено уведомлението по параграф 1, държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки относно мерките, които са взели решение да предприемат през текущата година за унищожаване на нематода по боровата дървесина в съответствие с член 6.
5. Когато държава членка вземе решение да ограничи разпространението на нематод по боровата дървесина в демаркационна зона в съответствие с член 7, параграф 1, тя незабавно изпраща на Комисията и на останалите държави членки в съответно преработен вид уведомлението относно мерките, посочено в параграф 1.
Уведомлението относно мерките може да обхваща период до 5 години, ако по отношение на демаркационната зона се прилагат мерки за ограничаване на разпространението на вредителя в съответствие с член 7. Когато уведомлението относно мерките е за период, по-дълъг от една година, държавите членки го изпращат в преработен вид на Комисията и на останалите държави членки до 31 октомври в годината, в която изтича обхванатият период.
Ако бъде взето решение за съществени промени в мерките за ограничаване на разпространението на вредителя, уведомлението относно мерките незабавно се преработва и изпраща на Комисията и на останалите държави членки.
Член 10
Движение на податливи на зараза растения, дървесина и кора в Съюза
1. Податливи на зараза растения, дървесина и кора се придвижват от демаркационни в недемаркационни зони и от заразени зони в буферни зони само ако са изпълнени условията, посочени в раздел 1 на приложение III.
2. Податливи на зараза растения, дървесина и кора се придвижват в границите на заразените зони, в които се прилагат мерки за унищожаване на вредителя, само ако са изпълнени условията, посочени в раздел 2 на приложение III.
3. Държавите членки могат да наложат ограничения върху движението на податливи на зараза растения, дървесина и кора в границите на заразените зони, в които се прилагат мерки за ограничаване на разпространението на вредителя.
Член 11
Проверки на движението от демаркационни в недемаркационни зони и от заразени зони в буферни зони
1. Държавите членки извършват чести проверки на случаен принцип на податливи на зараза растения, дървесина и кора, които се придвижват от демаркационни зони на тяхна територия в недемаркационни зони и от заразени зони на тяхна територия в буферни зони.
Когато вземат решение къде да бъдат извършени проверките при конкретен случай, държавите членки съобразяват решението си с опасността по подлежащите на проверка растения, дървесина и кора да има живи нематоди по боровата дървесина, като се отчитат мястото, откъдето идва пратката, степента на податливост на растенията, дървесината и кората и показаното до момента съответствие с разпоредбите на настоящото решение и Решение 2006/133/ЕО от страна на отговорния за придвижването им стопански субект.
Проверки на податливите на зараза растения, дървесина и кора се извършват на следните места:
а)
в местата на преминаването им от заразени зони в буферни зони;
б)
в местата на преминаването им от буферни зони в недемаркационни зони;
в)
по местоназначението им в буферната зона; и
г)
в мястото им на произход в заразената зона, например в дъскорезниците, от които се изпращат извън заразената зона.
Държавите членки могат да вземат решение да извършват допълнителни проверки на други места освен посочените в букви а)-г).
Проверките включват проверка на документацията по отношение на изискванията, посочени в раздел 1 на приложение III, проверка на идентичността и, в случай на неспазване или подозрение за неспазване на тези изисквания, проверка на фитосанитарния статус, включително изследване за наличие на нематод по боровата дървесина.
2. Държавите членки извършват проверки на случаен принцип на податливи на зараза растения, дървесина и кора, които се придвижват от демаркационни зони, разположени извън тяхната територия, в недемаркационни зони на тяхна територия.
Проверките включват проверка на документацията по отношение на изискванията, посочени в раздел 1 на приложение III, проверка на идентичността и проверка на фитосанитарния статус, включително изследване за наличие на нематод по боровата дървесина.
3. Резултатите от проверките по параграф 1 се съобщават на Комисията и на останалите държави членки всеки месец, а резултатите от проверките по параграф 2 - ежегодно до 1 март.
Ако проверките покажат наличие на нематод по боровата дървесина по податливи на зараза растения, дървесина или кора, държавата членка незабавно уведомява Комисията и останалите държави членки за тази констатация.
Член 12
Мерки при неспазване на разпоредбите на член 10
Когато проверките по член 11 покажат, че не са спазени условията, посочени в раздел 1 и 2 на приложение III, държавата членка, извършила проверките, незабавно прилага по отношение на материала, за който е установено несъответствие, една от следните мерки:
а)
унищожаване;
б)
придвижване под официален контрол до специално одобрено за целта съоръжение за третиране, където материалът се подлага на термична обработка за постигане на минимална температура от 56 °C в продължение най-малко на 30 минути през целия профил на податливата на зараза дървесина и кора, включително в сърцевината, така че да се гарантира, че в тях няма живи нематоди по боровата дървесина и живи вектори;
в)
когато установеното несъответствие е за дървен опаковъчен материал, използван за транспортирането на обекти, и без да се засягат разпоредбите на приложение III, връщане под официален контрол до мястото на изпращане или място в близост до мястото на прихващане, където обектите се преопаковат и дървеният опаковъчен материал се унищожава без никакъв риск от разпространение на нематод по боровата дървесина.
Член 13
Одобрение на съоръжения за третиране
1. Държавите членки, на чиято територия е разположена демаркационна зона, одобряват съоръжения за третиране, подходящо оборудвани за изпълнението на една или повече от следните задачи съгласно предвиденото в приложение III:
а)
третиране на податлива на зараза дървесина и кора съгласно предвиденото в точка 2, буква а) от раздел 1 на посоченото приложение и точка 2, първа алинея, буква в) от раздел 2 на същото приложение;
б)
издаване на посочените в Директива 92/105/ЕИО на Комисията (6) фитосанитарни паспорти за податлива на зараза дървесина и кора, обработена в съоръжението за третиране в съответствие с буква а) от настоящия параграф съгласно предвиденото в точка 2, буква б) от раздел 1 на приложение III и точка 2, втора алинея, буква б) от раздел 2 на същото приложение;
в)
третиране на дървен опаковъчен материал съгласно предвиденото в точка 3, буква а) от раздел 1 на посоченото приложение и точка 3 от раздел 2 на същото приложение; и
г)
полагане на маркировка на дървен опаковъчен материал, обработен от съоръжението за третиране в съответствие с буква в) съгласно предвиденото в точка 3, буква б) от раздел 1 на приложение III и точка 3 от раздел 2 на същото приложение в съответствие с приложение II към Международен стандарт за фитосанитарни мерки № 15 на ФАО.
Тези съоръжения се наричат по-долу „одобрени съоръжения за третиране“.
2. Одобрените съоръжения за третиране гарантират проследимостта на обработената податлива на зараза дървесина, кора и дървен опаковъчен материал.
Член 14
Одобрение за полагане на маркировка
1. Държавите членки, на чиято територия е разположена демаркационна зона, одобряват производителите на дървен опаковъчен материал, които разполагат с подходящо оборудване, за да полагат маркировка в съответствие с приложение II към Международен стандарт за фитосанитарни мерки № 15 на ФАО върху сглобения от тях дървен опаковъчен материал, обработен от одобрено съоръжение за третиране и придружен с фитосанитарен паспорт съгласно Директива 92/105/ЕИО.
Тези производители се наричат по-долу „одобрени производители на дървен опаковъчен материал“.
2. Одобрените производители на дървен опаковъчен материал използват единствено дървен материал от специално одобрени за целта съоръжения за третиране, придружен с фитосанитарен паспорт съгласно Директива 92/105/ЕИО за производство на дървен опаковъчен материал, и гарантират, че използваният за целта дървен материал може да бъде проследен до съответните съоръжения за третиране.
Член 15
Надзор на одобрените съоръжения за третиране и на одобрените производители на дървен опаковъчен материал
Държавите членки упражняват надзор върху одобрените съоръжения за третиране и одобрените производители на дървен опаковъчен материал с цел да гарантират, че производителите правилно изпълняват посочените в документа за одобрението задачи.
Държавите членки гарантират, че надзорът се упражнява от квалифициран технически персонал на компетентните официални органи или от други лица с техническа квалификация, които действат под надзора на компетентните официални органи.
Член 16
Отнемане на одобрението на одобрени съоръжения за третиране и одобрени производители на дървен опаковъчен материал
1. Когато държавата членка, която е издала одобрението, узнае за наличие на нематод по боровата дървесина по податлива на зараза дървесина, кора или дървен опаковъчен материал, обработен от одобрено съоръжение за третиране, тя незабавно отнема одобрението.
Когато държавата членка, която е издала одобрението, узнае за наличие на нематод по боровата дървесина по податлив на зараза дървен опаковъчен материал с маркировка, положена от одобрен производител на дървен опаковъчен материал, тя незабавно отнема одобрението.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, когато държавата членка, която е издала одобрението, узнае, че одобрено съоръжение за третиране или одобрен производител на дървен опаковъчен материал не изпълнява правилно посочените в документа за одобрението задачи, тя взема необходимите мерки с цел да гарантира, че се спазват разпоредбите на членове 13 и 14.
Член 17
Списък на одобрените съоръжения за третиране и одобрените производители на дървен опаковъчен материал
1. Държавите членки информират Комисията, когато одобряват съоръжение за третиране в съответствие с член 13 или производител на дървен опаковъчен материал в съответствие с член 14 и когато отнемат даденото одобрение.
2. Комисията съставя списък на одобрените съоръжения за третиране и на одобрените производители на дървен опаковъчен материал и изпраща списъка на държавите членки. В част А от списъка се посочват одобрените съоръжения за третиране. В част Б от списъка се посочват одобрените производители на дървен опаковъчен материал. Списъкът се актуализира въз основа на информацията, получена от държавите членки.
Член 18
Отмяна
Решение 2006/133/ЕО се отменя.
Член 19
Преразглеждане
Настоящото решение се преразглежда не по-късно от 31 юли 2015 г.
Член 20
Дата на прилагане
Разпоредбите на второто изречение в раздел 1, точка 2, буква а) от приложение III и второто изречение в раздел 2, точка 2, буква в) от същото приложение се прилагат от 1 януари 2013 г.
Член 21
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 26 септември 2012 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 26 septembre 2012
relative aux mesures d’urgence destinées à prévenir la propagation, dans l’Union, de Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (nématode du pin)
[notifiée sous le numéro C(2012) 6543]
(2012/535/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2000/29/CE du Conseil du 8 mai 2000 concernant les mesures de protection contre l’introduction dans la Communauté d’organismes nuisibles aux végétaux ou aux produits végétaux et contre leur propagation à l’intérieur de la Communauté (1), et notamment son article 16, paragraphe 3, quatrième phrase,
considérant ce qui suit:
(1)
La décision 2006/133/CE de la Commission (2) impose aux États membres de prendre provisoirement des mesures supplémentaires contre la propagation du nématode du pin à partir des zones du Portugal autres que celles où son absence est attestée. Les foyers de nématode du pin apparus en Espagne et des interceptions répétées par d’autres États membres de pin, de matériel d’emballage en bois et d’écorces en provenance du Portugal infestés par le nématode du pin démontrent que le risque de propagation du nématode du pin à partir des zones du Portugal où sa présence est attestée s’est accru. Les conséquences économiques, sociales et environnementales de la propagation du nématode du pin dans l’Union seraient d’une ampleur inacceptable. Il convient donc d’étendre la portée des mesures relatives au nématode du pin à tous les États membres.
(2)
Pour prévenir l’introduction et la propagation du nématode du pin, les États membres devraient mener des enquêtes annuelles de dépistage de celui-ci dans les zones où sa présence n’est pas attestée et devraient adopter des plans d’urgence de manière à être prêts si sa présence venait à être constatée.
(3)
En cas de constatation de la présence du nématode du pin dans une zone où sa présence n’était pas attestée, les États membres devraient délimiter les zones dans lesquelles il y a lieu d’appliquer des mesures d’éradication. Il convient que lesdites mesures prévoient l’abattage préventif des végétaux sensibles dans la zone infestée et dans un périmètre d’un rayon de 500 mètres autour des végétaux infestés, ainsi qu’une surveillance accrue de la présence du nématode du pin dans toute la zone délimitée.
(4)
Lorsqu’un État membre estime que l’abattage des végétaux sensibles dans un rayon de 500 mètres autour des végétaux infestés par le nématode du pin serait disproportionné, par exemple lorsque la zone touchée comprend des zones protégées en vertu de la directive 92/43/CEE du Conseil du 21 mai 1992 concernant la conservation des habitats naturels ainsi que de la faune et de la flore sauvages (3) et de la directive 2009/147/CE du Parlement européen et du Conseil du 30 novembre 2009 concernant la conservation des oiseaux sauvages (4), il devrait pouvoir recourir à d’autres solutions de gestion des risques qui nécessitent l’abattage d’une quantité moindre de végétaux sensibles. Dans ce cas, il y a lieu de prévoir d’autres mesures de protection pour garantir un degré équivalent d’atténuation du risque de propagation du nématode du pin.
(5)
Les mesures relatives au nématode du pin doivent viser principalement à son éradication, son enrayement ne devant être autorisé que dans les zones où son éradication n’est pas un objectif réalisable. Pour garantir l’éradication du nématode du pin lorsque c’est possible, les États membres devraient appliquer des mesures d’éradication pendant au moins quatre ans. Toutefois, lorsque l’éradication est impossible, les États membres devraient être autorisés, dans certains cas, à appliquer des mesures d’enrayement avant même l’expiration de la période de quatre ans.
(6)
Il convient que les États membres communiquent les mesures d’éradication et d’enrayement qu’ils ont prises ou ont décidé de prendre à la Commission et aux autres États membres.
(7)
Les opérateurs concernés et les particuliers devraient être informés des mesures d’éradication et d’enrayement prises.
(8)
Il y a lieu de soumettre la circulation de végétaux sensibles et de bois et écorces sensibles à l’intérieur des zones délimitées et hors de celles-ci à certaines restrictions. Les États membres devraient effectuer des contrôles pour s’assurer du respect des interdictions et restrictions en vigueur et, le cas échéant, imposer des mesures correctives.
(9)
Lorsque, parmi les restrictions à la circulation de bois et écorces sensibles, figure l’obligation de soumettre ceux-ci à un traitement donné, il convient que les États membres agréent et contrôlent des installations qui disposent de l’équipement adapté pour effectuer le traitement en question et pour délivrer les passeports phytosanitaires ou pour marquer le bois ou les écorces sensibles traités. Il y a lieu de prévoir les modalités d’agrément et de contrôle des installations en question. Il convient également de prévoir les modalités d’agrément et de contrôle des fabricants de matériel d’emballage en bois qui appliquent le marquage de ce type.
(10)
Les États membres et les opérateurs devraient avoir accès à des informations sur ces installations agréées. Il convient donc que la Commission dresse et tienne à jour une liste des installations de traitement agréées et des fabricants de matériel d’emballage en bois agréés.
(11)
Il y a donc lieu d’abroger la décision 2006/133/CE.
(12)
Il convient que la présente décision soit réexaminée au terme d’une période de trois ans de manière à tenir compte de l’évolution technique et scientifique.
(13)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité phytosanitaire permanent,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Définitions
Aux fins de la présente décision, on entend par:
a) «végétaux sensibles»: les végétaux (hors fruits et semences) des espèces Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. et Tsuga Carr.;
b) «bois sensible»: le bois des conifères (Coniferales), à l’exception du bois scié et des rondins des espèces Taxus L. et Thuja L.;
c) «écorces sensibles»: les écorces de conifères (Coniferales);
d) «lieu de production»: l’ensemble des locaux exploités en tant qu’une seule et même unité de production. Il peut comprendre des sites de production exploités séparément pour des raisons phytosanitaires;
e) «vecteur»: les coléoptères appartenant au genre Monochamus Megerle in Dejean, 1821;
f) «période de vol du vecteur»: la période comprise entre le 1er avril et le 31 octobre, sauf si une période de vol du vecteur différente est techniquement et scientifiquement fondée, compte tenu d’une marge de sécurité de quatre semaines supplémentaires au début et à la fin de la période de vol prévue;
g) «matériel d’emballage en bois»: le bois ou les produits en bois utilisés pour soutenir, protéger ou contenir une marchandise, sous la forme de caisses, de boîtes, de cageots, de cylindres et autres emballages similaires, de palettes, de caisses-palettes et autres plateaux de chargement, de rehausses pour palettes et de bois d’arrimage, utilisés ou non dans le transport d’objets, à l’exception du bois transformé fabriqué par des procédés utilisant la colle, la chaleur ou la pression ou une combinaison de ces procédés et du matériel d’emballage intégralement composé de bois d’une épaisseur maximale de 6 millimètres.
Article 2
Enquêtes dans des zones dans lesquelles la présence du nématode du pin n’est pas attestée
1. Les États membres mènent chaque année des enquêtes de dépistage de Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (ci-après le «nématode du pin») dans les végétaux sensibles, dans le bois et les écorces sensibles et dans le vecteur, et vérifient l’existence d’éléments attestant la présence du nématode du pin sur leur territoire dans les zones dans lesquelles la présence du nématode du pin n’était pas attestée jusqu’alors.
Ces enquêtes prévoient le prélèvement d’échantillons de végétaux sensibles, de bois et écorces sensibles et de vecteurs et leur analyse en laboratoire. Le nombre d’échantillons à prélever est déterminé selon des principes scientifiques et techniques reconnus.
2. Les États membres communiquent à la Commission une description des enquêtes visées au paragraphe 1, dans laquelle ils indiquent le nombre de sites et les zones destinés à faire l’objet des enquêtes et le nombre d’échantillons destinés à faire l’objet d’analyses en laboratoire chaque année. Cette description mentionne les principes scientifiques et techniques sur lesquels ces enquêtes sont fondées.
Cette description est communiquée à la Commission pour le 1er mars de l’année au cours de laquelle les enquêtes doivent être menées.
3. Chaque État membre communique les résultats des enquêtes visées au paragraphe 1 à la Commission et aux autres États membres pour le 1er mars de l’année qui suit l’année au cours de laquelle les enquêtes ont été menées.
Article 3
Analyses en laboratoire
Les analyses en laboratoire visant à déceler la présence du nématode du pin dans des végétaux sensibles, dans du bois et des écorces sensibles et dans des vecteurs sont réalisées selon le protocole de diagnostic applicable à Bursaphelenchus xylophilus figurant dans la norme PM 7/4 (2) de l’Organisation européenne et méditerranéenne pour la protection des plantes (OEPP) (5). Les méthodes énoncées dans ladite norme peuvent être complétées ou remplacées par des méthodes de diagnostic moléculaire validées scientifiquement qui présentent une sensibilité et une fiabilité avérées au moins équivalentes à celles de la norme de l’OEPP.
Article 4
Plans d’urgence
1. Pour le 31 décembre 2013, chaque État membre élabore un plan énonçant les actions à entreprendre sur son territoire en application des articles 5 à 16 en cas de présence confirmée ou suspectée du nématode du pin (ci-après le «plan d’urgence»).
2. Le plan d’urgence énonce ce qui suit:
a)
les rôles et responsabilités des organismes associés à ces actions et de l’autorité unique;
b)
les modalités de communication de ces actions entre les organismes associés, l’autorité unique, le secteur privé concerné et les particuliers;
c)
les règles applicables aux analyses en laboratoire;
d)
les règles sur la formation du personnel des organismes associés à ces actions.
3. Les États membres prévoient l’évaluation et le réexamen de leur plan d’urgence.
4. Les États membres communiquent leur plan d’urgence à la Commission à la demande de celle-ci.
Article 5
Zones délimitées
1. Lorsque les résultats de l’enquête annuelle prévue à l’article 2, paragraphe 1, révèlent la présence du nématode du pin dans un végétal sensible dans une partie du territoire d’un État membre dans laquelle cette présence n’était pas attestée jusqu’alors, ou lorsque cette présence est démontrée par d’autres moyens, ledit État membre délimite sans délai une zone en application du paragraphe 2 (ci-après la «zone délimitée»).
Lorsque la présence du nématode du pin est constatée dans le vecteur, dans un lot de bois ou d’écorces sensibles ou dans du matériel d’emballage en bois, l’État membre concerné effectue des recherches aux abords de l’endroit où le vecteur a été capturé ou de l’endroit où se trouvaient le bois sensible, les écorces sensibles ou le matériel d’emballage en bois au moment de la constatation. Le premier alinéa s’applique aussi lorsque les résultats desdites recherches révèlent la présence du nématode du pin dans un végétal sensible.
2. La zone délimitée consiste en une zone dans laquelle la présence du nématode du pin a été constatée (ci-après la «zone infestée») et en une zone entourant la zone infestée (ci-après la «zone tampon»). La zone tampon a une largeur d’au moins 20 kilomètres.
En cas d’application de mesures d’éradication en vertu de l’article 6, l’État membre concerné peut décider de réduire la largeur de la zone tampon à une largeur minimale de 6 kilomètres à la condition que pareille réduction ne compromette pas l’éradication.
3. Lorsque la présence du nématode du pin est constatée dans une zone tampon, une nouvelle zone délimitée est établie dans les plus brefs délais, en application du paragraphe 1, de manière que cette constatation soit prise en compte.
Une autre solution consiste à modifier la zone délimitée existante de manière à tenir compte de cette constatation lorsque des mesures d’éradication sont appliquées dans ladite zone conformément à l’article 6.
Tout élément attestant la présence du nématode du pin dans une zone tampon est notifié immédiatement à la Commission et aux autres États membres.
4. Lorsque la présence du nématode du pin est constatée sur le territoire d’un État membre et que la zone délimitée s’étend sur le territoire d’un ou de plusieurs autres États membres, le ou les autres États membres concernés établissent une ou des zones délimitées conformément au paragraphe 1, dont la ou les zones tampon ont une largeur complétant celle de la zone tampon située dans l’État membre dans lequel la présence du nématode du pin a été constatée.
5. Les États membres adressent une communication relative aux zones délimitées sur leur territoire à la Commission et aux autres États membres dans un délai d’un mois à compter de la date à laquelle la présence du nématode du pin a été constatée dans la zone concernée.
Cette communication contient une description des zones délimitées et précise leur emplacement et le nom des entités administratives concernées par la délimitation; elle est assortie d’une carte indiquant l’emplacement de chaque zone délimitée, de chaque zone infestée et de chaque zone tampon.
Les États membres communiquent toute modification apportée aux zones délimitées sur leur territoire à la Commission et aux autres États membres dans le mois qui suit cette modification.
6. Lorsque les enquêtes annuelles portant sur les végétaux sensibles et sur le vecteur précisées à l’annexe I, point 6), révèlent que la présence du nématode du pin n’a pas été constatée dans la zone délimitée concernée au cours des quatre années écoulées, l’État membre concerné peut décider que ladite zone n’est plus une zone délimitée. Un État membre dans la situation visée à l’annexe I, point 5), peut décider que la zone n’est plus délimitée dès lors que les prélèvements et les analyses visés à ladite annexe, point 7), confirment l’absence du nématode du pin.
Cet État membre informe la Commission et les autres États membres de sa décision dans un délai d’un mois.
7. La Commission dresse une liste des zones délimitées et la communique aux États membres.
Ladite liste est mise à jour au fur et à mesure des communications reçues par la Commission en application des paragraphes 5 et 6.
Article 6
Éradication
1. Les États membres prennent des mesures, précisées à l’annexe I, pour éradiquer le nématode du pin présent dans les zones délimitées sur leur territoire.
Le nématode du pin est réputé éradiqué lorsqu’il ressort des enquêtes annuelles portant sur les végétaux sensibles et sur le vecteur précisées à l’annexe I, point 6), que la présence du nématode du pin n’a pas été constatée dans la zone délimitée concernée au cours des quatre années écoulées, ou lorsque les prélèvements et les analyses visés à ladite annexe, point 7), troisième alinéa, confirment l’absence du nématode du pin.
2. Les États membres veillent à ce que les mesures visées au paragraphe 1 soient prises par des membres techniquement qualifiés du personnel des organismes officiels responsables ou par toute autre personne techniquement qualifiée agissant sous l’autorité des organismes officiels responsables.
Article 7
Enrayement
1. Lorsque les enquêtes annuelles portant sur les végétaux sensibles et sur le vecteur, précisées à l’annexe I, point 6), révèlent la présence du nématode du pin dans une zone délimitée durant une période d’au moins quatre années consécutives et lorsque l’expérience acquise révèle que l’éradication du nématode du pin est impossible en l’occurrence, l’État membre concerné peut décider d’enrayer le nématode du pin dans ladite zone.
Toutefois, l’État membre concerné peut décider, avant la fin de ladite période, d’enrayer le nématode du pin au lieu de l’éradiquer si le diamètre de la zone infestée dépasse 20 kilomètres, si la présence du nématode du pin dans toute la zone infestée est attestée et si l’expérience acquise révèle que l’éradication du nématode du pin dans ladite zone est impossible au vu de la situation particulière.
Les mesures d’enrayement à prendre sont précisées à l’annexe II.
2. Lorsqu’un État membre décide, en vertu du paragraphe 1, d’appliquer des mesures d’enrayement au lieu de mesures d’éradication, il en informe la Commission et lui précise les motifs de cette décision.
Lorsque le paragraphe 1, deuxième alinéa, s’applique, la Commission effectue une enquête dans ledit État membre pour vérifier si les conditions prévues audit alinéa sont remplies.
3. Les zones délimitées dans lesquelles sont appliquées des mesures d’enrayement en vertu du paragraphe 1 sont marquées comme telles sur la liste visée à l’article 5, paragraphe 7. Les États membres ne peuvent appliquer des mesures d’enrayement que dans les zones délimitées indiquées dans ladite liste comme assujetties à des mesures d’enrayement du nématode du pin.
4. Les États membres veillent à ce que les mesures visées au paragraphe 1 soient prises par des membres techniquement qualifiés du personnel des organismes officiels responsables ou par toute autre personne techniquement qualifiée agissant sous l’autorité des organismes officiels responsables.
Article 8
Communication d’informations aux opérateurs et aux particuliers
En cas d’application de mesures d’éradication conformément à l’article 6 ou de mesures d’enrayement conformément à l’article 7, les États membres concernés prévoient des mesures de communication d’informations aux opérateurs concernés et aux particuliers.
Article 9
Communication des mesures nationales
1. Dans un délai d’un mois à compter de la notification, prévue à l’article 16, paragraphe 1, premier alinéa, de la directive 2000/29/CE, de l’apparition du nématode du pin dans une partie de leur territoire dans laquelle sa présence n’était pas connue jusqu’alors, les États membres communiquent à la Commission et aux autres États membres les mesures qu’ils ont prises et celles qu’ils ont décidé de prendre aux fins de l’éradication du nématode du pin en application de l’article 6.
2. Lorsqu’un État membre prend des mesures d’éradication du nématode du pin en application de l’article 6, la communication des mesures prévue au paragraphe 1 concerne aussi les mesures relatives à l’abattage, à l’échantillonnage, aux analyses, au retrait et à l’élimination des végétaux sensibles, précisées à l’annexe I, points 2), 3), 4), 5), 7), 8) et 9), et mentionne les modalités et le mode d’organisation des enquêtes précisées à l’annexe I, point 6), y compris le nombre d’inspections, les échantillons à prélever et les analyses en laboratoire à réaliser.
Lorsqu’un État membre prend des mesures d’enrayement du nématode du pin en application de l’article 7, la communication des mesures prévue au paragraphe 1 concerne aussi les mesures relatives à l’abattage, à l’échantillonnage, aux analyses, au retrait et à l’élimination des végétaux sensibles et mentionne les modalités et le mode d’organisation des enquêtes, précisées à l’annexe II, points 2) et 3), y compris le nombre d’inspections, les échantillons à prélever et les analyses en laboratoire à réaliser.
Ladite communication des mesures contient aussi une description des mesures d’information aux opérateurs concernés et aux particuliers en application de l’article 8 et des contrôles à effectuer en application de l’article 11, paragraphe 1.
3. Les États membres communiquent à la Commission et aux autres États membres, pour le 1er mars de chaque année, un rapport rendant compte des résultats des mesures prises en application des articles 6 et 7 au cours de l’année écoulée.
Ledit rapport indique le nombre de cas de présence du nématode du pin constatés et les lieux de constatation, contient des cartes et précise le nombre de végétaux en mauvaise santé et de végétaux morts qui ont été identifiés, abattus, échantillonnés et analysés, et les résultats des analyses réalisées.
4. Pour le 1er mars de l’année suivant la notification visée au paragraphe 1, les États membres communiquent à la Commission et aux autres États membres les mesures qu’ils ont décidé de prendre au cours de ladite année aux fins de l’éradication du nématode du pin en application de l’article 6.
5. Lorsqu’un État membre décide d’enrayer le nématode du pin dans une zone délimitée conformément à l’article 7, paragraphe 1, il communique immédiatement à la Commission et aux autres États membres une version révisée en conséquence de la communication des mesures prévue au paragraphe 1.
Ladite communication des mesures peut couvrir une période maximale de cinq ans dans le cas d’une zone délimitée dans laquelle sont appliquées des mesures d’enrayement conformément à l’article 7. Lorsque la communication porte sur plusieurs années, les États membres concernés en communiquent à la Commission et aux autres États membres une version révisée pour le 31 octobre de la dernière année concernée.
Lorsque des modifications importantes des mesures d’enrayement sont décidées, ladite communication des mesures est révisée et communiquée à la Commission et aux autres États membres dans les plus brefs délais.
Article 10
Circulation de végétaux sensibles et de bois et écorces sensibles dans l’Union
1. Les végétaux sensibles et le bois et les écorces sensibles ne peuvent être acheminés de zones délimitées vers des zones autres que des zones délimitées et de zones infestées vers des zones tampon que si les conditions énoncées à l’annexe III, section 1, sont remplies.
2. Les végétaux sensibles et le bois et les écorces sensibles ne peuvent circuler à l’intérieur des zones infestées dans lesquelles sont appliquées des mesures d’éradication que si les conditions énoncées à l’annexe III, section 2, sont remplies.
3. Les États membres peuvent restreindre la circulation des végétaux sensibles et du bois et des écorces sensibles dans les zones infestées dans lesquelles sont appliquées des mesures d’enrayement.
Article 11
Contrôles relatifs au mouvement de végétaux sensibles et de bois et d’écorces sensibles de zones délimitées vers des zones autres que des zones délimitées et de zones infestées vers des zones tampon
1. Les États membres procèdent à des contrôles aléatoires fréquents sur les végétaux sensibles et le bois et les écorces sensibles acheminés de zones délimitées situées sur leur territoire vers des zones autres que des zones délimitées, ainsi que de zones infestées situées sur leur territoire vers des zones tampon.
Les États membres décident des lieux où les contrôles doivent être réalisés sur la base du risque que les végétaux ou le bois et les écorces à contrôler portent le nématode du pin vivant, compte tenu de la provenance des lots, du degré de sensibilité des végétaux et du bois et des écorces concernés, et des antécédents de l’opérateur responsable de leur acheminement en matière de respect de la présente décision et de la décision 2006/133/CE.
Les contrôles des végétaux sensibles et du bois et des écorces sensibles sont effectués aux endroits suivants:
a)
aux points de passage des zones infestées vers les zones tampon;
b)
aux points de passage des zones tampon vers les zones non délimitées;
c)
à leur lieu de destination dans la zone tampon;
d)
à leur lieu d’origine dans la zone infestée (scierie, par exemple) depuis lequel ils sont acheminés hors de la zone infestée.
Les États membres peuvent décider d’effectuer des contrôles supplémentaires à des endroits autres que ceux prévus aux points a) à d).
Ces contrôles consistent en un contrôle documentaire visant à vérifier le respect des prescriptions de l’annexe III, section 1, en un contrôle d’identité et, en cas de non-respect avéré ou suspecté de ces prescriptions, en un contrôle phytosanitaire comprenant des analyses de dépistage du nématode du pin.
2. Les États membres effectuent des contrôles aléatoires sur des végétaux sensibles et du bois et des écorces sensibles acheminés de zones délimitées situées hors de leur territoire vers des zones de leur territoire autres que des zones délimitées.
Ces contrôles consistent en un contrôle documentaire visant à vérifier le respect des prescriptions de l’annexe III, section 1, en un contrôle d’identité et en un contrôle phytosanitaire comprenant des analyses de dépistage du nématode du pin.
3. Les résultats des contrôles visés au paragraphe 1 sont communiqués à la Commission et aux autres États membres tous les mois, et ceux des contrôles visés au paragraphe 2 tous les ans, pour le 1er mars.
Lorsque ces contrôles révèlent la présence du nématode du pin dans des végétaux sensibles ou du bois ou des écorces sensibles, l’État membre le notifie immédiatement à la Commission et aux autres États membres.
Article 12
Mesures en cas de non-respect de l’article 10
Lorsque les contrôles visés à l’article 11 révèlent le non-respect de l’annexe III, section 1 ou 2, l’État membre qui a effectué ces contrôles prend immédiatement l’une des mesures suivantes:
a)
le produit non conforme est détruit;
b)
le produit non conforme est acheminé sous contrôle officiel jusqu’à une installation de traitement agréée, où il fait l’objet d’un traitement thermique tel que la température en tout point du bois et des écorces sensibles atteint au moins 56 °C pendant au moins trente minutes pour garantir l’absence de nématodes du pin vivants et de vecteurs vivants;
c)
lorsque le produit non conforme est du matériel d’emballage en bois utilisé aux fins du transport d’objets, et sans préjudice de l’annexe III, il est renvoyé sous contrôle officiel au lieu d’expédition, ou à un endroit proche du lieu d’interception, aux fins d’un nouvel emballage desdits objets et de la destruction dudit matériel d’emballage en bois, tout risque de propagation du nématode du pin étant évité.
Article 13
Agrément des installations de traitement
1. Les États membres qui comptent sur leur territoire une zone délimitée agréent des installations de traitement qui disposent de l’équipement adapté pour l’exécution d’une ou plusieurs des tâches suivantes, précisées à l’annexe III:
a)
traitement du bois et des écorces sensibles conformément à ladite annexe, section 1, point 2) a), et section 2, point 2), premier alinéa, point c);
b)
délivrance des passeports phytosanitaires visés à la directive 92/105/CEE de la Commission (6) pour le bois et les écorces sensibles traités par l’installation de traitement concernée en application du point a) du présent paragraphe, conformément à l’annexe III, section 1, point 2) b), et section 2, point 2), deuxième alinéa, point b);
c)
traitement du matériel d’emballage en bois, conformément à ladite annexe, section 1, point 3) a), et section 2, point 3);
d)
marquage du matériel d’emballage en bois traité par l’installation de traitement concernée en application du point c), conformément à l’annexe III, section 1, point 3) b), et section 2, point 3), dans le respect de l’annexe II de la norme internationale pour les mesures phytosanitaires no 15 de la FAO.
Ces installations sont désignées ci-après «installations de traitement agréées».
2. Les installations de traitement agréées assurent la traçabilité du bois, des écorces et du matériel d’emballage en bois sensibles traités.
Article 14
Agrément pour l’apposition d’un marquage
1. Les États membres qui comptent sur leur territoire une zone délimitée agréent les fabricants de matériel d’emballage en bois qui disposent de l’équipement adapté pour le marquage, conformément à l’annexe II de la norme internationale pour les mesures phytosanitaires no 15 de la FAO, du matériel d’emballage en bois qu’ils assemblent à partir de bois traité par une installation de traitement agréée et accompagné du passeport phytosanitaire visé par la directive 92/105/CEE.
Ces fabricants sont désignés ci-après «fabricants de matériel d’emballage en bois agréés».
2. Les fabricants de matériel d’emballage en bois agréés utilisent exclusivement du bois en provenance des installations de traitement spécialement agréées à cet effet et accompagné du passeport phytosanitaire visé par la directive 92/105/CEE pour la fabrication de matériel d’emballage en bois, et ils assurent une traçabilité permettant d’établir que le bois utilisé à cet effet provient de ces installations de traitement.
Article 15
Contrôle des installations de traitement agréées et des fabricants de matériel d’emballage en bois agréés
Les États membres contrôlent les installations de traitement agréées et les fabricants de matériel d’emballage en bois agréés pour s’assurer qu’ils s’acquittent convenablement des tâches qui leur incombent en vertu de leur agrément.
Les États membres veillent à ce que ce contrôle soit effectué par des membres techniquement qualifiés du personnel des organismes officiels responsables ou par toute autre personne techniquement qualifiée agissant sous l’autorité des organismes officiels responsables.
Article 16
Retrait de l’agrément d’installations de traitement et de fabricants de matériel d’emballage en bois
1. Lorsqu’un État membre a connaissance de la présence du nématode du pin dans du bois, des écorces ou du matériel d’emballage en bois sensibles traités par une installation de traitement à laquelle il a délivré un agrément, il le lui retire immédiatement.
Lorsqu’un État membre a connaissance de la présence du nématode du pin dans du matériel d’emballage en bois sensible marqué par un fabricant de matériel d’emballage en bois auquel il a délivré un agrément, il le lui retire immédiatement.
2. Sans préjudice du paragraphe 1, lorsqu’un État membre a connaissance du fait qu’une installation de traitement ou un fabricant de matériel d’emballage en bois à laquelle ou auquel il a délivré un agrément ne s’acquitte pas convenablement des tâches qui lui incombent en vertu de son agrément, il prend les mesures nécessaires pour que les articles 13 et 14 soient respectés.
Article 17
Liste des installations de traitement agréées et des fabricants de matériel d’emballage en bois agréés
1. Chaque fois que les États membres agréent une installation de traitement en application de l’article 13 ou un fabricant de matériel d’emballage en bois en application de l’article 14, ou qu’ils retirent un tel agrément, ils en informent la Commission.
2. La Commission dresse une liste des installations de traitement agréées et des fabricants de matériel d’emballage en bois agréés et la transmet aux États membres. La partie A de ladite liste énumère les installations de traitement agréées. La partie B de ladite liste énumère les fabricants de matériel d’emballage en bois agréés. Ladite liste est mise à jour sur la base des informations fournies par les États membres.
Article 18
Abrogation
La décision 2006/133/CE est abrogée.
Article 19
Réexamen
La présente décision est réexaminée au plus tard le 31 juillet 2015.
Article 20
Mise en application
À l’annexe III, la section 1, point 2) a), seconde phrase, et la section 2, point 2), premier alinéa, point c), seconde phrase, s’appliquent à partir du 1er janvier 2013.
Article 21
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 26 septembre 2012.