РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 септември 2013 година
за определяне на третата и последна група от региони за започване на дейностите на Визовата информационна система (ВИС)
(нотифицирано под номер C(2013) 5914)
(само текстовете на български, гръцки, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език са автентични)
(2013/493/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (1), и по-специално член 48, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 48 от Регламент (ЕО) № 767/2008 предвижда дейностите на ВИС да започнат постепенно. В своите Решение 2010/49/ЕО (2) и Решение за изпълнение 2012/274/ЕС (3) Комисията определи първата и втората група от региони за започване на дейностите на ВИС. Необходимо е да се определи третата и последна група от региони, в които информацията, която ще бъде обработвана във ВИС, включително снимки и пръстови отпечатъци, ще бъде събирана и предавана на ВИС във връзка с всички заявления за виза в съответния регион.
(2)
Съгласно член 48, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 767/2008 редът на регионите за започване на дейностите на ВИС се определя въз основа на следните критерии: риска от нелегална имиграция, заплахите за вътрешната сигурност на държавите членки и реалната възможност за събирането на биометрични данни от всички места в региона.
(3)
С оглед на тези три критерия Комисията извърши оценка на регионите, за които не се прилагат Решение 2010/49/ЕО и Решение за изпълнение 2012/274/ЕС, като за първия критерий взе предвид елементи като средния дял на отказаните визи, процента на отказите за влизане и процента на гражданите на трети държави, за които е установено, че се намират незаконно на територията на държавите членки, за втория критерий взе предвид извършена от Европол оценка на заплахата, а за третия критерий - факта, че някои от регионите, за които ще се прилагат решенията, включват трети държави с обширни територии или трети държави, в които има много голям брой кандидати за визи.
(4)
Съгласно член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008 Комисията ще определи датата за започване на дейностите във всеки от регионите, определени в настоящото решение.
(5)
Тъй като Регламентът за ВИС представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, Дания уведоми за прилагането на Регламента за ВИС в своето национално право в съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност. Следователно по силата на международното право Дания е длъжна да прилага настоящото решение.
(6)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4). Следователно Обединеното кралство не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(7)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (5). Следователно Ирландия не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(8)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (6), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (7) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(9)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (9).
(10)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (10).
(11)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(12)
По отношение на България и Румъния настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(13)
По отношение на Хърватия настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2011 г.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета, създаден по силата на член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1987/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II) (11),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
След регионите, определени с Решение за изпълнение 2012/274/ЕС, събирането и предаването на данни към Визовата информационна система (ВИС) в съответствие с член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008 ще започне в следните региони:
-
Дванадесети регион:
-
Коста Рика,
-
Ел Салвадор,
-
Гватемала,
-
Хондурас,
-
Никарагуа,
-
Панама.
-
Тринадесети регион:
-
Канада,
-
Мексико,
-
Съединени щати.
-
Четиринадесети регион:
-
Антигуа и Барбуда,
-
Бахамски острови,
-
Барбадос,
-
Белиз,
-
Куба,
-
Доминика,
-
Доминиканска република,
-
Гренада,
-
Гвиана,
-
Хаити,
-
Ямайка,
-
Сейнт Китс и Невис,
-
Сейнт Лусия,
-
Сейнт Винсънт и Гренадини,
-
Суринам,
-
Тринидад и Тобаго.
-
Петнадесети регион:
-
Австралия,
-
Фиджи,
-
Кирибати,
-
Маршалови острови,
-
Микронезия,
-
Науру,
-
Нова Зеландия,
-
Палау,
-
Папуа-Нова Гвинея,
-
Самоа,
-
Соломонови острови,
-
Източен Тимор,
-
Тонга,
-
Тувалу,
-
Вануату.
-
Шестнадесети регион:
-
Албания,
-
Босна и Херцеговина,
-
бивша югославска република Македония,
-
Косово (12),
-
Черна гора,
-
Сърбия,
-
Турция.
-
Седемнадесети регион:
-
Армения,
-
Азербайджан,
-
Беларус,
-
Грузия,
-
Република Молдова,
-
Украйна.
-
Осемнадесети регион:
Русия.
-
Деветнадесети регион:
-
Китай,
-
Япония,
-
Монголия,
-
Северна Корея,
-
Южна Корея,
-
Тайван.
-
Двадесети регион:
-
Бангладеш,
-
Бутан,
-
Индия,
-
Малдивски острови,
-
Непал,
-
Пакистан,
-
Шри Ланка.
-
Двадесет и първи регион:
-
Андора,
-
Светия престол,
-
Монако,
-
Сан Марино.
-
Двадесет и втори регион:
-
Ирландия,
-
Обединено кралство.
-
Двадесет и трети регион:
-
Австрия,
-
Белгия,
-
България,
-
Хърватия,
-
Кипър,
-
Чешка република,
-
Дания,
-
Естония,
-
Финландия,
-
Франция,
-
Германия,
-
Гърция,
-
Унгария,
-
Италия,
-
Исландия,
-
Латвия,
-
Лихтенщайн,
-
Литва,
-
Люксембург,
-
Малта,
-
Нидерландия,
-
Норвегия,
-
Полша,
-
Португалия,
-
Румъния,
-
Словакия,
-
Словения,
-
Испания,
-
Швеция,
-
Швейцария.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Република Хърватия, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Република Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия и Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 30 септември 2013 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 30 septembre 2013
déterminant la troisième et dernière série de régions pour le début des activités du système d’information sur les visas (VIS)
[notifiée sous le numéro C(2013) 5914]
(Les textes en langues allemande, bulgare, croate, espagnole, estonienne, finnoise, française, grecque, hongroise, italienne, lettone, lituanienne, maltaise, néerlandaise, polonaise, portugaise, roumaine, slovaque, slovène, suédoise et tchèque sont les seuls faisant foi.)
(2013/493/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 767/2008 du Parlement européen et du Conseil du 9 juillet 2008 concernant le système d’information sur les visas (VIS) et l’échange de données entre les États membres sur les visas de court séjour (règlement VIS) (1), et notamment son article 48, paragraphe 4,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 48 du règlement (CE) no 767/2008 prévoit une mise en œuvre progressive des activités du VIS. Dans sa décision 2010/49/CE (2) et sa décision d’exécution 2012/274/UE (3), la Commission a déterminé, respectivement, les première et deuxième séries de régions pour le début des activités du VIS. Il convient maintenant de déterminer la troisième et dernière série de régions où les données à traiter dans le VIS, y compris les photographies et les empreintes digitales, seront recueillies et transmises au VIS dans le cadre de toutes les demandes de visa présentées dans les régions en question
(2)
L’article 48, paragraphe 4, du règlement (CE) no 767/2008 prévoit que l’ordre des régions aux fins du déploiement du VIS est déterminé en fonction des critères suivants: le risque d’immigration irrégulière, les menaces pour la sécurité intérieure des États membres et la possibilité pratique de collecter des données biométriques en tous points des régions en question.
(3)
La Commission a procédé à une évaluation, au regard de ces trois critères, des régions qui ne relèvent pas la décision 2010/49/CE et la décision d’exécution 2012/274/UE, en tenant compte, pour le premier critère, d’éléments tels que le taux moyen de refus de visa, le taux de non-admission et le taux de ressortissants de pays tiers en séjour irrégulier sur le territoire des États membres; pour le deuxième critère, d’une évaluation des menaces effectuée par Europol; et, pour le troisième critère, du fait que certaines des régions à inclure comprennent des pays tiers qui ont un vaste territoire ou qui concentrent des nombres très élevés de demandes de visa.
(4)
La date de début des activités dans chacune des régions définies par la présente décision doit être déterminée par la Commission conformément à l’article 48, paragraphe 3, du règlement (CE) no 767/2008.
(5)
Étant donné que le règlement VIS développe l’acquis de Schengen, le Danemark a notifié la mise en œuvre de ce règlement dans son droit national, conformément à l’article 5 du protocole sur la position du Danemark annexé au traité sur l’Union européenne et au traité instituant la Communauté européenne. Le Danemark est donc tenu, en vertu du droit international, de mettre en œuvre la présente décision.
(6)
La présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen auxquelles le Royaume-Uni ne participe pas, conformément à la décision 2000/365/CE du Conseil du 29 mai 2000 relative à la demande du Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord de participer à certaines dispositions de l’acquis de Schengen (4). Le Royaume-Uni n’est donc pas lié par la présente décision ni soumis à son application.
(7)
La présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen auxquelles l’Irlande ne participe pas, conformément à la décision 2002/192/CE du Conseil du 28 février 2002 relative à la demande de l’Irlande de participer à certaines dispositions de l’acquis de Schengen (5). L’Irlande n’est donc pas liée par la présente décision ni soumise à son application.
(8)
En ce qui concerne l’Islande et la Norvège, la présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens de l’accord conclu par le Conseil de l’Union européenne, la République d’Islande et le Royaume de Norvège sur l’association de ces deux États à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen (6), qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE du Conseil (7) relative à certaines modalités d’application dudit accord.
(9)
En ce qui concerne la Suisse, la présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens de l’accord entre l’Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l’association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen (8), qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE, lu en liaison avec l’article 3 de la décision 2008/146/CE du Conseil (9).
(10)
En ce qui concerne le Liechtenstein, la présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens du protocole entre l’Union européenne, la Communauté européenne, la Confédération suisse et la Principauté de Liechtenstein sur l’adhésion de la Principauté de Liechtenstein à l’accord entre l’Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l’association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen, qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE, lu en liaison avec l’article 3 de la décision 2011/350/UE du Conseil (10).
(11)
En ce qui concerne Chypre, la présente décision constitue un acte fondé sur l’acquis de Schengen ou qui s’y rapporte, au sens de l’article 3, paragraphe 2, de l’acte d’adhésion de 2003.
(12)
En ce qui concerne la Bulgarie et la Roumanie, la présente décision constitue un acte fondé sur l’acquis de Schengen ou qui s’y rapporte, au sens de l’article 4, paragraphe 2, de l’acte d’adhésion de 2005.
(13)
En ce qui concerne la Croatie, la présente décision constitue un acte fondé sur l’acquis de Schengen ou qui s’y rapporte, au sens de l’article 4, paragraphe 2, de l’acte d’adhésion de 2011.
(14)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 51, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1987/2006 du Parlement européen et du Conseil du 20 décembre 2006 sur l’établissement, le fonctionnement et l’utilisation du système d’information Schengen de deuxième génération (SIS II) (11),
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Les régions dans lesquelles débuteront la collecte des données et leur transmission au système d’information sur les visas (VIS), après les régions déterminées dans la décision d’exécution 2012/274/UE, conformément à l’article 48, paragraphe 3, du règlement (CE) no 767/2008, sont les suivantes:
-
Douzième région:
-
Costa Rica,
-
El Salvador,
-
Guatemala,
-
Honduras,
-
Nicaragua,
-
Panama.
-
Treizième région:
-
Canada,
-
Mexique
-
États-Unis.
-
Quatorzième région:
-
Antigua-et-Barbuda,
-
Bahamas,
-
Barbade,
-
Belize,
-
Cuba,
-
Dominique,
-
République dominicaine,
-
Grenade,
-
Guyana,
-
Haïti,
-
Jamaïque,
-
Saint-Christophe-et-Niévès
-
Sainte-Lucie,
-
Saint-Vincent-et-les-Grenadines,
-
Suriname,
-
Trinité-et-Tobago.
-
Quinzième région:
-
Australie,
-
Fidji,
-
Kiribati,
-
Îles Marshall,
-
Micronésie,
-
Nauru,
-
Nouvelle-Zélande,
-
Palaos,
-
Papouasie - Nouvelle-Guinée,
-
Samoa,
-
Îles Salomon,
-
Timor-Oriental,
-
Tonga,
-
Tuvalu,
-
Vanuatu.
-
Seizième région:
-
Albanie,
-
Bosnie-Herzégovine,
-
ancienne République yougoslave de Macédoine (ARYM)
-
Kosovo (12),
-
Monténégro,
-
Serbie,
-
Turquie.
-
Dix-septième région:
-
Arménie,
-
Azerbaïdjan,
-
Biélorussie,
-
Géorgie,
-
République de Moldavie,
-
Ukraine.
-
Dix-huitième région:
Russie.
-
Dix-neuvième région:
-
Chine,
-
Japon,
-
Mongolie,
-
Corée du Nord,
-
Corée du Sud,
-
Taïwan.
-
Vingtième région:
-
Bangladesh,
-
Bhoutan,
-
Inde,
-
Maldives,
-
Népal,
-
Pakistan,
-
Sri-Lanka.
-
Vingt et unième région:
-
Andorre,
-
Saint-Siège,
-
Monaco,
-
Saint-Marin.
-
Vingt-deuxième région:
-
Irlande,
-
Royaume-Uni.
-
Vingt-troisième région:
-
Autriche,
-
Belgique,
-
Bulgarie,
-
Croatie,
-
Chypre,
-
République tchèque,
-
Danemark,
-
Estonie,
-
Finlande,
-
France,
-
Allemagne,
-
Grèce,
-
Hongrie,
-
Italie,
-
Islande,
-
Lettonie,
-
Liechtenstein,
-
Lituanie,
-
Luxembourg,
-
Malte,
-
Pays-Bas,
-
Norvège,
-
Pologne,
-
Portugal,
-
Roumanie,
-
Slovaquie,
-
Slovénie,
-
Espagne,
-
Suède,
-
Suisse.
Article 2
Le Royaume de Belgique, la République de Bulgarie, la République tchèque, la République fédérale d’Allemagne, la République d’Estonie, la République hellénique, le Royaume d’Espagne, la République française, la République de Croatie, la République italienne, la République de Chypre, la République de Lettonie, la République de Lituanie, le Grand-Duché de Luxembourg, la Hongrie, la République de Malte, le Royaume des Pays-Bas, la République d’Autriche, la République de Pologne, la République portugaise, la Roumanie, la République de Slovénie, la République slovaque, la République de Finlande et le Royaume de Suède sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 30 septembre 2013.