РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 167/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 февруари 2013 година
относно одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С цел насърчаване на развитието на вътрешния пазар, с Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори, на техните ремаркета и на теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли (3), беше установена цялостна система на Съюза за одобряване на типа на трактори, ремаркета и сменяема прикачна техника.
(2)
За целите на развитието и функционирането на вътрешния пазар на Съюза е уместно системите за одобряване на държавите членки да бъдат заменени от процедура на Съюза за одобряване на типа, основаваща се на принципа на пълна хармонизация, като същевременно се вземат предвид съображения за съотношението между разходи и ползи и се обърне специално внимание на малките и средните предприятия.
(3)
Вследствие на искане от страна на Европейския парламент и с цел опростяване и ускоряване приемането на законодателство по отношение на одобряването на типа, бе въведен нов регулаторен подход към законодателството на Съюза по отношение на одобряването на типа, в съответствие с който законодателят в обикновената законодателна процедура установява само основните правила и принципи и делегира правомощието за приемане на делегирани актове относно допълнителните технически подробности на Комисията. Поради това, по отношение на основните изисквания настоящият регламент следва да установи само основните разпоредби относно безопасността при експлоатация, безопасните условия на труда и екологичните характеристики и да делегира на Комисията правомощието да установява техническите спецификации в делегирани актове.
(4)
Изискванията на настоящия регламент са в съответствие с принципите, заложени в съобщение на Комисията от 5 юни 2002 г., озаглавено „План за действие „Опростяване и усъвършенстване на регулаторната среда“ “.
(5)
Особено важно е бъдещите мерки, предложени въз основа на настоящия регламент, или процедурите, които трябва да се приложат в изпълнение на същия, да зачитат принципите, които бяха отново потвърдени в доклада, публикуван от Комисията през 2006 г., озаглавен „CARS 21: Конкурентна нормативна рамка за автомобилостроенето през 21-ви век“ („CARS 21“). По-специално, с цел по-добро регулиране и опростяване и за да се избегне постоянното актуализиране на действащото законодателство на Съюза по въпроси, касаещи техническите спецификации, настоящият регламент следва да препраща към съществуващи международни стандарти и правила, които са публично достъпни, без да ги възпроизвежда в правната рамка на Съюза.
(6)
Тъй като нито Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 16 декември 1997 г. за сближаване законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника (4) и Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 17 май 2006 г. относно машините (5), нито настоящият регламент предвиждат изисквания относно проектирането и производството за осигуряване на безопасност на пътя на самоходната извънпътна подвижна техника, предназначена за използване по-специално в селското и горското стопанство, Комисията следва да направи оценка на необходимостта от хармонизиране на законите на държавите членки в тази област и да обмисли предлагането на законодателна мярка, с оглед гарантирането на високо ниво на безопасност, като вземе предвид съществуващото законодателство на Съюза.
(7)
Настоящият регламент не следва да засяга мерките на национално равнище или на равнището на Съюза по отношение на използването на земеделски и горски превозни средства по пътищата, като например специални изисквания за свидетелствата за управление на превозно средство, ограничения на максималната скорост или мерки за регулиране на достъпа до определени видове пътища.
(8)
С Директива 2003/37/ЕО първоначално беше ограничено задължителното прилагане на процедурата на ЕО за одобряване на типа на комплектовани превозни средства до категориите превозни средства Т1, Т2 и Т3, като в посочената директива не са предвидени всички изисквания, необходими за кандидатстване за ЕО одобряване на типа на целите превозни средства на доброволна основа за другите категории. С оглед завършване на изграждането на вътрешния пазар и осигуряване на правилното му функциониране, с настоящия регламент следва да се даде възможност на производителите да кандидатстват за ЕС одобряване на типа на целите превозни средства от всички категории, обхванати от настоящия регламент, на доброволна основа, с което да им се даде възможност да ползват предимствата на вътрешния пазар чрез ЕС одобряването на типа.
(9)
Директива 2003/37/ЕО предвиди ЕО одобрението на типа на цялото превозно средство за превозни средства предназначени за всякакви терени и превозни средства от вида „side-by-side“, като трактори. Поради това тези типове превозни средства следва да бъдат обхванати и от настоящия регламент, при условие че съответният тип превозно средство попада в категория превозно средство, както е посочено в настоящия регламент, и е в съответствие с всички изисквания на настоящия регламент.
(10)
Задълженията на националните органи, установени в разпоредбите за надзор на пазара на настоящия регламент, са по-конкретни от съответните разпоредби на Регламент (ЕО) 765/2008 на Европейския парламент и Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (6).
(11)
За да се гарантира високо равнище на безопасност при експлоатация, безопасни условия на труда и опазване на околната среда, следва да бъдат хармонизирани техническите изисквания и екологичните стандарти, приложими към превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли по отношение на одобряването на типа.
(12)
Целесъобразно е да се установи принципът, че превозните средства трябва да бъдат проектирани, изработени и сглобени така, че да се сведе до минимум рискът от нараняване на пътниците в тях и на останалите участници в пътното движение. За тази цел е необходимо производителите да гарантират, че тези превозни средства отговарят на съответните изисквания на настоящия регламент. Тези разпоредби следва да включват, без да се ограничават с тях, изисквания относно конструкцията на цялото превозно средство, системите за подпомагане на управлението на превозното средство, системите, предоставящи на водача видимост и информация за състоянието на превозното средство и околното пространство, системите за осветление на превозното средство, системите за защита на пътниците в превозното средство, външната страна на превозното средство и неговите принадлежности, масите и размерите на превозното средство и неговите гуми.
(13)
С оглед осигуряване на правилното прилагане и функциониране на процедурата за контрол на съответствието на производството, която е един от крайъгълните камъни на системата за ЕС одобряване на типа, производителите следва редовно да бъдат проверявани от компетентен орган или от квалифицирана техническа служба оправомощена за целта.
(14)
В някои ограничени на брой случаи е целесъобразно да се разреши национално одобряване на типа за превозни средства от малки серии. Това следва да се сведе обаче до ограничен брой превозни средства. Необходимо е следователно точно да се дефинира понятието „малки серии“ по отношение на броя на произведените превозни средства.
(15)
Главната цел на законодателството на Съюза, засягащо одобряването на превозни средства, е да се гарантира, че пуснатите на пазара нови превозни средства, компоненти и отделни технически възли осигуряват висока степен на безопасност и опазване на околната среда. Постигането на тази цел не трябва да бъде възпрепятствано от монтирането на определени части или оборудване след пускането на превозните средства на пазара или след пускането им в употреба. Затова следва да се вземат необходимите мерки, така че преди пускане на пазара на части и оборудване, които могат да бъдат монтирани в превозни средства и значително да нарушат функционирането на основните системи за осигуряване на безопасност и опазване на околната среда, такива части и оборудване да се подлагат на предварителен контрол от орган по одобряването. Тези мерки следва да включват технически разпоредби относно изискванията, на които трябва да отговарят такива части или оборудване.
(16)
Такива мерки следва да се прилагат само по отношение на ограничен брой части и видове оборудване, изброени в списък, който следва да бъде установен от Комисията в акт за изпълнение след консултация със заинтересованите страни. С мерките следва да се създадат условия въпросните части или оборудване да не влошават безопасността или екологичните характеристики, като същевременно се запази, когато това е възможно, конкуренцията на пазара на резервни части.
(17)
Съюзът е договаряща страна по Спогодбата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемането на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условия за взаимно признаване на одобрения,издадени на основата на тези предписания („Ревизирана спогодба от 1958 г.“) (7). С цел опростяване на законодателството относно одобряването на типа в съответствие с препоръките на CARS 21, е целесъобразно да бъдат отменени всички отделни директиви, без да се намалява нивото на защита. Изискванията, установени в посочените директиви, следва да бъдат пренесени в настоящия регламент или в делегирани актове, приети съгласно настоящия регламент и следва да бъдат заменени, където е необходимо, с препратки към съответните правила на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН), в подкрепа на които Съюзът е гласувал или към които Съюзът се е присъединил и които са приложени към Ревизираната спогодба от 1958 г. За да се намали административната тежест на процеса по одобряване на типа, следва да се позволи на производителите на превозни средства да получават одобрение на типа в съответствие с настоящия регламент, когато е подходящо, като получат одобрение директно по съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в приложение I или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
(18)
В резултат на това, правилата на ИКЕ на ООН и измененията към тях, за които е гласувал Съюзът, в изпълнение на Решение 97/836/ЕО, следва да бъдат включени в рамките на законодателството за ЕС одобряване на типа. Съответно на Комисията следва да бъдат делегирани правомощията за приемане на необходимите изменения на приложение I към настоящия регламент или на делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
(19)
Като алтернатива, в делегираните актове може да се включат препратки към Кодовете, създадени от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), или към стандартите на Европейския комитет за стандартизация/Европейския комитет за електротехническа стандартизация (CEN/Cenelec) или към стандартите на ISO, до които обществеността има пряк достъп и които са посочени в актовете.
(20)
Важно е производителите да предоставят съответната информация на собствениците на превозни средства с оглед да се предотврати неправилното използване на предпазните устройства.
(21)
С оглед на възможността за кандидатстване за ЕС одобряване на типа компоненти или отделни технически възли или за разрешение за части или оборудване, за производителите на компоненти или отделни технически възли е важно да имат достъп до определена информация, която може да бъде предоставена само от производителя на превозното средство, а именно техническата информация, включително чертежите, необходима за изработване на части за пазара на резервни части.
(22)
Недискриминационният достъп до информация за ремонта на превозните средства чрез стандартизиран формат, който да може да се използва за извличане на техническата информация, и ефективната конкуренция на пазара за информационни услуги за ремонт и поддръжка на превозните средства са необходими за по-доброто функциониране на вътрешния пазар, особено по отношение на свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги. Голяма част от тази информация е свързана със системите за бордова диагностика и тяхното взаимодействие с другите системи на превозното средство. Уместно е да се утвърдят технически спецификации, които интернет страниците на производителите трябва да следват, както и целенасочени мерки за осигуряване на приемлив достъп за малките и средните предприятия.
(23)
Производителите на превозни средства следва също да могат да изпълнят задълженията си за предоставяне на достъп до информация за ремонта и поддръжката в протоколите за комуникация между тракторите и прикачната или монтираната техника, както е определено в ISO 11783, чрез поместване на интернет страницата на производителя на линк към интернет страница, съвместно създадена от няколко производители или от консорциум от производители.
(24)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани с съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(25)
За да се допълни настоящият регламент с още технически подробности, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, по отношение на безопасността при експлоатация, изискванията при производство, екологичните и динамичните характеристики, достъпа до информацията за ремонт и поддръжка, както и определянето на техническите служби и конкретните им задачи. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. По време на разработването и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предавана на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(26)
Държавите членки следва да установят правила за санкциите, приложими при нарушаване на настоящия регламент и на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент„ и да гарантират тяхното прилагане. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(27)
Въпреки че нищо в настоящия регламент не възпрепятства държавите членки да продължат да прилагат съответните си системи за индивидуално одобряване, Комисията следва да докладва на Европейския парламент и на Съвета относно функционирането на тези национални системи въз основа на информацията, предоставена от държавите членки, с оглед преразглеждането на въпроса дали да представи законодателно предложение за хармонизиране на системите за индивидуално одобряване на равнището на Съюза.
(28)
Като следствие от прилагането на новата регулаторна система, въведена с настоящия регламент, следните директиви следва да бъдат отменени:
-
Директива 2003/37/ЕО;
-
Директива 74/347/ЕИО на Съвета от 25 юни 1974 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно полето на видимост и чистачките на предното стъкло на колесните селскостопански или горски трактори (9);
-
Директива 76/432/ЕИО на Съвета от 6 април 1976 г. за сближаване на законодателството на държавите членки относно спирачните устройства на селскостопанските или горските колесни трактори (10);
-
Директива 76/763/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно седалките за пътници на селскостопанските или горските колесни трактори (11);
-
Директива 77/537/ЕИО на Съвета от 28 юни 1977 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно мерките, които трябва да се вземат срещу емисиите на замърсяващи вещества от дизелови двигатели, предназначени за селскостопанските или горските колесни трактори (12);
-
Директива 78/764/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно седалката на водача на колесните трактори в селското или в горското стопанство (13);
-
Директива 80/720/ЕИО на Съвета от 24 юни 1980 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно работното пространство, достъпа до мястото на водача и до вратите и прозорците на селскостопански или горски колесни трактори (14);
-
Директива 86/297/ЕИО на Съвета от 26 май 1986 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно приспособленията за задвижване на колесни селскостопански и горски трактори и тяхната защита (15);
-
Директива 86/298/ЕИО на Съвета от 26 май 1986 г. относно задно монтирани защитни конструкции при преобръщане на селскостопански и горски колесни трактори с тясна колея (16);
-
Директива 86/415/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно монтирането, местоположението, работата и идентификацията на устройствата за управление на селскостопански или горски колесни трактори (17);
-
Директива 87/402/ЕИО на Съвета от 25 юни 1987 г. относно предно монтирани защитни конструкции при преобръщане на колесните селскостопански и горски трактори с тясна колея (18);
-
Директива 2000/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2000 г. относно мерките, които следва да бъдат предприети срещу емисиите от газообразни и прахообразни замърсяващи околната среда вещества от двигателите, предназначени за задвижване на селскостопански и горски трактори (19);
-
Директива 2009/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно защитните конструкции при преобръщане на колесните селскостопански или горски трактори (20);
-
Директива 2009/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно теглително-прикачното устройство и устройството за заден ход на колесни селскостопански или горски трактори (21);
-
Директива 2009/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно огледалата за виждане назад на колесни селскостопански или горски трактори (22);
-
Директива 2009/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно максималната конструктивна скорост и товарните платформи на колесните селскостопански или горски трактори (23);
-
Директива 2009/61/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно монтирането на устройствата за осветяване и светлинна сигнализация на колесните селскостопански или горски трактори (24);
-
Директива 2009/63/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно определени части и характеристики на колесните селскостопански или горски трактори (25);
-
Директива 2009/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за потискане на радиосмущенията, излъчвани от селскостопански или горски трактори (електромагнитна съвместимост) (26);
-
Директива 2009/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно кормилното управление на колесните селскостопански или горски трактори (27);
-
Директива 2009/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно одобрение на типа за компонент на устройства за осветяване и светлинна сигнализация на колесни селскостопански или горски трактори (28);
-
Директива 2009/75/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно защитните конструкции при преобръщане на селскостопанските или горските колесни трактори (статични изпитвания) (29);
-
Директива 2009/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно нивото на шума, възприемано от водачите на селскостопански или горски колесни трактори (30);
-
Директива 2009/144/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 30 ноември 2009 г. относно някои компоненти и характеристики на колесните селскостопански и горски трактори (31).
(29)
За заинтересованите страни е важно да установят ясно разбиране на връзката между настоящия регламент и Директива 2006/42/ЕО, за да избегнат припокриване и да се определи ясно на какви изисквания трябва да отговаря даден продукт.
(30)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно определянето на хармонизирани правила за административните и техническите изисквания за одобряване на типа и за надзор на пазара на земеделски и горски превозни средства, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно, поради своя мащаб и последици, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се установяват административните и техническите изисквания за одобряване на типа на всички нови превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, посочени в член 2, параграф 1.
Настоящият регламент не се прилага за индивидуално одобряване на превозни средства. Въпреки това държавите членки, които издават такива индивидуални одобрения, приемат всяко одобрение на типа на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, издадено съгласно настоящия регламент, вместо съгласно приложимите национални разпоредби.
2. Настоящият регламент установява изискванията за надзор на пазара на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, които подлежат на одобряване съгласно настоящия регламент. Настоящият регламент установява също така изискванията за надзор на пазара на части и оборудване за такива превозни средства.
3. Настоящият регламент не засяга прилагането на законодателство относно безопасността на движението по пътищата.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящият регламент се прилага за земеделски и горски превозни средства, както е описано в член 4, проектирани и произведени на един или няколко етапа, както и за системи, компоненти и отделни технически възли, също и за части и оборудване, проектирани и изработени за такива превозни средства.
По-специално настоящият регламент се прилага за следните превозни средства:
а)
трактори (категории Т и С);
б)
ремаркета (категория R); и
в)
сменяема прикачна техника (категория S).
2. Настоящият регламент не се прилага към сменяема (навесна) техника, която е изцяло повдигната над земята или не може да се присъедини шарнирно към вертикална ос, когато превозното средство, към което е прикрепена, се движи по пътя.
3. За следните превозни средства производителят може да избере дали да кандидатства за одобряване по настоящия регламент или да спазва приложимите национални изисквания:
а)
ремаркета (категория R) и сменяема прикачна техника (категория S);
б)
верижни трактори (категория C);
в)
колесни трактори със специално предназначение (категории T4.1 и T4.2).
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент и на актовете, изброени в приложение I, освен ако в тях не е предвидено друго, се прилагат следните определения:
1)
„одобряване на типа“ означава процедурата, с която орган по одобряването удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговарят на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
2)
„одобряване на типа на цялото превозно средство“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че типът на дадено некомплектовано, комплектовано или напълно комплектовано превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
3)
„одобряване типа на система“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че дадена система, монтирана в конкретен тип превозно средство, отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
4)
„одобряване типа на компонент“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че даден компонент отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания, без да бъде монтиран в превозно средство;
5)
„одобряване типа на отделен технически възел“ означава одобряване на типа, с което орган по одобряването удостоверява, че отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания по отношение на един или повече определени типове превозни средства;
6)
„национално одобряване на типа“ означава процедура за одобряване на типа, установена от националното право на държава членка, чиято валидност се ограничава до територията на тази държава членка;
7)
„ЕС одобряване на типа“ означава процедурата, с която орган по одобряването удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговарят на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящия регламент;
8)
„трактор“ означава всяко оборудвано с двигател колесно или верижно земеделско или горско превозно средство, притежаващо най-малко две оси и максимална конструктивна скорост не по-малка от 6 км/ч, чиято основна функция е свързана с неговата теглителна сила, и което е специално проектирано да тегли, бута, превозва и задвижва определено сменяемо оборудване, проектирано да извършва земеделска или горска работа, или да тегли ремаркета или прикачна техника, използвани в селското или горското стопанство; то може да се приспособи да превозва товар при работа в селското или горското стопанство и/или може да бъде оборудвано с една или повече седалки за пътници;
9)
„ремарке“ означава превозно средство в областта на селското или горското стопанство, чието основно предназначение е да бъде теглено от трактор и което е предназначено основно да превозва товари или да обработва материали и при което съотношението между технически допустимата максимална маса с товар и масата без товар е равно или по-голямо от 3,0;
10)
„сменяема прикачна техника“ означава превозно средство, което се използва в земеделието или в горите, което е проектирано да бъде теглено от трактор и което променя или допълва неговите функции, в което се монтира инструмент или е проектирано да обработва материали, което може да включва товарна платформа, проектирана и конструирана да носи необходимите за посочените цели инструменти и приспособления и временно да съхранява всички материали, които са произведени или са необходими за работата и при което съотношението между технически допустимата максимална маса с товар и масата без товар е по-малко от 3,0;
11)
„превозно средство“ означава трактор, ремарке или сменяема прикачна техника съгласно определенията в точки 8, 9 и 10;
12)
„базово превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се използва в първоначалния етап на многоетапния процес на одобряване на типа;
13)
„некомплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което подлежи на допълнително комплектоване на поне още един по-следващ етап, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
14)
„напълно комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което е преминало през процеса на многоетапно одобряване на типа и отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
15)
„комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което не се нуждае от допълнително комплектоване, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящия регламент;
16)
„превозно средство последно от дадена серия“ означава превозно средство, част от складови наличности на произведени превозни средства, които не могат да бъдат предоставяни на пазара или повече не могат да се предоставят на пазара, нито да бъдат регистрирани или пуснати в употреба, поради влизането в сила на нови технически изисквания, по отношение на които те не са одобрени;
17)
„система“ означава съвкупност от устройства, свързани с цел изпълнение на една или няколко специфични функции в превозно средство и която отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент;
18)
„компонент“ означава устройство, което трябва да отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актове за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент и което е предназначено да бъде част от превозно средство чийто тип може да бъде одобрен отделно от превозното средство в съответствие с настоящия регламент и делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, ако тези актове съдържат изрични разпоредби за това;
19)
„отделен технически възел“ означава устройство, което трябва да отговаря на изискванията на настоящия регламент или на някой от делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, и което е предназначено да бъде част от превозно средство, и чийто тип може да бъде одобрен отделно, но само по отношение на един или няколко определени типа превозни средства, ако тези актове съдържат изрични разпоредби за това;
20)
„части“ означава изделия, използвани за сглобяване на превозно средство, както и резервни части;
21)
„оборудване“ означава всяко изделие, различно от части, което може да бъде добавено към или инсталирано на превозно средство;
22)
„оригинални части или оборудване“ означава части или оборудване, които са произведени според спецификациите и производствените стандарти, предвидени от производителя на превозното средство за производството на части или оборудване за сглобяване на въпросното превозно средство; това включва части или оборудване, които се произвеждат на същата производствена линия като посочените части или оборудване; освен ако не се докаже противното, се счита че те са оригинални части или оборудване, ако производителят удостовери, че отговарят на качеството на компонентите, използвани за сглобяването на превозното средство, и които са произведени съгласно спецификациите и производствените стандарти на производителя на превозното средство;
23)
„резервни части“ означава изделия, които се монтират в или на превозно средство, така че да заместят оригинални части на това превозно средство, включително продукти като смазочни материали, които са необходими за употребата на превозното средство, с изключение на горивото;
24)
„безопасност при експлоатация“ означава липсата на неприемлив риск от физическо нараняване или увреждане на здравето на хора или на имущество, дължащи се на опасности причинени от неизправност на механични, хидравлични, пневматични, електрически или електронни системи, компоненти или отделни технически възли;
25)
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което отговаря пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса по одобряване на типа или процеса по издаване на разрешение, както и за осигуряването на съответствие на производството, и което отговаря при опасения от страна на органите за надзор на пазара по отношение на произведените превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, независимо дали физическото или юридическото лице участва пряко във всички етапи на проектирането и производството на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, които са обект на одобряване;
26)
„представител на производителя“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е надлежно упълномощено от производителя да го представлява пред органа по одобряването или органа за надзор на пазара и да действа от името на производителя по въпроси свързани с обхвата настоящия регламент;
27)
„орган по одобряването“ означава орган на държава членка, който е създаден или определен от тази държава членка и е нотифициран от нея пред Комисията, с компетентност по всички въпроси на одобряването на типа на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, по отношение на процеса по издаване на разрешение, за издаване и когато е уместно - за отнемане на или отказ за издаване на сертификати за одобряване, за изпълнение на действия като звено за контакт по отношение на органите по одобряването на другите държави членки, за оправомощаване на технически служби и за осигуряване спазването от страна на производителя на задълженията свързани със съответствието на производството;
28)
„техническа служба“ означава организация или орган, оправомощен(а) от органа по одобряването на дадена държава членка като лаборатория за изпитване, която да извършва изпитвания, или като орган за оценяване на съответствието, който да извършва първоначална оценка и други изпитвания или проверки, от името на органа по одобряването, като е възможно самият орган по одобряването да изпълнява тези функции;
29)
„провеждане на собствени изпитвания“ означава извършване на изпитвания в собствените производствени помещения на производителя, регистриране на резултатите от изпитването и представяне на протокол, включващ заключения на органа по одобряването от производител, който е оправомощен като техническа служба, с цел оценяване съответствието с определени изисквания;
30)
„метод за виртуално изпитване“ означава компютърни симулации, включително изчисления, които доказват, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на техническите изисквания на делегиран акт, приет съгласно член 27, параграф 6, без да е необходимо физически да се използва превозно средство, система, компонент или отделен технически възел;
31)
„сертификат за одобряване на типа“ означава документ, чрез който органът по одобряването официално удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел е одобрен;
32)
„ЕС сертификат за одобряване на типа“ означава сертификат, съставен въз основа на образеца, установен в акта за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент или въз основа на формуляра за съобщение, установен в съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент;
33)
„сертификат за съответствие“ означава документ, който се издава от производителя и удостоверява, че произведеното превозно средство отговаря на одобрения тип превозно средство;
34)
„система за бордова диагностика“ или „OBD“ означава система, която има способността да идентифицира възможните места на неизправности чрез кодове за неизправности, съхранени в паметта на компютър;
35)
„информация за ремонт и поддръжка на превозното средство“ означава цялата необходима информация за диагностика, обслужване, проверка, периодичен преглед, ремонт, препрограмиране или реинициализиране на превозното средство, предоставяна от производителите на техните оторизирани търговци и ремонтни предприятия, включително всички последващи изменения и допълнения към тази информация; тази информация включва цялата информация, необходима за монтирането на части и оборудване в превозното средство;
36)
„независим оператор“ означава предприятия, различни от оторизирани търговци и ремонтни предприятия, които участват пряко или непряко в ремонта и поддръжката на превозни средства, и по-специално ремонтни предприятия, производители или дистрибутори на оборудване за ремонт, инструменти или резервни части, издатели на техническа информация, автомобилни клубове, оператори за пътна помощ, оператори, предлагащи услуги в областта на проверките и изпитванията, оператори, предлагащи обучение за монтьори, производители и предприятия извършващи ремонт на оборудване за превозни средства, работещи с алтернативно гориво;
37)
„ново превозно средство“ означава превозно средство, което никога не е било регистрирано или пускано в употреба;
38)
„регистрация“ означава административно разрешение за пускане в употреба включително за движение по пътищата, на превозно средство, включващо идентификацията на последното и издаването на сериен номер, известен като регистрационен номер, независимо дали е постоянен, временен или за кратък период;
39)
„пускане на пазара“ означава предоставянето на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване за първи път на пазара на Съюза;
40)
„пускане в употреба“ означава първата употреба в рамките на Съюза, по предназначение, на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване;
41)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване от трета държава;
42)
„дистрибутор“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предоставя превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване на пазара;
43)
„икономически оператор“ означава производителят, представителят на производителя, вносителят или дистрибуторът;
44)
„надзор на пазара“ означава извършени дейности и предприети мерки от националните органи с цел да се гарантира, че предоставените на пазара превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли съответстват на изискванията, определени в съответното законодателство на Съюза за хармонизация и че не представляват опасност за здравето, безопасността или за други аспекти на защитата на обществения интерес;
45)
„орган за надзор на пазара“ означава орган на държава членка, отговорен за извършването на надзор на пазара на нейната територия;
46)
„национален орган“ означава орган по одобряването или всеки друг орган, който участва в надзора на пазара и е отговорен за дейностите по надзор на пазара, граничния контрол или регистрацията в държава членка по отношение на превозни средства, системи, компоненти, отделни технически възли, части или оборудване;
47)
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване за дистрибуция или използване на пазара в процеса на търговска дейност, срещу заплащане или безплатно;
48)
„тип на превозното средство“ означава група превозни средства, включително вариантите и версиите от една и съща категория, които не се различават поне по отношение на следните основни аспекти:
-
категория;
-
производител;
-
наименованието на типа, определено от производителя;
-
основни конструктивни и проектни характеристики;
-
носеща рама/рама със странични елементи/шарнирна рама (очевидни и фундаментални разлики);
-
за категория Т: оси (брой) или, за категория С: оси/вериги (брой);
-
при многоетапно произвеждани превозни средства, производителя и типа на превозното средство от предишния етап;
49)
„вариант“ означава превозни средства от един и същи тип, които не се различават поне по отношение на следните аспекти:
а)
за тракторите:
-
конструкция на каросерията или тип на каросерията;
-
етап на завършване;
-
двигател (с вътрешно горене/хибриден/електрически/хибридно-електрически);
-
принцип на работа;
-
брой и разположение на цилиндрите;
-
разлика в мощността, не по-голяма от 30 % (най-високата мощност трябва да е най-много 1,3 пъти по-голяма от най-малката);
-
разлика в работния обем на цилиндрите, не по-голяма от 20 % (най-високата стойност трябва да е най-много 1,2 пъти по-голяма от най-малката);
-
задвижващи оси (брой, разположение, свързване);
-
управляеми оси (брой и разположение);
-
максимална маса с товар - допустими са различия не по-големи от 10 %;
-
трансмисия (тип);
-
защитна конструкция при преобръщане;
-
оси с монтирани спирачки (брой);
б)
за ремаркетата или сменяемата прикачна техника:
-
управляващи оси (брой, разположение, свързване);
-
максимална маса с товар - допустими са различия не по-големи от 10 %;
-
оси с монтирани спирачки (брой);
50)
„хибридно превозно средство“ означава моторно превозно средство, което за привеждането си в движение е оборудвано с най-малко два различни преобразувателя на енергия и с две различни системи за съхраняване на енергията (в превозното средство);
51)
„хибридно електрическо превозно средство“ означава превозно средство, което за целите на механичното задвижване черпи енергия от следните два източника за съхраняване на енергия/мощност, в превозното средство:
а)
гориво за потребление;
б)
акумулаторна батерия, кондензатор, маховик/генератор или друго устройство за съхранение на електрическа енергия или мощност;
Това определение включва също и превозни средства, които черпят енергия от гориво за потребление само с цел презареждане на устройството за съхраняване на електрическа енергия/мощност;
52)
„изцяло електрическо превозно средство“ означава превозно средство, задвижвано от система от едно или повече електрически устройства за съхранение на електрическа енергия, едно или повече устройства за управление на електрическа мощност и едно или повече електрически машини за преобразуване на съхранената електрическа енергия в механична енергия, която се предава към колелата за задвижване на превозното средство;
53)
„версия на вариант“ означава превозни средства, които се състоят от комбинация от показатели включени в техническото досие, посочен в член 24, параграф 10.
Позоваванията в настоящия регламент на изисквания, процедури или разпоредби, предвидени в настоящия регламент, се приемат за позовавания на изисквания, процедури или разпоредби, предвидени в настоящия регламент и в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Член 4
Категории превозни средства
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения за категориите превозни средства:
1)
„категория Т“ обхваща всички колесни трактори; всеки колесен трактор, описан в точки 2-8, е допълнен в края от индекс „а“ или „b“ в зависимост от конструктивната му скорост:
а)
„а“ за колесни трактори с максимална конструктивна скорост по-малка от или равна на 40 km/h,
б)
„b“ за колесни трактори с максимална конструктивна скорост над 40 km/h;
2)
„категория Т1“ обхваща колесните трактори с ширина на колеята на най-близката до водача ос не по-малка от 1 150 mm, с маса без товар в готовност за движение над 600 кг и с пътен просвет не повече от 1 000 mm;
3)
„категория Т2“ обхваща колесните трактори с минимална ширина на колеята по-малка от 1 150 mm, с маса без товар в готовност за движение над 600 kg, с пътен просвет над 600 mm; ако съотношението между височината на центъра на тежестта на трактора (измерена от земята) и средния минимален размер на колеята за всяка ос, превишава 0,90, максималната конструктивна скорост е ограничена до 30 km/h;
4)
„категория Т3“ обхваща колесните трактори с маса без товар в готовност за движение не повече от 600 kg;
5)
„категория Т4“ обхваща колесните трактори със специално предназначение;
6)
„категория Т4.1“ (трактори с висок просвет) обхваща тракторите, проектирани да обработват високорастящи земеделски култури, като лозя. Те се характеризират с повдигната рама или част от рама, което им позволява да се движат напред успоредно на растенията, с леви и десни колела от двете страни на един или повече редове от насажденията. Те са предназначени да носят или да задвижват инструменти, които могат да бъдат монтирани отпред, между осите, отзад или на платформа. Когато тракторът е в работно състояние, просветът до земната повърхност в перпендикулярната на редовете на насажденията равнина надхвърля 1 000 mm. Когато съотношението между височината на центърът на тежестта на трактора, измерена от земята, при гуми с нормални размери, и средната минимална колея, е по-голямо от 0,90, максималната конструктивна скорост не трябва да превишава 30 km/h;
7)
„категория Т4.2“ (широки трактори/трактори с големи размери) обхваща тракторите, характеризиращи се с големи размери, които са предвидени преди всичко за работа в големи земеделски площи;
8)
„категория Т4.3“ (трактори с нисък просвет) обхваща земеделските или горските трактори с четири задвижващи колела, чието сменяемо оборудване е предвидено за употреба в земеделието или горите, които се характеризират с поддържаща рама, снабдена с един или повече вала за отвеждане на мощност, чиято технически допустима маса не е по-голяма от 10 тона и при които съотношението на тази маса към максималната маса без товар в готовност за движение е по-малко от 2,5 и чийто център на тежестта при използване на гуми с нормален размер се намира на по-малко от 850 mm над земната повърхност;
9)
„категория С“ обхваща верижните трактори, които се задвижват с вериги или с комбинация от вериги и колела, и чиито подкатегории се определят по аналогия с тези от категория Т;
10)
„категория R“ обхваща ремаркетата; всяка категория ремаркета, описана в точки 11-14, е допълнена в края от индекс „a“ или „b“ в съответствие с конструктивната скорост на съответното ремарке:
а)
„а“ за ремаркета с максимална конструктивна скорост по-малка от или равна на 40 km/h,
б)
„b“ за ремаркета с максимална конструктивна скорост по-голяма от 40 km/h;
11)
„категория R1“ обхваща ремаркета, при които сумата на технически допустимите маси на ос не превишава 1 500 kg;
12)
„категория R2“ обхваща ремаркета, при които сумата на технически допустимите маси на ос е по-голяма от 1 500 kg, но не превишава 3 500 kg;
13)
„категория R3“ обхваща ремаркета, при които сумата на технически допустимите маси на ос е по-голяма от 3 500 kg, но не превишава 21 000 kg;
14)
„категория R4“ обхваща ремаркета, при които сумата на технически допустимите маси на ос е по-голяма от 21 000 kg;
15)
„категория S“ обхваща сменяемата прикачна техника.
Всяка категория сменяема прикачна техника е допълнена в края от индекс „а“ или „b“, в съответствие с конструктивната скорост на съответната техника:
а)
„а“ за сменяема прикачна техника с максимална конструктивна скорост по-малка или равна на 40 km/h,
б)
„b“ за сменяема прикачна техника с максимална конструктивна скорост по-голяма от 40 km/h.
16)
„категория S1“ обхваща сменяема прикачна техника, при която сумата на технически допустимите маси на ос не превишава 3 500 kg;
17)
„категория S2“ обхваща сменяема прикачна техника, при която сумата на технически допустимите маси на ос е по-голяма от 3 500 kg;
ГЛАВА II
ОБЩИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 5
Задължения на държавите членки
1. Държавите членки създават или определят органите по одобряването, компетентни по въпросите на одобряването, и органите за надзор на пазара, компетентни по въпросите свързани с надзора на пазара в съответствие с настоящия регламент. Държавите членки нотифицират Комисията за създаването и определянето на такива органи.
Нотификацията на органите по одобряването и на органите за надзора на пазара включва наименованието им, пощенския и електронния им адрес и областта, в която са компетентни. Комисията публикува на своята интернет страница списък и данни за органите по одобряването.
2. Държавите членки позволяват пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба само на превозни средства, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящия регламент.
3. Държавите членки не могат да забраняват, ограничават или възпрепятстват пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли на основание, свързано с въпроси от конструктивен и функционален характер, определени в настоящия регламент, ако те отговарят на изисквания в него.
4. Държавите членки организират и извършват дейности по надзор на пазара и контрол на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които се въвеждат на пазара в съответствие с глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 6
Задължения на органите по одобряването
1. Органите по одобряването осигуряват изпълнението от страна на производителите, кандидатстващи за одобряване на типа, на задълженията им по настоящия регламент.
2. Органите по одобряването одобряват само превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящия регламент.
Член 7
Мерки за надзор на пазара
1. За превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, получили одобрение на типа, органите за надзор на пазара извършват в необходимия мащаб съответните документални проверки, като вземат предвид установените принципи за оценка на риска, жалбите и друга информация.
Органите за надзор на пазара могат да изискват от икономическите оператори да предоставят на тяхно разположение такава документи и информация, каквито счетат за необходимо с оглед изпълнението на тяхната дейност.
Когато икономическите оператори представят сертификати за съответствие, органите за надзор на пазара вземат предвид тези сертификати
2. За части и оборудване, различни от тези, попадащи в обхвата на параграф 1 от настоящия член, се прилагат изцяло разпоредбите на член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2008 в своята цялост.
Член 8
Задължения на производителите
1. Производителите гарантират, че когато превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли се пускат на пазара или се пускат в употреба, те са произведени и одобрени в съответствие с изискванията, установени в настоящия регламент и в делегираните актове и в актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
2. При многоетапното одобряване на типа всеки производител носи отговорност за одобряването и съответствието на производството на системи, компоненти или отделни технически възли, добавени от производителя на етапа на комплектоване на превозното средство. Всеки производител, който видоизменя вече одобрените на по-ранен етап компоненти или системи, носи отговорност за одобряването и съответствието на производството на видоизменените компоненти и системи.
3. Производители, които видоизменят некомплектовано превозно средство, така че то да бъде определено като превозно средство от друга категория и следователно законовите изисквания, съответствието с които вече е било оценено на по-ранен етап от одобряването, са се променили, носят също отговорност за съответствието с приложимите изисквания за категорията превозни средства, към която спада видоизмененото превозно средство.
4. За целите на одобряването на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, обхванати от настоящия регламент, производителите, установени извън Съюза, определят един единствен представител, установен в Съюза, който да ги представлява пред органа по одобряването.
5. Производителите, установени извън Съюза, определят и един единствен представител, установен в Съюза, за целите на надзора на пазара, който може да бъде представителят, посочен в параграф 4, или друг допълнителен представител.
6. Производителите отговарят пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса на одобряване и за осигуряване на съответствието на производството, независимо дали производителите участват пряко във всички етапи на производството на дадено превозно средство, система, компонент или отделен, технически възел.
7. В съответствие с настоящия регламент и с делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно него, производителите гарантират, че имат процедури, съгласно които серийното производство остава в съответствие с одобрения тип. Промените в проекта или характеристиките на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел и промените в изискванията, по отношение на които е декларирано съответствието на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, се вземат предвид в съответствие с глава VI.
8. Освен задължителните маркировки и маркировките за одобряване на типа, нанесени върху превозни средства, компоненти или отделни технически възли в съответствие с член 34, производителите посочват своето име, регистрираното си търговско наименование или регистрираната си търговска марка и адреса в Съюза, на който може да се осъществи връзка с тях, върху техните превозни средства, компоненти или отделни технически възли, предоставяни на пазара, или, ако това не е възможно, върху опаковката или в документ, който придружава компонента или отделния технически възел.
9. Производителите гарантират, че докато носят отговорността за превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието с изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 9
Задължения на производителите по отношение на техните продукти, които не са в съответствие или представляват сериозен риск
1. Производители, които считат или имат основания да смятат, че произведено от тях превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които са били пуснати на пазара или пуснати в употреба, не съответстват на настоящия регламент или на приетите съгласно настоящия регламент делегирани актове и актове за изпълнение, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел в съответствие или да ги изтеглят или изземат,ако това е целесъобразно.
Производителят незабавно уведомява органа по одобряването, който е издал одобрението, като предоставя подробни данни, по-специално за несъответствието, както и за всички предприети коригиращи мерки.
2. Когато превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването представляват сериозен риск, производителите уведомяват незабавно органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването са били предоставени на пазара или са пуснати в употреба, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието, както и за всички предприети коригиращи мерки.
3. Производителите съхраняват за срок от 10 години след пускането на пазара на превозно средство и за срок от пет години след пускането на пазара на система, компонент или отделен технически възел, техническото досие, посочено в член 24, параграф 10, както и копие от сертификатите за съответствие, посочени в член 33, на разположение на органите по одобряването.
4. При обосновано искане от национален орган производителите предоставят на този орган чрез органа по одобряването копие от ЕС сертификата за одобряване на типа или разрешението, посочено в член 46, параграфи 1 и 2, доказващи съответствието на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, на език, лесно разбираем за този орган. Производителите си сътрудничат с този национален орган при всяко действие, предприето в съответствие с член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 за отстраняване на рисковете, създавани от техните превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба.
Член 10
Задължения на представителите на производителите по отношение на надзора на пазара
Представителят на производителя по отношение надзора на пазара изпълнява задачите, определени в пълномощното, което е получил от производителя. Пълномощното позволява на представителя да извършва най-малко следното:
а)
да има достъп до техническата документация, посочена в член 22 и сертификатите за съответствие, посочени в член 33, така че те да могат да бъдат предоставяни на разположение на органите по одобряването за срок от 10 години след пускането на пазара на превозно средство и за срок от пет години след пускането на пазара на система, компонент или отделен технически възел;
б)
при обосновано искане от страна на орган по одобряването да предостави на този орган цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на производството на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел;
в)
да сътрудничи на органите по одобряването или на органите за надзор на пазара по тяхно искане във връзка с всяко действие, предприето за отстраняване на сериозния риск, свързан с превозни средства, системи, компоненти, отделни технически възли, части или оборудване, попадащи в областта на неговите пълномощия.
Член 11
Задължения на вносителите
1. Вносителите пускат на пазара само съответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са получили ЕС одобряване на типа, или които отговарят на изискванията за национално одобряване, или части или оборудване, които следва да отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. Преди пускането на пазара на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, получили одобрение на така, вносителите гарантират, че за тях има налично техническо досие, което е в съответствие с член 24, параграф 10, както и че върху системата, компонента или отделния технически възел е нанесена изискваната маркировка за одобряване на типа и са в съответствие с член 8, параграф 8. В случаите когато се касае за превозно средство, вносителят се уверява, че превозното средство се придружава от необходимия сертификат за съответствие.
3. Когато вносителите считат или имат основание да бъдат уверени, че превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване не съответства на изискванията на настоящия регламент, и по-специално че не отговаря на одобрения тип, те не пускат на пазара, не позволяват пускането в употреба и не регистрират превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, докато не бъдат приведени в съответствие. Освен това, ако те считат или имат основания да бъдат уверени, че превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването представляват сериозен риск, те информират производителя и органите за надзор на пазара за това. По отношение на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли получили одобрение на типа, те също така информират органа по одобряването, който е издал одобрението.
4. Вносителите посочват своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и адреса, на който може да се осъществи връзка с тях, върху превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването или, когато това не е възможно, върху тяхната опаковка или в документ, който придружава системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването.
5. Вносителите гарантират, че в съответствие с разпоредбите на член 51, превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел се придружават от инструкции и информация на официалния език или езици на съответните държави членки.
6. Вносителите гарантират, че докато отговарят за превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието му с изискванията, определени в настоящия регламент.
7. Вносителите, когато това се счита за уместно предвид сериозните рискове, създадени от превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, с оглед защита на здравето и безопасността на потребителите, проучват и, ако е необходимо, поддържат регистър за жалби и изземвания от пазара на превозни средства, системи, компоненти, отделни технически възли, части или оборудване,както и информират дистрибуторите за такова наблюдение.
Член 12
Задължения на вносителите по отношение на продукти, които не са в съответствие или които представляват сериозен риск
1. Вносителите, които считат или имат основание да бъдат уверени, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които са пуснали на пазара, не са в съответствие с настоящия регламент, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки да приведат превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел в съответствие, да ги изтеглят или изземат, ако е целесъобразно.
2. Когато превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване представляват сериозен риск, вносителите информират незабавно за това производителя и органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които те са пуснали на пазара превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването. Вносителите ги информират също за всяко предприето действие, като предоставят подробни данни, по-специално за сериозния риск и за всякакви предприети от производителя коригиращи мерки.
3. Вносителите, за срок от 10 години след пускането на пазара на превозното средство и за срок от пет години от пускането на пазара на системата, компонента или отделния технически възел,съхраняват копие от сертификата за съответствие, което да е на разположение на органите по одобряването и на органите за надзор на пазара и гарантират, че посоченото в член 24, параграф 10 техническото досие може да бъде предоставено на тези органи при поискване.
4. Вносителите, при обосновано искане от национален орган, му предоставят цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, на език, лесно разбираем от този орган. Вносителите си сътрудничат с този орган по негово искане при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, създадени от превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, които те са пуснали на пазара.
Член 13
Задължения на дистрибуторите
1. Когато предоставят на пазара превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване, дистрибуторите действат с дължимата грижа по отношение на изискванията на настоящия регламент.
2. Преди предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, дистрибуторите се уверяват, че върху превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел е нанесена съответната задължителна маркировка или маркировка за одобряване на типа, че са придружени от изискваните документи и от инструкции и информация за безопасност на официалния език или езици на държавата членка, в която превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел ще бъдат предоставени на пазара, както и че вносителят и производителят са изпълнили изискванията, предвидени в член 11, параграфи 2 и 4 и в член 34, параграфи 1 и 2.
3. Дистрибуторите гарантират, че докато отговарят за съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, условията на съхранение или транспортиране не застрашават съответствието им с изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 14
Задължения на дистрибуторите по отношение на техните продукти, които не са в съответствие или които представляват сериозен риск
1. Когато дистрибуторите считат или имат основание да бъдат уверени, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел не съответстват на изискванията на настоящия регламент, те не предоставят на пазара, не регистрират и не пускат в употреба превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, докато те не бъдат приведени в съответствие.
2. Дистрибуторите, които считат или имат основание да бъдат уверени, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които те са предоставили на пазара или регистрирали или за които те са отговорни за пускането в употреба, не е в съответствие с настоящия регламент, информират производителя или представителя на производителя„ за да се уверят, че са предприети необходимите коригиращи мерки в съответствие с член 9, параграф 1 или член 12, параграф 1, за да бъде приведено в съответствие превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, или за тяхното изземване, ако това е необходимо.
3. Когато превозното средство, системата, компонентът, отделният технически възел, частта или оборудването представляват сериозен риск, дистрибуторите незабавно информират за това производителя, вносителя и органите по одобряването и органите за надзор на пазара на държавите членки, в които са предоставили на пазара превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването. Дистрибуторите ги информират също за всяко предприето действие, като предоставят подробни данни, по-специално за сериозния риск и за предприетите от производителя коригиращи мерки.
4. При обосновано искане от национален орган дистрибуторите гарантират, че производителя предоставя на националния орган информацията, посочена в член 9, параграф 4, или че вносителят предоставя на националния орган информацията, посочена в член 12, параграф 3. Те си сътрудничат с този орган по негово искане при всяко действие, предприето в съответствие с член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 за отстраняване на рисковете, създадени от превозното средство, системата, компонента, отделния технически възел, частта или оборудването, които те са предоставили на пазара.
Член 15
Случаи, при които задълженията на производителите се прилагат и към вносителите и дистрибуторите
За целите на настоящия регламент вносител или дистрибутор се счита за производител и изпълнява задълженията на производителя по членове 8-10, когато вносителят или дистрибуторът предоставя на пазара, регистрира или е отговорен за пускането в употреба на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел със своето име или търговска марка или видоизменя превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, по начин, който може да повлияе на съответствието с приложимите изисквания.
Член 16
Идентификация на икономическите оператори
По искане на органите по одобряването и органите за надзор на пазара, икономическите оператори в продължение на пет години, идентифицират:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване;
б)
всеки икономически оператор, на когото са доставили превозно средство, система, компонент, отделен технически възел, част или оборудване.
ГЛАВА III
ОСНОВНИ ИЗИСКВАНИЯ
Член 17
Изисквания свързани с безопасността на превозните средства при експлоатация
1. Производителите гарантират, че превозните средства са проектирани, изработени и сглобени така, че да се сведе до минимум рискът от нараняване на пребиваващите в тях и на останалите лица в околното на превозното средство пространство.
2. Производителите гарантират, че превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли отговарят на съответните изисквания на настоящия регламент, включително на изискванията, свързани със:
а)
конструкцията на цялото превозно средство;
б)
системите, подпомагащи водача да контролира превозното средство, по-специално по отношение на кормилното управление и спирачните системи, в това число усъвършенстваните спирачни системи и електронните системи за стабилност;
в)
системите, предоставящи на водача видимост и информация за състоянието на превозното средство и околното пространство, включително стъклата, огледалата за виждане назад и системите за информиране на водача;
г)
светлинни системи на превозното средство;
д)
защитата на пътниците в превозното средство, включително вътрешното обзавеждане, облегалките за глава, предпазните колани, вратите на превозното средство;
е)
външната страна на превозното средство и неговите принадлежности;
ж)
електромагнитната съвместимост;
з)
устройствата за звуков сигнал;
и)
отоплителните системи;
й)
устройствата срещу неразрешено използване;
к)
системите за идентификация на превозното средство;
л)
масите и размерите;
м)
безопасността на електрическите инсталации, включително на статичното електричество;
н)
задни защитни приспособления;
о)
странична защита;
п)
товарните платформи;
р)
устройства за теглене;
с)
гуми;
т)
системи против изпръскване;
у)
заден ход;
ф)
вериги;
х)
механични теглително-прикачни устройства, включително защита срещу грешки при монтажа.
3. Компоненти на превозни средства, чиито опасности от електрическо естество са обхванати от делегираните актове или в актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, не са предмет на Директива 2006/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно електрически съоръжения, предназначени за използване при някои ограничения на напрежението (32).
4. Изискванията, посочени в параграфи 1 и 2, се прилагат към превозни средства и към предназначените за такива превозни средства системи, компоненти и отделни технически възли, ако тези изисквания са приложими в съответствие с приложение I.
5. За да се гарантира постигането на висока степен на безопасност при експлоатация, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 във връзка с подробните технически изисквания, включително процедурите за изпитване и граничните стойности, ако е приложимо, за посочените в параграф 2 от настоящия член елементи. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Тези подробни изисквания са такива, че да увеличат или поне да запазят равнището на безопасност при експлоатация, предвидено в директивите, посочени в член 76, параграф 1 и в член 77, и гарантират следното:
а)
превозни средства с максимална проектна скорост над 40 km/h отговарят на съответната степен на безопасност при експлоатация по отношение на характеристиките на спирачките и, по целесъобразност, на антиблокиращите спирачни системи, като моторни превозни средства и техните ремаркета;
б)
максималното контактно налягане, упражнявано върху твърда пътна настилка от гуми или вериги не надвишава 0,8 MPa.
Член 18
Изисквания свързани с безопасността на труда
1. Производителите гарантират, че превозните средства са проектирани, изработени и сглобени така, че да се сведе до минимум рискът от нараняване на работещите в превозното средство или с превозното средство.
2. Производителите гарантират, че превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли отговарят на съответните изисквания на настоящия регламент, включително на изискванията, свързани със:
а)
защитни конструкции при преобръщане („ROPS“);
б)
защитни конструкции от падащи предмети („FOPS“);
в)
седалките за пътниците;
г)
нивото на шум, на което е изложен водачът;
д)
седалката на водача;
е)
мястото за управление и достъпа до мястото на водача, включително защитата от подхлъзване, загуба на равновесие или падане;
ж)
приспособленията за задвижване;
з)
защитата на движещи се компоненти;
и)
точките за закрепване на обезопасителните колани;
й)
предпазните колани;
к)
системите за защита на водача от проникване на предмети (Operator Protection Structures, „OPS“);
л)
защитата на водача от вредни вещества;
м)
защита от контакт с части или материали при екстремни температури;
н)
ръководството за експлоатация;
о)
органи за управление, включително безопасност и надеждност на системите за управление, устройства за аварийно и автоматично спиране;
п)
защита от механични опасности, различни от споменатите в букви а), б), ж) и к), включително защита от груби повърхности, остри ръбове и ъгли, разкъсване на тръби, пренасящи течности, и неконтролирано движение на превозното средство;
р)
експлоатация и поддръжка, включително безопасно почистване на превозното средство;
с)
защитни и предпазни устройства;
т)
информация, предупреждения и маркировки;
у)
материали и изделия;
ф)
акумулатори.
3. Изискванията, посочени в параграфи 1 и 2, се прилагат към превозни средства и към предназначени за такива превозни средства системи, компоненти и отделни технически възли, ако тези изисквания са приложими в съответствие с приложение I.
4. С цел да се гарантира постигането на висока степен на безопасност на труда на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 във връзка с подробните технически изисквания, включително процедурите за изпитване и граничните стойности, ако е приложимо, за посочените в параграф 2 от настоящия член елементи. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Тези подробни технически изисквания са такива, че да увеличават или поне да запазят равнището на безопасност на труда, предвидено в директивите, посочени в член 76, параграф 1 и в член 77, като се вземат предвид ергономията (включително защита от предвидима неправилна употреба, възможност за използване на системите за управление, достъп до системите за управление с цел избягване на неволното им задействане, приспособяване на интерфейса човек/превозно средство спрямо предвидимите характеристики на водача, вибрациите и намесата на оператора), устойчивостта и пожарната безопасност.
Член 19
Изисквания свързани с екологичните характеристики
1. Производителите гарантират, че превозните средства са проектирани, конструирани и сглобени така, че да се сведе до минимум въздействието върху околната среда.
2. Производителите гарантират, че превозните средства, системите, компонентите и отделните технически възли отговарят на съответните изисквания на настоящия регламент, включително на изискванията, свързани със:
а)
емисиите на замърсители;
б)
нивото на звука извън превозното средство.
3. Прилагат се специфичните гранични стойности, процедурите за изпитване и изискванията по отношение на емисиите на замърсители, предвидени за подвижната техника в Директива 97/68/ЕО.
4. Граничните стойности за специфичните нива на звук извън превозното средство не могат да надвишават следните нива:
а)
89 dB (A) за трактори с маса без товар в готовност за движение по-голяма от 1 500 kg;
б)
85 dB (A) за трактори с маса без товар в готовност за движение не по-голяма от 1 500 kg.
Те се измерват в съответствие с процедурите за изпитване, предвидени в делегираните актове, посочени в параграф 6.
5. Изискванията, посочени в параграфи 1 и 2, се прилагат към превозни средства и към предназначени за такива превозни средства системи, компоненти и отделни технически възли, ако тези изисквания са приложими в съответствие с приложение I.
6. С цел да се гарантира, че ще бъде постигната висока степен на опазване на околната среда на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 във връзка с подробните технически изисквания относно нивото на звук извън превозното средство, включително процедурите за изпитване и относно монтирането в превозно средство на двигатели, които са одобрени по отношение на емисиите от замърсители, както и съответни разпоредби по отношение на гъвкавостта. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Тези специфични технически изисквания са такива, че да увеличат или поне да запазят равнището на опазване на околната среда, предвидено в директивите, посочени в член 76, параграф 1 и, когато това е приложимо, в член 77.
ГЛАВА IV
ПРОЦЕДУРИ ЗА ЕС ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
Член 20
Процедури за ЕС одобряване на типа
1. Когато подава заявление за одобряване на типа на цялото превозно средство, производителят може да избере една от следните процедури:
а)
поетапно одобряване на типа;
б)
едноетапно одобряване на типа
в)
смесено одобряване на типа
Освен това производителят може да избере многоетапното одобряване на типа
Единствено процедурата за едноетапно одобряване на типа се прилага за одобряване на типа на системи, компоненти или отделни технически възли.
2. Поетапно одобряване на типа се състои от поетапно издаване на цялата поредица от ЕС сертификати за одобряване на типа системи, компоненти и отделни технически възли, съставляващи част от превозното средство, и което води на последния етап до одобряване на типа на цялото превозно средство.
3. Едноетапно одобряване на типа се състои от одобряване на цялото превозно средство в рамките на един процес.
4. Смесено одобряване на типа е поетапна процедура за одобряване на типа, при която се извършват едно или няколко одобрения на системи по време на последния етап на одобряване на цялото превозно средство, без да е необходимо да се издават ЕС сертификати за одобряване на типа на тези системи.
5. При процедурата за многоетапно одобряване на типа един или повече органи по одобряването удостоверяват, че в зависимост от степента на комплектованост, даден тип некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящия регламент.
Многоетапно одобряване на типа се издава по отношение на даден тип некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство, което съответства на данните от техническата документация, предвидена в член 22, и което отговаря на техническите изисквания, предвидени в съответните актове, изброени в приложение I, като се взема предвид степента на комплектованост на превозното средство.
6. Одобряване на типа в последния етап на комплектоване се издава само след като органът по одобряването се е уверил, че типът превозно средство, одобрен на последния етап, отговаря към конкретния момент на всички приложими технически изисквания. Това включва проверка на документацията за всички изисквания, обхванати от одобряване на типа за некомплектовано превозно средство, издадено в хода на многоетапна процедура, дори в случаите, когато е издадено за различна категория (подкатегория) превозно средство.
7. Изборът на процедура, по която да се извърши одобряването, не засяга приложимите основни изисквания, на които трябва да отговаря одобреният тип превозно средство към момента на издаването на одобрението на типа на цялото превозно средство.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема в съответствие с член 71 делегирани актове във връзка с подробните разпоредби по отношение на процедурите за одобряване на типа. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 21
Заявление за одобряване на типа
1. Производителят подава заявлението за одобряване на типа до органа по одобряването.
2. За определен тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел може да бъде подадено само едно заявление и само в една държава членка.
3. За всеки тип, който трябва да бъде одобрен, се подава отделно заявление.
Член 22
Техническа документация
1. Заявителят предоставя на органа по одобряването техническа документация.
2. Техническата документация съдържа следното:
а)
информационен документ (списък с данни);
б)
всички данни, чертежи, фотографии и друга информация;
в)
за превозните средства - указание за процедурата/или процедурите, избрана(/избрани) в съответствие с член 20, параграф 1;
г)
всякаква допълнителна информация, изисквана от органа по одобряването в контекста на процедурата за подаване на заявления.
3. Техническата документация може да бъде предоставена на хартиен носител или в електронен формат, който е приет от техническата служба и от органа по одобряването.
4. Комисията определя образци за информационния документ (списъка с данни) и техническата документация посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 23
Специфични изисквания за информация, която трябва да се предостави в заявлението за одобряване на типа по различните процедури
1. Заявлението за поетапно одобряване на типа се придружава от техническа документация в съответствие с член 22 и от пълния комплект сертификати за одобряване на типа, които се изискват съгласно всеки от приложимите актове, изброени в приложение I.
При одобряване на типа на система, компонент или отделен технически възел съгласно приложимите актове, изброени в приложение I, органът по одобряването има достъп до съответната техническа документация до момента на издаване на одобрение или отказ за издаването му.
2. Заявлението за едноетапно одобряване на типа се придружава от техническа документация, предвидена в член 22, съдържаща информацията от значение в съответствие с актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент във връзка с тези приложими актове.
3. В случай на процедура по смесено одобряване на типа, техническата документация се придружава от един или повече сертификати за одобряване на типа, които се изискват по всеки от приложимите актове, изброени в приложение I, и когато не е представен сертификат за одобряване на типа, тя включва съответната информация в съответствие с актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент във връзка с тези приложими актове.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, за целите на многоетапното одобряване на типа се предоставя следната информация:
а)
през първия етап - онези части от техническата документация и ЕС сертификатите за одобряване на типа, които се отнасят до степента на комплектованост на базовото превозно средство;
б)
през втория и следващите етапи - онези части от техническата документация и ЕС сертификатите за одобряване на типа, които се отнасят до текущия етап на производство, придружени от копие на ЕС сертификата за одобряване на типа на превозното средство, издаден на предходния производствен етап и пълни данни относно всякакви промени или добавки, които производителят е направил на превозното средство.
Информацията, посочена в букви а) и б) от първа алинея на настоящия параграф, може да бъде предоставена в съответствие с параграф 3.
5. Органът по одобряването може с мотивирано искане да изиска от производителя да предостави допълнителна информация, която да му помогне да реши какви изпитвания са нужни или да улесни провеждането на такива изпитвания.
ГЛАВА V
ПРОВЕЖДАНЕ НА ПРОЦЕДУРИ ЗА ЕС ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
Член 24
Общи разпоредби
1. Органите по одобряването издават ЕС одобряване на типа само след като проверят дали са били приложени разпоредбите по осигуряване на съответствие на производството, посочени в член 28, и съответствието на типа на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел с приложимите изисквания.
2. ЕС одобренията на типа се издават в съответствие с настоящата глава.
3. Ако орган по одобряването констатира, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, въпреки съответствието си с изискванията на разпоредбите, представлява сериозен риск за безопасността или може да нанесе сериозни вреди на околната среда или на общественото здраве или представлява сериозен риск за безопасните условия на труд, той може да откаже да издаде ЕС одобряване на типа. В такъв случай, органът незабавно изпраща на органите по одобряването на другите държави членки и на Комисията подробно досие, съдържащо обяснение на причините за решението му, както и данните, на които се основават направените от него заключения.
4. ЕС сертификатите за одобряване на типа се номерират съгласно хармонизирана система, установена от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
5. Органът по одобряването, в рамките на един месец от издаването на ЕС сертификата за одобряване на типа, изпраща до органите по одобряването на другите държави членки копие от ЕС сертификата за одобряване на типа на превозно средство заедно с приложенията, за всеки одобрен от него тип превозно средство, чрез обща сигурна система за електронен обмен. Копието може да бъде и във формата на защитен електронен файл.
6. Органът по одобряването незабавно информира органите по одобряването на другите държави членки за всеки свой отказ да издаде одобрение и всяко свое решение да отнеме одобрението на всякакъв вид превозни средства, като излага причините за своето решение.
7. На всеки три месеца органът по одобряването изпраща на органите по одобряването на другите държави членки списък на ЕС одобренията на типа, които е издал, изменил, отказал да издаде или отнел по време на предходния период по отношение на системи, компоненти или отделни технически възли.
8. Ако получи искане от орган по одобряването на друга държава членка, органът по одобряването, издал ЕС одобряване на типа, изпраща на първия в рамките на един месец след получаването на искането копие от изискания ЕС сертификат за одобряване на типа, заедно с приложенията, посредством обща сигурна система за електронен обмен. Копието може да бъде и във формата на защитен електронен файл.
9. Ако получи искане от Комисията за това, органът по одобряването изпраща посочената в параграфи 5-8 информация и на Комисията.
10. Органът по одобряването съставя техническо досие, което се състои от техническа документация, придружена от протоколите от изпитванията и всички други документи, които техническата служба или органът по одобряването са добавили към техническата документация при изпълняване на задълженията си. Техническото досие съдържа списък, в който е представено неговото съдържание, надлежно номериран или означен по друг подходящ начин, така че всички страници и общия план на подреждане на всеки документ да са ясно посочени, като отразява последователните стъпки в изпълнение на процеса на ЕС одобряването на типа, и по-специално датите на ревизиите и актуализацията. Органът по одобряването държи на разположение информацията, съдържаща се в техническото досие, за срок от 10 години след края на валидността на съответното одобрение.
Член 25
Специфични разпоредби, засягащи ЕС сертификата за одобряване на типа
1. Към ЕС сертификата за одобряване на типа се добавят следните документи:
а)
техническото досие, посочено в член 24, параграф 10;
б)
резултатите от изпитванията;
в)
името(имената) и образеца(ците) от подписа(ите) на лицето(ата), упълномощено(и) да подписва(т) сертификатите за съответствие и посочване на неговата (тяхната) длъжност в дружеството;
г)
в случая на ЕС одобряване на типа на цялото превозно средство - попълнен образец на сертификата за съответствие.
2. ЕС сертификатът за одобряване на типа се издава въз основа на образеца, установен от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
3. По отношение на всеки тип превозно средство органът по одобряването:
а)
попълва всички съответни раздели на ЕС сертификата за одобряване на типа, включително приложения към него протокол за резултатите от изпитванията;
б)
създава съдържание на техническото досие;
в)
незабавно издава на кандидата попълнения сертификат с приложенията към него.
Комисията определя образеца на протокола за резултатите от изпитванията, посочен в буква а) на настоящия параграф, посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
4. В случай че по отношение на ЕС одобряване на типа са били наложени, съгласно член 35, ограничения по отношение на валидността, или в случай на освобождаване от определени разпоредби на настоящия регламент или на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, ЕС сертификатът за одобряване на типа посочва тези ограничения или освобождавания.
5. Когато производителят избере процедурата на смесено одобряване, органът по одобряването нанася в техническото досие препратките към протоколите от изпитване, установени с посочените в член 27, параграф 1 актове за изпълнение, за които няма сертификати на ЕС за одобряване на типа.
6. Когато производителят избере процедурата на едноетапно одобряване на типа, органът по одобряването изготвя списък на приложимите изисквания или актове и прилага този списък към ЕС сертификата за одобряване на типа. Комисията приема образеца за такъв списък посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
Член 26
Специални разпоредби, отнасящи се до системи, компоненти или отделни технически възли
1. ЕС одобряване на типа се издава по отношение на система, която съответства на данните от техническата документация и която отговаря на техническите изисквания, посочени в съответните актове, изброени в приложение I.
2. ЕС одобряване на типа за компонент или отделен технически възел се издава по отношение на компонент или отделен технически възел, които съответстват на данните от техническата документация и които отговарят на техническите изисквания, посочени в съответните актове, изброени в приложение I.
3. Когато компоненти или отделни технически възли, независимо от това дали са предназначени или не за ремонт, текущо обслужване или поддръжка, са одобрени като част от система, получила одобрение на типа по отношение на дадено превозно средство, не се изисква допълнително одобряване на типа за компонент или отделен технически възел, освен ако това не се предвижда от съответните актове, изброени в приложение I.
4. Когато компонент или отделен технически възел изпълнява функцията си или изпълнява допълнителна функция само съвместно с други части на превозното средство, като по този начин има възможност да се провери съответствието му с изискванията само когато компонентът или отделният технически възел функционира съвместно с другите части на превозното средство, обхватът на ЕС одобряването на типа на компонента или отделния технически възел следва да бъде съответно ограничен.
В такива случаи ЕС сертификатът за одобряване на типа посочва всички ограничения по употребата на компонента или отделния технически възел, както и специалните условия за монтирането му.
Когато такъв компонент или отделен технически възел се монтира от производителя на превозното средство, проверката на съответствието с всички приложими ограничения за употребата му или с условията за монтиране се извършва по време на одобряването на превозното средство.
Член 27
Изпитвания с оглед ЕС одобряване на типа
1. Съответствието с техническите предписания, предвидени в настоящия регламент и в регулаторните актове, изброени в приложение I, се доказва посредством подходящи изпитвания, извършвани от оправомощените за целта технически служби.
Процедурите за изпитванията, посочени в първа алинея, и специалното оборудване и инструментите, необходими за извършване на изпитванията, са установените в съответните актове, изброени в приложение I.
Форматът на протокола от изпитванията съответства на общите изисквания, определени от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
2. Производителят предоставя на органа по одобряването толкова превозни средства, компоненти или отделни технически възли, колкото са необходими съгласно съответните актове, изброени в приложение I, за провеждането на необходимите изпитвания.
3. На необходимите изпитвания се подлагат превозни средства, компоненти и отделни технически възли, които са представителни за типа, подлежащ на одобряване.
Производителят обаче има право да избере - със съгласието на органа по одобряването - превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, който въпреки че не е представителен за типа, подлежащ на одобрение, съчетава някои от най-неблагоприятните характеристики, що се отнася до изискваните работни показатели. По време на процеса на подбор могат да се използват методи за виртуално изпитване, за да се улесни вземането на решения.
4. Със съгласието на органа по одобряването, като алтернатива на процедурите на изпитване, посочени в параграф 1, могат да се прилагат методи за виртуално изпитване по искане на производителя, като се спазват изискванията, установени в делегираните актове, приети съгласно параграф 6.
5. Методите за виртуално изпитване изпълняват условията, определени в делегираните актове, приети съгласно параграф 6.
6. За да се гарантира, че резултатите, получени с помощта на методите за виртуално изпитване, са също толкова значими, колкото и получените с помощта на физическо изпитване, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 по отношение на изискванията, които могат да бъдат предмет на виртуално изпитване и условията на провеждане на виртуалните изпитвания. При приемане на тези актове Комисията взема като основа изискванията и процедурите, предвидени в приложение XVI към Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (33), където е приложимо.
Член 28
Правила за съответствие на производството
1. Орган по одобряването, който издава ЕС одобряване на типа, взема необходимите мерки, за да удостовери, ако е необходимо - в сътрудничество с органите по одобряването на другите държави членки, че са били създадени адекватни правила, гарантиращи съответствието на произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли с одобрения тип.
2. Орган по одобряването, който издава одобрение на типа за цялото превозно средство, взема необходимите мерки, за да удостовери, че сертификатите за съответствие, издадени от производителя, съответстват на член 33. За тази цел органът по одобряването проверява дали достатъчен брой екземпляри от сертификатите за съответствие отговарят на член 33, както и дали производителят е създал адекватни правила, за да гарантира, че данните в сертификатите за съответствие са верни.
3. Орган по одобряването, който издава ЕС одобряване на типа, взема необходимите мерки във връзка с това одобряване, за да удостовери, ако е необходимо - в сътрудничество с органите по одобряването на другите държави членки, че посочените в параграфи 1 и 2 правила продължават да бъдат адекватни, така че произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли продължават да отговарят на одобрения тип и сертификатите за съответствие продължават да отговарят на член 33.
4. За да удостовери, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел съответства на одобрения тип, органът по одобряването, издал ЕС одобрението на типа, може да извърши всяка от проверките или изпитванията, които се изискват за ЕС одобрение на типа, върху образци, взети в помещенията на производителя, включително от производствените съоръжения.
5. Когато орган по одобряването, който е издал ЕС одобряване на типа констатира, че правилата, посочени в параграфи 1 и 2, не се прилагат, значително се отклоняват от правилата и контролните планове, престанали са да се прилагат или се смята, че вече не са адекватни, макар и производството да продължава, той взема необходимите мерки, за да осигури правилното прилагане на процедурата относно съответствието на производството или отнема одобрението на типа.
6. На Комисията се предоставят правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 относно подробните разпоредби по отношение на съответствието на производството. Първите такива делегирани актове се приемат до 31 декември 2014 г.
ГЛАВА VI
ИЗМЕНЕНИЯ НА ЕС ОДОБРЕНИЯТА НА ТИПА
Член 29
Общи разпоредби
1. Производителят незабавно информира органа по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, за всяка промяна в подробните данни, отбелязани в техническото досие.
Органът по одобряването решава коя от установените в член 30 процедури да следва.
В случай на нужда органът по одобряването може да реши, след консултации с производителя, че трябва да се издаде ново ЕС одобряване на типа.
2. Заявление за изменение на ЕС одобряване на типа се подава само до органа по одобряване, издал първоначалното ЕС одобряване на типа.
3. Ако органът по одобряването стигне до заключението, че за целите на изготвяне на изменение трябва да бъдат извършени отново проверки или изпитвания, той съответно информира производителя за това.
Процедурите, посочени в член 30, се прилагат само ако въз основа на посочените проверки или изпитвания органът по одобряването е достигнал до заключение, че изискванията за ЕС одобряване на типа продължават да се спазват.
Член 30
Ревизии и разширения на ЕС одобряването на типа
1. Ако данните, отбелязани в техническото досие, са променени, без да се изисква да бъдат повторени проверките или изпитванията, изменението се отбелязва като „ревизия“.
В такива случаи органът по одобряването издава ревизираните страници от техническото досие, както е необходимо, като отбелязва ясно всяка ревизирана страница, за да се покаже същността на промяната и датата на преиздаване. Счита се, че консолидирана, актуализирана версия на техническото досие, придружена от подробно описание на промените, отговаря на това изискване.
2. Изменението се обозначава като „разширение“, когато записаните в техническото досие данни са претърпели промяна и е налице един от следните елементи:
а)
необходими са допълнителни проверки или изпитвания;
б)
има промяна в информацията относно ЕС сертификата за одобряване на типа, с изключение на неговите приложения;
в)
влизат в сила нови изисквания в съответствие с някой от актовете, изброени в приложение I, приложими към одобрения тип превозно средство или одобрената система, компонент или отделен технически възел.
В случай на разширение органът по одобряване издава актуализиран ЕС сертификат за одобряване на типа, обозначен с номер на разширението, нарастващ в съответствие с номера на поредното вече издадено разширение. Този сертификат за одобряване ясно показва причината за разширението и датата на преиздаването.
3. При изменения на страници или консолидиране, се издава актуализирана версия, съдържанието на техническото досие, приложено към сертификата за одобряване, се променя съответно така, че да показва датите на най-новото разширение или ревизия, или датата на най-новото консолидиране на актуализираната версия.
4. Не се изисква изменение на одобряване на типа на дадено превозно средство, ако новите изисквания, посочени в параграф 2, буква в), не са свързани, от техническа гледна точка, с този тип превозно средство или засягат категории превозни средства, различни от категорията, към която то принадлежи.
Член 31
Издаване и нотифициране на изменения
1. В случай на разширение се актуализират всички свързани с него раздели на ЕС сертификата за одобряване на типа, приложенията към него и съдържанието на техническото досие. Актуализираният сертификат и приложенията към него се издават на кандидата без забавяне.
2. В случай на ревизия, ревизираните документи или съответно консолидирания, актуализиран вариант, където е подходящо, включително ревизираното съдържание на техническото досие, се издават на кандидата без забавяне от органа по одобряването.
3. Органът по одобряването нотифицира органите по одобряването на другите държави-членки относно всяко изменение, направено в ЕС одобренията на типа, в съответствие с процедурите, предвидени в член 24.
ГЛАВА VII
ВАЛИДНОСТ НА ПРОЦЕДУРИТЕ ЗА ЕС ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
Член 32
Прекратяване на валидността
1. ЕС одобрението на типа се издава с неограничен срок на действие.
2. ЕС одобрението на типа за превозно средство става невалидно във всеки от следните случаи:
а)
нови изисквания приложими към одобрения тип превозно средство стават задължителни за предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозни средства и не е възможно одобряването на типа да бъде съответно актуализирано;
б)
доброволно окончателно прекратяване на производството на одобрено превозно средство;
в)
изтичане на срока на валидност на одобряването по силата на ограничение в съответствие с член 35, параграф 6;
г)
одобряването е отнето в съответствие с член 28, параграф 5, член 44, параграф 1 или член 47, параграф 4.
3. Когато само един вариант на даден тип превозно средство или само една версия на даден вариант станат невалидни, ЕС одобряването на типа за съответното превозно средство губи валидност само по отношение на конкретния вариант или версия.
4. Когато производството на конкретен тип превозно средство бъде окончателно прекратено, производителят нотифицира органа по одобряването, издал ЕС одобряване на типа за превозното средство.
В рамките на един месец след получаване на нотификацията, посочена в първа алинея, органът по одобряването, който е издал ЕС одобряването на типа за превозното средство, информира съответно органите по одобряването на другите държави членки.
5. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4, в случаите, когато дадено ЕС одобряване на типа за превозно средство предстои да стане невалидно, производителят уведомява органа по одобряването, издал ЕС одобряване на типа.
Органът по одобряването, издал ЕС одобряването на типа, незабавно съобщава цялата необходима информация на органите по одобряването на другите държави членки, така че да направи възможно прилагането, когато е подходящо, на член 39.
Съобщението, посочено във втора алинея, по-специално, датата на производство и идентификационният номер на последното произведено превозно средство.
ГЛАВА VIII
СЕРТИФИКАТ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ И МАРКИРОВКИ
Член 33
Сертификат за съответствие
1. Производителят, в качеството си на притежател на одобрение на типа за превозно средство, издава сертификат за съответствие на хартиен носител на всяко превозно средство, независимо дали то е комплектовано, некомплектовано или напълно комплектовано, ако то е произведено в съответствие с одобрения тип превозно средство.
Този сертификат се предоставя безплатно на купувача заедно с превозното средство. Предоставянето му не може да се поставя в зависимост от специално искане или предаване на допълнителна информация на производителя.
По искане на собственика на превозното средство производителят на превозното средство издава, в рамките на период от 10 години след датата на производство на превозното средство, дубликат на сертификата за съответствие срещу заплащане, което не надвишава разходите по издаването му. Думата „дубликат“ се вижда ясно на лицевата страна на всеки дубликат на сертификат.
2. Производителят използва образеца за сертификат за съответствие, приет от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Сертификатът за съответствие се изготвя по такъв начин, че да не позволява фалшифициране. За тази цел в актовете за изпълнение се предвижда, че използваната за сертификата хартия се защитава чрез няколко защитни печатни елементи. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
3. Сертификатът за съответствие се съставя на поне един от официалните езици на Съюза. Всяка държава членка може да поиска сертификатът за съответствие да бъде преведен на собствения(те) ѝ официален(ни) език(ци).
4. Лицето(ата), упълномощено(и) да подписва(т) сертификатите за съответствие, е(са) част от организацията на производителя и е(са) надлежно упълномощено(и) от ръководството да ангажира изцяло юридическата отговорност на производителя по отношение на проектирането и производството или на съответствието на производството на превозното средство.
5. Сертификатът за съответствие се попълва изцяло и не съдържа ограничения относно употребата на превозното средство, различни от ограниченията, предвидени в настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
6. В случай на некомплектовано или напълно комплектовано превозно средство производителят попълва само онези точки от сертификата за съответствие, които са добавени или променени на текущия етап на одобряване и, ако е необходимо, прилага към този сертификат всички сертификати за съответствие, издадени на предходните етапи.
7. Сертификатът за съответствие на превозни средства, одобрени в съответствие с разпоредбите на член 35, параграф 2, включва в заглавието си изречението „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, чийто тип е одобрен съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 5 февруари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства (временно одобрение).“
8. Описаният в актовете за изпълнение, посочени в параграф 2 сертификат за съответствие на превозни средства, одобрени в съответствие с член 37, включва в заглавието си израза „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, получили одобрение на типа за малки серии“, като в близост до него се посочва годината на производство, последвана от пореден номер, между 1 и границата, посочена в таблицата в приложение II, отбелязваща, по отношение на всяка година на производство, позицията на това превозно средство по отношение на определената част производство за съответната година.
9. Без да се засяга параграф 1, производителят може да предаде сертификата за съответствие в електронен вид на органа по регистрация на всяка държава членка.
Член 34
Задължителна табела с подходяща маркировка на превозните средства и маркировка за одобряване на типа на компоненти или отделни технически възли
1. Производителят на превозното средство прикрепя на всяко превозно средство, произведено в съответствие с одобрения тип, задължителна табела с подходяща маркировка, изисквана от съответния акт за изпълнение, приет съгласно параграф 3.
2. Производителят на компонент или отделен технически възел, независимо дали последните са част от система или не, обозначава всеки компонент или отделен технически възел, произведени в съответствие с одобрения тип, с маркировка за одобряване на типа, изисквана от съответния акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент или съответното правило на ИКЕ на ООН или Код на ОИСР.
Когато не се изисква маркировка за одобряване на типа, производителят поставя поне собственото си търговско наименование или търговски марка, номер на типа или идентификационен номер.
3. Задължителната табела и маркировката за ЕС одобряване на типа са в съответствие с образеца, установен от Комисията посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2. Първите такива актове за изпълнение се приемат до 31 декември 2014 г.
ГЛАВА IX
ИЗКЛЮЧЕНИЯ НА ОСНОВАНИЕ НОВИ ТЕХНОЛОГИИ ИЛИ НОВИ КОНЦЕПЦИИ
Член 35
Изключения на основание нови технологии или нови концепции
1. Производителят може да кандидатства за ЕС одобряване на типа по отношение на тип на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, в които са вградени нови технологии или концепции, които са несъвместими с един или повече актове, изброени в приложение I.
2. Органът по одобряването издава посоченото в параграф 1 ЕС одобряване на типа, когато са изпълнени всички посочени по-долу условия:
а)
в заявлението се посочват причините, поради които въпросните технологии или концепции правят системата, компонента или отделния технически възел несъвместими с един или повече актове, изброени в приложение I;
б)
в заявлението се описват последствията за безопасността и опазването на околната среда на новата технология, както и мерките, взети, за да бъде гарантирано, че. в сравнение с изискванията, от които се иска изключение, се постига поне равностойно ниво на безопасност и опазване на околната среда.
в)
представено е описание на изпитванията и резултатите, с което се доказва, че условията, посочени в буква б), са изпълнени.
3. Издаването на такова ЕС одобряване на типа при изключение на основание нови технологии или нови концепции подлежи на разрешение от страна на Комисията. Това разрешение се предоставя посредством акт за изпълнение. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2.
4. До приемане на решението на Комисията за разрешение, органът по одобряването може да издаде ЕС одобряване на типа, но то е временно, валидно само на територията на съответната държава членка, по отношение на типа превозно средство, за което се отнася исканото изключение. Органът по одобряването незабавно уведомява Комисията и другите държави-членки чрез досие, съдържащо посочената в параграф 2 информация.
Временното естество и ограниченият териториален обхват са ясно обозначени в заглавието на сертификата за одобряване на типа и в заглавието на сертификата за съответствие. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на хармонизирани образци на сертификата за одобряване на типа и сертификата за съответствие за целите на настоящия параграф. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2
5. Други органи по одобряването могат да решат да приемат в писмена форма временното одобряване, посочено в параграф 4 на собствената си територия.
6. При необходимост в разрешението от Комисията, посочено в параграф 3, се уточнява също така дали то подлежи на ограничения. При всички случаи одобряването на типа е валидно за най-малко 36 месеца.
7. Ако Комисията реши да откаже да даде разрешение, органът по одобряването незабавно известява притежателя на временното одобряване на типа, посочено в параграф 3, че временното одобряване се отменя шест месеца след датата на отказа на Комисията.
Разрешава се обаче превозните средства, произведени съгласно временното одобряване, преди прекратяването на валидността му, да бъдат пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба във всяка държава членка, която е приела временното одобряване.
Член 36
Последваща адаптация на делегираните актове и на актовете за изпълнение
1. Когато Комисията разреши предоставянето на изключение съгласно член 35, тя незабавно предприема необходимите действия за адаптиране на съответните делегирани актове или актове за изпълнение към технологичното развитие.
Когато изключението по член 35 се отнася до правило на ИКЕ на ООН, Комисията предлага изменение на съответното правило на ИКЕ на ООН съгласно процедурата, приложима по силата на Ревизираното споразумение от 1958 г.
2. Всички ограничения в решението на Комисията за разрешаване на изключението, се премахват веднага след изменението на съответните актове.
Ако не се вземат необходимите мерки за адаптиране на делегираните актове или на актовете за изпълнение, Комисията може, по искане на държавата членка, издала одобрението, да разреши чрез решение под формата на акт за изпълнение, приет в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2, на държавата членка да удължи срока на действие на одобрението на типа.
ГЛАВА X
ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА, ПРОИЗВЕДЕНИ В МАЛКИ СЕРИИ
Член 37
Национално одобряване на типа за малки серии
1. Производителят може да подаде заявление за национално одобряване на типа за малки серии превозни средства в рамките на годишните количества, установени в приложение II. Тези ограничения се прилагат за предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на пазара на всяка държава членка на превозни средства от одобрения тип в рамките на дадена година.
За национално одобряване на типа за малки серии органът по одобряването може, ако има основателни причини за това, да предостави изключение от изискванията на/една или повече разпоредби на настоящия регламент и на една или повече разпоредби на един или повече от актовете, изброени в приложение I, при условие че посочи алтернативни изисквания.
2. Алтернативните изисквания, посочени в параграф 1, осигуряват равнище на безопасност при експлоатация и опазване на околната среда и безопасни условия на труд, равностойно на най високото осъществимо равнище, спрямо равнището предвидено от съответните актове, изброени в приложение I.
3. За целите на националното одобряване на типа на превозни средства по настоящия член, се приемат системи, компоненти или отделни технически възли, чийто тип е одобрен в съответствие с актовете, изброени в приложение I.
4. Сертификатът за одобряване на типа на превозните средства, чийто тип е одобрен в съответствие с настоящия член, се съставя в съответствие с образеца, посочен в член 25, параграф 2, но не е озаглавен „ЕС сертификат за одобряване на типа на превозно средство“, и посочва естеството на изключенията, предоставени съгласно параграф 1. Сертификатите за одобряване на типа се номерират в съответствие с хармонизираната система, посочена в член 24, параграф 4.
5. Валидността на националното одобряване на типа за малки серии се ограничава до територията на държавата членка, чийто орган по одобряването е издал одобрението.
6. По искане на производителя обаче копие от сертификата за одобряване на типа и неговите приложения се изпраща с препоръчано писмо или по електронна поща на органите по одобряването на държавите членки, посочени от производителя.
7. В рамките на три месеца след получаването на искането, посочено в параграф 6, органите по одобряването на посочените от производителя държави членки решават дали да приемат или не одобряването на типа. Те съобщават официално решението си на органа по одобряването, който е издал националното одобряване на типа за малки серии.
8. Органите по одобряването на държавите членки признават националното одобряване на типа, освен ако имат основателни причини да считат, че националните технически изисквания, в съответствие с които е било одобрено превозно средство, не са равностойни на техните собствени.
9. По искане на заявител, който желае да пусне на пазара или да регистрира превозно средство с национално одобряване на типа за малки серии в друга държава членка, органът по одобряването, който е издал националното одобряване на типа за малки серии, предоставя на националния орган на другата държава членка копие от сертификата за одобряване на типа, както и техническото досие. Прилагат се параграфи 7 и 8.
ГЛАВА XI
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ПАЗАРА, РЕГИСТРАЦИЯ ИЛИ ПУСКАНЕ В УПОТРЕБА
Член 38
Предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозни средства
1. Без да се засягат членове 41 и 44, превозните средства, за които ЕС одобряване на типа за цялото превозно средство е задължително, или за които производителят е получил такова одобрение на типа съгласно настоящия регламент, се предоставят на пазара, регистрират или пускат в употреба ако са придружени от валиден сертификат за съответствие, издаден в съответствие с член 33.
Когато тези превозни средства са некомплектовани, тяхното предоставяне на пазара или пускане в употреба е разрешено, но отговорните за регистрацията на превозните средства органи на държавите членки могат да откажат да разрешат регистрацията и употребата по пътищата на такива превозни средства.
2. Изискванията на параграф 1 не се прилагат спрямо превозни средства, предвидени за употреба от въоръжените сили, службите за гражданска защита, за пожарната охрана или за силите, отговорни за поддържане на вътрешния ред или спрямо превозни средства, одобрени в съответствие с член 37.
Член 39
Предоставяне на пазара, регистрация или пускане в употреба на превозни средства, последни от дадена серия
1. При спазване на ограниченията, приложими при превозни средства, последни от дадена серия и на крайния срок, установени в параграфи 2 и 4, превозните средства, които съответстват на тип превозно средство, чието ЕС одобряване на типа е станало невалидно съгласно член 32, могат да бъдат предоставяни на пазара, регистрирани или пуснати в употреба.
Първа алинея се отнася само до превозни средства на територията на Съюза, които са имали валидно ЕС одобряване на типа по времето на производството си, но които нито са били предоставени на пазара, регистрирани, нито пуснати в употреба, преди това ЕС одобряване на типа да загуби валидността си.
2. Параграф 1 се прилага по отношение на комплектовани превозни средства за срок от 24 месеца, считано от датата на която ЕС одобряването на типа е станало невалидно, а по отношение на напълно комплектованите превозни средства - за срок от 30 месеца, считано от тази дата.
3. Производител, който иска да се възползва от параграф 1, подава искане до националния орган на всяка държава членка, където въпросните превозни средства трябва да бъдат предоставени на пазара, регистрирани или пуснати в употреба. В искането се посочват всички технически или икономически причини, поради които тези превозни средства не могат да отговарят на новите изисквания за одобряване на типа.
Съответният национален орган решава в рамките на три месеца от получаването на заявлението дали и в какви количества да допуснат регистрация на тези превозни средства на своята територия.
4. Общият брой на превозни средства, последни от дадена серия не трябва да надхвърля 10 % от броя на превозните средства, регистрирани през предходните две години, или 20 превозни средства на държава членка, като се взема по-голямата стойност.
5. Върху сертификата за съответствие на превозните средства, които се пускат в употреба в съответствие с тази процедура, се прави специален запис, обозначаващ превозното средство като „последно от дадена серия“.
6. Държавите членки вземат необходимите мерки да осигурят ефективен контрол на броя на превозните средства, които се предоставят на пазара, регистрират или пускат в употреба съгласно процедурата,посочена в настоящия член.
7. Настоящият член се прилага само към случаите на преустановяване поради прекратяване на валидността на одобряването на типа в случая, посочен в член 32, параграф 2, буква а).
Член 40
Предоставяне на пазара или пускане в употреба на компоненти и отделни технически възли
1. Компонентите или отделните технически възли могат да се предоставят на пазара или да се пускат в употреба само ако съответстват на изискванията на съответните актове, изброени в приложение I, и ако са надлежно маркирани в съответствие с член 34.
2. Параграф 1 не се прилага към компоненти или отделни технически възли, специално произведени или проектирани за нови превозни средства, които не влизат в обхвата на настоящия регламент.
3. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат да разрешат предоставянето на пазара или пускането в употреба на компоненти или отделни технически възли, освободени от изискванията на една или няколко от разпоредбите на настоящия регламент съгласно член 35, или са предназначени за монтиране в превозни средства, които са обхванати от одобрения, издадени съгласно член 37, приложими към въпросния компонент или отделен технически възел.
4. Чрез дерогация от параграф 1 и ако не се предвижда друго в настоящия регламент или в един от делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, държавите членки могат да разрешат предоставянето на пазара или пускането в употреба на компоненти или отделни технически възли, предназначени за монтиране в превозни средства, за които при предоставянето им на пазара или пускането им в употреба не се е изисквало да имат одобряване на типа съгласно настоящия регламент или Директива 2003/37/ЕО.
ГЛАВА XII
ПРЕДПАЗНИ КЛАУЗИ
Член 41
Процедура по отношение на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, представляващи сериозен риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на държава членка предприемат действие съгласно член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 или когато имат основателна причина да считат, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, които попадат в приложното поле на настоящия регламент, представляват сериозен риск за здравето или безопасността на хората или за други аспекти на защитата на обществения интерес, попадащи в приложното поле на настоящия регламент, органът по одобряването, който е издал одобрението извършва оценка по отношение на съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, която обхваща всички изисквания, определени в настоящия регламент. Съответните икономически оператори оказват пълно съдействие на органите по одобряването и/или на органите за надзор на пазара.
Когато в процеса на тази оценка органът по одобряването, които е издал одобрението, открие, че за превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел не са спазени изискванията, определени в настоящия регламент, той незабавно изисква от съответния икономически оператор да предприеме необходимите коригиращи действия, за да приведе превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел в съответствие с тези изисквания, да изтегли превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от пазара или да ги изземе в разумен срок, съобразен с естеството на риска.
Член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилага за мерките посочените във втора алинея от настоящия параграф.
2. Когато органите по одобряването считат, че несъответствието не е ограничено само до тяхната национална територия, те информират Комисията и другите държави членки за резултатите от оценката и действията, които те са изискали от икономическия оператор да предприеме.
3. Икономическия оператор осигурява предприемането на всички подходящи коригиращи действия по отношение на всички несъответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които той е пуснал на пазара, регистрирал или за чието пускане в употреба е отговорен на територията на Съюза.
4. Когато икономическият оператор не предприеме подходящи коригиращи действия в посочения в параграф 1, втора алинея срок, националните органи предприемат всички подходящи мерки, за да забранят или ограничат предоставянето на пазара, регистрацията или пускането в употреба на несъответстващите на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли на своя национален пазар или за изтеглянето им от този пазар или изземването им.
5. Националните органи незабавно информират Комисията и другите държави членки за мерките, предвидени в параграф 4.
Предоставената информация включва всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващите на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, произхода им, естеството на предполагаемото несъответствие и съпътстващия риск, естеството и продължителността на предприетите на национално равнище мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. По-специално органите по одобряването посочват дали несъответствието се дължи на някоя от следните причини:
а)
невъзможност превозното средство, системата, компонентът или отделният технически възел да спази изискванията по отношение на здравето и безопасността на хората, опазването на околната среда или по отношение на други аспекти от защитата на обществения интерес, обхванати от настоящия регламент;
б)
недостатъци в съответните актове, изброени в приложение I;
6. Държавите членки информират Комисията и другите държави членки, в рамките на един месец, за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат и която е свързана с несъответствието на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, и - в случай на несъгласие с нотифицираната национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от един месец от получаването на информацията, посочена в параграф 6 от настоящия член, няма повдигнато възражение нито от друга държава членка, нито от Комисията във връзка с предприета от държава членка мярка, мярката се оценява от Комисията в съответствие с член 42.
8. Държавите членки гарантират, че по отношение на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел са предприети подходящи ограничителни мерки, като например незабавно изтегляне на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от техния пазар.
Член 42
Предпазна процедура на Съюза
1. Когато в хода на процедурата, предвидена в член 41, параграфи 3 и 4, са повдигнати възражения срещу предприета от държава членка мярка или когато Комисията прецени, че национална мярка противоречи на законодателството на Съюза., Комисията незабавно оценява националната мярка след консултация с държавите членки и съответния икономически оператор или оператори. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2, дали националната мярка се счита за основателна или не.
Комисията съобщава решението си на всички държави членки и на съответния икономически оператор или оператори.
2. Ако Комисията прецени, че националната мярка е оправдана, всички държави членки предприемат необходимите мерки да осигурят изтеглянето от своя пазар на несъответстващото на изискванията превозно средство, система, компонент или отделен технически възел и информират Комисията за това. Ако се прецени, че националната мярка не е оправдана, съответната държава членка оттегля или изменя мярката в съответствие с решението, посочено в параграф 1.
3. Когато се прецени, че националната мярка е оправдана и се обосновава с недостатъци в настоящия регламент или в делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, Комисията предлага подходящи мерки, както следва:
а)
по отношение на делегирани актове или актове за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, Комисията предлага необходимите изменения в съответния акт;
б)
по отношение на правила на ИКЕ на ООН, Комисията предлага необходимите предложения за изменения към съответните правила на ИКЕ на ООН в съответствие с процедурата по Ревизираното споразумение от 1958 г.
Член 43
Съответстващи на изискванията превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които представляват сериозен риск
1. Когато след извършване на оценката съгласно член 41, параграф 1, държава членка установи, че въпреки съответствието си с приложимите изисквания или въпреки че са правилно маркирани, дадени превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли представляват сериозен риск за безопасността или могат сериозно да навредят на околната среда или на общественото здраве, държавата членка изисква от съответния икономически оператор да предприеме всички необходими мерки, за да гарантира, че при пускането на пазара, регистрацията или след пускането в употреба на съответните превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, те вече няма да представляват такъв риск, да изтегли превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел от пазара или да ги изземе в рамките на разумен срок, съобразен с естеството на риска. Държавата членка може да откаже да регистрира такива превозни средства, докато производителят на превозното средство не вземе всички необходими мерки.
2. По отношение на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, посочени в параграф 1, икономическият оператор гарантира, че са предприети коригиращи действия по отношение на всички такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, пуснати на пазара, регистрирани или пуснати в употреба в Съюза.
3. Държавата членка, посочена в параграф 1 информира в рамките на един месец Комисията и другите държави членки за всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентификацията на съответното превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, произхода и веригата на доставка на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, естеството на съществуващия риск и естеството и продължителността на взетите на национално равнище мерки.
4. Комисията незабавно се консултира с държавите членки и съответния икономически оператор или оператори, и по-специално с органа по одобряването, издал одобрението на типа, и извършва оценка на предприетата национална мярка. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали националните мерки, посочени в параграф 1, са оправдани, или не и, когато е необходимо, предлага подходящи мерки.
5. Адресати на решението на Комисията са всички държави членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния(те) икономически оператор(и).
Член 44
Превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които не съответстват на одобрения тип
1. Когато нови превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които са придружени от сертификат за съответствие или имат нанесена маркировка за одобряване на типа, не съответстват на одобрения тип, органът по одобряването, издал ЕС одобрение на типа, предприема необходимите мерки, включително отнемане на одобрението на типа, за да гарантира, че произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли са приведени в съответствие с одобрения тип.
2. За целите на параграф 1 се счита, че отклоненията от подробните данни от ЕС сертификата за одобряване на типа или на техническото досие се считат за несъответствие с одобрения тип.
3. Ако орган по одобряването докаже, че нови превозни средства, компоненти или отделни технически възли, придружени от сертификат за съответствие или носещи маркировка за одобряване издадени в друга държава членка, не съответстват на одобрения тип, той може да поиска органът по одобряването, издал ЕС одобрението на типа, да удостовери, че произвежданите превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли продължават да отговарят на одобрения тип. При получаване на такова искане, органът по одобряването, издал ЕС одобрение на типа, предприема исканите действия възможно най-бързо и най-късно в рамките на три месеца от датата на искането.
4. Органът по одобряването отправя искане към органа по одобряването, който е издал ЕС одобрението на типа на системата, компонента, отделния технически възел или некомплектованото превозно средство, да предприеме необходимите действия за да осигури отново съответствието на превозните средства в процес на производство с одобрения тип в следните случаи:
а)
по отношение на ЕС одобряване на типа на превозно средство, когато несъответствието на превозното средство се дължи изключително на несъответствието на дадена система, компонент или отделен технически възел;
б)
по отношение на многоетапно одобряване на типа, когато несъответствието на напълно комплектовано превозно средство се дължи изключително на несъответствието на дадена система, компонент или отделен технически възел, които са част от некомплектованото превозно средство, или на несъответствието на самото некомплектовано превозно средство.
5. При получаване на такова искане съответният орган по одобряването предприема необходимите действия, ако е необходимо заедно с отправилия искането орган по одобряването, възможно най-бързо, и най-късно в рамките на три месеца от датата на искането.
6. Когато се установи несъответствие, органът по одобряването на държавата членка, издал ЕС одобрение на типа за системата, компонента или отделния технически възел или за некомплектованото превозно средство, предприема мерките, посочени в параграф 1.
Органите по одобряването се информират взаимно в рамките на един месец за всяко отнемане на ЕС одобряване на типа и за причините за това отнемане.
7. Ако органът по одобряването, издал ЕС одобрението на типа, оспорва несъответствието, за което е уведомен, засегнатите държави членки полагат усилия за уреждане на спора. Комисията се информира постоянно и, при необходимост, провежда съответните консултации, с цел да се постигне уреждане на спора.
Член 45
Пускане на пазара и пускане в употреба на части или оборудване, които могат да изложат на сериозен риск правилното функциониране на основни системи
1. Части или оборудване, които могат да изложат на сериозен риск правилното функциониране на системи от основно значение за безопасността на превозното средство или на екологичните му характеристики, не се пускат на пазара, регистрират или пускат в употреба и се забраняват, освен ако тези части или оборудване не са разрешени от орган по одобряването в съответствие с член 46, параграфи 1, 2 и 4.
2. За да се гарантира еднаквото прилагане на параграф 1, Комисията може да приема актове за изпълнение за съставяне на списък на такива части или оборудване въз основа на наличната информация и по-специално информацията, съобщена от държавите членки относно:
а)
степента на риска по отношение на безопасността или екологичните характеристики на превозни средства, в които са монтирани въпросните части или оборудване;
б)
възможното въздействие върху потребители и производители от вторичния пазар на евентуалното въвеждане по настоящия член на изискване за разрешение за частите или оборудването.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2.
3. Параграф 1 не се прилага за оригинални части или оборудване и за части или оборудване, които са получили одобрение на типа в съответствие с някой от изброените в приложение I актове, освен в случаите, в които одобрението е свързано с аспекти, различни от посочените в параграф 1.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 относно изискванията, на които отговарят частите и оборудването, посочени в параграф 1 от настоящия член.
5. Посочените изисквания могат да се основават на актовете, изброени в приложение I, или могат да представляват сравнение между частите или оборудването и екологичните характеристики или характеристиките за безопасност на оригиналното превозно средство или някоя от частите на последното, както е целесъобразно. И в двата случая изискванията гарантират, че частите или оборудването не нарушават функционирането на системите, които са от основно значение за безопасността на превозното средство или за екологичните му характеристики.
Член 46
Изисквания, свързани с частите или оборудването, които могат да изложат на сериозен риск правилното функциониране на основни системи
1. За целите на член 45, параграф 1 производителят на части или оборудване подава до органа по одобряването заявление, придружено от протокол от изпитванията, изготвен от оправомощена техническа служба, който удостоверява, че частите или оборудването, за които се иска разрешение, съответстват на изискванията, посочени в член 45, параграф 4. Производителят може да подаде само едно заявление за тип за дадена част само до един орган по одобряването.
Ако получи искане за това от компетентния орган на друга държава членка, органът по одобряването, издал разрешението,в рамките на един месец след получаването на това искане, изпраща на първия копие от изискания сертификат за разрешението, придружено от съответните приложения, чрез обща сигурна система за електронен обмен на информация. Копието може да бъде изпратено и под формата на защитен електронен файл.
2. Заявлението трябва да съдържа данни за производителя на частите или оборудването, типа, идентификационните номера и номерата на частите или оборудването, наименованието на производителя на превозното средство, типа на превозното средство и, ако е целесъобразно, годината на производство или друга информация, позволяваща идентифицирането на превозното средство, на което трябва да бъдат монтирани частите или оборудването.
Когато органът по одобряването се увери въз основа на протокола от изпитванията и на други данни, че въпросните части или оборудване съответстват на изискванията, посочени в член 45, параграф 4, той дава разрешение частите или оборудването да бъдат пуснати на пазара и пуснати в употреба, при условията на параграф 4, втора алинея от настоящия член.
Органът по одобряването незабавно издава сертификат на производителя.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел установяване на образец и система за номериране на сертификата по параграф 2, трета алинея от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2.
4. Производителят информира незабавно органа по одобряването, издал разрешението, за всяка промяна, която може да засегне условията на издаването. Органът по одобряването взема решение дали разрешението трябва да се преразгледа или да се преиздаде и дали са необходими допълнителни изпитвания.
Производителят е отговорен да осигури за частите или оборудването да се произвеждат и да продължават да се произвеждат при условията, при които е издадено разрешението.
5. Преди да издаде разрешение, органът по одобряването проверява дали съществуват удовлетворителни разпоредби и процедури, които да осигуряват ефективен контрол върху съответствието на производството.
Когато органът по одобряването констатира, че условията за издаване на разрешение вече не се изпълняват, той изисква от производителя да вземе необходимите мерки за възстановяване на съответствието с изискванията на частите и оборудването. При необходимост той отнема разрешението.
6. Органите по одобряването на различните държави членки предлагат на вниманието на Комисията всяко разногласие помежду си относно разрешенията, посочени в параграф 2, втора алинея. Комисията взима необходимите мерки за уреждане на разногласията, които при необходимост включват искане за отнемане на разрешението, след допитване до органите по одобряването.
7. До съставянето на списъка, посочен в член 45, параграф 2, държавите членки могат да запазят националните си разпоредби относно части или оборудване, които могат да повлияят на правилното функциониране на системи с основно значение за безопасността на превозното средство или за екологичните му характеристики.
Член 47
Изземване на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли
1. Когато производител, получил ЕС одобрение на типа за цялото превозно средство, е задължен в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008 да изземе превозни средства пуснати на пазара, регистрирани или за чието пускане в употреба производителят е бил отговорен, поради това че монтирани в превозното средство система, компонент или отделен технически възел, независимо дали последните са надлежно одобрени в съответствие с настоящия регламент или не, представляват сериозен риск за безопасността, общественото здраве или опазването на околната среда, или поради това че част, неподлежаща на специфични изисквания съгласно законодателството за одобряване на типа, представлява сериозен риск за безопасността, общественото здраве или опазването на околната среда, производителят незабавно уведомява за това органа по одобряването, който е издал одобрение на типа за превозното средство.
2. Когато производител на системи, компоненти или отделни технически възли, получил ЕС одобрение на типа, е задължен, в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008, да изземе системи, компоненти или отделни технически възли, които са били пуснати на пазара или за чието пускане в употреба производителят е бил отговорен, поради това че те, независимо дали са надлежно одобрени в съответствие с настоящия регламент или не, представляват сериозен риск за безопасността, безопасността на труда, общественото здраве или опазването на околната среда, той незабавно информира за това органа по одобряването, издал одобрението.
3. Производителят предлага на органа по одобряването поредица от подходящи мерки за неутрализиране на сериозния риск, посочен в параграфи 1 и 2. Органът по одобряването незабавно съобщава за предложените мерки на органите по одобряването на другите държави членки.
Органите по одобряването осигуряват ефективното изпълнение на мерките в съответните държави членки.
4. Ако мерките бъдат счетени за недостатъчни от съответния орган по одобряването или ако той счете, че те не се прилагат достатъчно бързо, той незабавно информира органа по одобряването, издал ЕС одобрението на типа.
Тогава издалият ЕС одобрението на типа орган по одобряването информира производителя. Ако производителят не предложи и не приложи ефективни коригиращи мерки, органът по одобряването, издал ЕС одобрението на типа, взема всички необходими предпазни мерки, включително отнемане на ЕС одобрението на типа. В случай на отнемане на ЕС одобрението на типа, органът по одобряването уведомява в срок от един месец след отнемането производителя, органите по одобряването на другите държави членки и Комисията с препоръчано писмо или посредством равностойни електронни средства.
Член 48
Нотифициране на решения и средства за правна защита
1. Във всички решения, взети съгласно настоящия регламент и във всички решения, за отказ или отнемане на ЕС одобряване на типа, с които се отказва регистрация, с които се забранява или ограничава пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозно средство, или се изисква изтегляне на превозно средство от пазара, подробно се излагат причините, на които се основават тези решения.
2. За всяко такова решение се уведомява заинтересованата страна, която същевременно се информира и за средствата за правна защита, с които тя разполага съгласно действащите в съответната държава членка закони и за сроковете, в рамките на които тя може да упражни тези средства за правна защита.
ГЛАВА XIII
МЕЖДУНАРОДНА РЕГЛАМЕНТАЦИЯ
Член 49
Правила на ИКЕ на ООН, необходими за ЕС одобряване на типа
1. Правилата на ИКЕ на ООН или измененията към тях, в подкрепа на които Съюзът е гласувал или към които Съюзът се е присъединил, и които са изброени в приложение I към настоящия регламент или в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент„ са част от изискванията за ЕС одобряването на типа превозни средства.
2. Органите по одобряването на държавите членки приемат одобрения, издадени в съответствие с правилата на ИКЕ на ООН, посочени в параграф 1 и, където е приложимо, съответните маркировки за одобряване на мястото на съответните одобрения и маркировки за одобряване, издадени съгласно настоящия регламент и делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
3. Когато Съюзът е гласувал в подкрепа на правило на ИКЕ на ООН или изменения към него за целите на ЕС одобряването на типа за превозни средства, Комисията приема делегиран акт в съответствие с член 71, за да придаде задължителен характер на правилото на ИКЕ на ООН или измененията към него и да измени приложение I към настоящия регламент или да измени делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, по целесъобразност.
Делегираният акт определя датите на задължителното прилагане на правилото на ИКЕ на ООН или на измененията към него и включва, по целесъобразност, преходни разпоредби.
Комисията приема отделни делегирани актове, които посочват задължителното прилагане на правилата на ИКЕ на ООН.
Член 50
Признаване на протоколи на ОИСР от изпитвания за целите на ЕС одобряването на типа
1. Без да се засягат другите изисквания на настоящия регламент, когато в настоящия регламент се прави препратка към Кодовете на ОИСР, ЕС одобряването на типа може да се основава на пълния протокол от изпитвания, съставен въз основа на стандартизираните Кодове на ОИСР като алтернатива на протоколите от изпитвания, съставени съгласно настоящия регламент или делегираните актове, приети съгласно него.
2. За да може да служи за целите на ЕС одобряването на типа, протоколът от изпитвания на ОИСР, посочен в параграф 1, трябва да е получил одобрение в съответствие с допълнение 1 към Решението на Съвета на ОИСР от февруари 2012 г. за преразглеждане на стандартизирани Кодове на ОИСР за официалното изпитване на земеделски и горски трактори, с измененията му.
ГЛАВА XIV
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ТЕХНИЧЕСКА ИНФОРМАЦИЯ
Член 51
Информация, предназначена за потребителите
1. Производителят не може да предоставя каквато и да било техническа информация, свързана с данните, предвидени от настоящия регламент или в делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, която да се отклонява от данните, одобрени от органа по одобряването.
2. Когато делегиран акт или акт за изпълнение, приет съгласно настоящия регламент, предвижда това, производителят предоставя на потребителите цялата необходима информация, както и съответните инструкции, описващи всички специални условия или ограничения, свързани с употребата на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел.
3. Информацията, посочена в параграф 2, се предоставя на официалния език или езици на държавата членка, в която се предвижда пускането на пазара, регистрацията или пускането в употреба на превозното средство. Тя се предоставя, след приемането ѝ от органа по одобряването, в инструкциите за експлоатация.
Член 52
Информация, предназначена за производителите на компоненти или отделни технически възли
1. Производителят на превозното средство предоставя на производителите на компоненти или отделни технически възли всички данни, необходими за получаване на ЕС одобряване на типа на компоненти или отделни технически възли, или за получаване на разрешение съгласно член 45, включително, когато е приложимо, чертежите, посочени във делегирани актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Производителят на превозното средство може да наложи на производителите на компоненти или отделни технически възли обвързващо споразумение с оглед да съхрани поверителния характер на всяка информация, която не е обществено достояние, включително информацията, свързана с правата върху интелектуална собственост.
2. Производителят на компоненти или отделни технически възли, в качеството си на притежател на ЕС сертификат за одобряване на типа, който, в съответствие с член 26, параграф 4, съдържа ограничения по отношение на употребата или специални условия за монтаж, или и двете, предоставя подробна информация за това на производителя на превозното средство.
Когато делегиран акт, приет съгласно настоящия регламент, предвижда това, производителят на компоненти или отделни технически възли предоставя, заедно с произведените компоненти или отделни технически възли, инструкции по отношение на ограниченията при употреба или относно специалните условия за монтиране, или и двете.
ГЛАВА XV
ДОСТЪП ДО ИНФОРМАЦИЯ ЗА РЕМОНТ И ПОДДРЪЖКА
Член 53
Задължения на производителите
1. С помощта на интернет страници производителите осигуряват на оторизираните търговци, и ремонтните предприятия и на независимите оператори по леснодостъпен и бърз начин при недискриминационни условия достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозното средство, като използват стандартизиран формат. Това задължение не се прилага, ако дадено превозно средство е одобрено като превозно средство в малки серии.
Софтуер от решаващо значение за правилното функциониране на системата за контрол на безопасността и околната среда може да бъде защитен срещу неправомерни манипулации. Въпреки това трябва също така да се осигури достъп за независимите оператори по недискриминационен начин до всяка манипулация на тези системи, която е необходима за ремонт и поддръжка или е достъпна за оторизираните търговци или ремонтни предприятия.
2. До приемането от Комисията на стандартизиран формат за предоставянето на информацията, посочена в параграф 1, тази информация се предоставя в последователен вид, така че независимите оператори да могат да я обработват с разумни усилия.
Производителите предоставят по недискриминационен начин достъп до материали за обучение и съответните работни инструменти на оторизирани търговци, ремонтни предприятия и независими оператори. Този достъп включва, където е приложимо, подходящо обучение с оглед на изтеглянето на софтуер, управлението на диагностичните кодове за неизправности и използването на работните инструменти.
3. Без да се засяга параграф 1, информацията, посочена в него, включва:
а)
типа и модела на трактора;
б)
еднозначен идентификационен номер на превозното средство;
в)
наръчници за обслужване, включително регистри за ремонт и поддръжка, както и графици за обслужване;
г)
технически ръководства и бюлетини за техническо обслужване;
д)
информация за компоненти и диагностика (като минимални и максимални теоретични стойности при измерване);
е)
електромонтажни чертежи за кабелите;
ж)
диагностични кодове за неизправности, включително специфичните кодове на производителя;
з)
цялата информация, необходима за инсталиране на нов или актуализиран софтуер на ново превозно средство или тип превозно средство (например номер на частта на софтуера);
и)
информацията, отнасяща се за специфични за даден производител оборудване и инструменти, получавана с помощта на такова оборудване и инструменти;
й)
информация за записване на данни, данни от изпитвания и друга техническа информация (като данни за двупосочен мониторинг, ако са приложими за използваната технология);
к)
стандартни работни единици или периоди за задачи по ремонт и поддръжка, ако са предоставени, пряко или чрез трета страна, на оторизираните търговци и ремонтните предприятия на производителите.
4. Оторизирани търговци или ремонтни предприятия в системата за разпространение на даден производител на превозни средства се считат за независими оператори за целите на настоящия регламент, доколкото същите осигуряват услуги по ремонта или поддръжката на превозни средства, без да са част от системата за разпространение на производителя на превозни средства.
5. Информацията за ремонта и поддръжката на превозното средство е винаги достъпна, освен при необходимост за целите на поддръжката на информационната система.
6. За целите на производството и обслужването на съвместими със OBD резервни или допълнителни части и инструменти за диагностика и оборудване за изпитвания, производителите предоставят необходимата информация относно OBD, ремонта и поддръжката на превозните средства по недискриминационен начин на всеки заинтересован производител и/или ремонтно предприятие в областта на производството на части за превозни средства, инструменти за диагностика или оборудване за изпитвания.
7. За целите на проектирането и производството на автомобилно оборудване за превозни средства, използващи алтернативно гориво, производителите предоставят по недискриминационен начин необходимата информация относно OBD, както и относно ремонта и поддръжката на превозното средство на всеки заинтересован произвеждащ, монтиращ и/или извършващ ремонтни дейности на оборудване за превозни средства, използващи алтернативно гориво.
8. Когато подава заявление за ЕС одобряване на типа или за национално одобряване на типа, производителят представя на органа по одобряването доказателство за съответствие с настоящия регламент по отношение на информацията, изисквана съгласно настоящия член.
Ако такава информация не е налична или не съответства на настоящия регламент и на делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент, приложими при подаване на заявление за ЕС одобряване на типа или за национално одобряване на типа, производителят я предоставя в рамките на шест месеца от датата на одобряването.
Комисията може да приеме акт за изпълнение с цел установяване на образец на сертификат за достъп до OBD на превозното средство и до информацията за ремонта и поддръжката на превозното средство, предоставящ такова доказателство за съответствие на органа по одобряването. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2.
9. Ако такова доказателство за съответствие не бъде предоставено в рамките на срока съгласно параграф 8, втора алинея, органът по одобряването предприема необходимите мерки за осигуряване на съответствие.
10. Производителят прави последващи изменения и допълнения към предоставената на неговите интернет страници информация относно ремонта и поддръжката на превозното средство, едновременно с предоставянето им на оторизираните ремонтни предприятия.
11. Когато данните за ремонта и поддръжката на превозно средство се съхраняват в централна база данни от производителя на превозното средство или от негово име, независимите ремонтни предприятия имат безплатен достъп до тези данни и имат възможност да въвеждат информация за дейностите по ремонт и поддръжка, които са извършили.
12. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 за установяване на подробни изисквания по отношение на достъпа до информация за ремонт и поддръжка, по-специално технически спецификации за реда на предоставяне на информация за ремонта и поддръжката на превозното средство.
13. Комисията посредством делегираните актове, посочени в параграф 12, адаптира изискванията по отношение на информацията, посочени в настоящия член, включително техническите спецификации за реда на предоставяне на информация с оглед пропорционалността, като се има предвид по-специално конкретният случай на относително малкия обем на производство на производителя на съответния тип превозно средство, като се вземат предвид ограниченията за превозни средства от малки серии съгласно приложение II. В надлежно обосновани случаи подобно адаптиране може да доведе до освобождаване от изискването за предоставяне на информация в стандартизиран формат. Евентуалната адаптация или освобождаване във всички случаи гарантира, че могат да бъдат постигнати целите на настоящия член.
Член 54
Задължения в случай на няколко притежателя на одобрение на типа
В случай на поетапно одобряване на типа, смесено одобряване на типа и многоетапно одобряване на типа, производителят, който носи отговорността за одобряването на съответния тип, е отговорен и за предоставянето на информация на крайния производител и на независимите оператори за ремонта по отношение на конкретната система, компонент или отделен технически възел или конкретния етап от одобряването на типа.
Крайният производител носи отговорност за предоставянето на информация за цялото превозно средство на независимите оператори.
Член 55
Такси за предоставяне на достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозно средство
1. Производителите имат право да налагат разумни и пропорционални такси за предоставяне на достъп до информация за ремонт и поддръжка на превозните средства, работни инструменти и курсове за обучение, попадащи в обхвата на настоящия регламент. Такса, която препятства достъпа, като не отчита степента на използването му от независимия оператор, не се счита за разумна или пропорционална.
2. Производителите предоставят информация относно ремонтa и поддръжката на превозно средство на ежедневна, ежемесечна и годишна основа, като таксите за достъп до такава информация варират в зависимост от съответните периоди, за които се предоставя достъп.
Член 56
Форум за достъп до информация за превозни средства
Обхватът на приложение на дейностите, извършвани от Форума за достъп до информация за превозни средства, създаден в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 692/2008 на Комисията от 18 юли 2008 г. за прилагане и изменение на Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета за типово одобрение на моторните превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (34), се разширява, за да включи превозните средства, обхванати от настоящия регламент.
Въз основа на доказателства за умишлено или непреднамерено неправилно използване на информацията за OBD и за ремонта и поддръжката на превозните средства Форумът, посочен в първа алинея, дава препоръки на Комисията относно мерки, които да предотвратят посоченото неправилно използване на информацията.
ГЛАВА XVI
ОПРАВОМОЩАВАНЕ И НОТИФИКАЦИЯ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ
Член 57
Изисквания, свързани с техническите служби
1. Оправомощаващите органи по одобряването гарантират, че преди да оправомощят дадена техническа служба в съответствие с член 59, тази техническа служба отговаря на изискванията предвидени в параграфи 2-9 от настоящия член.
2. Без да се засяга член 60, параграф 1, техническата служба се създава съгласно националното право на дадена държава членка и притежава юридическа правосубектност.
3. Техническата служба е орган, който е трета страна, независима от процеса на проектиране, производство, доставка или поддръжка на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, които оценява.
Може да се счита, че орган, който принадлежи към стопанско сдружение или професионална федерация, представляващи предприятия, участващи в проектирането, производството, доставката, сглобяването, използването или поддръжката на превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които този орган оценява, изпитва или проверява, съответства на изискванията по първа алинея, при условие че са доказани неговата независимост и липсата на конфликт на интереси.
4. Техническа служба, висщето ѝ ръководство и персоналът, отговорен за изпълнение на категориите дейности, за които са оправомощени в съответствие с член 59, параграф 1, не могат да бъдат проектанта, производителя, доставчика или структурата по поддръжка на превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, които оценяват, нито да представляват лица, извършващи такива дейности. Това не изключва употребата на оценени превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, посочени в параграф 3 от настоящия член, които са необходими за дейностите на техническата служба или употребата на такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли за лични цели.
Техническата служба гарантира, че дейностите на нейните поделения или подизпълнители не влияят върху поверителността, обективността или безпристрастността на категориите дейности, за които са оправомощени.
5. Техническата служба и нейният персонал осъществяват категориите дейности, за чието извършване тя е оправомощена, с най-висока степен на почтено професионално поведение и с необходимата техническа компетентност в определената област, като те са напълно освободени от всякакъв натиск и облаги, по-специално финансови, които могат да повлияят на тяхната преценка или на резултатите от техните дейности по оценяването, особено по отношение на лица или групи лица, заинтересовани от резултатите от тези дейности.
6. Техническата служба трябва да е способна да осъществява всички категории дейности, за чието извършване тя е била оправомощена, в съответствие с член 59, параграф 1, като тя доказва по удовлетворителен начин пред оправомощаващия орган по одобряването, че тя разполага:
а)
с персонал с подходящи умения, специфични технически познания и професионална квалификация, както и с достатъчен и подходящ опит за изпълнение на задачите;
б)
с описание на процедурите, свързани с категориите дейности, за чието извършване иска да бъде оправомощена, като гарантира прозрачността и възможността за повтаряне на тези процедури;
в)
с процедури за изпълнение на категориите дейности, за чието извършване иска да бъде оправомощена и които отчитат надлежно степента на сложност на съответната технология на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел и масовия или сериен характер на производството; и
г)
със средствата, необходими за изпълнение по подходящ начин на задачите, свързани с категориите дейности, за чието извършване иска да бъде оправомошена, както и с достъп до цялото необходимо оборудване или съоръжения.
Освен това тя доказва пред оправомощаващия орган по одобряването, че отговаря на стандартите, предвидени в делегираните актове, приети съгласно член 61, приложими към категориите дейности, за които е оправомощена.
7. Безпристрастността на техническите служби, на висшето им ръководство и на техния персонал, който извършва оценките, трябва да бъде гарантирана. Те не могат да предприемат каквато и да е дейност, която може да се окаже в конфликт с тяхната независимост на преценката или почтеност във връзка с категориите дейности, за чието извършване те са оправомощени.
8. Техническите служби сключват застраховка за покриване на отговорността, свързана с тяхната дейност, освен ако отговорността се поема от държавата членка съгласно нейното национално право или държавата членка е пряко отговорна за оценяване на съответствието.
9. Персоналът на техническата служба спазва задължението за служебна тайна по отношение на информацията, получена при изпълнение на неговите задачи съгласно настоящия регламент или която и да е разпоредба от националното право по прилагането му, освен спрямо оправомощаващия орган по одобряването или когато правото на Съюза или националното право изисква това. Осигурява се защита на правата на собственост.
Член 58
Поделения на техническите служби и възлагане от техническите служби на дейности на подизпълнители
1. Техническите служби могат да възложат на подизпълнители някои от своите дейности, за чието извършване те са били оправомощени съгласно член 59, параграф 1, или да възложат тези дейности на свое поделение само със съгласието на техния оправомощаващ орган по одобряването.
2. Когато техническа служба възлага конкретни задачи, свързани с категориите дейности, за които тя е била оправомощена, на подизпълнители или поделения, тя гарантира, че подизпълнителят или поделението отговаря на изискванията, посочени в член 57, и информира оправомощаващия орган по одобряването за това.
3. Техническите служби поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от техни подизпълнители или поделения, независимо от това, къде са установени те.
4. Техническите служби съхраняват на разположение на оправомощаващия орган по одобряването съответните документи относно оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и относно изпълняваните от тях задачи.
Член 59
Оправомощаване на техническите служби
1. Техническите служби се оправомощават за една или няколко от следните категории дейности, в зависимост от областта на тяхната компетентност:
а)
категория „А“ - технически служби, извършващи със собствено оборудване, персонал и средства изпитванията, предвидени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение I;
б)
категория „B“- технически служби, наблюдаващи с цел контрол извършването на изпитванията, посочени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение I, когато изпитванията се извършват с оборудване, персонал и средства на производителя или на трети лица;
в)
категория „C“ - технически служби, осъществяващи регулярна оценка и наблюдение на използваните от производителя процедури за контрол на съответствието на производството;
г)
категория „D“- технически служби, осъществяващи наблюдение с цел контрол или извършващи изпитвания или проверки за целите на надзора на съответствието на производството.
2. Орган по одобряването може да бъде оправомощен да изпълнява ролята на техническа служба по отношение на една или няколко от дейностите, посочени в параграф 1.
3. Технически служби на трета държава, различни от оправомощените по член 60, могат да бъдат нотифицирани за целите на член 63, само ако подобно признаване на технически служби като такива е предвидено в рамките на двустранно споразумение между Съюза и съответната трета държава. Това не трябва да възпрепятства дадена техническа служба, създадена съгласно националното право на държава членка в съответствие с член 57, параграф 2, да създава поделения в трети държави, при условие че поделенията се управляват пряко и се контролират от оправомощената техническа служба.
Член 60
Акредитирани собствени технически служби на производителя
1. Акредитирана собствена техническа служба на производител може да бъде оправомощена единствено за дейности от категория „А“ по отношение на техническите изисквания, за които в делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент, е позволено провеждането на собствени изпитвания. Тази техническа служба представлява отделна, обособена част от предприятието и тя не участва в проектирането, производството, доставката или поддръжката на превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, които оценява.
2. Акредитираната собствена техническа служба отговаря на следните изисквания:
а)
в допълнение към обстоятелството, че е оправомощена от органа по одобряването на държава членка, тя е и акредитирана от национален орган по акредитация, съгласно определението в член 2, параграф 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008, и в съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 61 от настоящия регламент;
б)
акредитираната собствена техническа служба и нейният персонал са обособени организационно и разполагат с методи за докладване в рамките на предприятието, от което са част, което осигурява тяхната безпристрастност и доказва това пред съответния национален орган по акредитация;
в)
нито акредитираната собствена техническа служба, нито нейният персонал могат да предприемат каквато и да е дейност, която може да се окаже в конфликт с тяхната независимост на преценката или почтеност във връзка с категориите дейности, за чието извършване те са били оправомощени;
г)
акредитираната собствена техническа служба предоставя услугите си изключително на предприятието, от което е част.
3. Не е необходимо акредитираната собствена техническа служба да се нотифицира на Комисията по смисъла на член 63, но предприятието, от което тази служба е част, или националният орган по акредитация предоставят информация за акредитацията на тази служба на оправомощаващия орган по одобряването, по негово искане.
Член 61
Технически изисквания и процедури за оценка на техническите служби
С цел да се гарантира, едно и също високо ниво на качеството на дейността, извършвана от техническите служби във всички държави членки, на Комисията се предоставя правомощието да приема в съответствие с член 71 делегирани актове относно изискванията, на които трябва да отговарят техническите служби, както и относно процедурата за тяхната оценка в съответствие с член 62 и относно тяхната акредитация в съответствие с член 60.
Член 62
Оценка на уменията на техническите служби
1. Оправомощаващият орган по одобряването изготвя доклад от оценка, който показва, че кандидата за оправомощаване като техническа служба е бил оценен по отношение на съответствието му с изискванията на настоящия регламент и делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент. Този доклад може да включва и сертификат за акредитация, издаден от орган по акредитация.
2. Оценката, въз основа на която се изготвя докладът, посочен в параграф 1, се извършва в съответствие с разпоредбите, предвидени в делегиран акт, приет съгласно член 61. Докладът от оценката се преразглежда най-малко на всеки три години.
3. Докладът от оценката се изпраща на Комисията при поискане. В такива случаи, когато оценката не се основава на сертификат за акредитация, издаден от национален орган по акредитация, който удостоверява, че техническата служба отговаря на изискванията на настоящия регламент, оправомощаващия орган по одобряването представя на Комисията документи, които доказват компетентността на техническата служба и наличието на процедури, с които се гарантира, че техническата служба подлежи на редовно наблюдение от страна на оправомощаващия орган по одобряването и че тя отговаря на изискванията на настоящия регламент и на делегираните актове, приети съгласно настоящия регламент.
4. Органът по одобряването, който желае да бъде оправомощен като техническа служба в съответствие с член 59, параграф 2, доказва съответствието с изискванията посредством оценка, направена от одитори, независими по отношение на извършваната дейност. Тези одитори могат да принадлежат към същата организация, при условие че се ръководят разделно от персонала, занимаващ се с оценяваната дейност.
5. Акредитирана собствена техническа служба трябва да спазва съответните разпоредби на настоящия член.
Член 63
Процедури за нотификация
1. Държавите членки нотифицират Комисията по отношение на всяка техническа служба, която са оправомощили, в т.ч.наименованието, адреса, включително електронния адрес, отговорните лица и категорията дейности както и за всяко последващо изменение, свързано с това оправомощаване. В акта за нотификация се посочва за кои области, изброени в приложение I, са били оправомощени техническите служби.
2. Техническа служба може да извършва описаните в член 59, параграф 1 дейности от името на оправомощаващия орган по одобряването, отговорен за одобряването на типа, само ако Комисията вече е била нотифицирана за нея в съответствие с параграф 1 от настоящия член.
3. Една и съща техническа служба може да бъде оправомощенаот няколко оправомощаващи органи по одобряването и нотифицирана от държавите членки на тези оправомощаващи органи по одобряването независимо от категорията или категориите дейности, които тя ще извършва в съответствие с член 59, параграф 1.
4. Комисията се нотифицира за всякакви последващи промени, свързани с оправомощаването.
5. Ако в изпълнение на даден акт, посочен в приложение I, трябва да бъде оправомощен(а) даден(а) организация или компетентен орган, изпълняващ(а) дейност, която не е включена в съдържащите се в член 59, параграф 1 дейности, нотификацията се извършва в съответствие настоящия член.
6. Комисията публикува на своята интернет страница списъка и конкретните данни на техническите служби, за които е била нотифицирана в съответствие с настоящия член.
Член 64
Промени свързани с оправомощаването
1. Когато даден оправомощаващ орган по одобряването е констатирал или е бил информиран, че оправомощената от него техническа служба вече не отговаря на изискванията, установени в настоящия регламент, или не изпълнява задълженията си, оправомощаващия орган по одобряването ограничава или оттегля оправомощаването или временно спира действието му, по целесъобразност, в зависимост от сериозността на неспазването на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Държавата членка, която е изпратила нотификация за тази техническа служба, незабавно информира Комисията за това. Комисията съответно изменя публикуваната информация, посочена в член 63, параграф 6.
2. В случай на ограничаване на оправомощаването, временно спиране на действието му или неговото оттегляне или в случай че техническата служба преустанови дейността си, оправомощаващия орган по одобряването предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на тази техническа служба се обработват от друга техническа служба или че те се съхраняват на разположение на оправомощаващия орган по одобряването или на органите за надзор на пазара, които могат да ги изискат.
Член 65
Оспорване на компетентността на техническите служби
1. Комисията проучва всички случаи, в които тя има съмнения или в които пред нея са изразени съмнения по отношение на компетентността на техническа служба или по отношение на това, дали последната продължава да отговаря на изискванията и да изпълнява възложените ѝ отговорности.
2. При поискване държавата членка на оправомощаващия орган по одобряването предоставя на Комисията цялата информация, свързана с основанията за оправомощаването или за запазване на оправомощаването на съответната техническа служба.
3. Комисията гарантира, че цялата вътрешна информация, получена по време на проучванията, се третира като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че дадена техническа служба не отговаря или е престанала да отговаря на изискванията за оправомощаването си, тя информира държавата членка на оправомощаващия орган по одобряването за това, с цел да определи, в сътрудничество с тази държава членка, необходимите коригиращи мерки, и изисква от държавата членка да предприеме тези коригиращи мерки, включително, ако е необходимо, оттегляне на оправомощаването.
Член 66
Задължения на техническите служби при осъществяване на дейността им
1. Техническите служби извършват категориите дейности, за които те са били оправомощени, от името на оправомощаващия орган по одобряването и в съответствие с процедурите по оценка и изпитване, предвидени в настоящия регламент и в актовете, изброени в приложение I.
Техническите служби наблюдават с цел контрол или сами провеждат необходимите изпитвания за целите на одобряването или проверките, посочени в настоящия регламент или в някой от актовете, изброени в приложение I, освен в случаите, в които се допускат алтернативни процедури. Техническите служби не провеждат изпитвания, оценки или проверки, за които не са били надлежно оправомощени от техния орган по одобряването.
2. Техническите служби винаги:
а)
позволяват на оправомощаващия орган по одобряването да наблюдава техническата служба по време на оценяването на съответствието, доколкото е целесъобразно; и
б)
без да се засягат разпоредбите на член 57, параграф 9, и член 67, предоставят на своя оправомощаващ орган по одобряването всякаква информация, каквато може да им бъде поискана, относно категории дейности, попадащи в приложното поле на настоящия регламент.
3. Когато техническа служба констатира, че даден производител не спазва изискванията, установени в настоящия регламент, тя докладва за това пред оправомощаващия орган по одобряването, с цел оправомощаващият орган по одобряването да изиска от производителя да предприеме подходящи коригиращи мерки и съответно да не издава сертификат за одобряване на типа, освен ако не са били предприети подходящи коригиращи мерки, които да са удовлетворителни от гледна точка на органа по одобряването.
4. Когато в процеса на наблюдение на съответствието на производството след издаването на сертификат за одобряване на типа, дадена техническа служба, действаща от името на оправомощаващия орган по одобряването, констатира, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел вече не съответства на настоящия регламент, тя докладва за това пред оправомощаващия орган по одобряването. Органът по одобряването предприема подходящите мерки, предвидени в член 28.
Член 67
Задължения на техническите служби за предоставяне на информация
1. Техническите служби информират своя оправомощаващ орган по одобряването за следното:
а)
всяко констатирано несъответствие, което може да наложи отказ, ограничаване, спиране на действието или отнемане на сертификата за одобряване на типа;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата и условията на тяхното оправомощаване;
в)
всякакви искания за информация, получени от органите за надзор на пазара, във връзка с техните дейности.
2. При поискване от оправомощаващия орган по одобряването, техническите служби предоставят информация относно дейностите, попадащи в обхвата на тяхното оправомощаване, и относно всякакви други извършвани от тях дейности, включително трансгранични дейности и възлагане на подизпълнители.
ГЛАВА XVII
АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ И ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ
Член 68
Актове за изпълнение
За постигането на целите на настоящия регламент и за да се установят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 69, параграф 2, Комисията приема актове за изпълнение, с които се установяват следните мерки за изпълнение:
а)
образци на информационния документ (списъка с данни), и на техническата документация посочени в член 22;
б)
системата за номериране на ЕС сертификатите за одобряване на типа, посочена в член 24, параграф 4;
в)
образецът на ЕС сертификата за одобряване на типа, посочен в член 25, параграф 2;
г)
образецът на протокола за резултатите от изпитванията, приложен към ЕС сертификата за одобряване на типа, посочен в член 25, параграф 3, буква а);
д)
образецът на списъка на приложимите изисквания или актове, посочен в член 25, параграф 6;
е)
общите изисквания относно формата на протокола от изпитванията, посочен в член 27, параграф 1;
ж)
образецът на сертификат за съответствие, посочен в член 33, параграф 2;
з)
образецът на ЕС маркировката за одобряване на типа, посочен в член 34;
и)
разрешенията за издаване на ЕС одобряване на типа при изключение на основание нови технологии или нови концепции, посочено в член 35, параграф 3;
й)
образците на сертификата за одобряване на типа и сертификата за съответствие във връзка с новите технологии и новите концепции, посочени в член 35, параграф 4.
к)
даването на разрешение на държава членка да удължи срока на действие на одобряването на типа, посочено в член 36, параграф 2;
л)
списъкът на частите или оборудването, посочени в член 45, параграф 2;
м)
образецът и система за номерирането на сертификата, посочени в член 46, параграф 3, както и всички аспекти, свързани с процедурата по издаване на разрешение, посочена в този член;
н)
образецът на сертификата, доказващ съответствието пред органа по одобряването на типа, посочен в член 53, параграф 8.
Член 69
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Технически комитет по земеделските превозни средства (ТКЗПС). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 70
Изменение на приложенията
Без да се засягат другите разпоредби на настоящия регламент, свързани с изменението на приложенията към него, на Комисията се предоставя също правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 71 във връзка с измененията на приложение I с цел да се въведат позовавания на регулаторни актове и да се вземат предвид ревизиите.
Член 71
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на определените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 17, параграф 5, член 18, параграф 4, член 19, параграф 6, член 20, параграф 8, член 27, параграф 6, член 28, параграф 6, член 45, параграф 4, член 49, параграф 3, член 53, параграф 12, член 61 и член 70, се делегира на Комисията за срок от пет години, считано от 22 март 2013 г.
3. Делегирането на правомощията, посочени в член 17, параграф 5, член 18, параграф 4, член 19, параграф 6, член 20, параграф 8, член 27, параграф 6, член 28, параграф 6, член 45, параграф 4, член 49, параграф 3, член 53, параграф 12, член 61 и член 70, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. Решението за оттегляне прекратява делегирането на правомощията, посочени в него. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна посочена в него дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. След като приеме делегиран акт, Комисията незабавно нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 17, параграф 5, член 18, параграф 4, член 19, параграф 6, член 20, параграф 8, член 27, параграф 6, член 28, параграф 6, член 45, параграф 4, член 49, параграф 3, член 53, параграф 12, член 61 и член 70, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА XVIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 72
Санкции
1. Държавите членки предвиждат санкции за икономическите оператори при нарушения на настоящия регламент и делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент. Те предприемат всички необходими мерки, за да гарантират прилагането на санкциите. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки нотифицират Комисията за тези разпоредби не по-късно от 23 март 2015 г. и незабавно я уведомяват за всички последващи изменения, които ги засягат.
2. Видовете нарушения, подлежащи на санкция, включват:
а)
подаване на декларации с невярно съдържание в хода на процедурите по одобряването или в хода на процедури, водещи до изземване;
б)
фалшифициране на резултатите от изпитванията за одобряване на типа или за съответствие при експлоатация;
в)
непредоставяне на данни или технически спецификации, което би довело до изземване, отказ или отнемане на одобрение на типа;
г)
използване на измервателно-коригиращи устройства;
д)
отказ за предоставяне на достъп до информация;
е)
икономически оператори които предоставят на пазара превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, подлежащи на одобряване, без такова одобряване, или фалшифициране от тяхна страна на документи или маркировки с такава цел.
Член 73
Преходни разпоредби
1. Без да се засягат други разпоредби на настоящия регламент, настоящият регламент не обезсилва никое от ЕС одобренията на типа, издадени за превозни средства или за системи, компоненти или отделни технически възли преди 1 януари 2016 г.
2. Органите по одобряването продължават да издават разширения на одобренията на превозните средства, системите, компонентите или отделните технически възли, посочени в параграф 1 в съответствие с Директива 2003/37/ЕО и всяка от директивите, изброени в член 76, параграф 1. Тези одобрения не се използват обаче за целите на получаване на одобряване на типа на цялото превозно средство съгласно настоящия регламент.
3. Чрез дерогация от настоящия регламент новите системи, компоненти, отделни технически възли или превозни средства от типове, за които е получено одобрение на типа на комплектованото средство съгласно Директива 2003/37/ЕО, могат да продължат да бъдат регистрирани, пускани на пазара или пускани в употреба до 31 декември 2017 г. Новите превозни средства от типове, които не подлежат на одобрение на типа съгласно Директива 2003/37/ЕО, могат също да продължат да бъдат регистрирани или пускани в употреба до тази дата в съответствие с правото на държавата членка, в която те се пускат в употреба или регистрират.
В този случай националните органи не забраняват, ограничават или възпрепятстват регистрацията, пускането на пазара или пускането в употреба на превозни средства, които са в съответствие с одобрения тип.
Член 74
Доклад
1. До 31 декември 2019 г. държавите членки информират Комисията за прилагането на процедурите за одобрение на типа, предвидени в настоящия регламент.
2. Въз основа на предоставената по параграф 1 информация Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящия регламент до 31 декември 2020 г.
Член 75
Преразглеждане
1. До 31 декември 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и Съвета относно елементите, посочени в параграф 3.
2. Докладът се основава на консултация със съответните заинтересовани страни и отчита съществуващите в тази връзка европейски и международни стандарти.
3. До 31 декември 2021 г. държавите членки съобщават на Комисията:
а)
броя на индивидуалните одобрения, които са издадени за превозни средства, попадащи в приложното поле на настоящия регламент, преди тяхната първа годишна регистрация от националните органи на тази държава членка след 1 януари 2016 г.;
б)
националните критерии, върху които се основават тези одобрения, доколкото тези критерии се отклоняват от изискванията, които са задължителни за издаване на ЕС одобрение на типа.
4. Докладът се придружава, по целесъобразност, от законодателни предложения и в него се разглежда възможността за включване на индивидуални одобрения в настоящия регламент въз основа на хармонизирани изисквания.
Член 76
Отмяна
1. Без да се засяга член 73, параграф 2 от настоящия регламент, Директива 2003/37/ЕО, както и директиви 74/347/ЕИО, 76/432/ЕИО, 76/763/ЕИО, 77/537/ЕИО, 78/764/ЕИО, 80/720/ЕИО, 86/297/ЕИО, 86/298/ЕИО, 86/415/ЕИО, 87/402/ЕИО, 2000/25/ЕО, 2009/57/ЕО, 2009/58/ЕО, 2009/59/ЕО, 2009/60/ЕО, 2009/61/ЕО, 2009/63/ЕО, 2009/64/ЕО, 2009/66/ЕО, 2009/68/ЕО; 2009/75/ЕО, 2009/76/ЕО и 2009/144/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2016 г.
2. Позоваванията на отменените директиви се считат за позовавания на настоящия регламент и се тълкуват, по отношение на Директива 2003/37/ЕО, съгласно таблицата за съответствие от приложение III.
Член 77
Изменение на Директива 2006/42/ЕО
Първото тире на член 1, параграф 2, буква д) от Директива 2006/42/ЕО се заменя със следното:
„-
земеделски и горски трактори, с изключение на техниката, монтирана на тези превозни средства,“.
Член 78
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Прилага се от 1 януари 2016 г.
От 22 март 2013 г. националните органи не могат при искане от страна на производител да откажат да издадат ЕС одобряване на типа или национално одобряване на типа за нов тип превозно средство или да забранят регистрацията, пускането на пазара или пускането в употреба на ново превозно средство, ако съответното превозно средство е в съответствие с настоящия регламент и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 5 февруари 2013 година.
RÈGLEMENT (UE) No 167/2013 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 5 février 2013
relatif à la réception et à la surveillance du marché des véhicules agricoles et forestiers
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 114,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis du Comité économique et social européen (1),
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
Pour promouvoir le marché intérieur, la directive 2003/37/CE du Parlement européen et du Conseil du 26 mai 2003 concernant la réception par type des tracteurs agricoles ou forestiers, de leurs remorques et de leurs engins interchangeables tractés, ainsi que des systèmes, composants et entités techniques de ces véhicules (3) a mis en place un système élaboré de réception de l’Union par type pour les tracteurs, leurs remorques et leurs engins interchangeables tractés.
(2)
Aux fins du développement et du fonctionnement du marché intérieur de l’Union, il convient de remplacer les systèmes de réception en vigueur dans les États membres par une procédure de réception par type à l’échelle de l’Union, fondée sur le principe de l’harmonisation totale, qui, tout en veillant à respecter un équilibre coûts-avantages adéquat, prête une attention particulière aux petites et moyennes entreprises.
(3)
Compte tenu de la demande formulée par le Parlement européen et afin de simplifier et d’accélérer l’adoption de la législation en matière de réception par type, une approche réglementaire nouvelle a été introduite dans la législation de l’Union relative à la réception par type des véhicules, selon laquelle le législateur établit uniquement les règles et principes fondamentaux en procédure législative ordinaire et délègue le pouvoir d’adopter des actes délégués relatifs à des prescriptions techniques plus détaillées à la Commission. En ce qui concerne les exigences de fond, il convient dès lors que le présent règlement établisse uniquement les dispositions essentielles en matière de sécurité fonctionnelle, de sécurité au travail et de protection de l’environnement, et qu’il délègue à la Commission le pouvoir d’adopter les prescriptions techniques au moyen d’actes délégués.
(4)
Les exigences du présent règlement sont conformes aux principes énoncés dans la communication de la Commission du 5 juin 2002 intitulée «Plan d’action “Simplifier et améliorer l’environnement réglementaire”».
(5)
Il importe tout particulièrement que les futures mesures proposées sur la base du présent règlement ou les procédures à mettre en œuvre en application de celui-ci soient conformes aux principes qui ont été réitérés dans le rapport publié par la Commission en 2006 intitulé «CARS 21: Un cadre réglementaire concurrentiel pour le secteur automobile au XXIe siècle» (ci-après dénommé «CARS 21»). En particulier, pour contribuer à l’amélioration et à la simplification de la réglementation et pour éviter de devoir constamment actualiser la législation de l’Union en vigueur sur des questions de prescriptions techniques, le présent règlement devrait renvoyer aux normes et règles internationales existantes à la disposition du public, sans les retranscrire dans le corpus législatif de l’Union.
(6)
Étant donné que ni la directive 97/68/CE du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 1997 sur le rapprochement des législations des États membres relatives aux mesures contre les émissions de gaz et de particules polluants provenant des moteurs à combustion interne destinés aux engins mobiles non routiers (4) et la directive 2006/42/CE du Parlement européen et du Conseil du 17 mai 2006 relative aux machines (5), ni le présent règlement n’établissent des exigences en matière de conception et de construction visant à garantir la sécurité routière des engins mobiles non routiers automoteurs destinés à être utilisés en particulier dans l’agriculture ou la foresterie, la Commission devrait évaluer la nécessité d’harmoniser les législations des États membres dans ce domaine et envisager de proposer un acte législatif afin d’atteindre un niveau élevé de sécurité, en tenant compte de la législation de l’Union en vigueur.
(7)
Le présent règlement devrait être sans préjudice des mesures au niveau national ou de l’Union relatives à l’utilisation sur route des véhicules agricoles et forestiers, notamment les exigences particulières liées au permis de conduire, les limitations de vitesse ou les mesures régissant l’accès à certaines routes.
(8)
La directive 2003/37/CE a, dans un premier temps, limité l’application obligatoire de la procédure de réception CE par type de l’ensemble du véhicule aux catégories T1, T2 et T3 et n’a pas établi l’ensemble des exigences nécessaires pour qu’une telle réception soit accessible de manière facultative pour d’autres catégories. Aux fins de l’achèvement et du bon fonctionnement du marché intérieur, le présent règlement devrait donner aux constructeurs qui le souhaitent la possibilité de demander la réception UE par type de l’ensemble du véhicule pour toutes les catégories de véhicules relevant du présent règlement, ce qui leur permettrait de bénéficier des avantages qu’offre le marché intérieur dans le contexte de la procédure de réception UE par type.
(9)
La directive 2003/37/CE prévoit la réception CE par type de l’ensemble d’un véhicule pour les véhicules tout-terrain et les véhicules côte à côte utilisés en tant que tracteurs. Ces types de véhicules devraient par conséquent être également couverts par le présent règlement, pour autant que le type de véhicule concerné relève d’une catégorie de véhicule visée dans le présent règlement et réponde à toutes les exigences du présent règlement.
(10)
Les obligations des autorités nationales énoncées dans les dispositions relatives à la surveillance du marché du présent règlement sont plus spécifiques que les dispositions correspondantes du règlement (CE) no 765/2008 du Parlement européen et du Conseil du 9 juillet 2008 fixant les prescriptions relatives à l’accréditation et à la surveillance du marché pour la commercialisation des produits (6).
(11)
Afin de garantir un niveau élevé de sécurité fonctionnelle, de sécurité au travail et de protection de l’environnement, il y a lieu d’harmoniser les exigences techniques et les normes environnementales applicables aux véhicules, aux systèmes, aux composants et aux entités techniques en matière de réception par type.
(12)
Il convient d’établir le principe selon lequel les véhicules doivent être conçus, construits et assemblés de façon à minimiser le risque de blessure pour les occupants du véhicule et les autres usagers de la route. Pour cela, il faut que les constructeurs veillent à ce que les véhicules soient conformes aux exigences applicables définies dans le présent règlement. Ces dispositions devraient inclure, sans s’y limiter, des exigences relatives à l’intégrité de la structure des véhicules, aux systèmes d’aide à la conduite, aux systèmes procurant au conducteur visibilité et informations sur l’état du véhicule et l’espace environnant, aux systèmes d’éclairage du véhicule, aux systèmes de protection des occupants du véhicule, à l’extérieur du véhicule et à ses accessoires, aux masses et dimensions du véhicule et aux pneumatiques.
(13)
Afin de garantir que la procédure permettant de contrôler la conformité de la production, qui est l’une des pierres angulaires du système de réception UE par type, a été mise en œuvre correctement et fonctionne de manière appropriée, les constructeurs devraient être régulièrement soumis à des vérifications par une autorité compétente ou par un service technique dûment qualifié et désigné à cette fin.
(14)
Dans certains cas limités, il est opportun d’autoriser une réception par type nationale pour des véhicules produits en petites séries. Elle devrait, toutefois, être réservée à des nombres limités de véhicules. Par conséquent, il convient de définir avec précision la notion de petite série, d’après le nombre de véhicules à produire.
(15)
Le principal objectif de la législation de l’Union concernant la réception des véhicules est de garantir que les nouveaux véhicules, composants et entités techniques mis sur le marché présentent un degré élevé de sécurité et de protection de l’environnement. Le montage de certaines pièces ou de certains équipements après la mise sur le marché ou la mise en service des véhicules ne devrait pas compromettre cet objectif. Par conséquent, des mesures appropriées devraient être prises pour garantir que les pièces ou équipements qui peuvent être montés sur des véhicules et qui sont susceptibles de nuire de manière significative au fonctionnement de systèmes essentiels pour la sécurité ou la protection de l’environnement font l’objet d’un contrôle préalable par une autorité compétente en matière de réception avant d’être mis sur le marché. Ces mesures devraient consister en des dispositions techniques définissant les exigences que ces pièces ou équipements doivent respecter.
(16)
De telles mesures devraient s’appliquer uniquement à un nombre limité de pièces et d’équipements, dont la liste devrait être établie par la Commission dans un acte d’exécution, après consultation des acteurs concernés. Ces mesures devraient garantir que les pièces ou équipements en question ne compromettent pas la sécurité ou la performance environnementale du véhicule tout en préservant, lorsque cela est possible, la concurrence sur le marché des pièces et des équipements de rechange.
(17)
L’Union est partie contractante à l’accord de la Commission économique pour l’Europe des Nations unies concernant l’adoption de prescriptions techniques uniformes applicables aux véhicules à roues, aux équipements et aux pièces susceptibles d’être montés et/ou utilisés sur un véhicule à roues ainsi que les conditions de reconnaissance réciproque des homologations délivrées conformément à ces prescriptions (ci-après dénommé «accord révisé de 1958») (7). Afin de simplifier la législation relative à la réception par type conformément aux recommandations du CARS 21, il convient d’abroger chacune des directives particulières, sans pour autant abaisser le niveau de protection. Les conditions établies dans ces directives devraient être reconduites dans le présent règlement ou les actes délégués adoptés en application de celui-ci et devraient être remplacées, lorsqu’il y a lieu, par des références aux règlements correspondants de la Commission économique pour l’Europe des Nations unies (CEE-ONU) pour lesquels l’Union a émis un vote favorable ou auxquels l’Union a adhéré et qui sont annexés à l’accord révisé de 1958. Afin de réduire les charges administratives découlant de la procédure de réception par type, il convient de permettre aux constructeurs de véhicules d’obtenir la réception par type conformément au présent règlement, le cas échéant, directement en obtenant la réception au regard des règlements pertinents de la CEE-ONU visés à l’annexe I ou dans les actes délégués adoptés en application du présent règlement.
(18)
Par conséquent, les règlements de la CEE-ONU et les amendements en faveur desquels l’Union a voté, en application de la décision 97/836/CE, devraient être intégrés dans la législation en matière de réception UE par type. Il convient dès lors de déléguer à la Commission le pouvoir d’adopter les adaptations nécessaires de l’annexe I du présent règlement ou des actes délégués adoptés en application du présent règlement.
(19)
Une autre possibilité consiste à faire référence, dans les actes délégués, aux codes élaborés par l’Organisation de coopération et de développement économiques (OCDE) ou aux normes CEN/Cenelec ou ISO, qui sont directement disponibles au public et dont il est fait mention.
(20)
Il est important que les constructeurs fournissent des informations pertinentes aux propriétaires des véhicules afin de prévenir une mauvaise utilisation des dispositifs de sécurité.
(21)
Pour que les fabricants de composants ou d’entités techniques puissent demander la réception UE par type pour des composants ou entités techniques ou l’autorisation pour des pièces ou des équipements, il est également important que ces fabricants aient accès à certaines informations qui ne sont disponibles qu’auprès du constructeur du véhicule, notamment les informations techniques, y compris les dessins, requises pour la conception de pièces pour le marché des pièces et équipements de rechange.
(22)
Un accès non discriminatoire aux informations sur la réparation des véhicules, dans un format standard permettant l’extraction des données techniques, ainsi qu’une concurrence efficace sur le marché des services d’information sur la réparation et l’entretien des véhicules sont nécessaires pour améliorer le fonctionnement du marché intérieur, en particulier en ce qui concerne la libre circulation des marchandises, la liberté d’établissement et la libre prestation des services. Ces informations sont, en grande partie, liées aux systèmes de diagnostic embarqué et aux interactions entre ceux-ci et d’autres dispositifs du véhicule. Il convient de fixer des spécifications techniques concernant les sites internet des constructeurs, ainsi que de prévoir des mesures ciblées ménageant un accès raisonnable pour les petites et moyennes entreprises.
(23)
Les constructeurs de véhicules devraient également pouvoir remplir leurs obligations en matière d’accès aux informations relatives à la réparation et à l’entretien en ce qui concerne les protocoles de communication entre les tracteurs et les équipements tractés ou portés, définis dans l’ISO 11783, en fournissant sur leur site internet un lien vers un site internet créé conjointement par plusieurs constructeurs ou un consortium de constructeurs.
(24)
Afin d’assurer des conditions uniformes d’exécution du présent règlement, il convient de conférer des compétences d’exécution à la Commission. Ces compétences devraient être exercées en conformité avec le règlement (UE) no 182/2011 du Parlement européen et du Conseil du 16 février 2011 établissant les règles et principes généraux relatifs aux modalités de contrôle par les États membres de l’exercice des compétences d’exécution par la Commission (8).
(25)
Afin d’ajouter au présent règlement de nouvelles modalités techniques, il convient de déléguer à la Commission le pouvoir d’adopter des actes conformément à l’article 290 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, en matière de sécurité fonctionnelle, d’exigences de construction, de performances environnementales et de propulsion, d’accès aux informations sur la réparation et l’entretien, ainsi que de désignation des services techniques et d’attribution de tâches spécifiques à ceux-ci. Il importe particulièrement que la Commission procède aux consultations appropriées durant son travail préparatoire, y compris au niveau des experts. Il convient que, lorsqu’elle prépare et élabore des actes délégués, la Commission veille à ce que les documents pertinents soient transmis simultanément, en temps utile et de façon appropriée, au Parlement européen et au Conseil.
(26)
Les États membres devraient adopter des dispositions prévoyant les sanctions applicables en cas de violation du présent règlement et des actes délégués et d’exécution adoptés en application de celui-ci, et veiller à leur bonne mise en œuvre. Ces sanctions devraient être effectives, proportionnées et dissuasives.
(27)
Dès lors qu’aucune disposition du présent règlement n’empêche les États membres de continuer à appliquer leurs systèmes de réception respectifs, la Commission devrait présenter au Parlement européen et au Conseil un rapport sur le fonctionnement de ces systèmes nationaux, sur la base des informations fournies par les États membres, afin de réexaminer s’il y a lieu de soumettre une proposition législative en vue de l’harmonisation des différents systèmes de réception à l’échelle de l’Union.
(28)
Du fait de l’application du nouveau système réglementaire mis en place par le présent règlement, il y a lieu d’abroger les directives énumérées ci-après:
-
la directive 2003/37/CE,
-
la directive 74/347/CEE du Conseil du 25 juin 1974 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives au champ de vision et aux essuie-glaces des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (9),
-
la directive 76/432/CEE du Conseil du 6 avril 1976 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives au freinage des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (10),
-
la directive 76/763/CEE du Conseil du 27 juillet 1976 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux sièges de convoyeur des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (11),
-
la directive 77/537/CEE du Conseil du 28 juin 1977 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux mesures à prendre contre les émissions de polluants provenant des moteurs Diesel destinés à la propulsion des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (12),
-
la directive 78/764/CEE du Conseil du 25 juillet 1978 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives au siège du conducteur des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (13),
-
la directive 80/720/CEE du Conseil du 24 juin 1980 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives à l’espace de manœuvre, aux facilités d’accès au poste de conduite ainsi qu’aux portes et fenêtres des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (14),
-
la directive 86/297/CEE du Conseil du 26 mai 1986 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux prises de force et à leur protection des tracteurs agricoles et forestiers à roues (15),
-
la directive 86/298/CEE du Conseil du 26 mai 1986 relative aux dispositifs de protection, montés à l’arrière, en cas de renversement des tracteurs agricoles et forestiers à roues, à voie étroite (16),
-
la directive 86/415/CEE du Conseil du 24 juillet 1986 relative à l’installation, l’emplacement, le fonctionnement et l’identification des commandes des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (17),
-
la directive 87/402/CEE du Conseil du 25 juin 1987 relative aux dispositifs de protection en cas de renversement, montés à l’avant des tracteurs agricoles et forestiers à roues, à voie étroite (18),
-
la directive 2000/25/CE du Parlement européen et du Conseil du 22 mai 2000 relative aux mesures à prendre contre les émissions de gaz polluants et de particules polluantes provenant des moteurs destinés à la propulsion des tracteurs agricoles ou forestiers (19),
-
la directive 2009/57/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 relative aux dispositifs de protection en cas de renversement des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (20),
-
la directive 2009/58/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 relative aux dispositifs de remorquage et de marche arrière des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (21),
-
la directive 2009/59/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 relative aux rétroviseurs des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (22),
-
la directive 2009/60/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 relative à la vitesse maximale par construction et aux plates-formes de chargement des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (23),
-
la directive 2009/61/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 relative à l’installation des dispositifs d’éclairage et de signalisation lumineuse des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (24),
-
la directive 2009/63/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 relative à certains éléments et caractéristiques des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (25),
-
la directive 2009/64/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 relative à la suppression des parasites radioélectriques (compatibilité électromagnétique) produits par les tracteurs agricoles ou forestiers (26),
-
la directive 2009/66/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 relative au dispositif de direction des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (27),
-
la directive 2009/68/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 concernant la réception par type de composant des dispositifs d’éclairage et de signalisation lumineuse des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (28),
-
la directive 2009/75/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 relative aux dispositifs de protection en cas de renversement de tracteurs agricoles ou forestiers à roues (essais statiques) (29),
-
la directive 2009/76/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 relative au niveau sonore aux oreilles des conducteurs de tracteurs agricoles ou forestiers à roues (30),
-
la directive 2009/144/CE du Parlement européen et du Conseil du 30 novembre 2009 concernant certains éléments et caractéristiques des tracteurs agricoles ou forestiers à roues (31).
(29)
Il est important, pour tous les acteurs concernés, de parvenir à une compréhension claire du lien entre le présent règlement et la directive 2006/42/CE, de manière à éviter tout chevauchement et à définir sans équivoque à quelles exigences un produit spécifique doit satisfaire.
(30)
Étant donné que les objectifs du présent règlement, à savoir l’établissement de règles harmonisées relatives aux exigences administratives et techniques pour la réception par type des véhicules agricoles et forestiers et à la surveillance du marché de ces véhicules, ne peuvent pas être atteints de manière suffisante par les États membres et peuvent donc, en raison de leur dimension et de leurs effets, l’être mieux au niveau de l’Union, celle-ci peut prendre des mesures conformément au principe de subsidiarité consacré à l’article 5 du traité sur l’Union européenne. En vertu du principe de proportionnalité tel qu’énoncé audit article, le présent règlement n’excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre ces objectifs,
ONT ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
OBJET, CHAMP D’APPLICATION ET DÉFINITIONS
Article premier
Objet
1. Le présent règlement établit les exigences administratives et techniques à respecter pour la réception par type de tous les véhicules neufs, systèmes, composants et entités techniques visés à l’article 2, paragraphe 1.
Le présent règlement ne s’applique pas à la réception de véhicules particuliers. Toutefois, les États membres qui pratiquent ce type de réception individuelle acceptent toute réception par type de véhicules, de systèmes, de composants et d’entités techniques accordée en vertu du présent règlement et non en vertu des dispositions nationales en la matière.
2. Le présent règlement établit les exigences applicables à la surveillance du marché des véhicules, systèmes, composants et entités techniques qui sont soumis à réception conformément au présent règlement. Le présent règlement établit également les exigences applicables à la surveillance du marché des pièces et équipements de ces véhicules.
3. Le présent règlement est sans préjudice de l’application de la législation en matière de sécurité routière.
Article 2
Champ d’application
1. Le présent règlement s’applique aux véhicules agricoles et forestiers, décrits à l’article 4, conçus et construits en une seule ou en plusieurs étapes, et aux systèmes, composants et entités techniques, ainsi qu’aux pièces et équipements, conçus et construits pour ces véhicules.
En particulier, le présent règlement s’applique aux véhicules suivants:
a)
les tracteurs (catégories T et C);
b)
les remorques (catégorie R); et
c)
les engins interchangeables tractés (catégorie S).
2. Le présent règlement ne s’applique pas aux engins interchangeables qui sont entièrement portés ou qui ne peuvent s’articuler autour d’un axe vertical lors de la circulation sur route.
3. En ce qui concerne les véhicules suivants, le constructeur peut décider d’opter pour la réception prévue par le présent règlement ou de se conformer aux exigences nationales pertinentes:
a)
les remorques (catégorie R) et les engins interchangeables tractés (catégorie S);
b)
les tracteurs à chenilles (catégorie C);
c)
les tracteurs à roues à usage spécifique (catégories T4.1 et T4.2).
Article 3
Définitions
Aux fins du présent règlement et des actes énumérés à l’annexe I, sauf dispositions contraires y figurant, on entend par:
1) «réception par type»: la procédure par laquelle une autorité compétente en matière de réception certifie qu’un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables;
2) «réception par type de l’ensemble du véhicule»: la procédure par laquelle une autorité compétente en matière de réception certifie qu’un type de véhicule incomplet, complet ou complété satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables;
3) «réception par type de système»: la procédure par laquelle une autorité compétente en matière de réception certifie qu’un système monté sur un véhicule d’un type particulier satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables;
4) «réception par type de composant»: la procédure par laquelle une autorité compétente en matière de réception certifie qu’un composant indépendant du véhicule satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables;
5) «réception par type d’entité technique»: la procédure par laquelle une autorité compétente en matière de réception certifie qu’une entité technique satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables pour un ou plusieurs types déterminés de véhicules;
6) «réception nationale par type»: la procédure de réception par type prévue par le droit national d’un État membre, dont la validité est limitée au territoire de cet État membre;
7) «réception UE par type»: la procédure par laquelle une autorité compétente en matière de réception certifie qu’un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables du présent règlement;
8) «tracteur»: tout véhicule agricole ou forestier à roues ou à chenilles, à moteur, ayant au moins deux essieux et une vitesse maximale par construction égale ou supérieure à 6 km/h, dont la fonction réside essentiellement dans sa puissance de traction et qui est spécialement conçu pour tirer, pousser, porter ou actionner certains équipements interchangeables destinés à des usages agricoles ou forestiers, ou tracter des remorques ou engins agricoles ou forestiers; il peut être aménagé pour transporter une charge dans un contexte agricole ou forestier et/ou peut être équipé d’un ou de plusieurs sièges passagers;
9) «remorque»: tout véhicule agricole ou forestier essentiellement conçu pour être tiré par un tracteur et principalement destiné au transport de charges ou au traitement de matières et dont le rapport entre la masse maximale en charge techniquement admissible et la masse à vide est égale ou supérieure à 3,0;
10) «engin interchangeable tracté»: tout véhicule utilisé en agriculture ou foresterie conçu pour être tiré par un tracteur et qui modifie la fonction de ce dernier ou lui apporte une fonction nouvelle, qui comporte un outil à demeure ou est conçu pour le traitement de matières, qui peut comporter un plateau de chargement conçu et réalisé pour recevoir les outils et dispositifs nécessaires pour l’exécution des tâches, ainsi que pour le stockage temporaire des matières produites ou nécessaires pendant le travail, si le rapport entre la masse maximale en charge techniquement admissible et la masse à vide de ce véhicule est inférieur à 3,0;
11) «véhicule»: tout tracteur, toute remorque ou tout engin interchangeable tracté au sens des points 8, 9 et 10;
12) «véhicule de base»: tout véhicule utilisé lors de l’étape initiale d’une procédure de réception par type multiétape;
13) «véhicule incomplet»: tout véhicule dont l’achèvement requiert encore au moins une étape pour que ledit véhicule satisfasse aux exigences techniques applicables du présent règlement;
14) «véhicule complété»: tout véhicule constituant l’aboutissement de la procédure de réception par type multiétape et qui satisfait aux exigences techniques applicables du présent règlement;
15) «véhicule complet»: tout véhicule qui ne doit pas être complété pour satisfaire aux exigences techniques applicables du présent règlement;
16) «véhicule de fin de série»: tout véhicule faisant partie d’un stock qui ne peut être mis à disposition sur le marché ou qui ne peut plus être mis à disposition sur le marché, immatriculé ou mis en service en raison de l’entrée en vigueur de nouvelles exigences techniques en vertu desquelles il n’a pas été réceptionné;
17) «système»: un assemblage de dispositifs destiné à remplir une ou plusieurs fonctions spécifiques dans un véhicule et devant satisfaire aux exigences du présent règlement ou de tout acte délégué ou d’exécution adopté en application du présent règlement;
18) «composant»: un dispositif soumis aux exigences du présent règlement ou de tout acte délégué ou d’exécution adopté en application du présent règlement, qui est destiné à faire partie d’un véhicule et qui peut être réceptionné par type indépendamment d’un véhicule conformément au présent règlement et aux actes délégués ou d’exécution adoptés en application du présent règlement, lorsque ces actes le prévoient expressément;
19) «entité technique»: un dispositif soumis aux exigences du présent règlement ou de tout acte délégué ou d’exécution adopté en application du présent règlement et destiné à faire partie d’un véhicule, qui peut être réceptionné par type séparément, mais seulement en liaison avec un ou plusieurs types de véhicule déterminés, lorsque ces actes le prévoient expressément;
20) «pièces»: les éléments qui sont utilisés pour l’assemblage d’un véhicule ainsi que les pièces de rechange;
21) «équipement»: tout élément autre que des pièces qui peut être ajouté ou monté sur un véhicule;
22) «pièces ou équipements d’origine»: les pièces ou équipements qui sont fabriqués conformément aux spécifications et aux normes de production prévues par le constructeur du véhicule pour la production des pièces ou des équipements en vue de l’assemblage du véhicule en question; ceci comprend les pièces ou équipements qui sont fabriqués sur la même chaîne de production que ces dernières pièces ou derniers équipements; il est présumé, jusqu’à preuve du contraire, que les pièces ou équipements sont d’origine si le fabricant certifie que les pièces ou équipements satisfont à la qualité des composants utilisés pour l’assemblage du véhicule en question et ont été fabriqués conformément aux spécifications et aux normes de production prévues par le constructeur du véhicule;
23) «pièces de rechange»: les éléments qui sont destinés à être montés dans ou sur un véhicule pour remplacer des pièces d’origine de ce véhicule, y compris des éléments tels que les lubrifiants qui sont nécessaires à l’utilisation d’un véhicule, à l’exception du carburant;
24) «sécurité fonctionnelle»: l’absence de risque inacceptable de blessure physique ou de dommage à la santé des personnes ou aux biens découlant de dangers causés par un dysfonctionnement de systèmes, de composants ou d’entités techniques mécaniques, hydrauliques, pneumatiques, électriques ou électroniques;
25) «constructeur»: toute personne physique ou morale responsable, devant l’autorité compétente en matière de réception, de tous les aspects du processus de réception par type ou d’autorisation ainsi que de la conformité de la production et qui est également chargée des questions de surveillance du marché en ce qui concerne les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques produits, que cette personne physique ou morale soit ou non directement associée à tous les stades de la conception et de la construction du véhicule, du système, du composant ou de l’entité technique soumis à réception;
26) «mandataire du constructeur»: toute personne physique ou morale établie dans l’Union, dûment mandatée par le constructeur pour le représenter auprès de l’autorité compétente en matière de réception ou de l’autorité chargée de la surveillance du marché et pour agir pour son compte dans le domaine du présent règlement;
27) «autorité compétente en matière de réception»: l’autorité d’un État membre établie ou désignée par l’État membre et notifiée à la Commission par celui-ci, qui est compétente pour tous les aspects de la réception d’un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique, pour le processus d’autorisation, pour la délivrance et, le cas échéant, le retrait ou le refus des fiches de réception, pour la liaison avec les autorités compétentes en matière de réception des autres États membres, pour la désignation des services techniques et pour veiller à ce que le constructeur s’acquitte de ses obligations en matière de conformité de la production;
28) «service technique»: une organisation ou un organisme désigné(e) par l’autorité compétente en matière de réception d’un État membre comme laboratoire d’essai pour procéder à des essais, ou en tant qu’organisme d’évaluation de la conformité pour effectuer l’évaluation initiale et d’autres essais ou inspections au nom de l’autorité compétente en matière de réception, ces fonctions pouvant être assurées par l’autorité compétente en matière de réception elle-même;
29) «essai en interne»: la réalisation d’essais dans les locaux du constructeur, l’enregistrement des résultats d’essais et la remise d’un rapport comprenant des conclusions à l’autorité compétente en matière de réception par le constructeur, lorsque celui-ci a été désigné en tant que service technique pour évaluer la conformité à certaines exigences;
30) «méthode d’essai virtuelle»: des simulations informatiques, y compris des calculs, visant à démontrer qu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique répond aux exigences techniques prévues par un acte délégué adopté en application de l’article 27, paragraphe 6, sans qu’il soit nécessaire d’avoir recours à un véhicule, un système, un composant ou une entité technique physique;
31) «fiche de réception par type»: le document par lequel l’autorité compétente en matière de réception certifie officiellement qu’un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique est réceptionné;
32) «fiche de réception UE par type»: la fiche établie d’après le modèle prévu par l’acte d’exécution adopté en application du présent règlement ou la fiche de communication reproduite dans les règlements de la CEE-ONU applicables visés dans le présent règlement ou les actes délégués adoptés en application du présent règlement;
33) «certificat de conformité»: le document délivré par le constructeur afin de certifier que le véhicule produit est conforme au type de véhicule réceptionné;
34) «système de diagnostic embarqué» ou «système OBD»: un système qui a la capacité d’identifier l’origine probable de dysfonctionnement au moyen de codes de défaut stockés dans une mémoire d’ordinateur;
35) «information sur la réparation et l’entretien des véhicules»: toute information nécessaire pour le diagnostic, l’entretien, l’inspection, la surveillance périodique, la réparation, la reprogrammation ou la réinitialisation du véhicule et que les constructeurs fournissent pour leurs concessionnaires et réparateurs officiels, y compris toutes les modifications ultérieures et les suppléments à cette information; de telles informations comprennent tout renseignement requis pour le montage de pièces et d’équipements sur les véhicules;
36) «opérateur indépendant»: des entreprises autres que les concessionnaires et ateliers de réparation officiels qui sont directement ou indirectement engagés dans la réparation et l’entretien de véhicules, en particulier des réparateurs, des fabricants ou distributeurs d’équipements, d’outils ou de pièces détachées de réparation, des éditeurs d’information technique, des clubs automobiles, des opérateurs de services de dépannage, des opérateurs proposant des services d’inspection et d’essai, des opérateurs proposant une formation pour les installateurs, les fabricants et les réparateurs des équipements pour véhicules à carburant alternatif;
37) «véhicule neuf»: un véhicule qui n’a encore jamais été immatriculé ou mis en service;
38) «immatriculation»: l’autorisation administrative pour la mise en service notamment sur route d’un véhicule, impliquant l’identification de celui-ci et l’attribution d’un numéro de série, appelé «numéro d’immatriculation», à titre permanent, temporaire ou pour une courte durée;
39) «mise sur le marché»: la première mise à disposition d’un véhicule, d’un système, d’un composant, d’une entité technique, d’une pièce ou d’un équipement dans l’Union;
40) «mise en service»: la première utilisation dans l’Union, conformément à sa destination, d’un véhicule, d’un système, d’un composant, d’une entité technique, d’une pièce ou d’un équipement;
41) «importateur»: toute personne physique ou morale établie dans l’Union qui met sur le marché un véhicule, un système, un composant, une entité technique, une pièce ou un équipement provenant d’un pays tiers;
42) «distributeur»: toute personne physique ou morale faisant partie de la chaîne d’approvisionnement, autre que le constructeur ou l’importateur, qui met à disposition sur le marché un véhicule, un système, un composant, une entité technique, une pièce ou un équipement;
43) «opérateur économique»: le constructeur, le mandataire du constructeur, l’importateur ou le distributeur;
44) «surveillance du marché»: les opérations effectuées et les mesures prises par les autorités nationales pour garantir que les véhicules, les systèmes, les composants ou les entités techniques mis à disposition sur le marché sont conformes aux exigences établies dans la législation d’harmonisation pertinente de l’Union et ne portent pas atteinte à la santé, à la sécurité ou à tout autre aspect lié à la protection de l’intérêt public;
45) «autorité chargée de la surveillance du marché»: une autorité d’un État membre compétente pour la réalisation de la surveillance du marché sur son territoire;
46) «autorité nationale»: une autorité compétente en matière de réception ou toute autre autorité qui intervient dans la surveillance du marché, le contrôle aux frontières ou l’immatriculation dans un État membre, et est responsable de ces tâches, pour les véhicules, systèmes, composants, entités techniques, pièces ou équipements;
47) «mise à disposition sur le marché»: toute fourniture d’un véhicule, d’un système, d’un composant, d’une entité technique, d’une pièce ou d’un équipement en vue de sa distribution ou de son utilisation sur le marché dans le cadre d’une activité commerciale, à titre onéreux ou gratuit;
48) «type de véhicule»: un groupe de véhicules, y compris les variantes et versions d’une même catégorie, identiques au moins par les aspects essentiels suivants:
-
la catégorie,
-
le constructeur,
-
la désignation de type donnée par le constructeur,
-
les caractéristiques essentielles de construction et de conception,
-
le châssis-poutre/châssis avec longerons/châssis articulé (différences évidentes et fondamentales),
-
pour la catégorie T: les essieux (nombre), et pour la catégorie C: les essieux/voies (nombre),
-
dans le cas de véhicules construits en plusieurs étapes, le constructeur et le type du véhicule de l’étape antérieure;
49) «variante»: des véhicules du même type, identiques sous au moins les aspects suivants:
a)
en ce qui concerne les tracteurs:
-
la structure de la carrosserie ou le type de carrosserie,
-
la phase d’achèvement,
-
le moteur (combustion interne/hybride/électrique/hybride-électrique),
-
le principe de fonctionnement,
-
le nombre et la disposition des cylindres,
-
les différences de puissance n’excédant pas 30 % (la puissance la plus élevée étant 1,3 fois supérieure au plus à la puissance la plus faible),
-
les différences de cylindrée n’excédant pas 20 % (la valeur la plus élevée étant 1,2 fois supérieure au plus à la valeur la plus faible),
-
les essieux moteurs (nombre, emplacement, interconnexion),
-
les essieux directeurs (nombre et emplacement),
-
la masse maximale en charge ne différant pas de plus de 10 %,
-
la transmission (genre),
-
le dispositif de protection contre le renversement,
-
les essieux freinés (nombre);
b)
en ce qui concerne les remorques et les engins interchangeables tractés:
-
les essieux directeurs (nombre, emplacement, interconnexion),
-
la masse maximale en charge ne différant pas de plus de 10 %,
-
les essieux freinés (nombre);
50) «véhicule hybride»: un véhicule motorisé équipé d’au moins deux convertisseurs d’énergie différents et de deux systèmes différents de stockage d’énergie (embarqués) pour assurer sa propulsion;
51) «véhicule électrique hybride»: un véhicule dont la propulsion mécanique est assurée par l’énergie provenant des deux sources embarquées d’énergie/d’alimentation électrique ci-après:
a)
un combustible consommable;
b)
une batterie, un condensateur, un volant/générateur ou tout autre dispositif de stockage d’énergie ou d’alimentation électrique.
Cette définition comprend aussi les véhicules qui tirent leur énergie d’un combustible consommable uniquement dans le but de recharger un dispositif de stockage d’énergie/d’alimentation électrique;
52) «véhicule électrique pur»: un véhicule dont la propulsion est assurée par un système consistant en un ou plusieurs dispositifs de stockage de l’énergie électrique, un ou plusieurs dispositifs de conditionnement de l’énergie électrique et une ou plusieurs machines électriques conçues pour transformer l’énergie électrique stockée en énergie mécanique qui est transmise aux roues pour faire avancer le véhicule;
53) «version d’une variante»: des véhicules constitués d’une combinaison d’éléments figurant dans le dossier de réception visé à l’article 24, paragraphe 10.
Les références faites, dans le présent règlement, aux exigences, procédures ou arrangements prévus dans le présent règlement sont à lire comme des références aux exigences, procédures ou arrangements prévus dans le présent règlement et dans les actes délégués et d’exécution adoptés en application du présent règlement.
Article 4
Catégories de véhicules
Aux fins du présent règlement, on distingue les catégories suivantes de véhicules:
1)
la «catégorie T», qui comprend tous les tracteurs à roues; chaque catégorie de tracteur à roues décrite aux points 2 à 8 est indicée, à la fin, d’une lettre «a» ou «b», en fonction de sa vitesse par construction:
a)
«a» pour les tracteurs à roues conçus pour une vitesse inférieure ou égale à 40 km/h,
b)
«b» pour les tracteurs à roues conçus pour une vitesse supérieure à 40 km/h;
2)
la «catégorie T1», qui comprend les tracteurs à roues dont la voie minimale de l’essieu le plus proche du conducteur est égale ou supérieure à 1 150 mm, la masse à vide en ordre de marche supérieure à 600 kg et la garde au sol inférieure ou égale à 1 000 mm;
3)
la «catégorie T2», qui comprend les tracteurs à roues dont la voie minimale est inférieure à 1 150 mm, la masse à vide en ordre de marche supérieure à 600 kg et la garde au sol inférieure ou égale à 600 mm; si la hauteur du centre de gravité du tracteur (mesurée par rapport au sol), divisée par la moyenne des voies minimales de chaque essieu est supérieure à 0,90, la vitesse maximale par construction est limitée à 30 km/h;
4)
la «catégorie T3», qui comprend les tracteurs à roues dont la masse à vide en ordre de marche est inférieure ou égale à 600 kg;
5)
la «catégorie T4», qui comprend les tracteurs à roues à usage spécial;
6)
la «catégorie T4.1» (tracteurs enjambeurs), qui comprend les tracteurs conçus pour travailler des cultures hautes en ligne, telles que la vigne. Ils sont caractérisés par un châssis entièrement ou partiellement surélevé, de telle sorte qu’ils peuvent circuler parallèlement aux lignes de culture avec les roues droites et gauches de part et d’autre d’une ou plusieurs lignes. Ils sont conçus pour porter ou actionner des outils qui peuvent être fixés à l’avant, entre les essieux, à l’arrière ou sur une plate-forme. Lorsque le tracteur est en position de travail, la garde au sol mesurée dans le plan vertical des lignes de cultures est supérieure à 1 000 mm. Lorsque la hauteur du centre de gravité du tracteur mesurée par rapport au sol et en utilisant des pneumatiques de monte normale, divisée par la moyenne des voies minimales de l’ensemble des essieux, est supérieure à 0,90, la vitesse maximale par construction ne doit pas dépasser 30 km/h;
7)
la «catégorie T4.2» (tracteurs de grande largeur), qui comprend les tracteurs se caractérisant par leurs dimensions importantes, plus spécialement destinés à travailler dans de grandes surfaces agricoles;
8)
la «catégorie T4.3» (tracteurs à basse garde au sol), qui comprend les tracteurs à quatre roues motrices, dont les engins interchangeables sont destinés à l’usage agricole ou forestier, se caractérisant par un châssis porteur, équipés d’une ou plusieurs prises de force, et avec une masse techniquement admissible non supérieure à 10 tonnes, dont le rapport entre cette masse et la masse maximale à vide en ordre de marche est inférieur à 2,5 et dont le centre de gravité mesuré par rapport au sol en utilisant des pneumatiques de monte normale est inférieur à 850 mm;
9)
la «catégorie C», qui comprend les tracteurs à chenilles dont le mouvement est assuré par des chenilles ou par une combinaison de roues et de chenilles, et dont les sous-catégories sont définies par analogie à celles de la catégorie T;
10)
la «catégorie R», qui comprend les remorques; chaque catégorie de remorque décrite aux points 11 à 14 est indicée, à la fin, d’une lettre «a» ou «b», en fonction de la vitesse pour laquelle la remorque a été conçue:
a)
«a» pour les remorques conçues pour une vitesse inférieure ou égale à 40 km/h,
b)
«b» pour les remorques conçues pour une vitesse supérieure à 40 km/h;
11)
la «catégorie R1», qui comprend les remorques dont la somme des masses techniquement admissibles par essieu est inférieure ou égale à 1 500 kg;
12)
la «catégorie R2», qui comprend les remorques dont la somme des masses techniquement admissibles par essieu est supérieure à 1 500 kg et inférieure ou égale à 3 500 kg;
13)
la «catégorie R3», qui comprend les remorques dont la somme des masses techniquement admissibles par essieu est supérieure à 3 500 kg et inférieure ou égale à 21 000 kg;
14)
la «catégorie R4», qui comprend les remorques dont la somme des masses techniquement admissibles par essieu est supérieure à 21 000 kg;
15)
la «catégorie S», qui comprend les engins interchangeables tractés.
Chaque catégorie d’engin interchangeable tracté est indicée, à la fin, d’une lettre «a» ou «b» en fonction de la vitesse pour laquelle l’engin a été conçu:
a)
«a» pour les engins interchangeables tractés conçus pour une vitesse inférieure ou égale à 40 km/h,
b)
«b» pour les engins interchangeables tractés conçus pour une vitesse supérieure à 40 km/h;
16)
la «catégorie S1», qui comprend les engins interchangeables tractés dont la somme des masses techniquement admissibles par essieu est inférieure ou égale à 3 500 kg;
17)
la «catégorie S2», qui comprend les engins interchangeables tractés dont la somme des masses techniquement admissibles par essieu est supérieure à 3 500 kg.
CHAPITRE II
OBLIGATIONS GÉNÉRALES
Article 5
Obligations des États membres
1. Les États membres mettent en place ou désignent les autorités compétentes en matière de réception qu’ils chargent des questions relatives à la réception, ainsi que les autorités chargées de la surveillance du marché auxquelles ils confient les questions liées à la surveillance du marché conformément au présent règlement. Les États membres notifient la mise en place ou la désignation de ces autorités à la Commission.
La notification des autorités compétentes en matière de réception et des autorités chargées de la surveillance du marché comprend leur nom, leur adresse, y compris l’adresse électronique, ainsi que leur domaine de compétence. La Commission publie sur son site internet la liste et les coordonnées des autorités compétentes en matière de réception.
2. Les États membres n’autorisent la mise sur le marché, l’immatriculation ou la mise en service que pour des véhicules, des composants et des entités techniques conformes aux exigences du présent règlement.
3. Les États membres ne peuvent interdire, restreindre ou entraver la mise sur le marché, l’immatriculation ou la mise en service de véhicules, de systèmes, de composants ou d’entités techniques pour des motifs liés à des aspects de leur construction et de leur fonctionnement couverts par le présent règlement, s’ils répondent aux exigences de celui-ci.
4. Les États membres organisent et réalisent une surveillance du marché et des contrôles pour les véhicules, systèmes, composants et entités techniques qui entrent sur le marché, conformément au chapitre III du règlement (CE) no 765/2008.
Article 6
Obligations des autorités compétentes en matière de réception
1. Les autorités compétentes en matière de réception veillent à ce que les constructeurs demandant une réception par type satisfassent aux obligations qui leur incombent en vertu du présent règlement.
2. Les autorités compétentes en matière de réception ne réceptionnent que les véhicules, les systèmes, les composants et les entités techniques conformes aux exigences du présent règlement.
Article 7
Mesures de surveillance du marché
1. Pour les véhicules, les systèmes, les composants et les entités techniques réceptionnés par type, les autorités chargées de la surveillance du marché effectuent, à une échelle adéquate, des contrôles documentaires appropriés, en tenant compte des principes établis de l’évaluation des risques, des réclamations et d’autres informations.
Les autorités chargées de la surveillance du marché peuvent exiger des opérateurs économiques qu’ils mettent à leur disposition la documentation et les informations qu’elles jugent nécessaires pour mener leurs activités.
Les autorités chargées de la surveillance du marché tiennent dûment compte des certificats de conformité, lorsque les opérateurs économiques leur en présentent.
2. Pour les pièces et les équipements autres que ceux visés au paragraphe 1 du présent article, l’article 19, paragraphe 1, du règlement (CE) no 765/2008 s’applique dans son intégralité.
Article 8
Obligations des constructeurs
1. Lorsqu’ils mettent sur le marché ou mettent en service leurs véhicules, systèmes, composants ou entités techniques, les constructeurs veillent à ce que ceux-ci aient été fabriqués et réceptionnés conformément aux exigences énoncées dans le présent règlement ainsi que dans les actes délégués et d’exécution adoptés en application de ce dernier.
2. Dans le cas d’une réception par type multiétape, chaque constructeur est responsable de la réception et de la conformité de la production des systèmes, des composants ou des entités techniques ajoutés lors de l’étape de construction du véhicule dont il est chargé. Tout constructeur qui modifie des composants ou des systèmes déjà réceptionnés lors d’étapes précédentes est responsable de la réception et de la conformité de la production des composants et systèmes modifiés.
3. Les constructeurs qui modifient un véhicule incomplet à tel point qu’il doit être classé dans une autre catégorie de véhicule, de telle sorte que les exigences légales déjà vérifiées à un stade antérieur du processus de réception ont changé, sont également responsables de la conformité avec les exigences applicables à la catégorie de véhicules dans laquelle le véhicule modifié est classé.
4. Aux fins de la réception de véhicules, de systèmes, de composants ou d’entités techniques relevant du présent règlement, les constructeurs établis en dehors de l’Union désignent un mandataire unique établi dans l’Union pour les représenter auprès des autorités compétentes en matière de réception.
5. Les constructeurs établis en dehors de l’Union désignent, en outre, un mandataire unique établi dans l’Union pour les besoins de la surveillance du marché, qui peut être le mandataire visé au paragraphe 4 ou un mandataire supplémentaire.
6. Les constructeurs sont responsables, envers l’autorité compétente en matière de réception, de tous les aspects du processus de réception et de la conformité de la production, qu’ils soient ou non directement associés à toutes les étapes de la construction d’un véhicule, d’un système, d’un composant ou d’une entité technique.
7. Conformément au présent règlement et aux actes délégués et d’exécution adoptés en application de ce dernier, les constructeurs veillent à ce que des procédures soient en place pour que la production en série reste conforme au type réceptionné. Les modifications de la conception de véhicules, de systèmes, de composants ou d’entités techniques ou de leurs caractéristiques ainsi que les modifications des exigences auxquelles les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques sont déclarés conformes sont prises en considération conformément au chapitre VI.
8. Outre le marquage réglementaire et les marques de réception par type apposées sur leurs véhicules, composants ou entités techniques conformément à l’article 34, les constructeurs indiquent leur nom, leur raison sociale ou leur marque déposée et l’adresse dans l’Union à laquelle ils peuvent être contactés sur leurs véhicules, composants et entités techniques mis à disposition sur le marché ou, lorsque ce n’est pas possible, sur l’emballage ou dans un document accompagnant le composant ou l’entité technique.
9. Les constructeurs s’assurent, lorsqu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique est sous leur responsabilité, que les conditions de stockage ou de transport ne compromettent pas sa conformité aux exigences prévues par le présent règlement.
Article 9
Obligations des constructeurs concernant leurs produits qui ne sont pas conformes ou qui présentent un risque grave
1. Les constructeurs qui considèrent ou ont des raisons de croire qu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique qu’ils ont mis sur le marché ou mis en service n’est pas conforme au présent règlement ou aux actes délégués et d’exécution adoptés en application de ce dernier prennent immédiatement les mesures correctives nécessaires pour, selon le cas, mettre en conformité, retirer ou rappeler le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique en cause.
Le constructeur informe immédiatement l’autorité compétente qui a accordé la réception, en fournissant des précisions, notamment, sur la non-conformité et toute mesure corrective prise.
2. Si le véhicule, le système, le composant, l’entité technique, la pièce ou l’équipement présente un risque grave, les constructeurs en informent immédiatement les autorités compétentes en matière de réception et les autorités chargées de la surveillance du marché des États membres où le véhicule, le système, le composant, l’entité technique, la pièce ou l’équipement a été mis à disposition sur le marché ou mis en service en fournissant des précisions, notamment, sur la non-conformité et toute mesure corrective prise.
3. Les constructeurs tiennent le dossier de réception visé à l’article 24, paragraphe 10, et les constructeurs de véhicules tiennent en outre un exemplaire des certificats de conformité visés à l’article 33 à la disposition des autorités compétentes en matière de réception pendant une période de dix ans après la mise sur le marché d’un véhicule et pendant une période de cinq ans après la mise sur le marché d’un système, d’un composant ou d’une entité technique.
4. Sur requête motivée d’une autorité nationale, les constructeurs communiquent à cette dernière, par l’intermédiaire de l’autorité compétente en matière de réception, un exemplaire de la fiche de réception UE par type ou l’autorisation visée à l’article 46, paragraphes 1 et 2, attestant la conformité du véhicule, du système, du composant ou de l’entité technique dans une langue pouvant aisément être comprise par cette autorité. Les constructeurs coopèrent avec l’autorité nationale à toute mesure prise conformément à l’article 20 du règlement (CE) no 765/2008 en vue d’éliminer les risques liés aux véhicules, systèmes, composants et entités techniques qu’ils ont mis sur le marché, fait immatriculer ou mis en service.
Article 10
Obligations des mandataires du constructeur en matière de surveillance du marché
Le mandataire du constructeur pour la surveillance du marché exécute les tâches précisées dans le mandat reçu du constructeur. Ce mandat autorise un mandataire, au minimum:
a)
à avoir accès au dossier constructeur visé à l’article 22 et aux certificats de conformité visés à l’article 33 de manière à pouvoir les mettre à la disposition des autorités compétentes en matière de réception pendant une période de dix ans après la mise sur le marché d’un véhicule et pendant une période de cinq ans après la mise sur le marché d’un système, d’un composant ou d’une entité technique;
b)
sur requête motivée d’une autorité compétente en matière de réception, à communiquer à celle-ci toutes les informations et tous les documents nécessaires pour démontrer la conformité de la production d’un véhicule, d’un système, d’un composant ou d’une entité technique;
c)
à coopérer, à leur demande, avec les autorités compétentes en matière de réception ou les autorités chargées de la surveillance du marché, à toute mesure prise en vue d’éliminer le risque grave présenté par des véhicules, systèmes, composants, entités techniques, pièces ou équipements couverts par leur mandat.
Article 11
Obligations des importateurs
1. Les importateurs ne mettent sur le marché que des véhicules, des systèmes, des composants ou des entités techniques conformes qui ont obtenu la réception UE par type ou qui répondent aux exigences de la réception nationale, ou des pièces ou des équipements intégralement soumis aux exigences du règlement (CE) no 765/2008.
2. Avant de mettre sur le marché un véhicule, un système, un composant ou une entité technique réceptionné par type, les importateurs s’assurent qu’il existe un dossier de réception conforme à l’article 24, paragraphe 10, et que le système, le composant ou l’entité technique porte la marque de réception par type requise et qu’il est conforme à l’article 8, paragraphe 8. Dans le cas d’un véhicule, l’importateur vérifie que celui-ci est accompagné du certificat de conformité requis.
3. Lorsque les importateurs considèrent ou ont des raisons de croire qu’un véhicule, un système, un composant, une entité technique, une pièce ou un équipement n’est pas conforme aux exigences du présent règlement, et plus particulièrement qu’il (elle) ne correspond pas à la réception par type, ils s’abstiennent de mettre sur le marché, de mettre en service ou de faire immatriculer le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique jusqu’à ce que celui-ci/celle-ci ait été mis(e) en conformité. En outre, lorsqu’ils considèrent ou ont des raisons de croire que le véhicule, le système, le composant, l’entité technique, la pièce ou l’équipement présente un risque grave, ils en informent le constructeur et les autorités chargées de la surveillance du marché. S’agissant des véhicules, systèmes, composants et entités techniques réceptionnés par type, ils informent également l’autorité compétente en matière de réception qui a délivré la réception.
4. Les importateurs indiquent leur nom, leur raison sociale ou leur marque déposée et l’adresse à laquelle ils peuvent être contactés sur le véhicule, le système, le composant, l’entité technique, la pièce ou l’équipement ou, lorsque ce n’est pas possible, sur l’emballage ou dans un document accompagnant le système, le composant, l’entité technique, la pièce ou l’équipement.
5. Les importateurs veillent à ce que le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique soit accompagné(e) d’instructions et informations, conformément à l’article 51, dans la ou les langues officielles des États membres concernés.
6. Les importateurs s’assurent, lorsqu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique est sous leur responsabilité, que les conditions de stockage ou de transport ne compromettent pas sa conformité aux exigences prévues par le présent règlement.
7. Lorsqu’une telle mesure semble appropriée compte tenu des risques graves présentés par un véhicule, un système, un composant, une entité technique, une pièce ou un équipement, les importateurs mènent, en vue de protéger la santé et la sécurité des consommateurs, une enquête et, s’il y a lieu, tiennent un registre sur les réclamations et les rappels dont font l’objet les véhicules, systèmes, composants, entités techniques, pièces ou équipements, tout en informant les distributeurs de ce suivi.
Article 12
Obligations des importateurs concernant leurs produits qui ne sont pas conformes ou qui présentent un risque grave
1. Les importateurs qui considèrent ou ont des raisons de croire qu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique qu’ils ont mis(e) sur le marché n’est pas conforme au présent règlement prennent immédiatement les mesures correctives nécessaires pour, selon le cas, mettre en conformité, retirer ou rappeler le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique en cause.
2. Si un véhicule, un système, un composant, une entité technique, une pièce ou un équipement présente un risque grave, les importateurs informent immédiatement le constructeur, les autorités compétentes en matière de réception et les autorités chargées de la surveillance du marché des États membres où ils l’ont mis sur le marché. Les importateurs les informent également de toute mesure prise et fournissent des précisions, notamment, sur le risque grave et toute mesure corrective prise par le constructeur.
3. Pendant une période de dix ans après la mise sur le marché du véhicule et de cinq ans après la mise sur le marché d’un système, un composant ou une entité technique, les importateurs tiennent un exemplaire du certificat de conformité à la disposition des autorités compétentes en matière de réception et des autorités chargées de la surveillance du marché et veillent à ce que le dossier de réception mentionné à l’article 24, paragraphe 10, puisse être mis à la disposition de ces autorités à leur demande.
4. Sur requête motivée d’une autorité nationale, les importateurs lui communiquent toutes les informations et tous les documents nécessaires pour démontrer la conformité d’un véhicule, d’un système, d’un composant ou d’une entité technique, dans une langue aisément compréhensible par l’autorité en question. Les importateurs coopèrent avec ladite autorité, à sa demande, à toute mesure prise en vue d’éliminer les risques liés aux véhicules, systèmes, composants, entités techniques, pièces ou équipements qu’ils ont mis sur le marché.
Article 13
Obligations des distributeurs
1. Lorsqu’ils mettent un véhicule, un système, un composant ou une entité technique à disposition sur le marché, les distributeurs agissent avec la diligence requise en ce qui concerne les exigences du présent règlement.
2. Avant de mettre à disposition sur le marché, de faire immatriculer ou de mettre en service un véhicule, un système, un composant ou une entité technique, les distributeurs vérifient que celui-ci ou celle-ci porte la marque réglementaire ou la marque de réception requise et est accompagné(e) des documents requis ainsi que d’instructions et d’informations de sécurité dans la ou les langues officielles de l’État membre où le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique en question doit être mis(e) à disposition sur le marché, et que l’importateur et le constructeur ont respecté les exigences énoncées à l’article 11, paragraphes 2 et 4, et à l’article 34, paragraphes 1 et 2.
3. Les distributeurs s’assurent, lorsqu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique est sous leur responsabilité, que les conditions de stockage ou de transport ne compromettent pas sa conformité aux exigences prévues par le présent règlement.
Article 14
Obligations des distributeurs concernant leurs produits qui ne sont pas conformes ou qui présentent un risque grave
1. Lorsque les distributeurs considèrent ou ont des raisons de croire qu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique n’est pas conforme aux exigences du présent règlement, ils s’abstiennent de mettre à disposition sur le marché, de faire immatriculer ou de mettre en service le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique en question jusqu’à ce que celui-ci ou celle-ci ait été mis(e) en conformité.
2. Les distributeurs qui considèrent ou ont des raisons de croire qu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique qu’ils ont mis à disposition sur le marché, fait immatriculer ou fait mettre en service n’est pas conforme au présent règlement informent le constructeur ou le mandataire du constructeur afin d’assurer que les mesures correctives nécessaires sont prises pour, selon le cas, mettre en conformité ou rappeler le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique en cause, conformément à l’article 9, paragraphe 1, ou à l’article 12, paragraphe 1.
3. Si le véhicule, le système, le composant, l’entité technique, la pièce ou l’équipement présente un risque grave, les distributeurs informent immédiatement le constructeur, l’importateur, les autorités compétentes en matière de réception et les autorités chargées de la surveillance du marché des États membres où ils l’ont mis à disposition sur le marché. Les distributeurs les informent également de toute mesure prise et fournissent des précisions, notamment, sur le risque grave et sur toute mesure corrective prise par le constructeur.
4. Sur requête motivée d’une autorité nationale, les distributeurs s’assurent que le constructeur communique à l’autorité nationale les informations précisées à l’article 9, paragraphe 4, ou que l’importateur communique à l’autorité nationale les informations précisées à l’article 12, paragraphe 3. Ils coopèrent avec ladite autorité, à sa demande, à toute mesure prise conformément à l’article 20 du règlement (CE) no 765/2008 en vue d’éliminer les risques liés au véhicule, au système, au composant, à l’entité technique, à la pièce ou à l’équipement qu’ils ont mis(e) à disposition sur le marché.
Article 15
Cas dans lesquels les obligations des constructeurs s’appliquent aux importateurs et aux distributeurs
Un importateur ou un distributeur est considéré comme un constructeur aux fins du présent règlement et est soumis aux obligations incombant au constructeur en vertu des articles 8 à 10, lorsqu’il met à disposition sur le marché, fait immatriculer ou fait mettre en service un véhicule, un système, un composant ou une entité technique sous son propre nom ou sa propre marque, ou lorsqu’il modifie un véhicule, un système, un composant ou une entité technique de telle sorte que sa conformité aux exigences applicables risque d’en être affectée.
Article 16
Identification des opérateurs économiques
Sur demande, les opérateurs économiques identifient, à l’intention des autorités compétentes en matière de réception et des autorités chargées de la surveillance du marché, pendant une période de cinq ans:
a)
tout opérateur économique qui leur a fourni un véhicule, un système, un composant, une entité technique, une pièce ou un équipement;
b)
tout opérateur économique auquel ils ont fourni un véhicule, un système, un composant, une entité technique, une pièce ou un équipement.
CHAPITRE III
EXIGENCES DE FOND
Article 17
Exigences relatives à la sécurité fonctionnelle des véhicules
1. Les constructeurs veillent à ce que les véhicules soient conçus, construits et assemblés de façon à minimiser le risque de blessure pour les occupants et les autres personnes se trouvant à proximité du véhicule.
2. Les constructeurs veillent à ce que les véhicules, systèmes, composants et entités techniques soient conformes aux exigences applicables définies dans le présent règlement, notamment en ce qui concerne:
a)
l’intégrité de la structure du véhicule;
b)
les systèmes d’aide à la conduite, en particulier concernant la direction et les systèmes de freinage, y compris les systèmes de freinage avancés et les systèmes de contrôle électronique de stabilité;
c)
les systèmes procurant au conducteur visibilité et informations sur l’état du véhicule et l’espace environnant, y compris les vitres, les rétroviseurs ou antéviseurs et les systèmes d’information du conducteur;
d)
les systèmes d’éclairage du véhicule;
e)
les systèmes de protection des occupants du véhicule, y compris les aménagements intérieurs, les appuie-têtes, les ceintures de sécurité, les portières;
f)
l’extérieur du véhicule et les accessoires;
g)
la compatibilité électromagnétique;
h)
les avertisseurs sonores;
i)
les systèmes de chauffage;
j)
les dispositifs de protection contre une utilisation non autorisée;
k)
les systèmes d’identification du véhicule;
l)
les masses et dimensions;
m)
la sécurité électrique, y compris l’électricité statique;
n)
les dispositifs de protection arrière;
o)
la protection latérale;
p)
les plates-formes de chargement;
q)
les dispositifs de remorquage;
r)
les pneumatiques;
s)
les systèmes antiprojection;
t)
la marche arrière;
u)
les chenilles;
v)
les liaisons mécaniques, y compris la protection contre les erreurs de montage.
3. Les composants des véhicules dont les risques d’origine électrique sont pris en compte dans les actes délégués ou d’exécution adoptés en application du présent règlement ne relèvent pas de la directive 2006/95/CE du Parlement européen et du Conseil du 12 décembre 2006 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives au matériel électrique destiné à être employé dans certaines limites de tension (32).
4. Les exigences visées aux paragraphes 1 et 2 s’appliquent aux véhicules, ainsi qu’aux systèmes, aux composants et aux entités techniques destinés à ces véhicules, si elles sont applicables conformément à l’annexe I.
5. Afin de garantir un niveau élevé de sécurité fonctionnelle, la Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 71, en ce qui concerne les exigences techniques détaillées pour les éléments visés au paragraphe 2 du présent article, y compris les procédures d’essai et les valeurs limites, le cas échéant. Les premiers de ces actes délégués sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
Ces exigences détaillées visent à augmenter ou, à tout le moins, maintenir le niveau de sécurité fonctionnelle assuré par les directives citées à l’article 76, paragraphe 1, et à l’article 77, et garantissent ce qui suit:
a)
les véhicules dont la vitesse maximale par construction est supérieure à 40 km/h répondent à un niveau de sécurité fonctionnelle en ce qui concerne les performances de freinage et, le cas échéant, les systèmes d’antiblocage des roues équivalent à celui des véhicules motorisés et de leurs remorques;
b)
la pression de contact maximale exercée sur un revêtement routier dur par des pneus ou des chenilles n’excède pas 0,8 MPa.
Article 18
Exigences en matière de sécurité au travail
1. Les constructeurs veillent à ce que les véhicules soient conçus, construits et assemblés de façon à minimiser le risque de blessure pour les personnes qui travaillent dans ou avec le véhicule.
2. Les constructeurs veillent à ce que les véhicules, systèmes, composants et entités techniques soient conformes aux exigences applicables définies dans le présent règlement, notamment en ce qui concerne:
a)
les structures de protection contre le renversement (ci-après dénommées «ROPS»);
b)
les structures de protection contre la chute d’objets (ci-après dénommées «FOPS»);
c)
les sièges de passagers;
d)
l’exposition sonore du conducteur;
e)
le siège du conducteur;
f)
l’espace de manœuvre et l’accès au poste de conduite, y compris la protection contre les glissades, les trébuchements et les chutes;
g)
les prises de force;
h)
la protection des éléments moteurs;
i)
les points d’ancrage des ceintures de sécurité;
j)
les ceintures de sécurité;
k)
la protection du conducteur contre la pénétration d’objets (ci-après dénommée «Operator Protection Structures» ou «OPS»);
l)
la protection du conducteur contre les substances dangereuses;
m)
la protection contre l’exposition à des pièces ou des matériaux à des températures extrêmes;
n)
le manuel d’utilisation;
o)
les systèmes de contrôle, notamment la sécurité et la fiabilité des systèmes de contrôle et des dispositifs d’arrêt d’urgence et automatique;
p)
les mesures de protection contre les risques mécaniques, autres que ceux mentionnés aux points a), b), g) et k), notamment les surfaces rugueuses, les arêtes vives, les angles vifs, les ruptures de tuyaux transportant des fluides et les mouvements incontrôlés du véhicule;
q)
l’utilisation et l’entretien, y compris le nettoyage en toute sécurité du véhicule;
r)
les protecteurs et les dispositifs de protection;
s)
les informations, les avertissements et les marquages;
t)
les matériaux et produits;
u)
les batteries.
3. Les exigences visées aux paragraphes 1 et 2 s’appliquent aux véhicules, ainsi qu’aux systèmes, aux composants et aux entités techniques destinés à ces véhicules, si elles sont applicables conformément à l’annexe I.
4. Afin de garantir un niveau élevé de sécurité au travail, la Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 71, en ce qui concerne les exigences techniques détaillées applicables aux éléments visés au paragraphe 2 du présent article, y compris les procédures d’essai et les valeurs limites, le cas échéant. Les premiers de ces actes délégués sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
Ces exigences techniques détaillées visent à augmenter ou, à tout le moins, maintenir le niveau de sécurité au travail assuré par les directives citées à l’article 76, paragraphe 1, et à l’article 77, en tenant compte de l’ergonomie (notamment la protection contre les mauvaises utilisations prévisibles, la facilité d’utilisation des systèmes de contrôle, l’accessibilité des contrôles évitant toute activation involontaire, l’adaptation de l’interface homme-véhicule aux caractéristiques prévisibles du conducteur, les vibrations et l’intervention de l’opérateur), de la stabilité et de la protection contre l’incendie.
Article 19
Exigences en matière de performance environnementale
1. Les constructeurs veillent à ce que les véhicules soient conçus, construits et assemblés de façon à minimiser leur incidence sur l’environnement.
2. Les constructeurs veillent à ce que les véhicules, systèmes, composants et entités techniques soient conformes aux exigences applicables définies dans le présent règlement, notamment en ce qui concerne:
a)
les émissions de polluants;
b)
le niveau sonore extérieur.
3. Les valeurs limites, les procédures d’essai et les exigences spécifiques concernant les émissions de polluants définies pour les engins mobiles par la directive 97/68/CE s’appliquent.
4. Les valeurs limites concernant les niveaux sonores extérieurs spécifiques ne dépassent pas les niveaux suivants:
a)
89 dB(A) pour les tracteurs dont la masse à vide en ordre de marche est supérieure à 1 500 kg;
b)
85 dB(A) pour les tracteurs dont la masse à vide en ordre de marche est inférieure ou égale à 1 500 kg.
Elles sont mesurées selon les procédures d’essai décrites dans les actes délégués visés au paragraphe 6.
5. Les exigences visées aux paragraphes 1 et 2 s’appliquent aux véhicules, ainsi qu’aux systèmes, aux composants et aux entités techniques destinés à ces véhicules, si elles sont applicables conformément à l’annexe I.
6. La Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 71, en ce qui concerne les exigences techniques détaillées relatives au niveau sonore extérieur, y compris les procédures d’essai, et au montage de moteurs qui ont été réceptionnés sur un véhicule en ce qui concerne les émissions de polluants et les dispositions connexes en matière de souplesse, de manière à garantir un niveau élevé de performance environnementale. Les premiers de ces actes délégués sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
Ces exigences techniques spécifiques visent à augmenter ou, à tout le moins, maintenir le niveau de performance environnementale prévu par les directives visées à l’article 76, paragraphe 1, et, le cas échéant, à l’article 77.
CHAPITRE IV
PROCÉDURES DE RÉCEPTION UE PAR TYPE
Article 20
Procédures de réception UE par type
1. Le constructeur qui introduit une demande de réception par type de l’ensemble d’un véhicule peut opter pour l’une des procédures suivantes:
a)
la réception par type par étapes;
b)
la réception par type en une seule étape;
c)
la réception par type mixte.
En outre, le constructeur peut opter pour la réception par type multiétape.
Seule la procédure de réception par type en une seule étape s’applique à la réception par type de systèmes, de composants ou d’entités techniques.
2. La réception par type par étapes consiste en la collecte, par étapes, de l’ensemble des fiches de réception UE par type pour les systèmes, les composants et les entités techniques faisant partie du véhicule, ce qui, à l’étape finale, donne lieu à la réception de l’ensemble du véhicule.
3. La réception par type en une seule étape consiste en la réception de l’ensemble d’un véhicule en une seule opération.
4. La réception par type mixte est une procédure de réception par type par étapes dans le cadre de laquelle une ou plusieurs réceptions de systèmes sont réalisées lors de la dernière étape de la réception de l’ensemble du véhicule, sans qu’il soit nécessaire de délivrer des fiches de réception UE pour ces systèmes.
5. La réception par type multiétape est la procédure par laquelle une ou plusieurs autorités compétentes en matière de réception certifient qu’un type de véhicule incomplet ou complété, selon son état d’achèvement, satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables du présent règlement.
La réception par type multiétape est accordée pour un type de véhicule incomplet ou complété conforme aux informations contenues dans le dossier constructeur prévu à l’article 22 et qui satisfait aux exigences techniques définies dans les actes applicables énumérés à l’annexe I, en fonction de l’état d’achèvement du véhicule.
6. La réception par type en ce qui concerne l’étape finale d’achèvement du véhicule n’est accordée qu’après que l’autorité compétente en matière de réception a vérifié que le type de véhicule réceptionné à l’étape finale satisfait, à cette date, à l’ensemble des exigences techniques applicables. Elle comporte un contrôle documentaire de l’ensemble des exigences couvertes par la réception par type d’un véhicule incomplet accordée au cours d’une procédure multiétape, même lorsqu’elle est accordée pour une (sous-) catégorie différente de véhicules.
7. Le choix de la procédure de réception est sans incidence sur les exigences de fond applicables auxquelles le type de véhicule réceptionné doit satisfaire à la date de délivrance de la réception par type de l’ensemble du véhicule.
8. La Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 71, en ce qui concerne les modalités détaillées des procédures de réception par type. Les premiers de ces actes délégués sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
Article 21
Demande de réception par type
1. Toute demande de réception par type est introduite par le constructeur auprès de l’autorité compétente en matière de réception.
2. Une seule demande peut être déposée pour un type donné de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique et elle ne peut être introduite que dans un seul État membre.
3. Une demande distincte doit être introduite pour chaque type à réceptionner.
Article 22
Dossier constructeur
1. Le demandeur communique un dossier constructeur à l’autorité compétente en matière de réception.
2. Le dossier constructeur comprend les éléments suivants:
a)
une fiche de renseignements;
b)
l’ensemble des données, des dessins, des photographies et autres informations;
c)
pour les véhicules, une indication de la ou des procédures choisies conformément à l’article 20, paragraphe 1;
d)
toute information complémentaire demandée par l’autorité compétente en matière de réception dans le cadre de la procédure de demande.
3. Le dossier constructeur peut être communiqué sur papier ou en version électronique selon les modalités admises par le service technique et l’autorité compétente en matière de réception.
4. La Commission établit, au moyen d’actes d’exécution, des modèles en ce qui concerne la fiche de renseignements et le dossier constructeur. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2. Les premiers de ces actes d’exécution sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
Article 23
Exigences spécifiques concernant les informations devant figurer dans la demande de réception par type en fonction de la procédure choisie
1. Toute demande de réception par type par étapes est accompagnée du dossier constructeur conformément à l’article 22, ainsi que de la série complète des fiches de réception par type requises au titre de chacun des actes applicables énumérés à l’annexe I.
Dans le cas de la réception par type d’un système, d’un composant ou d’une entité technique conformément aux actes applicables visés à l’annexe I, l’autorité compétente en matière de réception a accès au dossier constructeur concerné jusqu’au moment où la réception est délivrée ou refusée.
2. Toute demande de réception par type en une seule étape est accompagnée du dossier constructeur prévu à l’article 22, qui contient les informations requises conformément aux actes d’exécution adoptés en application du présent règlement, au titre de ces actes applicables.
3. Dans le cas de la réception par type mixte, le dossier constructeur est accompagné d’une ou de plusieurs fiches de réception par type requises au titre de chacun des actes applicables visés à l’annexe I et comporte, dans la mesure où aucune fiche de réception par type n’est présentée, les informations pertinentes conformément aux actes d’exécution adoptés en application du présent règlement, en liaison avec lesdits actes applicables.
4. Sans préjudice des paragraphes 1, 2 et 3, les informations suivantes sont fournies aux fins de la réception par type multiétape:
a)
lors de la première étape, les parties du dossier constructeur et les fiches de réception UE par type correspondant à l’état d’achèvement du véhicule de base;
b)
lors de la deuxième étape et des étapes suivantes, les parties du dossier constructeur et les fiches de réception UE par type correspondant au stade de la construction en cours, ainsi qu’un exemplaire de la fiche de réception UE par type du véhicule émise à l’étape de construction précédente et des informations complètes sur les éventuels ajouts ou modifications que le constructeur a apportés au véhicule.
Les informations mentionnées au présent paragraphe, premier alinéa, points a) et b), peuvent être communiquées selon le paragraphe 3.
5. L’autorité compétente en matière de réception peut, sur une demande motivée, demander au constructeur de fournir toutes les informations complémentaires nécessaires pour prendre une décision concernant les essais requis ou pour faciliter la réalisation de ces essais.
CHAPITRE V
DÉROULEMENT DES PROCÉDURES DE RÉCEPTION UE PAR TYPE
Article 24
Dispositions générales
1. Les autorités compétentes en matière de réception ne délivrent une réception UE par type qu’après avoir vérifié la conformité des mesures relatives à la production visées à l’article 28 et la conformité du type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique aux exigences qui lui sont applicables.
2. Toute réception UE par type est accordée conformément au présent chapitre.
3. Si une autorité compétente en matière de réception constate qu’un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique, bien que satisfaisant aux dispositions requises, présente un risque grave pour la sécurité, est susceptible de nuire gravement à l’environnement ou à la santé publique ou présente un risque grave pour la sécurité au travail, elle peut refuser d’accorder la réception UE par type. Dans ce cas, elle envoie immédiatement aux autorités compétentes en matière de réception des autres États membres et à la Commission un dossier détaillé motivant sa décision et fournissant la preuve de ses constatations.
4. Les fiches de réception UE par type sont numérotées selon un système harmonisé défini par la Commission au moyen d’actes d’exécution. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2. Les premiers de ces actes d’exécution sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
5. Dans le délai d’un mois suivant la délivrance d’une fiche de réception UE par type, l’autorité compétente en matière de réception envoie aux autorités compétentes en matière de réception des autres États membres un exemplaire de la fiche de réception UE par type, accompagnée de ses annexes, pour chaque type de véhicule qu’elle a réceptionné au moyen d’un système d’échange électronique commun et sécurisé. L’exemplaire en question peut également être envoyé en format électronique sécurisé.
6. L’autorité compétente en matière de réception informe sans délai les autorités compétentes en matière de réception des autres États membres de sa décision de refuser ou de retirer la réception d’un véhicule, ainsi que des motifs de cette décision.
7. Tous les trois mois, l’autorité compétente en matière de réception envoie aux autorités compétentes en matière de réception des autres États membres une liste des réceptions UE par type de systèmes, de composants ou d’entités techniques qu’elle a octroyées, modifiées, refusées ou retirées au cours de la période précédente.
8. Sur demande d’une autorité compétente en matière de réception d’un autre État membre, l’autorité compétente en matière de réception qui a accordé la réception UE par type lui envoie, dans un délai d’un mois à compter de la réception d’une telle demande, un exemplaire de la fiche de réception UE par type requise, accompagnée de ses annexes, au moyen d’un système d’échange électronique commun et sécurisé. L’exemplaire en question peut également être envoyé en format électronique sécurisé.
9. Sur demande de la Commission, l’autorité compétente en matière de réception lui envoie également les informations visées aux paragraphes 5 à 8.
10. L’autorité compétente en matière de réception constitue un dossier de réception, comprenant le dossier constructeur, accompagné des rapports d’essais et de tous les autres documents que le service technique ou l’autorité compétente en matière de réception ont joints au dossier constructeur dans l’exercice de leurs fonctions. Le dossier de réception comporte un index, qui en détaille le contenu selon une numérotation ou un marquage permettant de localiser facilement chaque page, tout document étant présenté de telle manière qu’il répertorie les étapes successives de la gestion de la réception UE par type, notamment les dates des révisions et des mises à jour. L’autorité compétente en matière de réception tient à disposition les informations contenues dans le dossier de réception pendant une période de dix ans après la fin de validité de la réception concernée.
Article 25
Dispositions spécifiques concernant la fiche de réception UE par type
1. La fiche de réception UE par type comporte, en annexe, les documents suivants:
a)
le dossier de réception visé à l’article 24, paragraphe 10;
b)
les résultats d’essais;
c)
les nom(s) et spécimen(s) de signature de la (des) personne(s) habilitée(s) à signer les certificats de conformité, ainsi qu’une indication de sa (leur) fonction dans la société;
d)
dans le cas de la réception UE par type de l’ensemble du véhicule, un spécimen rempli du certificat de conformité.
2. La fiche de réception UE par type est établie sur la base du modèle établi par la Commission au moyen d’actes d’exécution. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2. Les premiers de ces actes d’exécution sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
3. Pour chaque type de véhicule, l’autorité compétente en matière de réception:
a)
remplit toutes les rubriques correspondantes de la fiche de réception UE par type, y compris la fiche des résultats d’essais qui y est annexée;
b)
dresse l’index du dossier de réception;
c)
envoie sans délai la fiche remplie, accompagnée de ses annexes, au demandeur.
La Commission établit le modèle de la fiche des résultats d’essais visée au point a) par la voie d’actes d’exécution. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2. Les premiers de ces actes d’exécution sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
4. Dans le cas d’une réception UE par type dont la validité, en application de l’article 35, fait l’objet de restrictions ou pour laquelle il a été dérogé à certaines dispositions du présent règlement ou des actes délégués et d’exécution adoptés en application de ce dernier, la fiche de réception UE mentionne ces restrictions ou dérogations.
5. Lorsque le constructeur opte pour la réception par type mixte, l’autorité compétente en matière de réception indique, dans le dossier de réception, les références des rapports d’essais, établis par les actes d’exécution visés à l’article 27, paragraphe 1, pour lesquels aucune fiche de réception UE par type n’est disponible.
6. Lorsque le constructeur opte pour la procédure de réception par type en une seule étape, l’autorité compétente en matière de réception dresse une liste des exigences ou actes applicables et joint cette liste à la fiche de réception UE par type. La Commission adopte le modèle pour la liste en question par la voie d’actes d’exécution. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2. Les premiers de ces actes d’exécution sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
Article 26
Dispositions spécifiques concernant les systèmes, composants ou entités techniques
1. La réception UE par type est accordée pour un système qui est conforme aux informations contenues dans le dossier constructeur et qui satisfait aux exigences techniques prévues par les actes applicables énumérés à l’annexe I.
2. La réception UE par type concernant un composant ou une entité technique est accordée pour un composant ou une entité technique qui est conforme aux informations contenues dans le dossier constructeur et qui satisfait aux exigences techniques prévues par les actes applicables énumérés à l’annexe I.
3. Lorsque des composants ou des entités techniques, qu’ils soient ou non destinés à la réparation, à l’entretien ou à la maintenance, sont également couverts par une réception par type de système se rapportant à un véhicule, il n’est pas nécessaire de procéder à une réception supplémentaire de composant ou d’entité technique, sauf si les actes applicables énumérés à l’annexe I l’exigent.
4. Lorsqu’un composant ou une entité technique ne remplit sa fonction ou ne présente une caractéristique spécifique qu’en liaison avec d’autres éléments du véhicule et que, de ce fait, la conformité aux exigences ne peut être vérifiée que lorsque le composant ou l’entité technique fonctionne en liaison avec ces autres éléments du véhicule, la portée de la réception UE par type du composant ou de l’entité technique est limitée en conséquence.
Dans de tels cas, la fiche de réception UE par type mentionne toute restriction d’utilisation éventuelle du composant ou de l’entité technique et en indique les conditions particulières de montage.
Lorsque le montage d’un tel composant ou d’une telle entité technique est réalisé par le constructeur du véhicule, le respect des éventuelles restrictions d’utilisation ou conditions de montage est vérifié lors de la réception du véhicule.
Article 27
Essais requis pour la réception UE par type
1. Le respect des exigences techniques prévues par le présent règlement et les actes énumérés à l’annexe I est démontré au moyen des essais appropriés effectués par les services techniques désignés.
Les procédures d’essai visées au premier alinéa ainsi que les équipements et outils spécifiques nécessaires pour réaliser ces essais sont décrits dans les actes applicables énumérés à l’annexe I.
Le format du rapport d’essai satisfait aux exigences générales définies par la Commission au moyen d’actes d’exécution. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2. Les premiers de ces actes d’exécution sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
2. Le constructeur met à la disposition de l’autorité compétente en matière de réception autant de véhicules, de composants ou d’entités techniques que l’imposent les actes applicables énumérés à l’annexe I aux fins de la réalisation des essais requis.
3. Les essais requis sont effectués sur des véhicules, des composants et des entités techniques qui sont représentatifs du type à réceptionner.
Toutefois, le constructeur peut sélectionner, en accord avec l’autorité compétente en matière de réception, un véhicule, un système, un composant ou une entité technique qui, tout en n’étant pas représentatif du type à réceptionner, combine un certain nombre des caractéristiques les plus défavorables en ce qui concerne le niveau de performance requis. Des méthodes virtuelles d’essai peuvent être utilisées pour aider à la prise de décision pendant le processus de sélection.
4. Sous réserve de l’accord de l’autorité compétente en matière de réception, des méthodes d’essai virtuelles peuvent être utilisées en remplacement des procédures d’essai visées au paragraphe 1, à la demande du constructeur, pour les exigences établies par les actes délégués adoptés en application du paragraphe 6.
5. Les méthodes virtuelles d’essai respectent les conditions fixées dans les actes délégués adoptés en application du paragraphe 6.
6. Afin de garantir que les résultats obtenus par des essais virtuels sont aussi significatifs que ceux découlant d’essais physiques, la Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 71 en ce qui concerne les exigences pour lesquelles des essais virtuels peuvent être réalisés ainsi que les conditions dans lesquelles ces essais virtuels doivent être effectués. Lors de l’adoption de ces actes délégués, la Commission se fonde sur les exigences et les procédures prévues à l’annexe XVI de la directive 2007/46/CE du Parlement européen et du Conseil du 5 septembre 2007 établissant un cadre pour la réception des véhicules à moteur, de leurs remorques et des systèmes, des composants et des entités techniques destinés à ces véhicules (directive-cadre) (33), le cas échéant.
Article 28
Mesures relatives à la conformité de la production
1. Une autorité compétente en matière de réception qui accorde une réception UE par type prend les mesures nécessaires en vue de vérifier, au besoin en coopération avec les autorités compétentes en matière de réception des autres États membres, si les mesures adéquates ont été prises pour garantir que les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques en production seront conformes au type réceptionné.
2. Une autorité compétente en matière de réception qui accorde une réception par type de l’ensemble du véhicule prend les mesures nécessaires pour vérifier que les certificats de conformité délivrés par le constructeur sont conformes à l’article 33. À cette fin, l’autorité compétente en matière de réception vérifie qu’un nombre suffisant de modèles de certificats de conformité sont conformes à l’article 33 et que le constructeur a pris les dispositions nécessaires pour s’assurer que les données figurant sur les certificats de conformité sont correctes.
3. Une autorité compétente en matière de réception qui a accordé une réception UE par type prend les mesures nécessaires, en ce qui concerne cette réception, en vue de vérifier, au besoin en coopération avec les autorités compétentes en matière de réception des autres États membres, si les mesures visées aux paragraphes 1 et 2 restent adéquates de sorte que les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques en production demeurent conformes au type réceptionné, et si les certificats de conformité continuent de satisfaire à l’article 33.
4. Pour vérifier si les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques sont conformes au type réceptionné, l’autorité compétente en matière de réception qui a procédé à la réception UE par type peut effectuer toutes les vérifications ou tous les essais requis pour la réception UE par type sur des échantillons prélevés dans les locaux du constructeur, y compris les installations de production.
5. Lorsqu’une autorité compétente en matière de réception qui a accordé une réception UE par type constate que les mesures visées aux paragraphes 1 et 2 ne sont pas appliquées, s’écartent sensiblement des mesures et des plans de contrôle convenus, ne sont plus appliquées ou ne sont plus jugées adéquates, bien que la production n’ait pas pris fin, elle prend les mesures nécessaires afin de garantir que la procédure en matière de conformité de la production est correctement suivie ou procède au retrait de la réception par type.
6. La Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 71 en ce qui concerne les modalités détaillées en matière de conformité de la production. Les premiers de ces actes délégués sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
CHAPITRE VI
MODIFICATION DES RÉCEPTIONS UE PAR TYPE
Article 29
Dispositions générales
1. Le constructeur informe sans délai l’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type de toute modification des informations consignées dans le dossier de réception.
Cette autorité compétente en matière de réception opte pour l’une des procédures prévues à l’article 30.
Si nécessaire, l’autorité compétente en matière de réception peut décider, après avoir consulté le constructeur, qu’une nouvelle réception UE par type doit être octroyée.
2. La demande de modification d’une réception UE par type est soumise exclusivement à l’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type initiale.
3. Si l’autorité compétente en matière de réception estime qu’une modification justifie de nouvelles inspections ou de nouveaux essais, elle en informe le constructeur.
Les procédures visées à l’article 30 ne s’appliquent que si, sur la base de ces inspections ou essais, l’autorité compétente en matière de réception conclut que les exigences pour la réception UE par type continuent d’être satisfaites.
Article 30
Révisions et extensions des réceptions UE par type
1. Si des informations consignées dans le dossier de réception ont été modifiées sans qu’il ait été jugé nécessaire de refaire des inspections ou des essais, la modification est considérée comme une «révision».
Dans un tel cas, l’autorité compétente en matière de réception délivre, si nécessaire, les pages révisées du dossier de réception en indiquant clairement, sur chaque page révisée, la nature de la modification ainsi que la nouvelle date de délivrance. Une version consolidée et mise à jour du dossier de réception, accompagnée d’une description détaillée des modifications, est considérée comme satisfaisant à cette exigence.
2. La modification est considérée comme une «extension» lorsque des informations consignées dans le dossier de réception ont été modifiées et que l’un des cas de figure suivants se présente:
a)
de nouvelles inspections ou de nouveaux essais sont nécessaires;
b)
une des informations consignées sur la fiche de réception UE par type, à l’exception de ses annexes, a changé;
c)
de nouvelles exigences au titre de l’un des actes énumérés à l’annexe I deviennent applicables au type de véhicule, au système, au composant ou à l’entité technique ayant fait l’objet de la réception.
En cas d’extension, l’autorité compétente en matière de réception délivre une fiche de réception UE par type mise à jour, assortie d’un numéro d’extension, qui augmente en fonction du nombre d’extensions successives déjà accordées. Cette fiche de réception indique clairement le motif de l’extension ainsi que la nouvelle date de délivrance.
3. Chaque fois que des pages modifiées ou une version consolidée et mise à jour sont délivrées, l’index du dossier de réception annexé à la fiche de réception est modifié en conséquence, de façon à indiquer la date de l’extension ou de la révision la plus récente ou celle de la consolidation la plus récente de la version mise à jour.
4. La réception par type d’un véhicule ne doit pas être modifiée lorsque les nouvelles exigences visées au paragraphe 2, point c), ne concernent pas, d’un point de vue technique, le type de véhicule en question ou s’appliquent à des catégories de véhicules autres que la catégorie dont il relève.
Article 31
Délivrance et notification des modifications
1. Dans le cas d’une extension, toutes les rubriques correspondantes de la fiche de réception UE par type, ses annexes et l’index du dossier de réception sont mis à jour. La fiche mise à jour et ses annexes sont délivrées au demandeur sans délai.
2. Dans le cas d’une révision, les documents révisés ou la version consolidée et mise à jour, selon le cas, y compris l’index révisé du dossier de réception, sont délivrés sans délai au demandeur par l’autorité compétente en matière de réception.
3. L’autorité compétente en matière de réception notifie toute modification apportée aux réceptions UE par type aux autorités compétentes en matière de réception des autres États membres conformément aux procédures prévues à l’article 24.
CHAPITRE VII
VALIDITÉ DE LA RÉCEPTION UE PAR TYPE
Article 32
Expiration de la validité
1. Les réceptions UE par type sont délivrées pour une durée illimitée.
2. La validité de la réception UE par type d’un véhicule perd sa validité dans chacun des cas suivants:
a)
de nouvelles exigences applicables au type de véhicule réceptionné deviennent obligatoires pour la mise à disposition sur le marché, l’immatriculation ou la mise en service de véhicules et il n’est pas possible d’actualiser en conséquence la réception par type;
b)
la production du véhicule réceptionné est arrêtée de manière définitive et volontaire;
c)
la validité de la réception arrive à son terme en vertu d’une restriction conformément à l’article 35, paragraphe 6;
d)
la réception est retirée conformément à l’article 28, paragraphe 5, à l’article 44, paragraphe 1, ou à l’article 47, paragraphe 4.
3. Lorsqu’une seule variante d’un type déterminé ou une version d’une variante perd sa validité, la perte de validité de la réception UE par type du véhicule en question se limite à cette variante ou version spécifique.
4. Lorsque la production d’un type de véhicule donné est définitivement arrêtée, le constructeur le notifie à l’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type pour ce véhicule.
Dans un délai d’un mois après la réception de la notification visée au premier alinéa, l’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type pour le véhicule concerné en informe les autorités compétentes en matière de réception des autres États membres.
5. Sans préjudice du paragraphe 4, lorsque la validité de la réception UE par type d’un véhicule est sur le point d’expirer, le constructeur le notifie à l’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type.
L’autorité qui a accordé la réception UE par type communique sans délai toutes les informations utiles aux autorités compétentes en matière de réception des autres États membres pour permettre, s’il y a lieu, l’application de l’article 39.
La communication visée au deuxième alinéa inclut notamment la date de production ainsi que le numéro d’identification du dernier véhicule produit.
CHAPITRE VIII
CERTIFICAT DE CONFORMITÉ ET MARQUAGE
Article 33
Certificat de conformité
1. Le constructeur délivre, en sa qualité de détenteur d’une réception par type de véhicule, un certificat de conformité sur papier pour accompagner chaque véhicule complet, incomplet ou complété qui est fabriqué conformément au type de véhicule réceptionné.
Ce certificat est délivré gratuitement à l’acheteur à la livraison du véhicule. Sa délivrance ne peut être faite sous condition de demande explicite ou de soumission d’informations supplémentaires au constructeur.
Pendant une période de dix ans à compter de la date de production du véhicule, le constructeur du véhicule délivre, à la demande du propriétaire du véhicule, un duplicata du certificat de conformité contre un paiement n’excédant pas le coût de délivrance dudit certificat. La mention «duplicata» apparaît clairement sur le recto de tout duplicata.
2. Le constructeur utilise le modèle de certificat de conformité adopté par la Commission au moyen d’actes d’exécution. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2. Le certificat de conformité est conçu de manière à exclure toute falsification. À cette fin, les actes d’exécution prévoient que le papier utilisé pour établir le certificat est protégé par plusieurs éléments de sécurité au niveau de l’impression. Les premiers de ces actes d’exécution sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
3. Le certificat de conformité est rédigé dans au moins une des langues officielles de l’Union. Tout État membre peut demander que le certificat de conformité soit traduit dans sa ou ses propres langues officielles.
4. La ou les personnes autorisées à signer les certificats de conformité font partie de l’organisation du constructeur et sont dûment autorisées par l’administration à engager pleinement la responsabilité juridique du constructeur en ce qui concerne la conception et la construction, ou la conformité de la production, du véhicule.
5. Le certificat de conformité est entièrement rempli et ne prévoit pas d’autres restrictions concernant l’utilisation du véhicule que celles prévues par le présent règlement ou les actes délégués adoptés en application du présent règlement.
6. Dans le cas d’un véhicule incomplet ou complété, le constructeur indique, dans le certificat de conformité, uniquement les éléments qui ont été ajoutés ou modifiés au stade considéré de la réception, et, le cas échéant, annexe au certificat tous les certificats de conformité qui ont été délivrés aux stades antérieurs.
7. Le certificat de conformité pour les véhicules réceptionnés conformément à l’article 35, paragraphe 2, comporte dans son intitulé la mention «Pour les véhicules complets/complétés, réceptionnés par type en application de l’article 26 du règlement (UE) no 167/2013 du Parlement européen et du Conseil du 5 février 2013 relatif à la réception et à la surveillance du marché des véhicules agricoles et forestiers (réception provisoire)».
8. Le certificat de conformité, tel que décrit dans les actes d’exécution visés au paragraphe 2, pour les véhicules réceptionnés par type conformément à l’article 37, comporte dans son intitulé la mention «Pour les véhicules complets/complétés, réceptionnés par type en petites séries» et, tout près de cette mention, l’année de production suivie d’un numéro de séquence, compris entre 1 et la limite indiquée dans le tableau figurant à l’annexe II, identifiant, pour chaque année de production, la position du véhicule dans la production attribuée à l’année concernée.
9. Sans préjudice du paragraphe 1, le constructeur peut transmettre le certificat de conformité par voie électronique à l’autorité d’immatriculation de tout État membre.
Article 34
Plaque réglementaire comportant le marquage approprié des véhicules et marque de réception par type pour les composants et entités techniques
1. Le constructeur d’un véhicule appose sur chaque véhicule fabriqué conformément au type réceptionné une plaque réglementaire comportant le marquage approprié requis par l’acte d’exécution applicable adopté en application du paragraphe 3.
2. Le fabricant d’un composant ou d’une entité technique faisant ou non partie d’un système appose, sur chaque composant ou entité technique fabriqué conformément au type réceptionné, la marque de réception par type requise par l’acte d’exécution applicable adopté en application du présent règlement, le règlement de la CEE-ONU ou le code de l’OCDE correspondant.
Lorsque l’apposition d’une marque de réception par type n’est pas requise, le constructeur appose au moins sa marque de fabrique ou de commerce, ainsi que le numéro du type ou un numéro d’identification.
3. La plaque réglementaire et la marque de réception UE par type sont conformes au modèle défini par la Commission au moyen d’actes d’exécution. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2. Les premiers de ces actes d’exécution sont adoptés au plus tard le 31 décembre 2014.
CHAPITRE IX
DÉROGATIONS POUR DES TECHNOLOGIES NOUVELLES OU DES CONCEPTS NOUVEAUX
Article 35
Dérogations pour des technologies nouvelles ou des concepts nouveaux
1. Le constructeur peut demander une réception UE par type pour un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique incorporant de nouvelles technologies ou de nouveaux concepts qui sont incompatibles avec un ou plusieurs des actes énumérés à l’annexe I.
2. L’autorité compétente en matière de réception accorde la réception UE par type visée au paragraphe 1 lorsque toutes les conditions suivantes sont remplies:
a)
la demande mentionne les raisons pour lesquelles les technologies ou les concepts en question rendent le système, le composant ou l’entité technique incompatible avec un ou plusieurs des actes énumérés à l’annexe I;
b)
la demande décrit les conséquences pour la sécurité et l’environnement de la nouvelle technologie et les mesures prises pour garantir que, par comparaison avec les exigences auxquelles il est demandé de déroger, un niveau au moins équivalent de sécurité et de protection de l’environnement est assuré;
c)
sont présentés des descriptions et résultats d’essais prouvant que la condition visée au point b) est satisfaite.
3. La délivrance d’une réception UE par type exemptant les nouvelles technologies ou les nouveaux concepts est soumise à l’autorisation de la Commission. Cette autorisation est donnée par un acte d’exécution. Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2.
4. Dans l’attente de la décision de la Commission sur l’autorisation, l’autorité compétente en matière de réception peut déjà délivrer une réception UE par type, qui revêt toutefois un caractère provisoire, valable uniquement sur le territoire de cet État membre, pour un type de véhicule couvert par la dérogation sollicitée. L’autorité compétente en matière de réception en informe la Commission et les autres États membres sans délai au moyen d’un dossier contenant les informations visées au paragraphe 2.
La nature provisoire et la validité territoriale limitée sont indiquées de manière visible dans le titre de la fiche de réception par type ainsi que dans le titre du certificat de conformité. La Commission peut adopter des actes d’exécution afin d’harmoniser les modèles de la fiche de réception et du certificat de conformité aux fins du présent paragraphe. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2.
5. D’autres autorités compétentes en matière de réception peuvent décider par écrit d’accepter la réception provisoire visée au paragraphe 4 sur leur territoire.
6. Le cas échéant, l’autorisation de la Commission visée au paragraphe 3 précise également si sa validité fait l’objet de restrictions. Dans tous les cas, la réception par type est valable pour une durée d’au moins trente-six mois.
7. Si la Commission décide de refuser son autorisation, l’autorité compétente en matière de réception informe immédiatement le détenteur de la réception provisoire par type visée au paragraphe 3 que ladite réception sera révoquée six mois après la date de refus de la Commission.
Toutefois, les véhicules fabriqués conformément à la réception provisoire avant l’expiration de la validité de celle-ci peuvent être mis sur le marché, immatriculés ou entrer en service dans tout État membre ayant accepté la réception provisoire.
Article 36
Adaptation ultérieure des actes délégués et des actes d’exécution
1. Lorsque la Commission autorise l’octroi d’une dérogation conformément à l’article 35, elle prend immédiatement les mesures nécessaires pour adapter au progrès technologique les actes délégués ou d’exécution concernés.
Lorsque la dérogation au titre de l’article 35 a trait à un règlement de la CEE-ONU, la Commission propose un amendement du règlement de la CEE-ONU concerné selon la procédure applicable au titre de l’accord révisé de 1958.
2. Dès que les actes concernés ont été modifiés, toute restriction dans la décision de la Commission d’autoriser la dérogation est levée.
Si les mesures nécessaires pour adapter les actes délégués ou d’exécution n’ont pas été prises, la Commission peut, à la demande de l’État membre qui a accordé la réception, autoriser par une décision, sous la forme d’un acte d’exécution adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2, l’État membre à prolonger la validité de la réception par type.
CHAPITRE X
VÉHICULES PRODUITS EN PETITES SÉRIES
Article 37
Réception nationale par type de petites séries
1. Le constructeur peut introduire une demande de réception nationale d’un type de véhicule produit en petites séries, dans les limites quantitatives annuelles indiquées à l’annexe II. Ces limites s’appliquent à la mise à disposition sur le marché, à l’immatriculation ou à la mise en service de véhicules du type réceptionné sur le marché de chaque État membre au cours d’une année donnée.
Pour la réception nationale par type de véhicules produits en petites séries, l’autorité compétente en matière de réception peut, si elle a des motifs raisonnables de le faire, dispenser de l’application d’une ou de plusieurs dispositions du présent règlement et d’une ou de plusieurs dispositions d’un ou de plusieurs des actes énumérés à l’annexe I, pour autant qu’elle prévoie d’autres exigences pour les remplacer.
2. Les exigences de remplacement visées au paragraphe 1 doivent garantir un niveau de sécurité fonctionnelle, de protection de l’environnement et de sécurité au travail qui est équivalent, dans toute la mesure du possible, à celui assuré par les actes correspondants visés à l’annexe I.
3. Aux fins de la réception nationale par type de véhicules au titre du présent article, les systèmes, composants ou entités techniques qui sont réceptionnés par type conformément aux actes énumérés à l’annexe I sont acceptés.
4. La fiche de réception des véhicules réceptionnés par type conformément au présent article est établie selon le modèle visé à l’article 25, paragraphe 2, mais ne porte pas l’en-tête «Fiche de réception UE par type de véhicule» et elle précise la nature des dérogations accordées en application du paragraphe 1. Les fiches de réception par type sont numérotées conformément au système harmonisé visé à l’article 24, paragraphe 4.
5. La validité de la réception nationale par type de petites séries est limitée au territoire de l’État membre dont l’autorité compétente en matière de réception a accordé la réception.
6. Toutefois, à la demande du constructeur, un exemplaire de la fiche de réception par type et de ses annexes est envoyé, par courrier recommandé ou électronique, aux autorités compétentes en matière de réception des États membres désignés par le constructeur.
7. Dans les trois mois suivant la réception de la demande visée au paragraphe 6, les autorités compétentes en matière de réception des États membres désignés par le constructeur décident si elles acceptent ou non la réception par type. Elles communiquent officiellement leur décision à l’autorité compétente qui a accordé la réception nationale par type de petites séries.
8. Les autorités compétentes en matière de réception des États membres ne peuvent refuser la réception nationale par type que si elles ont de bonnes raisons de croire que les exigences techniques nationales en vertu desquelles le véhicule a été réceptionné ne sont pas équivalentes à leurs propres exigences.
9. Lorsqu’un demandeur souhaite mettre sur le marché ou faire immatriculer un véhicule dans le cadre d’une réception nationale par type de petites séries dans un autre État membre, l’autorité compétente qui a accordé la réception nationale par type de petites séries fournit à l’autorité nationale de l’autre État membre un exemplaire de la fiche de réception par type ainsi que du dossier de réception. Les paragraphes 7 et 8 s’appliquent.
CHAPITRE XI
MISE À DISPOSITION SUR LE MARCHÉ, IMMATRICULATION OU MISE EN SERVICE
Article 38
Mise à disposition sur le marché, immatriculation ou mise en service de véhicules
1. Sans préjudice des articles 41 et 44, les véhicules pour lesquels la réception UE par type de l’ensemble du véhicule est obligatoire ou pour lesquels le constructeur a obtenu cette réception par type en vertu du présent règlement ne sont mis à disposition sur le marché, immatriculés ou mis en service que s’ils sont accompagnés d’un certificat de conformité en cours de validité émis conformément à l’article 33.
Dans le cas où ces véhicules sont incomplets, leur mise à disposition sur le marché ou mise en service est permise, mais les autorités d’immatriculation des États membres peuvent refuser l’immatriculation et l’utilisation sur route de tels véhicules.
2. Le paragraphe 1 ne s’applique pas aux véhicules destinés à être utilisés par les forces armées, la protection civile, les services d’incendie ou les services responsables du maintien de l’ordre, ni aux véhicules réceptionnés conformément à l’article 37.
Article 39
Mise à disposition sur le marché, immatriculation ou mise en service de véhicules de fin de série
1. Dans les limites fixées pour les fins de série et le délai précisé aux paragraphes 2 et 4, les véhicules conformes à un type de véhicule dont la réception UE par type a perdu sa validité en application de l’article 32 peuvent être mis à disposition sur le marché, immatriculés ou mis en service.
Le premier alinéa ne s’applique qu’aux véhicules se trouvant sur le territoire de l’Union qui étaient couverts par une réception UE par type en cours de validité au moment de leur production, mais qui n’ont pas été mis à disposition sur le marché, immatriculés, ou mis en service avant que la validité de ladite réception n’expire.
2. Le paragraphe 1 s’applique dans le cas de véhicules complets, pendant une période de vingt-quatre mois à compter de la date à laquelle la réception UE par type a expiré et, dans le cas de véhicules complétés, pendant une période de trente mois à compter de cette même date.
3. Le constructeur qui souhaite bénéficier du paragraphe 1 en fait la demande à l’autorité nationale de chaque État membre où les véhicules en question doivent être mis à disposition sur le marché, immatriculés ou mis en service. La demande précise les raisons techniques ou économiques pour lesquelles ces véhicules ne sont pas conformes aux nouvelles exigences de réception par type.
Dans un délai de trois mois suivant la réception de la demande, l’autorité nationale concernée décide d’autoriser ou non l’immatriculation de ces véhicules sur son territoire et, dans l’affirmative, du nombre d’unités concernées.
4. Le nombre de véhicules de fin de série ne peut pas dépasser 10 % du nombre de véhicules immatriculés au cours des deux années précédentes ou vingt véhicules par État membre, le nombre le plus élevé étant retenu.
5. Une mention spécifique qui identifie le véhicule en question comme étant «de fin de série» doit figurer sur le certificat de conformité des véhicules mis en service selon cette procédure.
6. Les États membres veillent à ce que le nombre de véhicules à mettre à disposition sur le marché, à immatriculer ou mis en service selon la procédure prévue par le présent article soit effectivement contrôlé.
7. Le présent article s’applique uniquement à l’arrêt de production dû à l’expiration de la validité de la réception par type dans le cas visé à l’article 32, paragraphe 2, point a).
Article 40
Mise à disposition sur le marché ou mise en service de composants et d’entités techniques
1. Les composants ou entités techniques ne peuvent être mis à disposition sur le marché ou mis en service que s’ils satisfont aux prescriptions des actes applicables énumérés à l’annexe I et sont correctement marqués conformément à l’article 34.
2. Le paragraphe 1 ne s’applique pas dans le cas de composants ou d’entités techniques qui ont été spécialement fabriqués ou conçus pour des véhicules neufs ne relevant pas du présent règlement.
3. Par dérogation au paragraphe 1, les États membres peuvent autoriser la mise à disposition sur le marché ou la mise en service de composants ou d’entités techniques qui ont été dispensés de l’application d’une ou de plusieurs dispositions du présent règlement en vertu de l’article 35 ou sont destinés à être montés sur des véhicules couverts par des réceptions accordées en vertu de l’article 37 qui se rapportent au composant ou à l’entité technique en question.
4. Par dérogation au paragraphe 1 et sauf disposition contraire du présent règlement ou d’un des actes délégués adoptés en application du présent règlement, les États membres peuvent autoriser la mise à disposition sur le marché ou la mise en service de composants ou d’entités techniques destinés à être montés sur des véhicules qui, lorsqu’ils ont été mis à disposition sur le marché ou mis en service, ne devaient pas faire l’objet d’une réception par type en vertu du présent règlement ou de la directive 2003/37/CE.
CHAPITRE XII
CLAUSES DE SAUVEGARDE
Article 41
Procédure applicable au niveau national pour les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques présentant un risque grave
1. Lorsque les autorités chargées de la surveillance du marché d’un État membre ont pris des mesures conformément à l’article 20 du règlement (CE) no 765/2008 ou qu’elles ont des raisons suffisantes de croire qu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique relevant du présent règlement présente un risque grave pour la santé ou la sécurité des personnes ou pour d’autres aspects liés à la protection de l’intérêt public relevant du présent règlement, l’autorité qui a accordé la réception procède à une évaluation du véhicule, du système, du composant ou de l’entité technique en cause en tenant compte de toutes les exigences définies par le présent règlement. Les opérateurs économiques concernés coopèrent pleinement avec les autorités compétentes en matière de réception et/ou les autorités chargées de la surveillance du marché.
Si, au cours de cette évaluation, l’autorité qui a accordé la réception constate que le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique ne respecte pas les exigences définies dans le présent règlement, elle invite sans délai l’opérateur économique en question à prendre toutes les mesures correctives appropriées pour mettre le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique en conformité avec ces exigences, les retirer du marché ou les rappeler dans un délai raisonnable, proportionné à la nature du risque.
L’article 21 du règlement (CE) no 765/2008 s’applique aux mesures visées au deuxième alinéa du présent paragraphe.
2. Lorsque les autorités compétentes en matière de réception considèrent que la non-conformité n’est pas limitée au territoire national, elles informent la Commission et les autres États membres des résultats de l’évaluation et des mesures qu’elles ont prescrites à l’opérateur économique.
3. L’opérateur économique veille à ce que toutes les mesures correctives appropriées soient prises en ce qui concerne les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques non conformes qu’il a mis sur le marché, fait immatriculer ou fait mettre en service dans l’Union.
4. Lorsque l’opérateur économique ne prend pas des mesures correctives adéquates dans le délai visé au paragraphe 1, deuxième alinéa, les autorités nationales adoptent toutes les mesures appropriées pour interdire ou restreindre la mise à disposition sur le marché, l’immatriculation ou la mise en service des véhicules, systèmes, composants ou entités techniques non conformes sur leur marché national, pour les retirer de ce marché ou pour les rappeler.
5. Les autorités nationales informent sans délai la Commission et les autres États membres des mesures prévues au paragraphe 4.
Les informations fournies contiennent toutes les précisions disponibles, notamment les données nécessaires pour identifier le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique non conforme, son origine, la nature de la non-conformité alléguée et du risque encouru, ainsi que la nature et la durée des mesures nationales prises et les arguments avancés par l’opérateur économique concerné. En particulier, les autorités compétentes en matière de réception indiquent si la non-conformité résulte d’une des causes suivantes:
a)
le non-respect, par le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique, des exigences relatives à la santé ou à la sécurité des personnes, à la protection de l’environnement ou à d’autres aspects liés à la protection de l’intérêt public couverts par le présent règlement;
b)
des lacunes dans les actes applicables énumérés à l’annexe I.
6. Les États membres informent, dans un délai d’un mois, la Commission et les autres États membres de toute mesure prise et de toute information supplémentaire dont ils disposent à propos de la non-conformité du véhicule, du système, du composant ou de l’entité technique et, dans l’éventualité où ils s’opposent à la mesure nationale notifiée, de leurs objections.
7. Lorsque, dans le mois suivant la réception des informations visées au paragraphe 6 du présent article, une objection a été émise par un autre État membre ou par la Commission à l’encontre de la mesure prise par un État membre, cette mesure est évaluée par la Commission conformément à l’article 42.
8. Les États membres veillent à ce que les mesures restrictives appropriées soient prises à l’égard du véhicule, du système, du composant ou de l’entité technique en cause, par exemple son retrait de leur marché, sans délai.
Article 42
Procédure de sauvegarde au niveau de l’Union
1. Lorsque, durant la procédure prévue à l’article 41, paragraphes 3 et 4, des objections sont émises à l’encontre d’une mesure prise par un État membre ou lorsque la Commission considère qu’une mesure nationale est contraire à la législation de l’Union, la Commission procède sans délai à l’évaluation de la mesure nationale après consultation des États membres et du ou des opérateurs économiques concernés. En fonction des résultats de cette évaluation, la Commission décide, conformément à la procédure d’examen prévue à l’article 69, paragraphe 2, si la mesure nationale est estimée justifiée ou non.
La Commission informe de sa décision tous les États membres ainsi que l’opérateur ou les opérateurs économiques concernés.
2. Si la mesure nationale est jugée justifiée par la Commission, tous les États membres prennent les mesures nécessaires pour s’assurer que le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique non conforme est retiré(e) de leur marché et ils en informent la Commission. Si la mesure nationale est jugée non justifiée, l’État membre concerné la retire ou l’adapte, conformément à la décision visée au paragraphe 1.
3. Si la mesure nationale est jugée justifiée et est motivée par des lacunes du présent règlement ou des actes délégués ou d’exécution adoptés en application de ce dernier, la Commission propose les mesures appropriées suivantes:
a)
s’il s’agit d’un acte délégué ou d’exécution adopté en application du présent règlement, la Commission propose les modifications nécessaires à lui apporter;
b)
s’il s’agit de règlements de la CEE-ONU, la Commission propose les projets d’amendements devant être apportés aux règlements CEE-ONU concernés, conformément à la procédure applicable au titre de l’accord révisé de 1958.
Article 43
Véhicules, systèmes, composants ou entités techniques conformes présentant un risque grave
1. Lorsqu’un État membre constate, après avoir réalisé l’évaluation prévue à l’article 41, paragraphe 1, qu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique, bien que conforme aux exigences applicables ou dûment marqué(e), présente un risque grave pour la sécurité ou est susceptible de nuire gravement à l’environnement ou à la santé publique, il demande à l’opérateur économique en cause de prendre toutes les mesures appropriées pour faire en sorte que le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique en cause, une fois mis(e) sur le marché, immatriculé(e) ou mis(e) en service, ne présente plus ce risque, pour retirer le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique du marché ou pour le (la) rappeler dans un délai raisonnable, proportionné à la nature du risque. L’État membre peut refuser l’immatriculation de ces véhicules tant que le constructeur du véhicule n’a pas pris toutes les mesures appropriées.
2. En ce qui concerne les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques visés au paragraphe 1, l’opérateur économique garantit que des mesures correctives sont prises pour tous ces véhicules, systèmes, composants ou entités techniques mis sur le marché, immatriculés ou mis en service dans l’Union.
3. L’État membre visé au paragraphe 1 communique à la Commission et aux autres États membres, dans un délai d’un mois, toutes les précisions disponibles, notamment les données nécessaires pour identifier le véhicule, le système, le composant ou l’entité technique en cause, l’origine et la chaîne d’approvisionnement de celui-ci ou de celle-ci, la nature du risque encouru, ainsi que la nature et la durée des mesures nationales prises.
4. La Commission consulte sans délai les États membres et l’opérateur ou les opérateurs économiques concernés et, en particulier, l’autorité compétente qui a accordé la réception par type, et procède à l’évaluation des mesures nationales prises. En fonction des résultats de cette évaluation, la Commission décide si les mesures nationales visées au paragraphe 1 sont jugées justifiées ou non et, si nécessaire, propose des mesures appropriées.
5. La Commission adresse sa décision à tous les États membres et la communique immédiatement à ceux-ci ainsi qu’à l’opérateur ou aux opérateurs économiques concernés.
Article 44
Véhicules, systèmes, composants ou entités techniques non conformes au type réceptionné
1. Lorsque des véhicules, systèmes, composants ou entités techniques neufs accompagnés d’un certificat de conformité ou portant une marque de réception ne sont pas conformes au type qu’elle a réceptionné, l’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type prend les mesures nécessaires, y compris le retrait de la réception par type, pour faire en sorte que les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques en production soient mis en conformité avec le type réceptionné.
2. Aux fins du paragraphe 1, les divergences constatées par rapport aux informations figurant sur la fiche de réception UE par type ou dans le dossier de réception sont considérées comme constituant un cas de non-conformité au type réceptionné.
3. Si une autorité compétente en matière de réception démontre que des véhicules, composants ou entités techniques neufs accompagnés d’un certificat de conformité ou portant une marque de réception délivrée par un autre État membre ne sont pas conformes au type réceptionné, elle peut demander à l’autorité compétente ayant accordé la réception UE par type de vérifier si les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques en production continuent d’être conformes au type réceptionné. À la réception d’une demande en ce sens, l’autorité compétente ayant accordé la réception UE par type prend les mesures qui s’imposent dans les meilleurs délais et, au plus tard, dans les trois mois suivant la date de la demande.
4. L’autorité compétente en matière de réception demande à l’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type du système, du composant, de l’entité technique ou du véhicule de prendre les mesures nécessaires pour faire en sorte que les véhicules en production soient remis en conformité avec le type réceptionné dans les cas suivants:
a)
en ce qui concerne la réception UE par type de véhicule, lorsque la non-conformité d’un véhicule est due exclusivement à la non-conformité d’un système, d’un composant ou d’une entité technique;
b)
en ce qui concerne la réception par type multiétape, lorsque la non-conformité d’un véhicule complété est due exclusivement à la non-conformité d’un système, d’un composant ou d’une entité technique faisant partie intégrante du véhicule incomplet, ou à la non-conformité du véhicule incomplet lui-même.
5. À la réception d’une demande en ce sens, l’autorité compétente en matière de réception concernée prend les mesures qui s’imposent dans les meilleurs délais et, au plus tard, dans les trois mois suivant la date de la demande, au besoin en coopération avec l’autorité compétente en matière de réception qui a formulé la demande.
6. Lorsqu’une non-conformité est établie, l’autorité compétente en matière de réception de l’État membre ayant accordé la réception UE par type du système, du composant, de l’entité technique ou du véhicule incomplet prend les mesures prévues au paragraphe 1.
Les autorités compétentes en matière de réception s’informent mutuellement, dans un délai d’un mois, du retrait d’une réception UE par type et des motifs qui le justifient.
7. Si l’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type conteste la non-conformité qui lui a été notifiée, les États membres concernés s’emploient à régler le différend. La Commission est tenue informée et procède, au besoin, aux consultations appropriées en vue de régler le différend.
Article 45
Mise sur le marché et mise en service de pièces ou d’équipements susceptibles de présenter un risque grave pour le bon fonctionnement de systèmes essentiels
1. Les pièces ou les équipements susceptibles de faire peser un risque grave sur le bon fonctionnement de systèmes essentiels pour la sécurité du véhicule ou sa performance environnementale ne sont ni mis sur le marché, ni immatriculés, ni mis en service et sont interdits, à moins qu’ils n’aient été autorisés par une autorité compétente en matière de réception conformément à l’article 46, paragraphes 1, 2 et 4.
2. Afin d’assurer l’application uniforme du paragraphe 1, la Commission peut adopter des actes d’exécution en vue de dresser une liste des pièces et équipements précités sur la base des informations disponibles, et notamment des informations communiquées par les États membres, concernant:
a)
la gravité du risque pour la sécurité ou la performance environnementale des véhicules équipés des pièces ou équipements en question;
b)
l’incidence potentielle sur les consommateurs et les fabricants de pièces et d’équipements de rechange de l’application éventuelle au titre du présent article d’une exigence d’autorisation pour les pièces ou les équipements.
Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2.
3. Le paragraphe 1 ne s’applique pas aux pièces ou équipements d’origine ni aux pièces ou équipements qui ont été réceptionnés par type conformément à l’un des actes énumérés à l’annexe I, sauf si la réception porte sur d’autres aspects que ceux couverts au paragraphe 1.
4. La Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 71 en ce qui concerne les exigences auxquelles les pièces et les équipements visés au paragraphe 1 du présent article doivent satisfaire.
5. Ces exigences peuvent être définies sur la base des actes énumérés à l’annexe I ou peuvent consister en une comparaison des pièces ou des équipements avec les performances environnementales ou de sécurité du véhicule d’origine ou de l’une de ses pièces, selon le cas. Dans les deux cas, ces exigences garantissent que les pièces ou équipements n’entravent pas le fonctionnement des systèmes qui sont essentiels pour la sécurité du véhicule ou sa performance environnementale.
Article 46
Pièces ou équipements susceptibles de présenter un risque grave pour le bon fonctionnement de systèmes essentiels - Exigences connexes
1. Aux fins de l’article 45, paragraphe 1, le fabricant de pièces ou d’équipements présente à l’autorité compétente en matière de réception une demande accompagnée d’un rapport d’essai établi par un service technique désigné, qui certifie que les pièces ou équipements pour lesquels une autorisation est demandée sont conformes aux exigences visées à l’article 45, paragraphe 4. Le fabricant ne peut introduire qu’une seule demande par type de pièce, et ce auprès d’une seule autorité compétente en matière de réception.
Lorsqu’une autorité compétente d’un autre État membre le demande, l’autorité compétente en matière de réception qui a accordé l’autorisation lui envoie, dans un délai d’un mois à compter de la réception d’une telle demande, un exemplaire de la fiche d’autorisation requise, accompagnée de ses annexes, au moyen d’un système d’échange électronique commun et sécurisé. L’exemplaire en question peut également être envoyé en format électronique sécurisé.
2. La demande mentionne les informations concernant le fabricant des pièces ou des équipements, le type, le numéro d’identification et le numéro des pièces ou des équipements, le nom du constructeur du véhicule, le type de véhicule et, s’il y a lieu, l’année de construction ou toute autre information permettant l’identification du véhicule sur lequel les pièces ou équipements doivent être montés.
Lorsque l’autorité compétente en matière de réception estime, compte tenu du rapport d’essai et d’autres éléments de preuve, que les pièces ou équipements concernés remplissent les exigences visées à l’article 45, paragraphe 4, elle autorise la mise sur le marché et la mise en service des pièces ou équipements, sous réserve du paragraphe 4, deuxième alinéa, du présent article.
L’autorité compétente en matière de réception délivre sans délai une fiche au fabricant.
3. La Commission peut adopter des actes d’exécution afin d’établir le modèle et le système de numérotation de la fiche visée au paragraphe 2, troisième alinéa, du présent article. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2.
4. Le fabricant informe sans délai l’autorité compétente en matière de réception qui a accordé l’autorisation de toute modification ayant une incidence sur les conditions auxquelles l’autorisation a été délivrée. Cette autorité détermine si l’autorisation doit être réexaminée, s’il y a lieu d’en délivrer une nouvelle et si de nouveaux essais s’imposent.
Le fabricant est tenu de garantir que les pièces ou équipements sont produits et continuent à être produits dans le respect des conditions auxquelles l’autorisation a été délivrée.
5. Avant de délivrer une autorisation, l’autorité compétente en matière de réception s’assure de l’existence de modalités et de procédures satisfaisantes permettant de garantir un contrôle efficace de la conformité de la production.
Lorsque l’autorité compétente en matière de réception constate que les conditions de délivrance de l’autorisation ne sont plus remplies, elle demande au fabricant de prendre les mesures qui s’imposent pour garantir que les pièces ou les équipements soient remis en conformité. Au besoin, ladite autorité retire l’autorisation.
6. Tout désaccord entre les autorités compétentes en matière de réception d’États membres différents concernant l’autorisation visée au paragraphe 2, deuxième alinéa, est signalé à la Commission. Celle-ci prend les mesures appropriées pour régler le désaccord et notamment, au besoin, requiert le retrait de l’autorisation après avoir consulté les autorités compétentes en matière de réception.
7. Tant que la liste visée à l’article 45, paragraphe 2, n’a pas été établie, les États membres peuvent maintenir les dispositions nationales concernant les pièces ou les équipements susceptibles de compromettre le bon fonctionnement de systèmes essentiels pour la sécurité du véhicule ou sa performance environnementale.
Article 47
Rappel de véhicules, de systèmes, de composants ou d’entités techniques
1. Lorsqu’un constructeur qui a obtenu une réception UE par type de l’ensemble d’un véhicule est obligé, conformément au règlement (CE) no 765/2008, de rappeler des véhicules mis sur le marché, immatriculés ou pour lesquels il était chargé de la mise en service, au motif qu’un système, un composant ou une entité technique monté(e) sur le véhicule présente un risque grave pour la sécurité, la santé publique ou la protection de l’environnement, qu’il/elle ait ou non été dûment réceptionné(e) conformément au présent règlement, ou au motif qu’une pièce ne faisant pas l’objet d’exigences spécifiques au titre de la législation sur la réception par type présente un risque grave pour la sécurité, la santé publique ou la protection de l’environnement, ce constructeur informe immédiatement l’autorité compétente qui a réceptionné le véhicule.
2. Lorsqu’un fabricant de systèmes, de composants ou d’entités techniques qui s’est vu délivrer une réception UE par type est tenu, conformément au règlement (CE) no 765/2008, de rappeler des systèmes, composants ou entités techniques mis sur le marché ou pour lesquels il était chargé de la mise en service au motif qu’ils présentent un risque grave pour la sécurité, la sécurité au travail, la santé publique ou la protection de l’environnement, qu’ils aient ou non été dûment réceptionnés conformément au présent règlement, le fabricant en informe immédiatement l’autorité compétente qui a délivré la réception.
3. Le constructeur ou fabricant propose à l’autorité compétente en matière de réception un ensemble de solutions appropriées en vue de neutraliser le risque grave visé aux paragraphes 1 et 2. Cette autorité communique sans délai les solutions proposées aux autorités compétentes en matière de réception des autres États membres.
Les autorités compétentes en matière de réception veillent à la bonne mise en œuvre de ces solutions dans leur État membre respectif.
4. Si les solutions sont jugées insuffisantes par l’autorité compétente en matière de réception concernée ou si celle-ci estime qu’elles n’ont pas été mises en œuvre suffisamment rapidement, ladite autorité en informe sans délai l’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type.
L’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type informe alors le constructeur ou fabricant. Si celui-ci ne propose pas et ne met pas en œuvre des mesures correctives efficaces, l’autorité compétente qui a accordé la réception UE par type prend toutes les mesures de protection requises, y compris le retrait de la réception UE par type. En cas de retrait de la réception UE par type, l’autorité compétente en matière de réception informe, dans un délai d’un mois suivant ledit retrait, le constructeur ou fabricant, les autorités compétentes en matière de réception des autres États membres ainsi que la Commission, par lettre recommandée ou par un moyen électronique équivalent.
Article 48
Notification des décisions et des voies de recours
1. Toute décision prise en application du présent règlement et toute décision portant refus ou retrait d’une réception UE par type, refus d’une immatriculation, interdiction ou restriction de la mise sur le marché, ou de l’immatriculation ou de la mise en service d’un véhicule ou exigeant le retrait d’un véhicule du marché est dûment motivée.
2. Une telle décision est notifiée à l’intéressé avec indication des voies de recours que lui ouvre le droit en vigueur dans l’État membre concerné et des délais dans lesquels il peut en faire usage.
CHAPITRE XIII
RÉGLEMENTATIONS INTERNATIONALES
Article 49
Règlements de la CEE-ONU requis pour la réception UE par type
1. Les règlements de la CEE-ONU ou leurs amendements pour lesquels l’Union a émis un vote favorable ou auxquels l’Union a adhéré et qui sont énumérés à l’annexe I du présent règlement ou dans les actes délégués adoptés en application de ce dernier font partie des exigences relatives à la réception UE par type d’un véhicule.
2. Les autorités des États membres compétentes en matière de réception acceptent les réceptions accordées conformément aux règlements de la CEE-ONU visés au paragraphe 1 et, le cas échéant, les marques de réception correspondantes, en lieu et place des réceptions accordées et des marques de réception apposées conformément au présent règlement et aux actes délégués adoptés en application de ce dernier.
3. Lorsque l’Union a voté en faveur d’un règlement de la CEE-ONU ou de ses amendements aux fins de la réception UE par type de véhicule, la Commission adopte un acte délégué en conformité avec l’article 71 afin de rendre obligatoire l’application du règlement de la CEE-ONU ou de ses amendements, et de modifier l’annexe I du présent règlement ou les actes délégués adoptés en application de celui-ci, s’il y a lieu.
Cet acte délégué précise les dates d’application obligatoire du règlement de la CEE-ONU ou de ses amendements et, le cas échéant, comporte des dispositions transitoires.
La Commission adopte des actes délégués séparés indiquant l’application obligatoire des règlements de la CEE-ONU.
Article 50
Reconnaissance des rapports d’essai de l’OCDE aux fins de la réception UE par type
1. Sans préjudice des autres exigences du présent règlement, lorsque mention est faite des codes de l’OCDE dans le présent règlement, la réception UE par type peut se fonder sur le rapport d’essai complet publié sur la base des codes normalisés de l’OCDE en lieu et place des rapports d’essai établis conformément au présent règlement ou aux actes délégués adoptés en application de ce dernier.
2. Afin d’être acceptable aux fins de la réception UE par type, le rapport d’essai de l’OCDE visé au paragraphe 1 doit avoir été approuvé conformément à l’appendice 1 de la décision du Conseil de l’OCDE de février 2012 portant révision des codes normalisés de l’OCDE pour les essais officiels de tracteurs agricoles et forestiers, telle que modifiée.
CHAPITRE XIV
COMMUNICATION D’INFORMATIONS TECHNIQUES
Article 51
Informations destinées aux utilisateurs
1. Le constructeur ne doit pas communiquer d’informations techniques relatives aux éléments prévus dans le présent règlement ou dans les actes délégués ou d’exécution adoptés en application du présent règlement, qui diffèrent des éléments approuvés par l’autorité compétente en matière de réception.
2. Lorsqu’un acte délégué ou d’exécution adopté en application du présent règlement le prévoit, le constructeur met à la disposition des utilisateurs toutes les informations utiles ainsi que les instructions nécessaires décrivant les éventuelles conditions particulières ou restrictions d’utilisation concernant un véhicule, un système, un composant ou une entité technique.
3. Les informations visées au paragraphe 2 sont fournies dans la ou les langues officielles de l’État membre où le véhicule doit être mis sur le marché, immatriculé ou mis en service. Elles figurent, après acceptation de l’autorité compétente en matière de réception, dans le manuel du propriétaire.
Article 52
Informations destinées aux fabricants de composants ou d’entités techniques
1. Le constructeur du véhicule communique aux fabricants de composants ou d’entités techniques toutes les données qui sont nécessaires à la réception UE par type de composants ou d’entités techniques, ou à l’obtention d’une autorisation au titre de l’article 45, y compris, le cas échéant, les dessins indiqués dans les actes délégués et d’exécution adoptés en application du présent règlement.
Le constructeur du véhicule peut imposer aux fabricants de composants ou d’entités techniques un accord contraignant en vue de préserver la confidentialité de toute information qui ne relève pas du domaine public, notamment celles liées aux droits de propriété intellectuelle.
2. En sa qualité de détenteur d’une fiche de réception UE par type prévoyant, conformément à l’article 26, paragraphe 4, des restrictions d’utilisation ou des conditions particulières de montage, ou les deux, le fabricant de composants ou d’entités techniques fournit toutes les informations détaillées en la matière au constructeur du véhicule.
Lorsqu’un acte délégué adopté en application du présent règlement le prévoit, le fabricant de composants ou d’entités techniques fournit, avec les composants ou entités techniques produits, des instructions concernant les restrictions d’utilisation ou les conditions particulières de montage, ou les deux.
CHAPITRE XV
ACCÈS AUX INFORMATIONS SUR LA RÉPARATION ET L’ENTRETIEN
Article 53
Obligations des constructeurs
1. Les constructeurs fournissent un accès non discriminatoire aux informations sur la réparation et l’entretien des véhicules aux concessionnaires et aux ateliers de réparation officiels et aux opérateurs indépendants par l’intermédiaire de sites internet utilisant un format standardisé, d’une manière aisément accessible et rapide. Cette obligation ne s’applique pas si un véhicule a fait l’objet d’une réception de véhicules produits en petites séries.
Les logiciels essentiels au bon fonctionnement des systèmes de contrôle en matière de sécurité et d’environnement peuvent être protégés contre les manipulations non autorisées. Cependant, toute manipulation de ces systèmes nécessaire en vue de la réparation et de l’entretien ou accessible aux concessionnaires ou aux ateliers de réparation officiels sont également rendus accessibles aux opérateurs indépendants de façon non discriminatoire.
2. En attendant l’adoption, par la Commission, d’un format standardisé relatif à la transmission des informations visées au paragraphe 1, celles-ci sont mises à disposition de manière cohérente, de telle sorte qu’elles puissent être exploitées par les opérateurs indépendants moyennant un effort raisonnable.
Les constructeurs fournissent un accès non discriminatoire à des documents de formation et à des outils de travail utiles aux concessionnaires et réparateurs officiels ainsi qu’aux opérateurs indépendants. Cet accès comprend, le cas échéant, une formation adéquate concernant le téléchargement de logiciels, la gestion des codes de diagnostic d’anomalie et l’utilisation des outils de travail.
3. Sans préjudice du paragraphe 1, les informations qui y sont visées comprennent:
a)
le type et le modèle du tracteur;
b)
un numéro d’identification non équivoque du véhicule;
c)
des manuels d’entretien, y compris les relevés des réparations et des entretiens, ainsi que les programmes d’entretien;
d)
des manuels techniques et des bulletins de service technique;
e)
des renseignements sur les composants et le diagnostic (comme les valeurs théoriques minimales et maximales pour les mesures);
f)
des schémas de câblage;
g)
les codes de diagnostic d’anomalie, y compris les codes spécifiques du constructeur;
h)
toutes les informations nécessaires pour installer de nouveaux logiciels ou des mises à jour sur un nouveau véhicule ou un type de véhicule (par exemple, le «numéro de pièce» du logiciel);
i)
les renseignements concernant les outils et équipements exclusifs ainsi que l’information fournie au moyen de ces outils et équipements;
j)
l’information technique, les données d’essai et toute autre information technique (comme les données de contrôle bidirectionnelles, le cas échéant selon la technologie utilisée);
k)
les unités de travail ou les délais standard pour les tâches de réparation et d’entretien, s’ils ont été mis à la disposition, que ce soit directement ou par l’intermédiaire d’un tiers, des concessionnaires et des réparateurs officiels du constructeur.
4. Les concessionnaires ou les réparateurs officiels appartenant au système de distribution d’un constructeur de véhicules donné sont considérés comme des opérateurs indépendants aux fins du présent règlement dans la mesure où ils fournissent des services de réparation ou d’entretien pour des véhicules pour lesquels ils n’appartiennent pas au système de distribution du constructeur de véhicules en question.
5. Les informations sur la réparation et l’entretien des véhicules sont disponibles à tout moment, sauf exigences liées aux besoins de l’entretien du système d’information.
6. Aux fins de la fabrication et de l’entretien des pièces de rechange ou des fournitures compatibles avec les systèmes de diagnostic embarqués, des outils de diagnostic et des équipements d’essai, les constructeurs fournissent les informations pertinentes sur les systèmes de diagnostic embarqués et sur la réparation et l’entretien des véhicules sans discrimination à tous les fabricants ou réparateurs intéressés de composants, d’outils de diagnostic ou d’équipements d’essai.
7. Aux fins de la conception et de la fabrication d’équipements automobiles pour les véhicules à carburant alternatif, les constructeurs fournissent les informations pertinentes sur les systèmes de diagnostic embarqués et sur la réparation et l’entretien de tels véhicules, sans discrimination à tous les fabricants, installateurs ou réparateurs intéressés d’équipements pour véhicules à carburant alternatif.
8. Lorsqu’il demande la réception UE par type ou la réception nationale par type, le constructeur fournit à l’autorité compétente en matière de réception une preuve de la conformité au présent règlement pour ce qui concerne les informations requises en vertu du présent article.
Si, au moment de la demande de réception UE par type ou de réception nationale par type, ces informations ne sont pas disponibles ou ne sont pas conformes au présent règlement ou aux actes délégués et d’exécution adoptés en application de celui-ci, le constructeur les communique dans un délai de six mois à compter de la date de réception.
La Commission peut adopter un acte d’exécution afin d’établir un modèle de fiche sur l’accès aux systèmes de diagnostic embarqués des véhicules et aux informations sur la réparation et l’entretien des véhicules apportant une telle preuve de conformité à l’autorité compétente en matière de réception. Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2.
9. Si la preuve de la conformité n’est pas fournie dans le délai visé au paragraphe 8, deuxième alinéa, l’autorité compétente en matière de réception prend les mesures appropriées pour garantir la conformité.
10. Le constructeur met à disposition sur ses sites internet les modifications ultérieures et les suppléments aux informations concernant la réparation et l’entretien des véhicules, en même temps qu’il les communique aux réparateurs officiels.
11. Lorsque les données de réparation et d’entretien d’un véhicule sont conservées dans une base de données centrale du constructeur du véhicule ou pour son compte, les réparateurs indépendants ont gratuitement accès à ces données et ont la possibilité de saisir des informations concernant les réparations et entretiens qu’ils ont effectués.
12. La Commission est habilitée à adopter des actes délégués, en conformité avec l’article 71, précisant les exigences détaillées concernant l’accès aux informations relatives à la réparation et à l’entretien, en particulier les spécifications techniques concernant la manière dont les informations sur la réparation et l’entretien du véhicule sont communiquées.
13. La Commission adapte, au moyen des actes délégués visés au paragraphe 12, les exigences relatives aux informations établies dans le présent article, y compris les spécifications techniques concernant la manière dont les informations doivent être communiquées, afin qu’elles restent proportionnées, eu égard en particulier au cas spécifique du volume de production relativement faible du producteur en ce qui concerne le type de véhicule concerné, en tenant compte des restrictions relatives aux véhicules produits en petites séries établies à l’annexe II. Dans des cas dûment justifiés, une telle adaptation peut aboutir à une exemption de l’obligation de fournir les informations dans un format standardisé. Dans tous les cas, toute adaptation ou exemption garantit que les objectifs du présent article peuvent être atteints.
Article 54
Obligations entre détenteurs multiples de la réception par type
En cas de réception par type par étapes, de réception par type mixte ou de réception par type multiétape, le constructeur responsable de la réception par type concernée est également tenu de communiquer au constructeur final ainsi qu’aux opérateurs indépendants les informations sur la réparation relatives au système, au composant ou à l’entité technique particuliers ou à l’étape particulière.
Le constructeur final est responsable de la communication des informations sur l’ensemble du véhicule aux opérateurs indépendants.
Article 55
Frais d’accès aux informations sur la réparation et l’entretien des véhicules
1. Les constructeurs peuvent percevoir des droits raisonnables et proportionnés pour l’accès aux informations sur la réparation et l’entretien des véhicules, aux outils de travail et aux formations relevant du présent règlement. Les droits ne sont pas considérés comme raisonnables ou proportionnés s’ils découragent l’accès en ne tenant pas compte de la mesure dans laquelle l’opérateur indépendant l’utilise.
2. Les constructeurs mettent à disposition les informations sur la réparation et l’entretien des véhicules selon une périodicité journalière, mensuelle et annuelle, les droits d’accès à ces informations variant en fonction des périodes pour lesquelles l’accès est accordé.
Article 56
Forum sur l’accès aux informations des véhicules
Le champ d’application des activités menées par le forum sur l’accès aux informations des véhicules, établi conformément à l’article 13, paragraphe 9, du règlement (CE) no 692/2008 de la Commission du 18 juillet 2008 portant application et modification du règlement (CE) no 715/2007 du Parlement européen et du Conseil du 20 juin 2007 relatif à la réception des véhicules à moteur au regard des émissions des véhicules particuliers et utilitaires légers (Euro 5 et Euro 6) et aux informations sur la réparation et l’entretien des véhicules (34) est étendu aux véhicules relevant du présent règlement.
En cas de preuve de mauvais usage délibéré ou involontaire des informations sur les systèmes de diagnostic embarqués et sur la réparation et l’entretien des véhicules, le forum visé au premier alinéa conseille la Commission sur les mesures à prendre pour empêcher de telles pratiques.
CHAPITRE XVI
DÉSIGNATION ET NOTIFICATION DES SERVICES TECHNIQUES
Article 57
Exigences relatives aux services techniques
1. Les autorités compétentes en matière de réception chargées de la désignation s’assurent, avant de désigner un service technique en application de l’article 59, que ce dernier se conforme aux exigences énoncées aux paragraphes 2 à 9 du présent article.
2. Sans préjudice de l’article 60, paragraphe 1, le service technique est établi en vertu du droit national d’un État membre et est doté de la personnalité juridique.
3. Le service technique est un organisme tiers, indépendant du processus de conception, de fabrication, de fourniture et d’entretien du véhicule, du système, du composant ou de l’entité technique qu’il doit évaluer.
Un organisme appartenant à une association d’entreprises ou à une fédération professionnelle qui représente des entreprises participant à la conception, à la fabrication, à la fourniture, à l’assemblage, à l’utilisation ou à l’entretien des véhicules, systèmes, composants ou entités techniques qu’il évalue et soumet à des essais ou aux inspections peut, pour autant que son indépendance et l’absence de tout conflit d’intérêts soient démontrées, être considéré comme satisfaisant à la condition énoncée au premier alinéa.
4. Le service technique, ses cadres supérieurs et le personnel chargé d’exécuter les catégories d’activités pour lesquelles ils ont été désignés conformément à l’article 59, paragraphe 1, ne sont pas le concepteur, le constructeur, le fournisseur ou le responsable de l’entretien des véhicules, systèmes, composants ou entités techniques qu’ils évaluent, ni le mandataire des parties exerçant ces activités. Cela n’exclut pas l’utilisation de véhicules, systèmes, composants ou entités techniques évalués visés au paragraphe 3 du présent article qui sont nécessaires au fonctionnement du service technique, ou l’utilisation de ces véhicules systèmes, composants ou entités techniques à des fins personnelles.
Le service technique veille à ce que les activités de ses filiales ou sous-traitants n’affectent pas la confidentialité, l’objectivité ou l’impartialité des catégories d’activités pour lesquelles il a été désigné.
5. Le service technique et son personnel accomplissent les catégories d’activités pour lesquelles ils ont été désignés avec la plus haute intégrité professionnelle et la compétence technique requise dans le domaine spécifique et doivent être à l’abri de toute pression et incitation, notamment d’ordre financier, susceptibles d’influencer leur jugement ou les résultats de leurs travaux d’évaluation, notamment de la part de personnes ou groupes de personnes intéressés par ces résultats.
6. Le service technique doit être capable d’exécuter toutes les catégories d’activités pour lesquelles il a été désigné conformément à l’article 59, paragraphe 1, en démontrant d’une manière satisfaisante pour l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation qu’il dispose:
a)
du personnel ayant les compétences appropriées, les connaissances techniques et la formation professionnelle pertinentes, ainsi que l’expérience suffisante et appropriée pour effectuer les tâches en question;
b)
de descriptions des procédures pertinentes pour les catégories d’activités pour lesquelles il cherche à être désigné qui garantissent leur transparence et leur reproductibilité;
c)
de procédures pour accomplir les catégories d’activités pour lesquelles il cherche à être désigné qui tiennent dûment compte du degré de complexité de la technologie du véhicule, du système, du composant ou de l’entité technique en question et de la nature du processus de production (fabrication en masse ou en série); et
d)
des moyens nécessaires à la bonne exécution des tâches liées aux catégories d’activités pour lesquelles il cherche à être désigné et d’un accès à l’ensemble des équipements et installations nécessaires.
Il démontre, en outre, à l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation qu’il se conforme aux normes énumérées dans les actes délégués adoptés en application de l’article 61, qui sont applicables aux catégories d’activités pour lesquelles il est désigné.
7. L’impartialité des services techniques, de leurs cadres supérieurs et du personnel effectuant l’évaluation doit être garantie. Ils n’exercent aucune activité qui puisse compromettre leur indépendance de jugement ou leur intégrité à l’égard des catégories d’activités pour lesquelles ils sont désignés.
8. Les services techniques souscrivent une assurance de responsabilité civile en lien avec leurs activités, à moins que cette responsabilité ne soit couverte par l’État membre en vertu de son droit national ou que l’évaluation de la conformité ne soit effectuée sous la responsabilité directe de l’État membre.
9. Le personnel d’un service technique est lié par le secret professionnel à l’égard de l’ensemble des informations qu’il obtient dans l’exercice de ses fonctions en vertu du présent règlement ou de toute disposition de droit national lui donnant effet, sauf à l’égard de l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation ou lorsque le droit de l’Union ou national l’exige. Les droits de propriété sont protégés.
Article 58
Filiales et sous-traitants des services techniques
1. Les services techniques ne peuvent sous-traiter certaines de leurs activités pour lesquelles ils ont été désignés conformément à l’article 59, paragraphe 1, ou les faire réaliser par une filiale qu’avec l’accord de l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation.
2. Lorsque le service technique sous-traite certaines tâches spécifiques liées aux catégories d’activités pour lesquelles il a été désigné ou a recours à une filiale, il s’assure que le sous-traitant ou la filiale répond aux exigences définies à l’article 57 et en informe l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation.
3. Le service technique assume l’entière responsabilité des tâches effectuées par l’ensemble de ses sous-traitants ou filiales, quel que soit leur lieu d’établissement.
4. Le service technique tient à la disposition de l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation les documents pertinents concernant l’évaluation des qualifications du sous-traitant ou de la filiale et les tâches qu’ils ont exécutées.
Article 59
Désignation des services techniques
1. Les services techniques sont désignés pour une ou plusieurs catégories d’activités définies ci-après, en fonction de leur domaine de compétence:
a)
catégorie A: les services techniques qui effectuent, dans leurs propres installations, les essais visés dans le présent règlement et les actes énumérés à l’annexe I;
b)
catégorie B: les services techniques qui supervisent les essais visés dans le présent règlement et les actes énumérés à l’annexe I, lorsque ces essais sont effectués dans les installations du constructeur ou dans celles d’un tiers;
c)
catégorie C: les services techniques qui évaluent et vérifient régulièrement les procédures suivies par le constructeur pour veiller à la conformité de la production;
d)
catégorie D: les services techniques qui supervisent ou effectuent les essais ou les inspections dans le cadre de la surveillance de la conformité de la production.
2. Une autorité compétente en matière de réception peut être désignée comme service technique pour une ou plusieurs des activités visées au paragraphe 1.
3. Les services techniques d’un pays tiers, autres que ceux désignés conformément à l’article 60, peuvent être notifiés aux fins de l’article 63, mais uniquement si une telle acceptation de services techniques est prévue par un accord bilatéral entre l’Union et le pays tiers concerné. Cette disposition n’empêche pas un service technique établi en vertu du droit national d’un État membre conformément à l’article 57, paragraphe 2, d’établir des filiales dans des pays tiers, à condition que ces filiales soient directement gérées et contrôlées par le service technique désigné.
Article 60
Services techniques internes accrédités du constructeur
1. Le service technique interne accrédité d’un constructeur ne peut être désigné qu’en ce qui concerne les activités de catégorie A, pour les exigences techniques pour lesquelles l’essai en interne est autorisé par un acte délégué adopté en application du présent règlement. Ce service technique constitue une entité séparée et distincte de l’entreprise, et ne participe pas à la conception, la fabrication, la fourniture ou l’entretien des véhicules, systèmes, composants ou entités techniques qu’il évalue.
2. Le service technique interne accrédité répond aux exigences suivantes:
a)
outre sa désignation par l’autorité compétente en matière de réception d’un État membre, il est accrédité par un organisme national d’accréditation, tel que défini à l’article 2, point 11, du règlement (CE) no 765/2008 et conformément aux normes et à la procédure visées à l’article 61 du présent règlement;
b)
le service technique interne accrédité et son personnel constituent une unité identifiable sur le plan organisationnel et disposent, au sein de l’entreprise dont ils font partie, de méthodes d’établissement des rapports qui garantissent leur impartialité et le démontrent à l’organisme national d’accréditation compétent;
c)
ni le service technique interne accrédité ni son personnel ne participent à aucune activité susceptible de nuire à l’indépendance de leur jugement ou à leur intégrité dans le cadre des catégories d’activités pour lesquelles ils ont été désignés;
d)
le service technique interne accrédité fournit ses services exclusivement à l’entreprise dont il fait partie.
3. Le service technique interne accrédité n’a pas besoin d’être notifié à la Commission pour les besoins de l’article 63, mais des informations sur son accréditation sont fournies par l’entreprise dont il fait partie ou par l’organisme d’accréditation national à l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation, à la demande de celle-ci.
Article 61
Procédures relatives au niveau de performance et à l’évaluation des services techniques
Afin de garantir que les services techniques répondent au même niveau élevé de performance dans tous les États membres, la Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 71 concernant les normes auxquelles les services techniques doivent se conformer, ainsi que la procédure relative à leur évaluation visée à l’article 62 et à leur accréditation visée à l’article 60.
Article 62
Évaluation des compétences des services techniques
1. L’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation établit un rapport d’évaluation démontrant que le service technique candidat a fait l’objet d’une évaluation concernant son respect des exigences du présent règlement et des actes délégués adoptés en application de ce dernier. Ce rapport peut comprendre un certificat d’accréditation émis par un organisme d’accréditation.
2. L’évaluation sur laquelle s’appuie le rapport visé au paragraphe 1 est effectuée conformément aux dispositions énoncées dans un acte délégué adopté en application de l’article 61. Le rapport d’évaluation fait l’objet d’une révision au moins tous les trois ans.
3. Le rapport d’évaluation est communiqué sur demande à la Commission. En pareil cas, lorsque l’évaluation ne repose pas sur un certificat d’accréditation émis par un organisme d’accréditation national attestant que le service technique respecte les exigences du présent règlement, l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation soumet à la Commission des documents probants attestant de la compétence du service technique et des mesures prises pour garantir que ce service technique fait l’objet d’un suivi régulier de la part de l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation et répond aux exigences du présent règlement et des actes délégués adoptés en application de ce dernier.
4. L’autorité compétente en matière de réception qui a l’intention de se faire désigner comme service technique conformément à l’article 59, paragraphe 2, apporte la preuve de sa conformité au moyen d’une évaluation, réalisée par des contrôleurs indépendants, de l’activité sur laquelle porte l’évaluation. Ces contrôleurs peuvent provenir du même organisme pour autant qu’ils soient gérés de manière autonome par rapport au personnel exerçant l’activité faisant l’objet de l’évaluation.
5. Le service technique interne accrédité respecte les dispositions pertinentes du présent article.
Article 63
Procédures de notification
1. Les États membres notifient à la Commission, pour chaque service technique qu’ils ont désigné, la dénomination, l’adresse, y compris l’adresse électronique, les personnes responsables et la catégorie d’activités, ainsi que toute modification apportée postérieurement à ces désignations. La notification précise pour quels éléments énumérés à l’annexe I les services techniques ont été désignés.
2. Un service technique ne peut exercer les activités visées à l’article 59, paragraphe 1, au nom de l’autorité chargée de la désignation compétente en matière de réception par type que s’il a été préalablement notifié à la Commission conformément au paragraphe 1 du présent article.
3. Un même service technique peut être désigné par plusieurs autorités compétentes en matière de réception chargées de la désignation et notifié par les États membres de ces dernières indépendamment de la catégorie ou des catégories d’activités qu’il exercera conformément à l’article 59, paragraphe 1.
4. La Commission est avertie de toute modification pertinente apportée ultérieurement à la désignation.
5. Lorsqu’une organisation spécifique ou un organisme compétent exerçant une activité qui ne figure pas parmi celles visées à l’article 59, paragraphe 1, doit être désigné(e) en application d’un acte cité à l’annexe I, la notification a lieu conformément au présent article.
6. La Commission publie sur son site internet la liste et les coordonnées des services techniques notifiés conformément au présent article.
Article 64
Modifications apportées aux désignations
1. Lorsqu’une autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation a établi ou a été informée qu’un service technique qu’elle a désigné ne répond plus aux exigences définies dans le présent règlement, ou qu’il ne s’acquitte pas de ses obligations, ladite autorité soumet la désignation à des restrictions, la suspend ou la retire, selon le cas, en fonction de la gravité du manquement au regard des exigences requises ou des obligations à satisfaire. L’État membre qui a notifié ce service technique en informe immédiatement la Commission. La Commission modifie les informations publiées visées à l’article 63, paragraphe 6, en conséquence.
2. En cas de restriction, de suspension ou de retrait de la désignation, ou lorsque le service technique a cessé ses activités, l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation prend les mesures qui s’imposent pour faire en sorte que les dossiers dudit service soient traités par un autre service technique ou tenus à sa disposition ou à celle de l’autorité chargée de la surveillance du marché qui en fait la demande.
Article 65
Contestation de la compétence des services techniques
1. La Commission enquête sur tous les cas dans lesquels elle a des doutes ou est avertie de doutes quant à la compétence d’un service technique ou au fait qu’il continue à remplir les exigences qui lui sont applicables et à s’acquitter des responsabilités qui lui incombent.
2. L’État membre de l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation communique à la Commission, sur demande, toutes les informations relatives au fondement de la désignation ou au maintien de la désignation du service technique concerné.
3. La Commission veille à ce que toutes les informations sensibles obtenues au cours de ses enquêtes soient traitées de manière confidentielle.
4. Lorsque la Commission établit qu’un service technique ne répond pas ou ne répond plus aux exigences relatives à sa désignation, elle en informe l’État membre de l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation, en vue de définir, en concertation avec cet État membre, les mesures correctives nécessaires et demande à l’État membre concerné de prendre ces mesures correctives, y compris le retrait de la désignation si nécessaire.
Article 66
Obligations opérationnelles des services techniques
1. Les services techniques exécutent les catégories d’activités pour lesquelles ils ont été désignés au nom de l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation et dans le respect des procédures d’évaluation et d’essai prévues dans le présent règlement et les actes visés à l’annexe I.
Les services techniques supervisent ou effectuent eux-mêmes les essais requis pour la réception ou les inspections mentionnées dans le présent règlement ou dans l’un des actes énumérés à l’annexe I, sauf lorsque d’autres procédures sont autorisées. Les services techniques ne peuvent pas effectuer des essais, des évaluations ou des inspections pour lesquels ils n’ont pas été dûment désignés par leur autorité compétente en matière de réception.
2. À tout moment, les services techniques:
a)
permettent à leur autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation, le cas échéant, d’assister à l’évaluation de la conformité qu’ils effectuent; et
b)
sans préjudice de l’article 57, paragraphe 9, et de l’article 67, transmettent à leur autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation les informations qu’elle pourrait leur demander sur les catégories d’activités qu’ils exécutent relevant du champ d’application du présent règlement.
3. Lorsqu’un service technique constate qu’un constructeur n’a pas respecté les exigences définies dans le présent règlement, il en informe l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation pour que l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation demande au constructeur de prendre les mesures correctives qui s’imposent et qu’elle ne délivre pas de fiche de réception tant que les mesures correctives appropriées, jugées satisfaisantes par l’autorité compétente en matière de réception, n’ont pas été prises.
4. Lorsqu’un service technique agissant au nom de l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation constate, dans le cadre du suivi de la conformité de la production postérieur à la délivrance de la fiche de réception par type, qu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique n’est plus conforme au présent règlement, ce service en informe l’autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation. L’autorité compétente en matière de réception prend les mesures qui s’imposent comme le prévoit l’article 28.
Article 67
Obligations d’information incombant aux services techniques
1. Les services techniques informent leur autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation des faits suivants:
a)
toute non-conformité constatée susceptible de donner lieu au refus, à une restriction, à la suspension ou au retrait de la fiche de réception par type;
b)
toute circonstance influant sur la portée et les conditions de leur désignation;
c)
toute demande d’information reçue des autorités chargées de la surveillance du marché concernant leurs activités.
2. Sur demande de leur autorité compétente en matière de réception chargée de la désignation, les services techniques transmettent des informations sur leurs activités dans le cadre de leur désignation, ainsi que sur toute autre activité exercée, y compris des activités transfrontalières et de sous-traitance.
CHAPITRE XVII
ACTES D’EXÉCUTION ET ACTES DÉLÉGUÉS
Article 68
Actes d’exécution
Aux fins de la réalisation des objectifs du présent règlement et afin d’assurer des conditions uniformes d’exécution du présent règlement, la Commission adopte, en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 69, paragraphe 2, des actes d’exécution arrêtant les mesures d’exécution suivantes:
a)
des modèles pour la fiche de renseignements et pour le dossier constructeur visés à l’article 22;
b)
le système de numérotation des fiches de réception UE par type visé à l’article 24, paragraphe 4;
c)
le modèle de fiche de réception UE par type visé à l’article 25, paragraphe 2;
d)
le modèle pour la fiche des résultats d’essais annexée à la fiche de réception UE par type visée à l’article 25, paragraphe 3, point a);
e)
le modèle pour la liste des exigences ou actes visés à l’article 25, paragraphe 6;
f)
les exigences générales applicables au format du rapport d’essai visé à l’article 27, paragraphe 1;
g)
le modèle pour le certificat de conformité visé à l’article 33, paragraphe 2;
h)
le modèle pour la marque de réception UE par type visée à l’article 34;
i)
les autorisations d’accorder des réceptions UE par type exemptant les nouvelles technologies ou les nouveaux concepts visés à l’article 35, paragraphe 3;
j)
les modèles de fiche de réception par type et de certificat de conformité en ce qui concerne les nouvelles technologies ou les nouveaux concepts visés à l’article 35, paragraphe 4;
k)
les autorisations permettant aux États membres de prolonger la validité de la réception par type visée à l’article 36, paragraphe 2;
l)
la liste des pièces et équipements visés à l’article 45, paragraphe 2;
m)
le modèle et le système de numérotation de la fiche visée à l’article 46, paragraphe 3, ainsi que les aspects relatifs à la procédure d’autorisation visée audit article;
n)
le modèle pour le certificat apportant la preuve de conformité à fournir à l’autorité compétente en matière de réception visée à l’article 53, paragraphe 8.
Article 69
Comité
1. La Commission est assistée par le «comité technique pour les véhicules agricoles». Ledit comité est un comité au sens du règlement (UE) no 182/2011.
2. Lorsqu’il est fait référence au présent paragraphe, l’article 5 du règlement (UE) no 182/2011 s’applique.
Lorsque le comité n’émet aucun avis, la Commission n’adopte pas le projet d’acte d’exécution, et l’article 5, paragraphe 4, troisième alinéa, du règlement (UE) no 182/2011 s’applique.
Article 70
Modification des annexes
Sans préjudice des autres dispositions du présent règlement relatives à la modification de ses annexes, la Commission est également habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 71 en ce qui concerne les modifications apportées à l’annexe I, afin d’introduire des références d’actes réglementaires et de tenir compte des rectificatifs.
Article 71
Exercice de la délégation
1. Le pouvoir d’adopter des actes délégués conféré à la Commission est soumis aux conditions fixées au présent article.
2. Le pouvoir d’adopter des actes délégués visé à l’article 17, paragraphe 5, à l’article 18, paragraphe 4, à l’article 19, paragraphe 6, à l’article 20, paragraphe 8, à l’article 27, paragraphe 6, à l’article 28, paragraphe 6, à l’article 45, paragraphe 4, à l’article 49, paragraphe 3, à l’article 53, paragraphe 12, à l’article 61 et à l’article 70 est conféré à la Commission pour une période de cinq ans à compter du 22 mars 2013.
3. La délégation de pouvoir visée à l’article 17, paragraphe 5, à l’article 18, paragraphe 4, à l’article 19, paragraphe 6, à l’article 20, paragraphe 8, à l’article 27, paragraphe 6, à l’article 28, paragraphe 6, à l’article 45, paragraphe 4, à l’article 49, paragraphe 3, à l’article 53, paragraphe 12, à l’article 61 et à l’article 70 peut être révoquée à tout moment par le Parlement européen ou le Conseil. La décision de révocation met fin à la délégation de pouvoir qui y est précisée. La révocation prend effet le jour suivant celui de la publication de ladite décision au Journal officiel de l’Union européenne ou à une date ultérieure qui est précisée dans ladite décision. Elle ne porte pas atteinte à la validité des actes délégués déjà en vigueur.
4. Aussitôt qu’elle adopte un acte délégué, la Commission le notifie au Parlement européen et au Conseil simultanément.
5. Un acte délégué adopté en vertu de l’article 17, paragraphe 5, de l’article 18, paragraphe 4, de l’article 19, paragraphe 6, de l’article 20, paragraphe 8, de l’article 27, paragraphe 6, de l’article 28, paragraphe 6, de l’article 45, paragraphe 4, de l’article 49, paragraphe 3, de l’article 53, paragraphe 12, de l’article 61 et de l’article 70 n’entre en vigueur que si le Parlement européen ou le Conseil n’a pas exprimé d’objections dans un délai de deux mois à compter de la notification de cet acte au Parlement européen et au Conseil ou si, avant l’expiration de ce délai, le Parlement européen et le Conseil ont tous deux informé la Commission de leur intention de ne pas exprimer d’objections. Ce délai peut être prolongé de deux mois à l’initiative du Parlement européen ou du Conseil.
CHAPITRE XVIII
DISPOSITIONS FINALES
Article 72
Sanctions
1. Les États membres prévoient des sanctions en cas de violation par les opérateurs économiques du présent règlement et des actes délégués ou d’exécution adoptés en application de celui-ci. Ils prennent toutes les mesures nécessaires pour assurer l’application de ces sanctions. Les sanctions ainsi prévues sont effectives, proportionnées et dissuasives. Les États membres notifient ces dispositions à la Commission au plus tard le 23 mars 2015 et avisent cette dernière sans délai de toute modification ultérieure.
2. Les types de violations qui donnent lieu à des sanctions comprennent:
a)
les fausses déclarations au cours des procédures de réception ou des procédures de rappel;
b)
la falsification des résultats des essais en vue de la réception par type ou de la conformité en service;
c)
la dissimulation de données ou de spécifications techniques qui pourraient entraîner un rappel, un refus ou un retrait de la réception par type;
d)
l’utilisation de dispositifs d’invalidation;
e)
le refus de donner accès à des informations;
f)
la mise à disposition sur le marché par des opérateurs économiques de véhicules, systèmes, composants ou entités techniques soumis à réception sans ladite réception, ou la falsification de documents ou de marquages à cet effet.
Article 73
Dispositions transitoires
1. Sans préjudice d’autres dispositions du présent règlement, le présent règlement n’invalide aucune réception UE par type accordée à des véhicules ou à des systèmes, composants ou entités techniques avant le 1er janvier 2016.
2. Les autorités compétentes en matière de réception continuent d’accorder l’extension de réception aux véhicules, systèmes, composants ou entités techniques visés au paragraphe 1 conformément à la directive 2003/37/CE et à toute directive énumérée à l’article 76, paragraphe 1. Toutefois, ces réceptions ne sont pas utilisées aux fins de l’obtention d’une réception par type de l’ensemble d’un véhicule au titre du présent règlement.
3. Par dérogation au présent règlement, les nouveaux systèmes, composants, entités techniques ou véhicules de types ayant obtenu une réception par type de l’ensemble d’un véhicule en vertu de la directive 2003/37/CE peuvent continuer d’être immatriculés, mis sur le marché ou d’entrer en service jusqu’au 31 décembre 2017. Les nouveaux véhicules qui ne sont pas soumis à une réception par type en vertu de la directive 2003/37/CE peuvent également continuer d’être immatriculés ou d’entrer en service jusqu’à ladite date conformément au droit de l’État membre d’entrée en service ou d’immatriculation.
Dans un tel cas, les autorités nationales n’interdisent, ni ne restreignent, ni n’empêchent l’immatriculation, la mise sur le marché ou la mise en service de véhicules conformes au type réceptionné.
Article 74
Rapport
1. Au plus tard le 31 décembre 2019, les États membres informent la Commission de l’application des procédures de réception par type établies dans le présent règlement.
2. Sur la base des informations communiquées en vertu du paragraphe 1, la Commission présente, au plus tard le 31 décembre 2020, un rapport au Parlement européen et au Conseil sur l’application du présent règlement.
Article 75
Révision
1. Au plus tard le 31 décembre 2022, la Commission présente un rapport au Parlement européen et au Conseil en ce qui concerne les aspects visés au paragraphe 3.
2. Ce rapport repose sur la consultation des parties concernées et il tient compte des normes européennes et internationales connexes en vigueur.
3. Au plus tard le 31 décembre 2021, les États membres communiquent à la Commission:
a)
le nombre de réceptions individuelles accordées par année aux véhicules relevant du présent règlement avant leur première immatriculation par les autorités nationales de l’État membre depuis le 1er janvier 2016;
b)
les critères nationaux sur lesquels se sont fondées ces réceptions, si ces critères s’écartaient des exigences obligatoires pour la réception UE par type.
4. Le rapport est accompagné, le cas échéant, de propositions législatives et examine l’inclusion de réceptions individuelles dans le présent règlement sur la base d’exigences harmonisées.
Article 76
Abrogation
1. Sans préjudice de l’article 73, paragraphe 2, du présent règlement, la directive 2003/37/CE ainsi que les directives 74/347/CEE, 76/432/CEE, 76/763/CEE, 77/537/CEE, 78/764/CEE, 80/720/CEE, 86/297/CEE, 86/298/CEE, 86/415/CEE, 87/402/CEE, 2000/25/CE, 2009/57/CE, 2009/58/CE, 2009/59/CE, 2009/60/CE, 2009/61/CE, 2009/63/CE, 2009/64/CE, 2009/66/CE, 2009/68/CE, 2009/75/CE, 2009/76/CE et 2009/144/CE sont abrogées avec effet au 1er janvier 2016.
2. Les références faites aux directives abrogées s’entendent comme faites au présent règlement et sont à lire, en ce qui concerne la directive 2003/37/CE, selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe III.
Article 77
Modifications de la directive 2006/42/CE
À l’article 1er, paragraphe 2, point e), de la directive 2006/42/CE, le premier tiret est remplacé par le texte suivant:
«-
tracteurs agricoles et forestiers, à l’exclusion des engins montés sur ces véhicules,».
Article 78
Entrée en vigueur et application
1. Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
2. Il s’applique à partir du 1er janvier 2016.
À compter du 22 mars 2013, les autorités nationales ne peuvent pas refuser, si un constructeur en fait la demande, d’accorder une réception UE par type ou une réception nationale par type à un nouveau type de véhicule ou interdire l’immatriculation, la mise sur le marché ou la mise en service d’un véhicule neuf lorsque le véhicule concerné est conforme au présent règlement et aux actes délégués et d’exécution adoptés en application de celui-ci.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Strasbourg, le 5 février 2013.