ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 526/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за определяне на използвания като приближение спред и на критерия за ограничен брой по-малки портфейли за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012, и по-специално член 383, параграф 7, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Усъвършенстваният метод за определяне на капиталовите изисквания за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка (ККО) може да се прилага по отношение на контрагенти, за които не е известен спредът по суап за кредитно неизпълнение. В такъв случай институциите следва да използват спред, който е подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента („използван като приближение спред“) в съответствие с член 383, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013.
(2)
Правилата за определяне на спреда, използван като приближение за риска във връзка с ККО, следва да предвиждат използването на широки категории по отношение на рейтинга, сектора и района, както и да позволяват на институциите необходимата гъвкавост, за да определят въз основа на своята експертна оценка най-подходящия спред, използван като приближение.
(3)
Когато се определя точният начин, по който институциите да вземат предвид характеристиките на рейтинга, сектора и района на отделните емитенти при оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, с цел определяне на капиталовите изисквания, както се изисква от Регламент (ЕС) № 575/2013, следва да се установят правила за разглеждането на тези характеристики, като се посочат минимални категории за всяка от тях, с което да се осигури хармонизирано прилагане на тези условия.
(4)
Освен това по отношение на отделните емитенти, между които съществува връзка, като например между регионално правителство или местен орган на власт и централно правителство, следва да бъде възможно оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, да се извършва въз основа на кредитния спред на отделен емитент, когато това води до по-точна оценка.
(5)
С оглед по-прецизното определяне на изискването относно риска във връзка с корекцията на кредитната оценка, използваният като приближение спред следва да се определя на базата на данни от ликвиден пазар, а допусканията по отношение на данните, като например интерполация и екстраполация на данни, отнасящи се за различни моменти, следва да бъдат теоретично обосновани.
(6)
За да се гарантира сближаването на практиките между институциите и да се избегнат несъответствията, като се има предвид, че вътрешните вероятности от неизпълнение („PD“), спредовете по суап за кредитно неизпълнение („CDS“) и загубата при неизпълнение („LGD“) представляват уравнение с две неизвестни, както и че според обичайната пазарна практика, за да бъдат получени вътрешните PD въз основа на пазарни спредове се използва фиксирана стойност за параметъра LGD, институциите следва да използват стойност на LGDMKT, съгласувана с фиксираната LGD, която обикновено се използва от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези търгувани на ликвидни пазари кредитни спредове, въз основа на които е определен използваният като приближение кредитен спред на съответния контрагент.
(7)
За да бъде получено разрешение за използване на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли, е целесъобразно даден портфейл да се разглежда като нетираща съвкупност съгласно посоченото в член 272, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, да се вземат предвид необхванатите от метода на вътрешните модели (МВМ) трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и размерът на необхванатите от МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, като същевременно те бъдат ограничени като процент от общия брой на всички трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и като процент от общия размер на всички нетиращи съвкупности, по отношение на които се изчислява изискването относно риска във връзка с ККО, за да бъдат отчетени различните мащаби на институциите.
(8)
За да бъдат избегнати евентуалните прекъсвания, използването на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли следва да се преустанови единствено при неспазване на количествените граници през две последователни тримесечия.
(9)
Освен това, за да могат да изпълняват надзорните си задължения по ефикасен начин, компетентните органи следва да са в състояние да научат за нарушаването на изискването за ограничен брой по-малки портфейли; следователно в тези случаи институциите следва да уведомяват компетентните органи.
(10)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(11)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (1),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определяне на подходящ спред, който да бъде използван като приближение
1. Спредът, използван като приближение за даден контрагент, се счита за подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с член 383, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
използваният като приближение спред е определен, като са отчетени всички характеристики на рейтинга, сектора и района на контрагента съгласно посоченото в букви б), в) и г);
б)
характеристиките на рейтинга са били установени при отчитане на предварително определената йерархия на източниците на вътрешни и външни рейтинги. Рейтингите се отнасят към степените на кредитно качество, посочени в член 384, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Когато съществуват няколко външни рейтинга, съотнасянето им към степените на кредитно качество следва подхода, приложим по отношение на няколко кредитни оценки, определен в член 138 от посочения регламент;
в)
характеристиките на сектора са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
публичен сектор;
ii)
финансов сектор;
iii)
други;
г)
характеристиките на района са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
Европа;
ii)
Северна Америка;
iii)
Азия;
iv)
останалата част на света;
д)
използваният като приближение спред отразява по представителен начин наличните спредове по суап за кредитно неизпълнение и спредовете по други търгувани на ликвидни пазари инструменти за кредитен риск, отговарящи на съответната комбинация от приложими категории и спазващи критерия за качество на данните, посочен в параграф 3;
е)
целесъобразността на използвания като приближение спред се определя с оглед на променливостта, а не на нивото на спреда.
2. В процеса на разглеждане на характеристиките на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с параграф 1, оценката на спреда, който да бъде използван като приближение, се смята за целесъобразна по отношение на регионалното правителство или местния орган на власт на базата на кредитния спред на съответното централно правителство емитент, когато са изпълнени следните две условия:
а)
регионалното правителство или местният орган на власт и централното правителство имат еднакви рейтинги;
б)
регионалното правителство или местният орган на власт няма рейтинг.
3. Всички входящи данни, използвани при определянето на използвания като приближение спред, се основават на надеждни данни, наблюдавани на ликвиден двупосочен пазар, както е определено в член 338, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013. Съществуват достатъчно данни, за да се генерира спред, който да бъде използван като приближение, за всички съответни моменти и за историческите периоди, представени в член 383, параграф 5 от посочения регламент.
Член 2
Установяване на LGDMKT
С оглед установяване на загубата при неизпълнение на контрагента („LGDMKT“) за целите на изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО съгласно усъвършенствания метод за контрагент, който изисква прилагането на използван като приближение спред, институциите използват стойност на LGDMKT, която е съвместима с фиксираните LGD, обикновено използвани от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези пазарни спредове, които са били използвани за определяне на използвания като приближение спред за контрагента в съответствие с разпоредбите на член 1.
Член 3
Количествени ограничения на броя и размера на квалифицираните портфейли
1. Критерият за ограничен брой по-малки портфейли, посочен в член 383, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, е спазен, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
броят на всички невключени в МВМ трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 15 % от общия брой на трансакциите, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
б)
размерът на всяка индивидуална невключена в МВМ нетираща съвкупност, спрямо която се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 1 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
в)
общият размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 10 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО.
2. За целите на параграф 1, букви б) и в) размерът на нетираща съвкупност представлява експозицията при неизпълнение на нетиращата съвкупност, изчислена чрез метода на пазарната оценка, посочен в член 274 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като се отчитат ефектите от нетирането в съответствие с член 298 от същия регламент, но не и ефектите от обезпечението.
3. За целите на параграф 1 институцията изчислява за всяко тримесечие средната аритметична стойност на събираните най-малко ежемесечно данни относно съотношението на:
а)
броя невключени в МВМ трансакции спрямо общия брой трансакции;
б)
индивидуалния размер на най-голямата невключена в МВМ нетираща съвкупност спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности; както и
в)
общия размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности.
4. Ако посоченият в параграф 1 критерий не е изпълнен в рамките на две последователни изчисления, посочени в параграф 3, за изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО за всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности институцията използва стандартизирания метод, установен в член 384 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и уведомява компетентните органи.
5. Условията, посочени в параграф 1, се прилагат на индивидуална, подконсолидирана или консолидирана основа в зависимост от обхвата на разрешението за използване на метода на вътрешните модели, посочено в член 283 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 март 2014 година.
RÈGLEMENT DÉLÉGUÉ (UE) No 526/2014 DE LA COMMISSION
du 12 mars 2014
complétant le règlement (UE) no 575/2013 du Parlement européen et du Conseil 2013 par des normes techniques de réglementation visant à déterminer l'approximation d'écart et les portefeuilles limités de petite taille aux fins du risque d'ajustement de l'évaluation de crédit
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (UE) no 575/2013 du Parlement européen et du Conseil du 26 juin 2013 concernant les exigences prudentielles applicables aux établissements de crédit et aux entreprises d'investissement et modifiant le règlement (UE) no 648/2012, et notamment son article 383, paragraphe 7, troisième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
L'application de la méthode avancée à la détermination des exigences de fonds propres pour risque d'ajustement de l'évaluation de crédit (CVA) peut impliquer des contreparties pour lesquelles aucun écart sur contrat d'échange sur risque de crédit (CDS) n'est disponible. Dans ce cas, l'établissement utilise un écart qui est approprié au regard de la notation, du secteur d'activité et de l'implantation géographique de la contrepartie («approximation d'écart»), conformément à l'article 383, paragraphe 1, troisième alinéa, du règlement (UE) no 575/2013.
(2)
Les règles relatives à la détermination d'une approximation d'écart pour risque de CVA devraient prévoir l'utilisation de vastes catégories de notation, de secteur d'activité et d'implantation géographique, et elles devraient laisser aux établissements la latitude nécessaire pour définir l'approximation d'écart la plus adaptée selon leur jugement d'expert.
(3)
Pour définir plus précisément comment les établissements doivent tenir compte des caractéristiques spécifiques fondées sur la notation, le secteur d'activité et l'implantation géographique des émetteurs uniques lorsqu'ils calculent une approximation d'écart appropriée pour la détermination des exigences de fonds propres, comme le prévoit le règlement (UE) no 575/2013, il convient d'établir des règles sur la façon dont ces caractéristiques spécifiques doivent être prises en compte en référence aux catégories minimales pour chaque caractéristique, afin de garantir une application harmonisée de ces conditions.
(4)
Par ailleurs, dans le cas d'émetteurs uniques, lorsqu'il existe un lien, par exemple entre une autorité régionale ou locale et l'entité souveraine, il devrait être possible, lorsque cela aboutit à une estimation plus appropriée, de procéder à l'estimation d'une approximation d'écart plus appropriée sur la base de l'écart de crédit d'un émetteur unique.
(5)
Pour pouvoir calculer correctement le risque d'ajustement de l'évaluation de crédit, une approximation d'écart doit être déterminée à l'aide des données qui ont été observées sur un marché liquide, et les hypothèses concernant les données, telles que l'interpolation et l'extrapolation des données relatives à différentes durées, doivent être conceptuellement saines.
(6)
Pour assurer la convergence des pratiques entre les établissements et éviter les incohérences, étant donné que les probabilités de défaut (PD), les écarts des contrats d'échange sur risque de crédit (CDS) et les pertes en cas de défaut (loss given default, ou LGD) implicites constituent une équation à deux inconnues et qu'il est d'usage, sur le marché, d'utiliser une valeur fixe pour LGD afin de calculer les PD induites par les écarts de marché, les établissements devraient utiliser une valeur de «LGDMKT» qui soit cohérente avec la valeur LGD fixée couramment utilisée par les acteurs du marché pour déterminer les PD induites par ces écarts de crédit négociés sur des marchés liquides qui ont été utilisées pour définir l'approximation d'écart de crédit pour la contrepartie en question.
(7)
Aux fins de l'autorisation d'utiliser la méthode avancée d'ajustement de l'évaluation de crédit pour un nombre limité de portefeuilles de petite taille, il convient de considérer un portefeuille comme un ensemble de compensation tel que défini à l'article 272, paragraphe 4, du règlement (UE) no 575/2013, le nombre de transactions autres qu'évaluées selon la méthode du modèle interne («IMM») exposées au risque d'ajustement de l'évaluation de crédit ainsi que la taille des ensembles de compensation non IMM soumis au risque de CVA, et de les limiter en termes de pourcentage du nombre total de l'ensemble des transactions soumises au risque de CVA et de pourcentage de la taille totale de tous les ensembles de compensation soumis au calcul du risque de CVA, pour tenir compte des différentes dimensions des établissements.
(8)
Afin de limiter les éventuelles discontinuités dans l'utilisation de la méthode avancée d'ajustement de l'évaluation de crédit pour un nombre limité de portefeuilles de petite taille, l'utilisation de cette méthode ne devrait cesser que lorsque les limites quantitatives ne sont pas respectées pendant deux trimestres consécutifs.
(9)
De plus, pour que les autorités compétentes puissent mener à bien leurs fonctions de surveillance de manière efficace, elles devraient être en mesure de savoir quand l'exigence d'un nombre limité de portefeuilles de petite taille n'est plus respectée; dans ces cas, les établissements devraient en avertir les autorités compétentes.
(10)
Le présent règlement se fonde sur les projets de normes techniques de réglementation soumis par l'Autorité bancaire européenne à la Commission.
(11)
L'Autorité bancaire européenne a procédé à des consultations publiques ouvertes portant sur les projets de normes techniques de réglementation sur lesquels se fonde le présent règlement, analysé les coûts et avantages potentiels qu'ils impliquent et sollicité l'avis du groupe des parties intéressées au secteur financier institué en application de l'article 37 du règlement (UE) no 1093/2010 du Parlement européen et du Conseil (1),
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Détermination d'une approximation d'écart adaptée
1. L'approximation d'écart pour une contrepartie donnée est considérée comme appropriée au regard de la notation, du secteur d'activité et de l'implantation géographique de la contrepartie en vertu de l'article 383, paragraphe 1, quatrième alinéa, du règlement (UE) no 575/2013, lorsque les conditions suivantes sont satisfaites:
a)
l'approximation d'écart est déterminée au regard de toutes les caractéristiques spécifiques fondées sur la notation, le secteur d'activité et l'implantation géographique de la contrepartie spécifiées aux points b), c) et d);
b)
la caractéristique spécifique fondée sur la notation a été déterminée au vu de l'utilisation d'une hiérarchie prédéterminée des sources de notations internes et externes. Les notations doivent être mises en correspondance avec les échelons de qualité de crédit visés à l'article 384, paragraphe 2, du règlement (UE) no 575/2013. Si plusieurs notations externes sont disponibles, leur mise en correspondance avec les échelons de qualité du crédit doit suivre l'approche pour les évaluations de crédit multiples telle qu'énoncée à l'article 138 dudit règlement;
c)
la caractéristique spécifique fondée sur le secteur d'activité a été déterminée en tenant compte, au minimum, des catégories suivantes:
i)
secteur public;
ii)
secteur financier;
iii)
autres;
d)
la caractéristique spécifique fondée sur l'implantation géographique a été déterminée en tenant compte, au minimum, des catégories suivantes:
i)
Europe;
ii)
Amérique du Nord;
iii)
Asie;
iv)
reste du monde;
e)
l'approximation d'écart tient compte de façon représentative des écarts sur contrat d'échange sur risque de crédit disponibles et des écarts des autres instruments de risque de crédit négociés sur les marchés liquides, correspondant à la combinaison pertinente de catégories applicables et satisfaisant aux critères de qualité des données visés au paragraphe 3;
f)
le caractère approprié de l'approximation d'écart est déterminé en référence à la volatilité plutôt qu'au niveau de l'écart.
2. Lors du processus de prise en compte des caractéristiques spécifiques fondées sur la notation, le secteur d'activité et l'implantation géographique de la contrepartie en vertu du paragraphe 1, il est approprié d'estimer l'approximation d'écart pour une autorité régionale ou locale sur la base de l'écart de crédit de l'émetteur souverain concerné dès lors que l'une des deux conditions suivantes est remplie:
a)
l'autorité régionale ou locale et l'entité souveraine ont les mêmes notations;
b)
il n'existe pas de notation pour l'autorité régionale ou locale.
3. Toutes les données utilisées dans la détermination d'une approximation d'écart sont basées sur des données fiables observées sur un marché liquide à double sens tel que défini à l'article 338, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 575/2013. Suffisamment de données doivent être disponibles pour générer des approximations d'écart pour toutes les durées pertinentes ainsi que pour les périodes historiques visées à l'article 383, paragraphe 5, dudit règlement.
Article 2
Identification de LGDMKT
Pour identifier les pertes en cas de défaut de la contrepartie (LGDMKT) aux fins du calcul des exigences de fonds propres pour risque de CVA selon la méthode avancée pour une contrepartie nécessitant l'utilisation d'une approximation d'écart, les établissements doivent utiliser une valeur LGDMKT cohérente avec les valeurs LGD fixes communément utilisées par les acteurs du marché pour déterminer les PD induites par les écarts de marché qui ont été utilisés pour déterminer l'approximation d'écart pour la contrepartie en question en vertu de l'article 1er.
Article 3
Limites quantitatives du nombre et de la taille des portefeuilles éligibles
1. Pour respecter le critère du nombre limité de portefeuilles de petite taille visé à l'article 383, paragraphe 4, du règlement (UE) no 575/2013, toutes les conditions suivantes doivent être satisfaites:
a)
le nombre de toutes les transactions non IMM exposées au risque de CVA ne dépasse pas 15 % du nombre total de transactions exposées au risque de CVA;
b)
la taille de chaque ensemble de compensation non IMM exposé au risque de CVA ne dépasse pas 1 % de la taille totale de tous les ensembles de compensation exposés au risque de CVA;
c)
la taille totale de tous les ensembles de compensation non IMM exposés au risque de CVA ne dépasse pas 10 % de la taille totale de tous les ensembles de compensation exposés au risque de CVA;
2. Aux fins des points b) et c) du paragraphe 1, la taille d'un ensemble de compensation correspond à l'exposition au moment du défaut de l'ensemble de compensation calculée selon la méthode de l'évaluation au prix du marché définie à l'article 274 du règlement (UE) no 575/2013, compte tenu des effets de la compensation, conformément à l'article 298 dudit règlement, mais pas des effets des sûretés.
3. Aux fins du paragraphe 1, un établissement calcule, pour chaque trimestre, la moyenne arithmétique des valeurs relevées au moins une fois par mois des ratios des éléments suivants:
a)
le nombre de transactions non IMM par rapport au nombre total de transactions;
b)
la taille individuelle du plus grand ensemble de compensation non IMM par rapport à la taille totale de tous les ensembles de compensation; et
c)
la taille totale de tous les ensembles de compensation non IMM par rapport à la taille totale de tous les ensembles de compensation.
4. Lorsque le critère spécifié au paragraphe 1 n'est pas satisfait pour deux calculs consécutifs visés au paragraphe 3, un établissement utilise la méthode standard indiquée à l'article 384 du règlement (UE) no 575/2013 pour calculer les exigences de fonds propres pour risque de CVA pour tous les ensembles de compensation non IMM et en informe les autorités compétentes.
5. Les conditions énoncées au paragraphe 1 s'appliquent sur une base individuelle, sous-consolidée ou consolidée, en fonction de la portée de l'autorisation d'utiliser la méthode du modèle interne visée à l'article 283 du règlement (UE) no 575/2013.
Article 4
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 12 mars 2014.