РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 юли 2013 година
с което на държавите членки се разрешава да предвидят дерогации от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО по отношение на картофи, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от регионите на Akkar и Bekaa в Ливан
(нотифицирано под номер C(2013) 4683)
(2013/413/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 15, параграф 1, първото тире от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 4, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО във връзка с част А, точка 12 от приложение III към същата директива държавите членки забраняват въвеждането в Съюза на картофи, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от Ливан. Съгласно член 15, параграф 1 от посочената директива обаче могат да бъдат предвидени дерогации от тази забрана, при условие че няма риск от разпространение на вредители.
(2)
В съответствие с член 5, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО във връзка с част А, раздел I, точка 25.2 от приложение IV към същата директива държавите членки забраняват въвеждането в Съюза на картофи, освен ако са с произход от страни, за които е известно, че са свободни от Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al., наричан по-долу „съответният вредител“, или че прилагат разпоредби, признати за еквивалентни на разпоредбите на Съюза за борба с посочения вредител. Ливан не отговаря на нито едно от тези условия. Съгласно член 15, параграф 1 от посочената директива обаче могат да бъдат предвидени дерогации от тази забрана, при условие че няма риск от разпространение на вредители.
(3)
Данните, предоставени от Ливан и събрани в страната по време на мисията, проведена от Хранителната и ветеринарна служба през март 2006 г., наред с допълнителната информация, предоставена от Ливан, показват, че картофите, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от регионите на Akkar и Bekaa, се отглеждат при подходящи фитосанитарни условия.
(4)
Поради това въвеждането в Съюза на картофи, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от регионите на Akkar и Bekaa в Ливан следва да бъде разрешено, при условие че те отговарят на изисквания, гарантиращи, че съответният вредител не присъства в картофите при тяхното въвеждане на територията на Съюза. Тези условия следва да се отнасят до производството в зони, свободни от съответния вредител, провеждането на изследвания в тези райони, производството от сертифициран посадъчен материал за картофи и изискванията по отношение на обработката, складирането, опаковането и подготовката.
(5)
Картофите следва да бъдат въвеждани в Съюза през определените входни пунктове, за да се гарантира ефективен контрол и ограничаване на фитосанитарните рискове.
(6)
Изискванията по отношение на инспекциите следва да бъдат определени така, че да се осигури контрол на фитосанитарния риск. Следва да се посочи, че вземането на проби и тестването се извършва в съответствие със съществуващата тестова схема, установена с Директива 93/85/ЕИО на Съвета от 4 октомври 1993 г. относно борбата с пръстеновидното гниене по картофите (2).
(7)
Картофите следва да бъдат въвеждани и придвижвани в Съюза само ако са подходящо етикетирани, така че да бъде указан произходът им от Ливан и друга информация от значение, за да се предотврати засаждането на картофите и да се гарантира идентифицирането и проследимостта им.
(8)
След изтичането на всеки вносен сезон държавите членки следва да предоставят на Комисията и на другите държави членки информация за осъществения внос, за да може да се оцени прилагането на настоящото решение.
(9)
Дерогацията следва да бъде в сила за ограничен период.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Разрешение за предоставяне на дерогация
Чрез дерогация от член 4, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО във връзка с част А, точка 12 от приложение III към същата директива и чрез дерогация от член 5, параграф 1 от посочената директива във връзка с част А, раздел I, точка 25.2 от приложение IV към същата директива държавите членки могат да разрешат въвеждането на тяхна територия на картофи, както са посочени в част А, точка 12 от приложение III към същата директива (наричани по-долу „картофите“), с произход от районите Akkar или Bekaa в Ливан и отговарящи на условията, посочени в приложението към настоящото решение.
Член 2
Фитосанитарен сертификат
Фитосанитарният сертификат, посочен в член 13а, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО, се издава в Ливан. В рубриката „Допълнителна декларация“ той включва следните елементи:
а)
надпис „В съответствие с изискванията на ЕС, установени в Решение за изпълнение 2013/413/ЕС на Комисията“;
б)
номерът на партидата;
в)
името на свободната от вредители зона по смисъла на точка 1 от приложението.
Член 3
Входни пунктове
1. Картофите, попадащи в обхвата на разрешението съгласно член 1, могат да бъдат въвеждани в Съюза през входен пункт, определен като такъв за целите на въвеждането от държавата членка, в която се намира входният пункт.
2. Входните пунктове, както и наименованието и адресът на посочения в Директива 2000/29/ЕО официален орган, отговарящ за всеки входен пункт, се съобщават от държавата членка на останалите държави членки, както и на Комисията и Ливан.
Член 4
Инспекции, провеждани от държавите членки
1. От всяка партида в пратката се вземат проби за официалните проверки за Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al., наричан по-долу „съответният вредител“. Всяка проба трябва да се състои от най-малко 200 клубена. Ако партидата надвишава 25 тона, се взема проба от всеки 25 тона, както и от останалата част от партидата.
2. Отговорните официални органи извършват визуална проверка на пробите за симптоми на съответния вредител върху разрязани клубени.
При тази проверка всички партиди от съответната пратка остават под официален контрол и не могат да бъдат обект на движение или да бъдат използвани.
3. Когато при проверката, посочена в параграф 2, бъдат констатирани симптоми на съответния вредител, се провеждат тестове за наличие на съответния вредител в съответствие с точка 1.1 и точки 4 - 10 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
Докато се провеждат тези тестове, всички партиди от съответната пратка, както и всички други пратки, съдържащи партида с произход от същата свободна от вредители зона и намиращи се под контрола на съответния отговорен официален орган, остават под официален контрол и не могат да бъдат обект на движение или да бъдат използвани.
4. Ако бъде потвърдено наличието на съответния вредител в дадена проба в съответствие с параграф 3, се налага задържане и подходящо съхраняване на всички останали картофени екстракти, а съответната партида не се въвежда в Съюза.
Всички останали пратки, посочени в параграф 3, втора алинея, се подлагат на тестове в съответствие с точка 1.1 и точки 4 - 10 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
5. Що се отнася до партидите, в които не са констатирани симптоми на съответния вредител при пробите, взети по време на проверката, посочена в параграф 2, върху всички партиди се извършват тестове за наличие на латентна инфекция в съответствие с точка 1.2 и точки 3 - 10 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
При тези тестове съответната партида остава под официален контрол и не може да бъде обект на движение или да бъде използвана.
Ако бъде потвърдено наличието на съответния вредител в дадена проба, както е посочено в първа алинея, се налага задържане и подходящо съхраняване на всички останали картофени екстракти, а съответната партида не се въвежда в Съюза.
Член 5
Уведомяване при съмнение за наличието на вредител или при потвърдени констатации
1. Държавите членки незабавно уведомяват Комисията и Ливан при съмнение за наличието на съответния вредител, възникнало при провеждане на бързия скринингов тест, посочен в точка 1.1 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО, или на скрининговия тест, посочен в точка 1.2 от приложение I към същата директива.
2. Държавите членки незабавно уведомяват Комисията и Ливан, ако бъде потвърдено наличието на съответния вредител съгласно точки 1.1 и 1.2 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
Член 6
Етикетиране
1. Картофите се въвеждат и придвижват в Съюза само ако са обозначени с етикет на един от официалните езици на Съюза, включващ следните елементи:
а)
указание, че са с произход от Ливан;
б)
името на свободната от вредители зона;
в)
наименованието и идентификационния номер на производителя;
г)
номера на партидата.
2. Етикетът, посочен в параграф 1, се издава под контрола на ливанската организация за растителна защита.
Член 7
Депониране на отпадъци
Отпадъците от опаковките или от преработката на картофи в Съюза се депонират по начин, не позволяващ съответният вредител да се установи и разпространи.
Член 8
Задължение за уведомяване от страна на вносителите
1. Вносителят следва достатъчно време преди да въведе пратка, да уведоми компетентния официален орган на входния пункт в съответната държава членка за намерението си.
2. Посоченото в параграф 1 уведомление съдържа следните елементи:
а)
количество на съответната(ите) пратка(и);
б)
дата на планираното въвеждане;
в)
име и адрес на вносителя.
Член 9
Сведения относно вноса
До 31 януари всяка година държавата членка на вноса предоставя на Комисията и на останалите държави членки информация за количествата (партиди, пратки и тонове), внесени съгласно настоящото решение между 1 януари и 31 декември предходната година.
Член 10
Преразглеждане
Комисията преразглежда настоящото решение до 31 октомври 2014 г.
Член 11
Срок на действие
Срокът на действие на настоящото решение изтича на 31 октомври 2015 г.
Член 12
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 30 юли 2013 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 30 juillet 2013
autorisant les États membres à prévoir des dérogations à certaines dispositions de la directive 2000/29/CE du Conseil en ce qui concerne les pommes de terre, autres que les pommes de terre destinées à la plantation, originaires des régions de l’Akkar et de la Bekaa, au Liban
[notifiée sous le numéro C(2013) 4683]
(2013/413/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2000/29/CE du Conseil du 8 mai 2000 concernant les mesures de protection contre l’introduction dans la Communauté d’organismes nuisibles aux végétaux ou aux produits végétaux et contre leur propagation à l’intérieur de la Communauté (1), et notamment son article 15, paragraphe 1, premier tiret,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 4, paragraphe 1, de la directive 2000/29/CE, en liaison avec la partie A, point 12, de l’annexe III de cette directive, les États membres interdisent l’introduction dans l’Union de pommes de terre, autres que les pommes de terre destinées à la plantation, originaires du Liban. En vertu de l’article 15, paragraphe 1, de cette directive, des dérogations à cette interdiction peuvent toutefois être prévues s’il n’y a pas de risque de propagation d’organismes nuisibles.
(2)
Conformément à l’article 5, paragraphe 1, de la directive 2000/29/CE, en liaison avec la partie A, chapitre I, point 25.2, de l’annexe IV de cette directive, les États membres interdisent l’introduction dans l’Union de pommes de terre, sauf si elles proviennent de pays connus comme exempts de Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (ci-après l’«organisme nuisible concerné») ou appliquant des dispositions reconnues comme équivalentes aux dispositions de l’Union relatives à la lutte contre cet organisme. Le Liban ne remplit aucune de ces conditions. En vertu de l’article 15, paragraphe 1, de cette directive, des dérogations à cette interdiction peuvent toutefois être prévues s’il n’y a pas de risque de propagation des organismes nuisibles.
(3)
Les informations fournies par le Liban et collectées dans le pays lors d’une mission effectuée, en mars 2006, par l’Office alimentaire et vétérinaire, et les informations ultérieures communiquées par le Liban ont montré que les pommes de terre, autres que les pommes de terre destinées à la plantation, originaires des régions de l’Akkar et de la Bekaa étaient cultivées dans des conditions phytosanitaires adéquates.
(4)
Il convient par conséquent que l’introduction dans l’Union de pommes de terre, autres que les pommes de terre destinées à la plantation, originaires des régions de l’Akkar et de la Bekaa, au Liban, soit autorisée, pour autant que les pommes de terre remplissent des conditions garantissant que l’organisme nuisible concerné n’est pas présent sur les pommes de terre lorsqu’elles sont introduites sur le territoire de l’Union. Ces conditions doivent porter sur la production dans des zones exemptes de l’organisme nuisible en question, l’exécution d’enquêtes dans ces zones, la production à partir de plants certifiés, la manutention, le stockage, l’emballage et la préparation.
(5)
Il convient que les pommes de terre soient introduites dans l’Union par des points d’entrée désignés, ce qui doit garantir des contrôles efficaces et une réduction du risque phytosanitaire.
(6)
Il y a lieu de définir les exigences en matière d’inspection afin de garantir la maîtrise du risque phytosanitaire. Il convient de prévoir que les échantillonnages et les essais doivent être effectués conformément au protocole de test établi par la directive 93/85/CEE du Conseil du 4 octobre 1993 concernant la lutte contre le flétrissement bactérien de la pomme de terre (2).
(7)
Il convient que les pommes de terre ne soient introduites et déplacées dans l’Union que si elles sont correctement étiquetées, avec mention de leur origine libanaise et de toute autre information utile, dans le but d’empêcher que les pommes de terre soient plantées et d’assurer leur identification et leur traçabilité.
(8)
Il convient qu’après chaque campagne d’importation, les États membres fournissent à la Commission et aux autres États membres des informations sur les importations effectuées afin de permettre l’évaluation de l’application de la présente décision.
(9)
Il convient que la dérogation soit limitée dans le temps.
(10)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité phytosanitaire permanent,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Autorisation de prévoir des dérogations
Par dérogation à l’article 4, paragraphe 1, de la directive 2000/29/CE, considéré en liaison avec la partie A, point 12, de l’annexe III de cette directive, et par dérogation à l’article 5, paragraphe 1, de cette directive, considéré en liaison avec la partie A, chapitre I, point 25.2, de l’annexe IV de cette directive, les États membres peuvent autoriser l’introduction sur leur territoire de pommes de terre, telles que mentionnées à la partie A, point 12, de l’annexe III de cette directive (ci-après les «pommes de terre») originaires des régions de l’Akkar et de la Bekaa, au Liban, qui satisfont aux conditions énoncées dans l’annexe de la présente décision.
Article 2
Certificat phytosanitaire
Le certificat phytosanitaire, tel que visé à l’article 13 bis, paragraphe 3, de la directive 2000/29/CE, est délivré au Liban. Il contient, sous la rubrique «Déclaration supplémentaire», les éléments suivants:
a)
la mention: «Conforme aux conditions de l’Union européenne fixées dans la décision d'exécution 2013/413/UE de la Commission.»;
b)
la référence du lot;
c)
le nom de la zone exempte au sens du point 1 de l’annexe.
Article 3
Points d’entrée
1. Les pommes de terre faisant l’objet d’une autorisation accordée en vertu de l’article 1er ne peuvent être introduites dans l’Union que par un point d’entrée désigné à cet effet par l’État membre dans lequel il est situé.
2. L’État membre donne notification des points d’entrée, ainsi que du nom et de l’adresse de l’organisme officiel responsable visé dans la directive 2000/29/CE dont relève chaque point d’entrée, aux autres États membres, à la Commission et au Liban.
Article 4
Devoirs d’inspection des États membres
1. Des échantillons sont prélevés sur chacun des lots composant un envoi afin d’être soumis à un examen officiel de détection de Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (ci-après «l’organisme nuisible concerné»). Chaque échantillon comprend au moins deux cents tubercules. Lorsqu’un lot pèse plus de 25 tonnes, un échantillon est prélevé par tranche de 25 tonnes ainsi que pour la partie restante du lot.
2. Les organismes officiels responsables effectuent un examen visuel des échantillons portant sur la recherche de symptômes révélant la présence de l’organisme nuisible concerné sur des tubercules coupés.
Durant cet examen, l’ensemble des lots de l’envoi concerné restent sous contrôle officiel et ne sont ni déplacés ni utilisés.
3. Lorsque des symptômes révélant la présence de l’organisme nuisible concerné sont détectés au cours de l’examen visé au paragraphe 2, les tests visant à déterminer si l’organisme nuisible concerné est présent sont effectués conformément à l’annexe I, point 1.1 et points 4 à 10, de la directive 93/85/CEE.
Pendant la réalisation de ces tests, tous les lots de l’envoi concerné, ainsi que tous les autres envois qui contiennent un lot originaire de la même zone exempte et sont placés sous le contrôle de l’organisme officiel responsable concerné, restent placés sous contrôle officiel et ne sont ni déplacés ni utilisés.
4. Lorsque la présence de l’organisme nuisible concerné est confirmée dans un échantillon conformément au paragraphe 3, tout extrait de pomme de terre restant est gardé et conservé dans des conditions appropriées, et le lot concerné n’est pas introduit dans l’Union.
Tous les lots restants visés au paragraphe 3, deuxième alinéa, sont testés conformément à l’annexe I, point 1.1 et points 4 à 10, de la directive 93/85/CEE.
5. En ce qui concerne les lots pour lesquels aucun symptôme révélant la présence de l’organisme nuisible concerné n’a été détecté dans les échantillons au cours de l’examen visé au paragraphe 2, les tests de détection d’une infection latente sont effectués sur tous les lots conformément à l’annexe I, point 1.2 et points 3 à 10, de la directive 93/85/CEE.
Durant ces tests, le lot concerné reste sous contrôle officiel et n’est ni déplacé ni utilisé.
Lorsque la présence de l’organisme nuisible concerné est confirmée dans un échantillon visé au premier alinéa, tout extrait de pomme de terre restant est gardé et conservé dans des conditions appropriées, et le lot concerné n’est pas introduit dans l’Union.
Article 5
Notification des cas suspects ou confirmés
1. Les États membres notifient immédiatement à la Commission et au Liban les cas dans lesquels la présence de l’organisme nuisible concerné est suspectée à la suite de la réalisation du test rapide de dépistage visé à l’annexe I, point 1.1, de la directive 93/85/CEE ou du test de dépistage visé à l’annexe I, point 1.2, de cette directive.
2. Les États membres notifient immédiatement à la Commission et au Liban les cas dans lesquels la présence de l’organisme nuisible concerné est confirmée conformément à l’annexe I, points 1.1 et 1.2, de la directive 93/85/CEE.
Article 6
Étiquetage
1. Les pommes de terre ne sont introduites et déplacées dans l’Union que si elles sont munies d’une étiquette mentionnant, dans une des langues officielles de l’Union, les éléments suivants:
a)
l’origine libanaise des pommes de terre;
b)
le nom de la zone exempte;
c)
le nom et le numéro d’identification du producteur;
d)
la référence du lot;
2. L’étiquette visée au paragraphe 1 est établie sous le contrôle de l’organisation libanaise de protection des végétaux.
Article 7
Élimination des déchets
Les déchets résultant de l’emballage ou de la transformation des pommes de terre dans l’Union sont éliminés de manière à empêcher l’établissement et la propagation de l’organisme nuisible concerné.
Article 8
Obligations incombant à l’importateur en matière de notification
1. L’importateur notifie suffisamment tôt son intention d’introduire un envoi à l’organisme officiel responsable du point d’entrée dans l’État membre concerné.
2. La notification visée au paragraphe 1 mentionne les éléments suivants:
a)
la quantité du ou des envois concernés;
b)
la date d’introduction prévue;
c)
le nom et l’adresse de l’importateur.
Article 9
Rapports sur les importations
Au plus tard le 31 janvier de chaque année, l’État membre d’importation fournit à la Commission et aux autres États membres des informations sur les quantités (lots, envois et tonnages) de pommes de terre importées en vertu de la présente décision entre le 1er janvier et le 31 décembre de l’année précédente.
Article 10
Réexamen
La Commission réexamine la présente décision, au plus tard le 31 octobre 2014.
Article 11
Date d’expiration
La présente décision expire le 31 octobre 2015.
Article 12
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 30 juillet 2013.