РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 март 2014 година
за организиране на временен експеримент по предоставяне на някои дерогации при търговията с популации от растителните видове пшеница, ечемик, овес и царевица в съответствие с Директива 66/402/ЕИО на Съвета
(нотифицирано под номер C(2014) 1681)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/150/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 66/402/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от зърнени култури (1), и по-специално член 13а от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 66/402/ЕИО са изложени специфични изисквания по отношение на производството и търговията със семена от зърнени култури. Тези разпоредби не позволяват търговия със семена, които не принадлежат към даден сорт.
(2)
Нови изследвания в Съюза относно растителен репродуктивен материал обаче, който не попада в определението за сорт по отношение на хомогенността, показват, че използването на този различен материал може да е от полза, по-специално по отношение на биологичното производство или в селското стопанство, характеризиращо се с ниско равнище на използваните ресурси, например за ограничаване на разпространението на болести.
(3)
За да се позволи търговията със семена от тези популации, е необходимо да се измени член 2, параграф 1, части Д, Е и Ж от Директива 66/402/ЕИО, като се добави възможността за търговия със семена, които не отговарят на изискванията относно сортовите аспекти. За да се вземе решение за такова изменение на Директива 66/402/ЕИО, е необходимо да се събере информация относно търговията със семена от популации. По-специално е необходимо да бъде проверено дали може да се гарантира идентифицирането на популации от определени видове с гаранции, сходни с гаранциите, произтичащи от изискванията относно сортовите аспекти, въз основа на информация за методите за селекция и производство. Освен това в рамките на този експеримент следва да се оцени дали може да се гарантира идентичността на търгуваните семена като принадлежащи към тези популации, както и информацията за потребителя, с гаранции, сходни с гаранциите, произтичащи от член 3, параграф 1 и член 10, въз основа на изискванията за проследимост и идентификацията на местата на производство.
(4)
Като се има предвид естеството на популациите, сертифицирането на семена от популации може да доведе до налагането на непропорционална тежест за органите и операторите. Поради това е целесъобразно да се събере информация относно възможността за осигуряване на система за контрол на производството и търговията със семена от популации, които не изискват сертифициране.
(5)
С оглед на значимостта им за пазарния сектор на зърнените култури и наличните резултати от научни изследвания, видовете, предмет на настоящия експеримент, следва да бъдат пшеница, ечемик, овес и царевица.
(6)
С цел да се поясни характерът на популациите спрямо сортовете, е необходимо да се заложи изискване за броя на сортовете, използвани в кръстоските за селектиране на популация.
(7)
Отговорните официални органи следва да наблюдават този експеримент чрез официален контрол на производството и търговията със семена от популации и техните количества, на лицата, поддържащи тези популации, и на производителността на тези популации в определени области.
(8)
Следва да се установят условия за подаването на заявления и даването на разрешение за популация съгласно настоящото решение, подаването на референта проба, наименованието на популацията и регистрацията на лица, които произвеждат и търгуват с тези популации. Важно е да се направи оценка на тези условия, за да се гарантира идентичност и проследимост по време на производството и търговията с такава популация, ефективен контрол от страна на отговорните официални органи и избягването на създаване на пазар, паралелен на пазара, установен съгласно Директива 66/402/ЕИО.
(9)
Освен това е целесъобразно да се осигурят специфични изисквания за производство и търговия, за да се гарантира, че семената от популации отговарят на еднакви изисквания във всички участващи държави членки. Тези изисквания следва да се основават на условията, посочени в настоящото решение. За да се гарантират здравето и качеството на семената, тези изисквания следва да са сходни с изискванията, установени за сертифицираните семена в Директива 66/402/ЕИО, така че да се гарантира сравнимо равнище на качество.
(10)
Като се има предвид експерименталното естество на мярката, предвидена с настоящото решение, следва да се определи максимално количество на търгуваните популации, като се вземе под внимание необходимостта от изпитване на различни видове популации в съществуващи съоръжения. Това количество следва да бъде такова, че да позволява надеждни и представителни резултати от експеримента. То обаче не следва да надвишава определени граници с оглед на това да се предотврати развитието на пазар за семена, паралелен на пазара, установен съгласно Директива 66/402/ЕИО.
(11)
С цел да се гарантират прозрачност и информиран избор за потребителите на тези популации, както и да се предотвратят измамни практики, следва да се приемат специални условия за етикетиране за търговията със семена от тези популации по време на експеримента. Поради специалния характер на популациите тези условия следва да са предмет на дерогация от разпоредбите в приложение V към Директива 66/402/ЕИО. Следва да се изпита дали може да се гарантира достатъчна и целесъобразна информация за потребителя на материала чрез изискванията наименованието на популациите ясно да посочва, че това са популации, както и че на етикета да е указан регионът на производство.
(12)
С цел да се определи икономическата, агрономическата и екологичната стойност на подобрените алтернативи на горепосочените разпоредби от Директива 66/402/ЕИО, е важно да се гарантира всеобхватна оценка на редица елементи и резултати от експеримента. За тази цел държавите членки следва да регистрират съответната информация, а именно видове и наименования, използвани за популации в рамките на експеримента, вид на популациите, ред, условия и разходи за получаване на разрешение за популации, резултати от изпитванията, размер на участващите оператори, вид потребители и техния опит.
(13)
За да могат държавите членки да проверяват дали максималното количество семена от популации не е надвишено, операторите, възнамеряващи да произвеждат такива популации, следва да информират въпросните държави членки за количествата, които възнамеряват да произведат.
(14)
С цел да могат доставчиците да произвеждат достатъчно количество семена и да търгуват с тях и да се позволи на компетентните органи да инспектират този материал и да събират достатъчна и съпоставима информация, която да бъде използвана при изготвянето на доклада, експериментът следва да се проведе в рамките на период, обхващащ най-малко три пазарни сезона.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
1. Организира се временен експеримент на равнището на Съюза, за да се прецени дали производството с цел търговия и търговията при определени условия на семена от популации, посочени в член 2 и принадлежащи към видовете Avena spp., Hordeum spp., Triticum spp. и Zea mays L., могат да представляват подобрена алтернатива на изключването на търговията със семена, които не отговарят на изискванията на член 2, параграф 1, части Д, Е и Ж от Директива 66/402/ЕИО относно сортови аспекти на семена от определени видове и на изискванията на член 3, параграф 1 относно пускане на пазара с официално сертифициране като „сертифицирани семена“, „сертифицирани семена, първо размножение“ или „сертифицирани семена, второ размножение“.
2. Ще бъдат оценени следните елементи:
а)
дали идентифицирането на популации от тези видове може да се направи въз основа на информация за методите за селекция и производство, сортовете, използвани в кръстоските, и основните характеристики на тези популации; и
б)
дали идентичността на семената от тези търгувани популации може да се основава на изискванията за проследимост и идентификацията на региона на производство.
Член 2
Обхват
Настоящото решение обхваща съвкупности от растения, които отговарят на всички изисквания, изброени по-долу:
а)
произхождат от определена комбинация генотипове;
б)
разглеждат се като единици с оглед на способността им да се размножават в непроменен вид след установяването им в определен регион на производство със специфични агроклиматични условия;
в)
създадени са чрез една от следните техники:
i)
кръстосване на пет или повече сортове във всички комбинации, последвано от събиране на поколението и излагането на растенията на естествена селекция в последователни размножения;
ii)
отглеждане заедно на най-малко пет сорта от преобладаващи алогамни видове, събиране на поколението, многократно повторно засяване и излагане на растенията на естествена селекция, докато вече не се срещат растения от първоначалните сортове;
iii)
кръстосани сортове, при които се използват протоколи за кръстосване, различни от посочените в подточки i) или ii) за производството на също толкова разнообразна популация, която не включва сортове.
Такива растителни съвкупности са наричани по-нататък „популации“.
Член 3
Участие на държавите членки
1. В експеримента могат да участват всички държави членки. Участието им в експеримента трябва да започне не по-късно от януари 2017 г.
2. Държавите членки, които решат да участват в експеримента (наричани по-нататък „участващите държави членки“), информират Комисията и другите държави членки относно участието си, като указват видовете и регионите, обхванати чрез тяхното участие, както и мерките, приложени съгласно настоящото решение.
3. Участващите държави членки могат да прекратят участието си по всяко време, като съответно информират Комисията за това.
Член 4
Освобождаване от задължения
Участващите държави членки са освободени от задълженията, предвидени в член 2, параграф 1, части Д, Е и Ж, член 3, параграф 1 и член 10 от Директива 66/402/ЕИО, отнасящи се до производството с цел търговия и търговията с популации.
Член 5
Идентифициране на популациите
Дадена популация се идентифицира въз основа на следните елементи:
а)
сортовете, използвани при кръстосването за създаване на популацията;
б)
схемите за селекция, както са определени от съответните протоколи;
в)
региона на производство;
г)
степента на хетерогенност, по-специално на самоопрашващите се видове; и
д)
характеристиките на популацията, както са посочени в член 7, параграф 2, буква е).
Член 6
Условия за производство и търговия със семена от популации
За целите на настоящия експеримент държавите членки гарантират, че семената от популации могат да бъдат произвеждани с цел търговия и търгувани, при условие че са спазени следните изисквания:
а)
семената принадлежат към популация, за която има разрешение;
б)
семената са в съответствие с член 9;
в)
наименованието на популацията е в съответствие с член 8;
г)
популацията е селектирана и семената са произведени от лица, регистрирани съгласно член 10.
Член 7
Даване на разрешение за популации
1. Държавите членки разрешават популации в съответствие с параграфи 2, 3 и 4.
2. Заявлението за разрешение се подава до органа за сертифициране на семена. Заявлението съдържа следните елементи:
а)
име и адрес на заявителя;
б)
видове и наименование на популацията;
в)
описание на вида техника, използвана за генериране на популацията, с позоваване, ако е приложимо, на член 2, буква в), подточки i), ii) или iii);
г)
целите на програмата за селекция;
д)
метод на селекция и производство: схема за селекция, както е определена от съответните протоколи, сортове, използвани за селекция и производство на популацията, както и собствена програма за контрол на производството, използвана от съответния оператор;
е)
описание на характеристиките на популацията:
i)
документация относно характеристиките на популацията, които заявителят счита за важни по отношение на добив, качество, производителност, приложимост в системи с ниско равнище на използваните ресурси, устойчивост на заболявания, стабилност на добивите, вкус или цвят;
ii)
резултати от експериментални изпитвания във връзка с характеристиките, посочени в подточка i);
ж)
регион на производство;
з)
декларация на заявителя във връзка с верността на елементите, посочени в член 5, параграф 1;
и)
представителна проба от популацията;
й)
име и адрес на лицето, отговорно за селектирането, производството и поддръжката.
3. Органът за сертифициране на семена проверява следните елементи:
а)
съответствие на заявлението с параграф 2; и
б)
съответствие на популацията с изискванията за идентифициране по член 5.
Съответствието с изискванията за идентифициране по член 5 се установява въз основа на подадена документация и проверки на местата, където се произвежда популацията.
4. Даването на разрешение за популация, както и елементите, посочени в параграф 2, се съобщават на останалите държави членки и на Комисията.
Член 8
Наименование на популациите
1. Популациите получават наименование. Правилата за наименованието на сортове, както са посочени в член 9, параграф 6 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета (2), се прилагат съответно за наименованието на популации.
2. Думата „популация“ се добавя в края на всяко наименование.
Член 9
Изисквания относно посевите, семената, теглото на партидите и пробите
1. Прилагат се точки 1 и 6 от приложение I към Директива 66/402/ЕИО.
2. По време на производството и търговията със семена, принадлежащи към популации, семената трябва да са в съответствие с точки 2 и 3 от приложение II към Директива 66/402/ЕИО по отношение на второто размножение на сертифицирани семена за популации от Avena nuda L., Avena sativa L., Avena strigosa Schreb., Hordeum vulgare L., Triticum aestivum L., Triticum durum L. и Triticum spelta L., както и сертифицирани семена за популации от Zea mays L.
3. По време на производството и търговията със семена, принадлежащи към популации, теглото на партидите и пробите трябва да са в съответствие с приложение III към Директива 66/402/ЕИО, а при Zea mays L. - с разпоредбите на посоченото приложение, които се отнасят до сертифицираните семена на съответните видове.
Член 10
Регистрация на селекционери, производители и лица, отговарящи за поддържането на популациите
1. Всяка държава членка регистрира лицата, които извършват селекция на популации или поддържат семена от популации на нейната територия, в регистър, при условие че отговарят на условията по параграф 2.
2. Селекционерите, производителите и лицата, отговарящи за поддържането на популации, подават заявление до органа за сертифициране на семена за включване в регистъра. Това заявление включва следните елементи:
а)
име, адрес и информация за контакт;
б)
наименование на съответната популация.
3. Регистърът съдържа следните елементи:
а)
име, адрес и информация за контакт, както са посочени в параграф 2, буква а);
б)
наименование на популацията, посочена в параграф 2, буква б), която предстои да се произвежда или поддържа.
Член 11
Етикетиране
Опаковките или контейнерите със семена носят етикет, поставен от производителя. Този етикет включва информацията, предвидена в приложение I.
Член 12
Количествени ограничения
1. Количествата на търгуваните семена на популацията от всеки вид, за която е дадено разрешение, за всички участващи държави членки няма да надвишават 0,1 % от семената от същите видове, произведени през съответната година в участващата държава членка.
2. Всеки производител декларира пред органа за сертифициране на семена количеството на всяка популация, което възнамерява да произведе за всяка година.
3. Дадена участваща държава членка може да забрани търговията със семена от дадена популация, ако счете, че с оглед на целта на експеримента не е целесъобразно на пазара да се пускат допълнителни количества от семената от съответната популация. В такъв случай тя незабавно уведомява съответния производител или съответните производители.
Член 13
Проследимост
1. Всяко лице, търгуващо със семена от популации, гарантира проследимостта на тези семена.
2. Дадено лице, което търгува със семена от популации, съхранява информация, позволяваща идентифицирането на лицата, които са му доставили семена, както и на кого е доставило семена от популация.
3. При поискване тази информация се предоставя на органа за сертифициране на семена.
Член 14
Официален контрол
Органите за сертифициране на семена на участващите държави членки осъществяват официален контрол на производството и търговията със семена от популации. Официалният контрол включва най-малко:
а)
проверка на място, вземане на проби и проверка на популациите, както е предвидено в приложение II, точка 1;
б)
надзор на организирането на сравнителни полеви изследвания за тази цел, както е предвидено в приложение II, точка 2;
в)
произвеждани количества и търгувани количества;
г)
съответствие на производителя и всяко друго лице, търгуващо със семена, съгласно настоящото решение.
Контролът, посочен в буква г), се осъществява поне веднъж годишно. Той включва проверки на помещенията на съответните лица, както и на площите, използвани за производство на популациите.
Член 15
Поддържане на популациите
1. Лицето, отговорно за поддържането на популациите, поддържа популациите по време на провеждането на посочения експеримент.
Поддържането е в съответствие с приетите практики за съответните видове.
2. Лицето, отговорно за поддържането на популациите, води документация относно поддържането на популациите и по всяко време предоставя на разположение тази документация за проверка от страна на отговорния официален орган.
3. Отговорният официален орган осъществява контрол върху начина, по който се поддържат популациите, като за тази цел взима проби от семена от съответните популации.
Член 16
Задължения за уведомяване от страна на производителите
Производителите изпращат ежегодно до органите за сертифициране на семена информацията, посочена в приложение III, букви а), б), в), е), ж), з) и и).
Член 17
Записване на информация
Участващите държави членки записват информацията, както е посочено в приложение III, отнасяща се до производството и търговията с популации. При поискване те взаимно си оказват съдействие за записване на тази информация.
Член 18
Задължения за докладване
1. Участващите държави членки представят на Комисията и останалите държави членки годишен доклад за всяка година, не по-късно от 31 март на следващата година, който включва следните елементи:
а)
информация за видовете и броя на популациите, разрешени за видове, произвеждани и търгувани в рамките на експеримента; и
б)
произвежданите и търгувани количества от всяка популация и вид, както и - ако е приложимо, държавата членка, за която са предназначени семената.
Участващите държави членки могат да решат да включат в доклада всяка друга имаща отношение информация.
2. Участващите държави членки представят на Комисията и останалите държави членки, не по-късно от 31 март 2018 г., доклад, съдържащ информацията, посочена в приложение III. Този доклад включва оценка на условията на експеримента и на интереса от удължаване на неговия срок, ако е целесъобразно, чрез посочване на всеки вид. Този доклад може да включва и друга информация, която те считат за имаща отношение с оглед целта на експеримента.
3. Държава членка, която прекрати участието си преди 31 декември 2017 г., предава своя доклад не по-късно от 31 март на годината след приключване на участието.
Член 19
Срок
Експериментът започва на 1 март 2014 г. и приключва на 31 декември 2018 г.
Член 20
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 18 март 2014 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 18 mars 2014
relative à l’organisation d’une expérience temporaire impliquant l’octroi de certaines dérogations en vue de la commercialisation de populations des espèces végétales blé, orge, avoine et maïs conformément à la directive 66/402/CEE du Conseil
[notifiée sous le numéro C(2014) 1681]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2014/150/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 66/402/CEE du Conseil du 14 juin 1966 concernant la commercialisation des semences de céréales (1), et notamment son article 13 bis,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 66/402/CEE fixe des conditions spécifiques applicables à la production et à la commercialisation des semences de céréales. Ces dispositions excluent la commercialisation de semences n’appartenant pas à une variété.
(2)
Toutefois, les nouvelles activités de recherche de l’Union sur le matériel de reproduction des végétaux qui ne répond pas à la définition de la variété sous l’aspect de l’uniformité montrent que l’utilisation de ce matériel varié peut présenter des atouts, en particulier s’agissant de la production biologique ou de l’agriculture à faibles intrants, afin de réduire, par exemple, la propagation de maladies.
(3)
La commercialisation des semences de ces populations requiert de modifier l’article 2, paragraphe 1, points E, F et G, de la directive 66/402/CEE; cette modification consisterait à ajouter la possibilité de commercialiser des semences qui ne répondent pas aux conditions liées aux aspects variétaux. Pour se prononcer sur une telle modification de la directive 66/402/CEE, il est nécessaire de collecter des informations sur la commercialisation des semences de populations. Il convient, en particulier, de vérifier s’il est possible de garantir l’identification des populations d’espèces particulières, avec des garanties similaires à celles découlant des conditions liées aux aspects variétaux, sur la base des informations relatives à leurs méthodes de sélection et de production. De plus, dans le cadre de cette expérience, il est souhaitable de déterminer s’il est possible de garantir l’identité de la semence commercialisée comme appartenant à ces populations et les informations à l’utilisateur, avec des garanties similaires à celles découlant de l’article 3, paragraphe 1, et de l’article 10, sur la base des conditions de traçabilité et de l’identification des lieux de production.
(4)
Vu les caractéristiques des populations, la certification des semences de populations pourrait se traduire par des contraintes disproportionnées pour les autorités et les opérateurs. Dès lors, il est opportun de collecter des informations sur la possibilité de mettre en place un système de contrôles de la production et de la commercialisation de semences de populations sans exigence de certification.
(5)
Vu leur portée pour le marché céréalier et les résultats issus de la recherche, les espèces qui méritent d’être considérées dans le cadre de cette expérience sont le blé, l’orge, l’avoine et le maïs.
(6)
Afin de clarifier la nature des populations par rapport aux variétés, il est nécessaire de prévoir une condition relative au nombre de variétés utilisées dans les croisements pour sélectionner une population.
(7)
Il est souhaitable que les organismes officiels responsables surveillent cette expérience par le biais de contrôles officiels concernant la production et la commercialisation des semences de populations, de même que les quantités en jeu, les personnes qui conservent ces populations et les performances de ces populations dans des zones spécifiques.
(8)
Il convient de définir des conditions régissant la soumission des demandes et l’autorisation d’une population conformément à la présente décision, la soumission d’un échantillon de référence, la dénomination de la population, et l’enregistrement des personnes qui produisent et commercialisent ces populations. Il est important d’évaluer ces conditions, afin de garantir l’identification et la traçabilité pendant la production et la commercialisation de telles populations, l’efficacité des contrôles effectués par les organismes officiels responsables, et d’éviter l’apparition d’un marché parallèle à celui établi conformément à la directive 66/402/CEE.
(9)
En outre, il convient de prévoir des conditions spécifiques de production et de commercialisation, afin de veiller à ce que les semences de populations satisfassent aux mêmes conditions dans tous les États membres participants. Ces conditions se fondent sur les conditions énoncées dans la présente décision. La santé et la qualité des semences exigent des conditions similaires à celles prévues pour les semences certifiées dans la directive 66/402/CEE afin de garantir un niveau de qualité comparable.
(10)
Vu la nature expérimentale de la mesure prévue par la présente décision, il convient de limiter la quantité maximale de populations commercialisable, compte tenu de la nécessité de tester différents types de populations dans des installations existantes. Cette quantité doit permettre d’obtenir des résultats fiables et représentatifs dans le cadre de l’expérience. Toutefois, elle ne doit pas excéder une certaine limite, afin d’éviter l’apparition d’un marché des semences parallèle à celui établi conformément à la directive 66/402/CEE.
(11)
Pendant la durée de cette expérience, l’adoption de règles d’étiquetage spéciales en vue de la commercialisation des semences de ces populations s’impose, afin de garantir la transparence et de permettre aux utilisateurs de ces populations de faire des choix en connaissance de cause. En raison de la nature particulière des populations, les présentes conditions doivent déroger aux dispositions de l’annexe V de la directive 66/402/CEE. Il convient de vérifier si la mention explicite du fait qu’il s’agit de populations et si l’indication obligatoire de la région de production sur l’étiquette constituent des conditions de nature à garantir que les utilisateurs disposent d’informations suffisantes et appropriées.
(12)
Aux fins de détermination de la valeur économique, agronomique et environnementale des améliorations apportées aux dispositions susmentionnées de la directive 66/402/CEE, il est important de veiller à une évaluation exhaustive de différents éléments et résultats dérivés de cette expérience. À cet effet, les États membres doivent consigner les informations appropriées, à savoir les espèces et les dénominations utilisées pour les populations expérimentées, le type de populations, les modalités et les coûts d’autorisation des populations, les résultats des tests, la taille des opérateurs concernés, le type d’utilisateurs et leur expérience.
(13)
Pour permettre aux États membres de vérifier que la quantité maximale de semences de populations n’est pas dépassée, les opérateurs qui envisagent de produire ces populations doivent communiquer aux États membres concernés les quantités qu’ils projettent de produire.
(14)
Pour permettre aux opérateurs de produire et de commercialiser une quantité suffisante de semences et aux autorités compétentes d’inspecter ce matériel et de collecter en suffisance des informations comparables en vue de l’élaboration du rapport, l’expérience doit se dérouler sur au moins trois campagnes de commercialisation.
(15)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent des semences et plants agricoles, horticoles et forestiers,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Objet
1. Une expérience temporaire est organisée à l’échelle de l’Union, afin d’évaluer si la production aux fins de commercialisation, et de commercialisation sous certaines conditions, des semences de populations visées à l’article 2 et appartenant aux espèces Avena spp., Hordeum spp., Triticum spp. et, Zea mays L., peut constituer une option avantageuse à l’exclusion de la commercialisation de semences qui ne satisfont ni aux conditions prévues à l’article 2, paragraphe 1, points E, F et G, de la directive 66/402/CEE qui portent sur l’aspect variétal des semences de certaines espèces, ni aux conditions prévues à l’article 3, paragraphe 1, concernant la commercialisation sur la base de la certification officielle «semences certifiées», «semences certifiées de la première reproduction» ou «semences certifiées de la deuxième reproduction».
2. L’évaluation doit porter sur les éléments suivants:
a)
déterminer si l’identification des populations de ces espèces est réalisable sur la base d’informations relatives à leurs méthodes de sélection et de production, aux variétés utilisées dans le croisement, et aux principales caractéristiques de ces populations; et
b)
déterminer si l’on peut fonder l’identité des semences de populations commercialisées sur les conditions de traçabilité et l’identification de la région de production.
Article 2
Champ d’application
La présente décision couvre les ensembles de végétaux qui satisfont à l’ensemble des conditions suivantes:
a)
ils résultent d’une certaine combinaison de génotypes;
b)
ils sont considérés comme entités eu égard à leur aptitude à être reproduits sans changement, une fois établis dans une certaine région de production avec des conditions agroclimatiques spécifiques;
c)
ils sont générés grâce à l’une des techniques suivantes:
i)
croisement de cinq variétés ou plus dans toutes les combinaisons, puis stabilisation de la descendance et exposition du stock à la sélection naturelle pendant des générations successives;
ii)
culture simultanée d’au moins cinq variétés d’une espèce principalement allogame, stabilisation de la descendance, réensemencement répété et exposition du stock à la sélection naturelle jusqu’à disparition des plantes des variétés originales;
iii)
intercroisement de variétés sur la base de protocoles de croisement différents de ceux des points i) et ii) pour produire une population aussi diverse ne comportant pas de variétés.
Ces ensembles végétaux sont dénommés ci-après «populations».
Article 3
Participation des États membres
1. Tout État membre peut participer à l’expérience. La participation peut débuter jusqu’en janvier 2017, au plus tard.
2. Les États membres qui décident de participer à l’expérience (ci-après «les États membres participants») informent la Commission et les autres États membres de leur participation, en précisant les espèces et les régions concernées, ainsi que les mesures appliquées dans le cadre de la présente décision.
3. Ils peuvent mettre un terme à leur participation, à tout moment, en informant la Commission de leur décision.
Article 4
Dispense des obligations
Les États membres participants sont dispensés des obligations prévues à l’article 2, paragraphe 1, points E, F et G, à l’article 3, paragraphe 1, et à l’article 10, de la directive 66/402/CEE, concernant la production de populations aux fins de commercialisation, et leur commercialisation.
Article 5
Identification des populations
Une population est identifiable sur la base des critères suivants:
a)
les variétés utilisées dans le croisement en vue de créer la population;
b)
les schémas de sélection tels que définis par les protocoles respectifs;
c)
la région de production;
d)
le degré d’hétérogénéité, en particulier dans le cas des espèces autogames; et
e)
ses caractéristiques visées à l’article 7, paragraphe 2, point f).
Article 6
Conditions régissant la production et la commercialisation des semences de populations
Aux fins de cette expérience, les États membres veillent à ce que les semences de la population soient produites aux fins de commercialisation, et commercialisées, sous réserve du respect des conditions suivantes:
a)
les semences appartiennent à une population autorisée;
b)
les semences satisfont à l’article 9;
c)
la dénomination de la population satisfait à l’article 8;
d)
la population est sélectionnée et les semences produites par des personnes enregistrées conformément à l’article 10.
Article 7
Autorisation des populations
1. Les États membres autorisent les populations conformément aux paragraphes 2, 3 et 4.
2. La demande d’autorisation est soumise à l’autorité de certification des semences. Cette demande comporte les éléments suivants:
a)
nom et adresse du demandeur;
b)
espèce et dénomination de la population;
c)
description du type de technique utilisé pour générer la population, le cas échéant, en vertu de l’article 2, point c) i), ii) ou iii);
d)
objectifs du programme de sélection;
e)
méthode de sélection et de production: schéma de sélection tel que défini par les protocoles respectifs, variétés utilisées pour sélectionner et produire la population, et propre programme de contrôle de production utilisé par l’opérateur concerné;
f)
description de ses caractéristiques:
i)
documentation de ses caractéristiques que le demandeur considère comme importantes concernant le rendement, la qualité, la performance, la pertinence de l’utilisation pour des systèmes à faibles intrants, la résistance aux maladies, la stabilité du rendement, le goût et la couleur;
ii)
résultats expérimentaux concernant les caractéristiques visées au point i);
g)
région de production;
h)
déclaration du demandeur attestant la véracité des éléments visés à l’article 5, paragraphe 1;
i)
échantillon représentatif de la population;
j)
nom et adresse de la personne responsable de la sélection, de la production et de la conservation.
3. L’autorité de certification des semences vérifie les éléments suivants:
a)
conformité de la demande au paragraphe 2; et
b)
conformité de la population aux conditions d’identification de l’article 5.
La conformité aux conditions d’identification de l’article 5 est à apprécier sur la base de la documentation soumise et des inspections dans les locaux de production de la population.
4. L’autorisation d’une population ainsi que les éléments visés au paragraphe 2 sont notifiés aux autres États membres et à la Commission.
Article 8
Dénomination des populations
1. Les populations portent une dénomination. Les règles applicables à la dénomination des variétés énoncées à l’article 9, paragraphe 6, de la directive 2002/53/CE du Conseil (2) s’appliquent par analogie à la dénomination des populations.
2. Le mot «population» est ajouté à la fin de chaque dénomination.
Article 9
Conditions régissant la culture, les semences, les poids des lots et des échantillons
1. Les dispositions de l’annexe I, points 1 et 6, de la directive 66/402/CEE s’appliquent.
2. Pendant la production et la commercialisation de semences appartenant à des populations, les semences doivent satisfaire aux dispositions de l’annexe II, points 2 et 3, de la directive 66/402/CEE, pour ce qui est de la deuxième génération de semences certifiées dans le cas des populations d'Avena nuda L., d'Avena sativa L., d'Avena strigosa Schreb., d'Hordeum vulgare L., de Triticum aestivum L., de Tricicum durum L. et de Tricicum spelta L., ainsi que les semences certifiées dans le cas des populations de Zea mays L.
3. Pendant la production et la commercialisation de semences appartenant à des populations, les poids des lots et des échantillons doivent satisfaire aux dispositions de l’annexe III de la directive 66/402/CEE et, dans le cas de Zea mays L., aux dispositions de ladite annexe en ce qui concerne les semences certifiées de cette espèce.
Article 10
Enregistrement des obtenteurs, des producteurs et des personnes responsables de la conservation des populations
1. Chaque État membre inscrit dans un registre les personnes qui sélectionnent les populations, produisent ou conservent les semences des populations sur son territoire, si elles satisfont aux conditions du paragraphe 2.
2. Les obtenteurs, les producteurs et les personnes responsables de la conservation des populations soumettent une demande à l’autorité de certification des semences en vue de figurer sur ce registre. Cette demande comporte les éléments suivants:
a)
nom, adresse et coordonnées;
b)
dénomination de la population concernée.
3. Le registre contient les éléments suivants:
a)
nom, adresse et coordonnées tels que prévus au paragraphe 2, point a);
b)
dénomination de la population telle que prévue au paragraphe 2, point b), à produire ou à conserver.
Article 11
Étiquetage
Les emballages ou contenants de semences portent une étiquette apposée par le producteur. L’étiquette comprend les informations visées à l’annexe I.
Article 12
Restrictions quantitatives
1. Les quantités de semences commercialisées provenant de la population autorisée de chaque espèce n’excèdent pas, par État membre participant et par an, 0,1 % des semences de la même espèce produites au cours de cette période dans l’État membre participant.
2. Chaque producteur déclare à l’autorité de certification des semences la quantité de chaque population qu’il envisage de produire annuellement.
3. Un État membre participant peut interdire la commercialisation de semences d’une population s’il estime que, eu égard à l’objectif de l’expérience, il est inopportun que des quantités supplémentaires de semences issues de la population concernée soient mises sur le marché. Il informe sans délai le ou les producteurs concernés.
Article 13
Traçabilité
1. Toute personne qui commercialise des semences de populations veille à la traçabilité de ces semences.
2. Une personne qui commercialise des semences de populations conserve les informations permettant d’identifier les personnes qui lui ont fourni et auxquelles elle a fourni des semences d’une population.
3. Ces informations sont disponibles sur demande à l’autorité de certification des semences.
Article 14
Contrôles officiels
Les autorités de certification des semences des États membres participants contrôlent officiellement la production et la commercialisation des semences de populations. Les contrôles officiels comprennent au moins:
a)
inspection sur pied, prélèvement d’échantillons et contrôles des populations tels que prévus à l’annexe II, point 1;
b)
contrôle relatif à l’organisation d’essais comparatifs en conditions naturelles à cette fin tel que prévu à l’annexe II, point 2;
c)
quantités produites et quantités commercialisées;
d)
conformité du producteur et de toute personne qui commercialise des semences conformément à la présente décision.
Le contrôle visé au point d) a lieu au moins une fois par an. Il comprend l’inspection des locaux des personnes concernées et des champs utilisés pour produire les populations.
Article 15
Conservation des populations
1. La personne responsable de la conservation de la population conserve cette population pendant la durée de l’expérience.
La conservation est conforme aux méthodes généralement admises pour l’espèce concernée.
2. La personne responsable de la conservation de la population tient un registre relatif à la conservation des populations et tient ce registre à la disposition de l’organisme officiel responsable, à tout moment, à des fins d’inspection.
3. L’organisme officiel responsable procède à des contrôles sur les méthodes de conservation des populations employées et peut, le cas échéant, à cet effet, prélever des échantillons de semences de populations concernées.
Article 16
Obligations de notification des producteurs
Les producteurs notifient annuellement aux autorités de certification des semences les informations visées à l’annexe III, points a), b), c), f), g), h) et i).
Article 17
Enregistrement des informations
Les États membres participants enregistrent les informations comme indiqué à l’annexe III, en ce qui concerne la production et la commercialisation des populations. Sur demande, ils se prêtent assistance dans le cadre de l’enregistrement de ces informations.
Article 18
Obligations d’information
1. Les États membres participants présentent à la Commission et aux autres États membres, pour chaque année, avant le 31 mars de l’année suivante, un rapport annuel qui comprend les éléments suivants:
a)
informations sur les types et le nombre de populations autorisées par espèce produites et commercialisées dans le cadre de l’expérience; et
b)
quantités produites et commercialisés par population et par espèce, et, le cas échéant, l’État membre pour lequel les semences étaient envisagées.
Les États membres participants peuvent décider de faire figurer toute autre information pertinente dans le rapport.
2. Les États membres participants présentent à la Commission et aux autres États membres, avant le 31 mars 2018, un rapport reprenant les informations visées à l’annexe III. Le rapport comprend une évaluation des conditions de l’expérience et de l’intérêt que présente sa prolongation, le cas échéant, en fonction de chaque espèce. Ils peuvent faire figurer dans le rapport toute autre information qu’ils jugent pertinente aux fins de l’expérience.
3. Un État membre qui met fin à sa participation, avant le 31 décembre 2017, présente son rapport avant le 31 mars de l’année qui suit l’année où il a mis un terme à sa participation.
Article 19
Durée de l’expérience
L’expérience commencera le 1er mars 2014 et s’achèvera le 31 décembre 2018.
Article 20
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 18 mars 2014.