РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 809/2014 НА КОМИСИЯТА
от 17 юли 2014 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (1), и по-специално член 58, параграф 4, член 62, параграф 2, букви а)-е) и буква з), член 63, параграф 5, член 77, параграф 8, член 78, член 96, параграф 4 и член 101, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 1306/2013 са заложени основните правила относно, наред с другото, задълженията на държавите членки във връзка със защитата на финансовите интереси на Съюза. С цел да гарантира, че новата правна рамка, установена с посочения регламент, функционира гладко и се прилага еднакво, на Комисията са предоставени правомощията да приема определени правила по отношение на административните проверки и проверките на място, измерването на площи, случаите, при които заявленията за помощ или исканията за плащане могат да бъдат коригирани, прилагането и изчисляването на частично или пълно оттегляне и възстановяването на неправомерните плащания и санкции, прилагането и изчисляването на административни санкции, изискванията към компютризираната база данни, заявленията за помощ и исканията за плащане и заявленията за права на плащане, включително крайния срок за подаване на заявленията, извършването на проверки, прехвърлянето на стопанства, извършването на авансови плащания, извършването на проверки, свързани със задълженията за кръстосано съответствие, изчисляването и прилагането на административни санкции по отношение на кръстосаното съответствие и техническите спецификации, необходими за еднаквото прилагане на основните правила на интегрираната система за администриране и контрол („интегрираната система“) по отношение на кръстосаното съответствие.
(2)
Държавите членки следва да вземат необходимите мерки, за да гарантират правилното функциониране на системата за администриране и контрол, когато за един и същ земеделски бенефициер е отговорна повече от една разплащателна агенция.
(3)
Бенефициерите следва да имат право да оттеглят своите заявления за помощ или искания за плащане, или части от тях, във всеки един момент, при условие че компетентният орган все още не е уведомил бенефициера за грешки, съдържащи се в заявлението за помощ или искането за плащане, нито е обявил проверка на място. На бенефициерите следва да се разреши също да поправят или коригират очевидни грешки, съдържащи се в заявлението за помощ или исканията за плащане и евентуалните удостоверителни документи, в някои признати от националните органи случаи.
(4)
Необходимо е да бъдат определени специални и подробни разпоредби, за да се гарантира справедливо прилагане на различните намаления по отношение на едно или няколко заявления за помощ или искания за плащане от един и същ бенефициер. Поради това следва да се определи последователността за изчислението на различните евентуални намаления по всяка схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
(5)
С цел да се гарантира еднаквото прилагане на принципа на добросъвестност на цялата територия на Съюза, когато се възстановяват неправомерно платени суми, следва да се определят условията, при които може да се прави позоваване на този принцип, без да се засяга третирането на съответните разходи в контекста на уравняването на сметки съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(6)
Следва да бъдат определени правила относно последствията от прехвърлянията на цели стопанства, които са предмет на определени задължения по схемите за директни плащания или по мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
(7)
За да се даде възможност на Комисията да упражнява ефективен мониторинг на интегрираната система, държавите членки следва да я уведомяват за годишните контролни и статистически данни. По същия начин държавите членки следва ежегодно да предоставят статистическите данни от проверките по отношение на мерките за развитие на селските райони извън обхвата на интегрираната система, включително резултатите от такива проверки. Освен това Комисията следва, при необходимост, да бъде информирана за всички мерки, предприети от държавите членки по отношение на кръстосаното съответствие.
(8)
В съответствие с член 75 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки могат да извършват авансови плащания по отношение на директните плащания при определени условия, включително приключването на административните проверки и проверките на място, за съответната референтна година. Съгласно член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2) ставката на корекцията, определена в съответствие с член 26 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се прилага за директни плащания, надвишаващи определен праг. Въпреки това в съответствие с член 26, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 до 1 декември Комисията може, въз основа на новата информация, с която разполага, да промени ставката на корекция за директните плащания. Следователно ставката на корекция във връзка с финансовата дисциплина, която може да се прилага, може да не е известна към 16 октомври. Считано от 1 декември при изплащането на оставащата сума следва да се отчете приложимата към съответния момент ставка на корекцията във връзка с финансовата дисциплина.
(9)
Следва да бъде определена общата рамка за въвеждане на опростени процедури в контекста на обмена на информация между бенефициера и националните органи. Тази рамка следва по-специално да предвижда възможността за използване на електронни средства. Трябва обаче да се гарантира по-специално, че предадените по този начин данни са напълно надеждни и че съответните процедури се прилагат без дискриминация между бенефициерите. Освен това, за да се опрости администрирането за бенефициерите, както и за националните органи, компетентните органи трябва да могат да използват пряко информацията, която е на разположение на националните органи, вместо да изискват от бенефициера да предостави тази информация за потвърждаване на допустимостта на някои плащания.
(10)
За да се осигурят ефективни проверки в държавите членки, които решат, че всички заявления за помощ за директните плащания и искания за плащане за мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система трябва да бъдат обхванати от единното заявление по член 72, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се предвиди, че всички заявления за помощ или искания за плащане, които по някакъв начин са свързани с площи, се подават само веднъж годишно с едно единно заявление.
(11)
Държавите членки следва да определят краен срок за подаване на единното заявление и/или исканията за плащане, който, с оглед осигуряване на своевременна обработка и проверки на заявлението за помощ и исканията за плащане, не трябва да е по-късно от 15 май. Въпреки това поради специфичните климатични условия в Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция, на тези държави членки следва да бъде дадена възможност да определят по-късна дата, която не трябва да е след 15 юни. Освен това следва да има възможност да бъдат предвидени дерогации за конкретни случаи, ако климатичните условия през дадена година наложат това в бъдеще.
(12)
В единното заявление бенефициерите следва да декларират не само площта, използвана за земеделски цели, но също и своите права на плащане, както и цялата информация, която е необходима, за да се установи дали отговарят на условията за помощта и/или подпомагането. Уместно е обаче да се даде възможност на държавите членки за дерогация от някои задължения, когато правата на плащане, които ще бъдат предоставени през дадена година, все още не са окончателно определени.
(13)
С оглед да се позволи максимална гъвкавост по отношение на плановете на бенефициерите за използване на площите, бенефициерите следва да могат да променят своето единно заявление или искане за плащане преди датите, когато обикновено се извършва сеитбата, при условие че са спазени всички отделни изисквания съгласно различните схеми за помощ или мерки за подпомагане и че компетентните органи още не са информирали бенефициера за грешки, съдържащи се в единното заявление или искането за плащане, нито са уведомили за проверка на място, установяваща грешки във връзка с частта, свързана с изменението. След въвеждането на измененията трябва да бъде предоставена възможност съответните удостоверителни документи или договори, които следва да се представят, да бъдат адаптирани.
(14)
Тъй като бенефициерите продължават да носят отговорност за подаване на вярно заявление за помощ или искане за плащане, те следва да нанасят необходимите корекции и промени в предварително изготвения формуляр, когато е уместно.
(15)
При заявления за помощ по свързани с площ схеми за помощ и/или искания за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане, на бенефициера следва да се предоставя предварително изготвен формуляр в електронен формат, заедно със съответния графичен материал посредством софтуерно приложение, базирано на географска информационна система (ГИС) (наричан по-долу „формуляр на геопространствено заявление за помощ“). Формулярите на геопространствено заявление за помощ ще допринасят за предотвратяване на грешки от страна на бенефициерите при декларирането на техните селскостопански земи и ще повишат ефективността на административните кръстосани проверки. Освен това по-точната пространствена информация, предоставяна с формулярите на геопространствените заявления за помощ, ще осигурява по-надеждни данни за целите на мониторинга и оценката. Следователно е целесъобразно да се изисква, считано от определена дата, всички такива заявления за помощ и/или искания за плащания да бъдат подавани въз основа на електронния формуляр на геопространствено заявление за помощ. Когато обаче бенефициерите не са в състояние да използват този формуляр, компетентният орган следва да им предостави алтернативна възможност, за да могат да подадат заявление за помощ и/или искане за плащане. Във всеки случай компетентният орган следва да гарантира, че декларираните площи са цифровизирани.
(16)
Всяка конкретна информация, свързана с производството на коноп или с доброволно обвързано с производството подпомагане, или със специфичното плащане за култура - памук, следва да се подава заедно с единното заявление или, когато е уместно вследствие на естеството на информацията - на по-късна дата. Освен това следва да се предвиди в единното заявление да се декларират и площи, за които не се кандидатства за помощ. Тъй като е важно да е налице подробна информация за някои видове употреба на дадена площ, информацията относно тези видове употреба следва да се декларира отделно, докато други видове могат да се декларират под една рубрика.
(17)
При условия, при които от бенефициерите се изисква да имат екологично насочена площ в земеделската си площ, за да отговарят на условията за плащане за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 („плащане за екологизиране“), бенефициерите следва да декларират екологично насочената площ със своите заявления за помощ по свързаните с площ схеми за помощ. Когато част от задълженията, свързани с екологично насочената площ, се изпълняват на регионално равнище или колективно, декларацията за екологично насочените площи следва да бъде допълнена от отделна декларация за екологично насочените площи, задълженията по които се изпълняват на регионално равнище или колективно.
(18)
С цел осигуряване на ефективен мониторинг и контрол, заявлението за участие в схемата за дребни земеделски стопани следва да съдържа препратка към единното заявление, подадено от същия бенефициер. С цел да се улеснят ефективните проверки по отношение на специалните изисквания за схемата за дребни земеделски стопани, цялата необходима информация следва да се предоставя, като се използва опростената процедура за кандидатстване, предвидена в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Освен това следва да бъде уточнено, че от бенефициерите, които решат да се оттеглят от схемата за дребни земеделски стопани, следва да се изисква да уведомят своевременно компетентния орган с цел да осигурят гладкия преход към плащанията съгласно дялове III и IV от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(19)
За да могат да се извършват проверки, свързани със задълженията за кръстосано съответствие, формуляр на заявление за помощ следва да се подава и от бенефициери, които имат земеделска площ на свое разположение, но не кандидатстват за никоя от помощите и/или подпомагането, които са предмет на единното заявление. Уместно е обаче да се даде възможност на държавите членки да освобождават бенефициерите от това задължение, когато информацията вече е на разположение на органите.
(20)
С оглед опростяване на процедурите за кандидатстване и в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки следва да предоставят на бенефициера, доколкото е възможно, предварително изготвен формуляр, съдържащ необходимата информация, за да може бенефициерът да подаде правилно заявление за помощ или искане за плащане. Следва да има възможност предварително изготвеният формуляр да бъде направен по такъв начин, че бенефициерът да трябва единствено да потвърди липсата на промени по отношение на заявлението за помощ и/или искането за плащане, подадени през предходната година.
(21)
Следва да бъдат установени общи разпоредби по отношение на данните, които трябва да се включват в заявленията за помощ или исканията за плащане за животни, когато държавата членка избира да прилага доброволно обвързано с производството подпомагане за животни или свързани с животните мерки за развитие на селските райони.
(22)
В съответствие с член 53, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 на Комисията (3) плащанията в рамките на доброволното обвързано с производството подпомагане за животни или на свързаните с животни мерки за развитие на селските райони могат да се извършват единствено за животни, които са надлежно идентифицирани и регистрирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (4) или Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета (5). Поради това на бенефициерите, които подават заявления за помощ или искания за плащане по въпросните схеми за помощ или мерки за подпомагане, следва да бъде даден своевременен достъп до съответната информация.
(23)
Навременното подаване на заявленията за права на плащане от страна на бенефициерите е особено важно, за да могат държавите членки да определят правата на плащане. Поради това следва да се определи краен срок за подаване.
(24)
Следва да се установят правила, които да обхващат ситуациите, при които са предоставени неправомерно права на плащане, по-специално в резултат на свръхдеклариране, или при които стойността на правата на плащане е определена на неправилно ниво, например поради изчисляване въз основа на неправилна референтна сума. Следва да се изясни, че всякаква корекция на броя и/или стойността на правата на плащане не следва да води до системно преизчисление на останалите права на плащане. В някои случаи неправомерно предоставените права на плащане отговарят на много малки суми, а водят до значителни разходи и административна тежест при възстановяване на сумите. За целите на опростяването и с цел постигане на баланс между разходите и административната тежест от една страна и сумата, която подлежи на възстановяване, от друга страна, следва да се определи минимална сума, под която не е необходимо да се извършва възстановяване.
(25)
Спазването на разпоредбите на схемите за помощ и мерките за подпомагане по интегрираната система следва да се наблюдава ефективно. За тази цел, както и за да се осигури хармонизирано ниво на мониторинг във всички държави членки, е необходимо да се определят подробни критерии и технически процедури за извършване на административни проверки и проверки на място, по отношение на критериите за допустимост, ангажиментите и други задължения, установени за схемите за директно плащане, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие.
(26)
Следва да се уточни, че когато се извършва фотоинтерпретация, например по време на проверки на място или в контекста на актуализирането на системата за идентификация за земеделските парцели, и когато тази фотоинтерпретация не води до заключителни резултати, следва да се проведат проверки на терен.
(27)
Обявяването на проверки на място за допустимост или кръстосано съответствие следва да е разрешено само когато това обявяване няма да застраши проверките, като във всеки случай следва да се прилагат уместни срокове. Освен това, когато специфичните отраслови правила за актове или стандарти, отнасящи се до кръстосаното съответствие, предвиждат извършването на необявени проверки на място, тези правила следва да се спазват.
(28)
Следва да се предвиди, че държавите членки трябва да комбинират различните видове проверки, когато е целесъобразно. По отношение на някои мерки за подпомагане обаче проверките на място следва да се извършват през цялата година, за да може да се провери спазването на ангажиментите. Продължителността на дадена проверка на място следва да бъде ограничена до необходимия минимум. Въпреки това, когато критериите за допустимост, ангажиментите или задълженията са свързани с определен период от време, проверката на място може да изисква допълнителни посещения при бенефициера на по-късна дата. За такива случаи следва да се уточни, че времевият обхват на проверката на място както и броят на посещенията трябва да бъдат ограничени до необходимия минимум.
(29)
Следва да се гарантира, че всеки установен случай на неспазване надлежно се проследява и взема предвид при предоставяне на плащанията. В този контекст при проверка на спазването на условията за допустимост следва да се вземе предвид и всяко евентуално неспазване, докладвано от органи, служби или организации, различни от тези, които отговарят пряко за проверките. Освен това държавите членки следва да гарантират, че за всички съответни констатации, направени в рамките на проверките за спазване на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, се изпращат взаимни уведомления между компетентните органи, отговарящи за предоставяне на плащанията. Този принцип следва да бъде разширен до всички констатации, направени от публичните или частните сертифициращи органи по отношение на бенефициерите, които са избрали да изпълняват задълженията си за екологизиране посредством еквивалентни практики, обхванати от схема за сертифициране, за които констатации следва да бъде пратено уведомление на органа, отговарящ за предоставяне на плащането за екологизиране. И накрая, когато проверките, свързани с мерки за развитие на селските райони, обхващат еквивалентни практики, за резултатите от тези проверки следва да се изпращат взаимни уведомления, за да могат резултатите да бъдат взети под внимание при последващата оценка на допустимостта за получаване на плащания за екологизиране.
(30)
С оглед на ефективното откриване на случаи на неспазване по време на административните проверки, следва да се създадат правила, по-специално по отношение на съдържанието на кръстосаните проверки. Всички случаи на неспазване следва да се проследяват чрез подходяща процедура.
(31)
С цел опростяване, когато референтен парцел е обект на заявление за помощ или искане за плащане от двама или няколко бенефициери, кандидатстващи за помощ и/или подпомагане по една и съща схема за помощ или мярка за подпомагане, и свръхдекларираната или припокриваща се площ попада в рамките на определеното допустимо отклонение за измерване на земеделски парцели, държавите членки следва да имат право да предвидят пропорционално намаление на съответните площи. Съответните бенефициери обаче следва да имат правото да подават жалби срещу такива решения.
(32)
Следва да бъде определен минималният брой бенефициери за проверка на място в рамките на различните схеми за помощ и мерки за подпомагане.
(33)
Контролната извадка по отношение на проверките на място на схемите за помощи, свързани с площи, следва да се изготвя въз основа на метод за изготвяне на стратифицирана извадка с цел поддържане на пропорционална административна тежест и запазване на броя на бенефициерите, които подлежат на проверка на място, на разумно ниво. Методът на стратифицирана извадка следва да съдържа част на случаен принцип, за да се получи представителен процент на грешки. Въпреки това по отношение на проверките на място за плащането за екологизиране, схемите за помощ за животни или мерките за развитие на селските райони, извадката следва да бъде частично изготвена въз основа на анализ на риска. Компетентният орган следва да установи рисковите фактори, като се насочи към областите, в които рискът от грешки е най-висок. С цел гарантиране на подходящ и ефикасен анализ на риска е необходимо ефективността на критериите за риска да бъде оценявана и актуализирана годишно, като се отчита значимостта на всеки критерий за риск, чрез сравняване на резултатите от подбраните на случаен принцип и въз основа на риска извадки, конкретната ситуация в държавите членки и естеството на неспазването.
(34)
В някои случаи е уместно да се извършват проверки на място преди получаването на всички заявления. Следователно на държавите членки следва да бъде разрешено да правят частичен подбор на контролната извадка преди края на срока за подаване на заявления.
(35)
За да бъде ефективна проверката на място, е важно персоналът, извършващ проверките, да бъде информиран за причината за направения избор за проверката на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(36)
При установяването на значително неспазване по време на проверките на място следва да се изисква повишаване на броя на проверките на място през следващата година до достигане на приемливо ниво на сигурност относно редовността на въпросните заявления за помощ и искания за плащания.
(37)
Необходимо е да се установят условия, съгласно които намаляването на минималното ниво на проверките на място за определени схеми за помощ и мерки за подпомагане може да се счита за оправдано въз основа на добре функционираща система за управление и контрол и проценти на грешки, които се поддържат на приемливо ниво.
(38)
С цел гарантиране на надлежен мониторинг и ефективен контрол, проверките на място по свързаните с площ схеми за помощ и свързаните с площ мерки за развитие на селските райони следва да обхващат всички декларирани земеделски парцели. По отношение на определени мерки за развитие на селските райони проверката на място следва да обхваща и неземеделските земи. В интерес на улесняване на прилагането на интегрираната система следва да бъде позволено да се ограничи действителното измерване на земеделските парцели до извадка на случаен принцип от 50 % от декларираните земеделски парцели. Резултатите от основаните на извадката измервания следва да бъдат екстраполирани за останалата част от съвкупността или измерванията следва да бъдат разширени до всички декларирани земеделски парцели.
(39)
Следва да бъдат определени правила относно елементите на проверките на място, проверката на условията за допустимост, методите за измерване на площта и инструментите за измерване, които държавите членки трябва да прилагат за целите на проверките на място, с оглед да се гарантира качество на измерването, еквивалентно на изискваното от техническите стандарти, изготвени на равнището на Съюза.
(40)
Следва да бъдат определени условията за използване на дистанционно наблюдение за проверките на място и да се предвиди извършването на проверки на терен във всички случаи, когато интерпретирането на снимките не води до ясни резултати. Поради атмосферните условия, например, може да се окаже, че не всички парцели са обхванати от изображения със задоволително качество, за да се проверят всички условия за допустимост или да се извърши измерване на площта. В такива случаи проверката на място следва да се извършва или допълва от традиционни средства. Освен това е целесъобразно да се изисква проверката на спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения да се извършва със същата степен на точност както проверката на място, извършвана с традиционни средства.
(41)
С цел да могат националните органи, както и компетентните органи на Съюза, да проследяват последващите действия от извършването на проверки на място, данните от проверките следва да се записват в доклад за проверката. Бенефициерът или негов представител следва да има възможност да подпише доклада. Въпреки това по отношение на проверките на място, осъществявани чрез дистанционно наблюдение, на държавите членки следва да бъде позволено да предвидят предоставянето на тази възможност само в случаите, когато при проверката се установи неспазване. Независимо от вида на извършваната проверка на място, бенефициерът следва да получи копие от доклада, ако бъде установено неспазване.
(42)
Установени са специални разпоредби за контрол въз основа на Регламент (ЕО) № 1082/2003 на Комисията (6). Когато се извършват проверки съгласно посочения регламент, резултатите следва да се отразят в доклада за проверката за целите на интегрираната система.
(43)
По отношение на държавите членки, които изберат да прилагат схема за помощ за животни или свързана с животни мярка за подпомагане, следва да бъдат определени графикът и минималното съдържание на проверките на място по отношение на помощта или подпомагането, за които се кандидатства по тези схеми за помощ или мерки за подпомагане. С цел ефективна проверка на верността на декларациите в заявленията за помощ или исканията за плащане и уведомленията до компютризираната база данни за животни е от особена важност да се извършват такива проверки на място. Проверките на място по отношение на схемите за помощ за животни или свързаните с животни мерки за подпомагане следва по-специално да обхващат проверката на спазването на условията за допустимост, точността на вписванията в регистъра и, когато е приложимо, паспортите.
(44)
С цел да могат компетентните национални органи, както и компетентните органи на Съюза, да проследяват последващите действия от извършването на проверки на място, данните за проверките следва да се записват в доклад за проверката. Бенефициерът или негов представител следва да има възможност да подпише доклада по време на проверката. Независимо от вида на извършваната проверка на място, бенефициерът следва да получи копие от доклада, ако бъде установено неспазване.
(45)
За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва да бъдат определени правила за прилагането на системата, която държавите членки ще използват за проверка на съдържанието на тетрахидроканабинол в конопа.
(46)
В тази връзка е необходимо да се предвиди период от време, през който конопът, предназначен за производство на влакна, не може да бъде събиран след цъфтежа, за да бъдат успешно изпълнени задълженията за контрол, които се предвиждат по отношение на тези култури.
(47)
Необходими са по-подробни правила за организирането на административни проверки и проверки на място и за изчисляването на административни санкции по отношение на мерките за развитие на селските райони извън обхвата на интегрираната система.
(48)
Като се имат предвид специфичните характеристики на посочените мерки, с административните проверки следва да се проверява спазването на законодателството на Съюза или националното законодателство и на приложимата програма за развитие на селските райони и да се обхващат всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, които могат да се проверят чрез такива проверки. С цел проверка на реализирането на инвестиционните операции административните проверки следва по принцип да включват и едно посещение на място на подпомаганата операция или на инвестиционния обект.
(49)
Проверките на място следва да бъдат организирани въз основа на извадки на случаен принцип и основани на риска извадки. Делът на извадката на случаен принцип следва да бъде достатъчно голям, за да се осигури представителен процент на грешки.
(50)
С цел да се гарантират достатъчни проверки е необходимо да се определи минимално ниво на контрол за проверките на място. Това ниво следва да се увеличава, когато при проверките се установи значително неспазване. По аналогичен начин нивото следва да може да се намалява от държавите членки, когато процентите на грешки са под прага на същественост и системите за управление и контрол функционират добре.
(51)
Необходимо е да се определи съдържанието на проверките на място, за да се гарантира еднаквото прилагане на тези проверки.
(52)
С цел проверка на спазването на изискването за дълготрайност, определено в член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (7), следва да се извършват последващи проверки на инвестиционните операции. Следва да се определят базата и съдържанието на тези проверки.
(53)
Опитът показва, че са необходими специфични разпоредби за контрол за определени специфични мерки за развитие на селските райони и за разходи, свързани с техническа помощ по инициатива на държавите членки.
(54)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 не се налагат административни санкции, когато неспазването има незначителен характер, включително и когато е изразено под формата на праг. Следва да бъдат установени правила във връзка с някои мерки за развитие на селските райони за определяне на дадено неспазване като незначително, включително определянето на количествен праг, изразен като процент от допустимия размер на подпомагането. Този праг следва да бъде определен, след което да се прилага пропорционална административна санкция.
(55)
Контролът на изпълнението на различните задължения за кръстосано съответствие изисква създаването на система за контрол и на подходящи административни санкции. За тази цел различни органи в рамките на държавите членки следва да си обменят информация, по-специално относно заявленията за помощ, контролните извадки и резултатите от проверките на място. Следва да се предвидят разпоредби за основните елементи на такава система.
(56)
С Регламент (ЕС) № 1306/2013 се въвеждат задължения за кръстосано съответствие за бенефициерите, които получават директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013, подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8) и годишни премии по член 21, параграф 1, букви а) и б), членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9) и се предвижда система за намаления и изключвания, когато тези задължения не са изпълнени. Следва да бъдат установени подробни правила за тази система.
(57)
Проверките за кръстосано съответствие могат да бъдат приключени преди или след като са получени плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. По-специално, когато тези проверки не могат да бъдат приключени преди получаването на посочените плащания и годишни премии, дължимата сума, която трябва да се плати от бенефициера в резултат на административна санкция, следва да бъде възстановена в съответствие с настоящия регламент или чрез прихващане.
(58)
Следва да бъдат установени правила относно органите в държавите членки, които отговарят за системата за контрол във връзка със задълженията за кръстосано съответствие.
(59)
Следва да бъде определен минималният брой проверки за проверка на спазването на задълженията за кръстосано съответствие. Този брой проверки следва да се определи най-малко на 1 % от общия брой на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, попадащи в сферата на компетентност на всеки контролен орган, които се подбират въз основа на подходящ анализ на риска.
(60)
За целите на изчисляване на контролната извадка в конкретния случай на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, държавите членки следва да разполагат с гъвкавост при определяне дали да разглеждат групата като цяло или всеки от членовете ѝ поотделно.
(61)
На държавите членки следва да се даде възможност да изпълнят минималния брой проверки на нивото на всеки компетентен контролен орган, на нивото на разплащателната агенция или на нивото на даден акт или стандарт или група от актове или стандарти.
(62)
Когато специфичното законодателство, приложимо по отношение на акта или стандартите, предвижда минимален брой проверки, държавите членки следва да спазват този брой. Държавите членки обаче следва да имат възможност да прилагат единен брой проверки по отношение на проверките на място във връзка с кръстосаното съответствие. Ако държавите членки изберат този вариант, всички случаи на неспазване, установени в процеса на проверките на място по секторното законодателство, следва да бъдат докладвани, а последващите действия по тях - проследявани по линия на кръстосаното съответствие.
(63)
С цел опростяване, що се отнася до задълженията за кръстосано съответствие във връзка с Директива 96/22/ЕО на Съвета (10), прилагането на специфично ниво на извадка по отношение на плановете за мониторинг следва да се счита за изпълнение на изискването за минимален брой проверки, определено в настоящия регламент.
(64)
На държавите членки следва да бъде предоставена гъвкавостта, необходима за постигане на минималния брой проверки чрез използване на резултатите от други проверки на място или посредством замяна на бенефициери.
(65)
С цел избягване на всякакво отслабване на системата за контрол, по-специално по отношение на извадките за проверки на място във връзка с кръстосаното съответствие, проверките за проследяване, извършвани във връзка с правилото de minimis, предвидени в член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не следва да се вземат предвид при изчислението за определяне на минималната контролна извадка във връзка с кръстосаното съответствие.
(66)
Установяването на значителна степен на неспазване във връзка с кръстосаното съответствие следва да доведе до повишаване на броя на проверките на място през следващата година, за да се достигне приемливо ниво на сигурност относно редовността на въпросните заявления за помощ. Допълнителните проверки следва да бъдат насочени към съответните актове или стандарти.
(67)
По отношение на прилагането на правилото de minimis съгласно член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, важно е да се определи процентът на бенефициерите, които следва да бъдат проверявани, за да се гарантира, че е отстранено констатираното неспазване.
(68)
Контролната извадка за кръстосано съответствие следва да бъде формирана отчасти въз основа на анализ на риска и отчасти чрез подбор на случаен принцип. Компетентният орган следва да определи рисковите фактори, тъй като той най-добре може да избере съответните рискови фактори. С цел гарантиране на подходящ и ефикасен анализ на риска е необходимо ефективността на анализа на риска да бъде оценявана и актуализирана годишно, като се отчита значимостта на всеки рисков фактор, чрез сравняване на резултатите от подбраните на случаен принцип и въз основа на риска извадки и конкретната ситуация в държавите членки.
(69)
Определянето на извадките за проверки на място във връзка с кръстосаното съответствие може да бъде подобрено, като се разреши на държавите членки да вземат предвид в анализа на риска участието на бенефициера в системата за съвети в селското стопанство, предвидена в член 12 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и участието на бенефициерите в съответните системи за сертифициране. Когато обаче това участие се взема предвид, следва да се демонстрира, че бенефициерите, участващи в тези системи, представляват по-малък риск от бенефициерите, които не участват в тези системи.
(70)
В някои случаи е уместно да се извършват проверки на място, свързани с кръстосаното съответствие, преди получаването на всички заявления. Следователно на държавите членки следва да бъде разрешено да правят частичен подбор на контролната извадка преди края на срока за подаване на заявления.
(71)
По правило, контролната извадка за кръстосано съответствие следва да бъде определена от общата съвкупност на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за които отговаря въпросният компетентен контролен орган. Като дерогация от това правило, извадките могат да бъдат подбрани поотделно от всяка от трите категории бенефициери. На държавите членки следва да бъде разрешено да определят контролната извадка въз основа на извадките от бенефициери, избрани за проверка на място по отношение на критериите за допустимост. Комбинация от процедурите следва да се позволява единствено дотолкова, доколкото повишава ефективността на системата за контрол.
(72)
В случай, че за проверките на място са избрани група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, следва да се гарантира, че всички членове на групата се проверяват за спазването от тяхна страна на съответните изисквания и стандарти.
(73)
По принцип проверките на място за кръстосано съответствие изискват няколко посещения в едно и също стопанство. С цел да се намали тежестта от проверките за бенефициерите и за администрациите, следва да е възможно проверките да се ограничат до едно посещение. Следва да се определи времето за това посещение. Въпреки това държавите членки следва да гарантират извършването на представителна и ефективна проверка на изискванията и стандартите в рамките на същата календарна година.
(74)
Ограничаването на проверките на място до извадка от поне половината от съответните парцели не следва да води до пропорционално намаляване на съответната възможна санкция.
(75)
С оглед опростяване на проверките на място за кръстосано съответствие и с цел по-добро използване на съществуващия капацитет за контрол, следва да е възможно - когато ефективността на проверките е най-малкото равна на ефективността, постигната при провеждане на проверките на място - проверките на ниво стопанство да се заменят с административни проверки.
(76)
Освен това, когато извършват проверки на място в контекста на кръстосаното съответствие, държавите членки следва да могат да използват обективни показатели, които са специфични за някои изисквания или стандарти. Тези показатели обаче следва да бъдат пряко свързани с изискванията или стандартите, които представляват, и да обхващат всички елементи, подлежащи на проверка.
(77)
Проверките на място следва да се извършват през календарната година, през която са подадени съответните заявления за помощ и искания за плащане. По отношение на заявителите по схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези проверки следва да се извършват по всяко време през периода, посочен в член 97, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(78)
Следва да бъдат определени правила за изготвянето на подробни и специализирани доклади за проверка във връзка с кръстосаното съответствие. Специализираните в тази област инспектори следва да посочват своите констатации, както и степента на тежест на тези констатации, за да може разплащателната агенция да определи съответните намаления или, според случая, да вземе решение за изключване от плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(79)
За да бъде ефективна проверката на място, е важно персоналът, извършващ проверките, да бъде информиран за причината, поради която бенефициерът е избран за проверката на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(80)
Информацията относно резултатите от проверките на кръстосаното съответствие следва да бъде предоставена на разположение на всички разплащателни агенции, отговорни за управлението на различните плащания, подлежащи на изискванията за кръстосано съответствие, така че да се налагат съответни намаления, когато това е обосновано от констатациите.
(81)
Бенефициерите следва да бъдат уведомени за всяко евентуално неспазване, установено в резултат на проверка на място. Целесъобразно е да се предвиди определен срок, в рамките на който бенефициерите следва да получат тази информация. Не следва обаче да бъде възможно засегнатите бенефициери да избегнат последствията от дадено установено неспазване поради това, че въпросният срок е надхвърлен.
(82)
По отношение на de minimis или системата за ранно предупреждение, предвидени съответно в член 97, параграф 3 и член 99, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се уточни, че задължението за информиране на бенефициера относно мерките за отстраняване на неспазването не се прилага, ако бенефициерът вече е предприел незабавни мерки.
(83)
Следва да бъдат формулирани изисквания относно отстраняването на съответното неспазване в случаите, когато държава членка вземе решение да не прилага административни санкции за неспазване, както е предвидено в член 97, параграф 3 и член 99, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(84)
С цел подобряване на комуникацията между страните, участващи в контрола, следва да се предвиди изпращането или предоставянето на съответните удостоверителни документи на разплащателната агенция или на координиращия орган при поискване.
(85)
Административната санкция следва да се прилага към общата сума на плащанията, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които са предоставени или предстои да се предоставят на бенефициера във връзка със съответните заявления за помощ или искания за плащане, които е подал в течение на календарната година, в която е констатирано неспазването. По-специално по отношение на заявителите по схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, административната санкция следва да се прилага към общата сума, получена по заявлението за схемите за подпомагане съгласно посочените членове. Що се отнася до мярката за преструктуриране и конверсия, общата сума следва да бъде разделена на три.
(86)
В случай на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, намалението, свързано с неспазването от страна на член на групата, следва да се изчислява съгласно съответните разпоредби за кръстосано съответствие. При прилагането на получения процент намаление следва да се взема под внимание фактът, че задълженията за кръстосано съответствие са индивидуални и следва да се зачита принципът на пропорционалност. При все това, на държавите членки следва да бъде дадена възможност да решат дали това намаление следва да се прилага спрямо групата или само спрямо неспазващите членове.
(87)
Следва да бъдат формулирани подробни процедурни и технически правила за изчисляването и прилагането на административни санкции във връзка със задълженията за кръстосано съответствие.
(88)
Намаленията и изключванията следва да се степенуват според тежестта на допуснатото неспазване и да достигат до пълно изключване на бенефициера от всички плащания, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 през следващата календарна година.
(89)
Комитетът за директните плащания и Комитетът за развитие на селските райони не са представили становище в рамките на срока, определен от председателя,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 по отношение на:
а)
уведомленията, които да бъдат изпратени от държавите членки до Комисията в съответствие с техните задължения за защита на финансовите интереси на Съюза;
б)
административните проверки и проверките на място, които да бъдат извършвани от държавите членки по отношение на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения;
в)
минималното ниво на проверките на място и задължението за повишаване на това ниво или възможността за неговото намаляване;
г)
докладването на извършените проверки и на резултатите от тях;
д)
органите, отговорни за извършване на проверките за спазване, както и съдържанието на тези проверки;
е)
специалните мерки за контрол и методите за определяне на съдържанието на тетрахидроканабинол в конопа;
ж)
създаването и функционирането на система за проверка на одобрените междубраншови организации за целите на специалното плащане за култура за памук;
з)
случаите, в които заявленията за помощ и исканията за плащане или всякакви други съобщения, искания или заявления могат да бъдат поправяни и коригирани след подаването им;
и)
прилагането и изчисляването на частичното или пълното оттегляне на плащанията;
й)
възстановяването на неправомерни плащания и санкции, както и на неправомерно предоставени права на плащане и начисляването на лихви;
к)
прилагането и изчисляването на административните санкции;
л)
определянето на дадено неспазване като незначително;
м)
заявленията за помощ и исканията за плащания и кандидатстването за права на плащане, включително крайния срок за подаване на заявленията, изискванията за минималното количество информация, което да се съдържа в заявленията, разпоредбите за изменение или оттегляне на заявленията за помощ, освобождаването от изискването за подаване на заявление за помощ и разпоредбите, които позволяват на държавите членки да прилагат опростени процедури;
н)
извършването на проверки с цел да се провери спазването на задълженията, както и точността и пълнотата на информацията в заявлението за помощ или искането за плащане, включително правила относно допустимите отклонения в измерванията при проверките на място;
о)
техническите спецификации, необходими за целите на еднаквото прилагане на дял V, глава II от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
п)
прехвърлянето на стопанства;
р)
изплащането на авансовите плащания;
с)
извършването на проверки във връзка със задълженията за кръстосано съответствие, включително отчитането на участието на даден земеделски стопанин в системата за съвети в селското стопанство и участието на даден земеделски стопанин в система за сертифициране;
т)
изчисляването и прилагането на административни санкции във връзка със задълженията за кръстосано съответствие, включително по отношение на бенефициерите, които представляват група лица.
Член 2
Обмен на информация относно заявленията за помощ, заявленията за подпомагане, исканията за плащане и други декларации
1. С цел правилно управление на схемите за помощ и мерките за подпомагане и когато в дадена държава членка повече от една разплащателна агенция отговаря за управлението на директните плащания и мерките за развитие на селските райони по отношение на един и същи бенефициер, съответната държава членка взема необходимите мерки, за да гарантира, където е целесъобразно, че информацията, изисквана в заявленията за помощ, заявленията за подпомагане, исканията за плащане или други декларации, се предоставя на всички участващи разплащателни агенции.
2. Когато проверките не се извършват от отговорната разплащателна агенция, съответната държава членка гарантира, че тази разплащателна агенция получава достатъчно информация за извършените проверки и резултатите от тях. Разплащателната агенция сама определя от каква информация се нуждае.
Член 3
Оттегляне на заявления за помощ, заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации
1. Заявление за помощ, заявление за подпомагане, искане за плащане или друга декларация може да бъде изцяло или частично оттеглено по всяко време в писмена форма. Такова оттегляне следва да се документира от компетентния орган.
Когато държава членка използва възможностите, предвидени в член 21, параграф 3, държавата членка може да предвиди, че по отношение на животните, напуснали стопанството, уведомленията, изпратени до компютърната база данни за животни, могат да заместят оттеглянето в писмена форма.
2. Когато компетентният орган вече е информирал бенефициера за евентуални случаи на неспазване в документите, посочени в параграф 1, или когато компетентният орган е уведомил бенефициера за намерението си да извърши проверка на място или когато при проверката на място се установи неспазване, не се разрешава оттегляне по отношение на частите на тези документи, засегнати от неспазването.
3. Оттеглянията, извършени в съответствие с параграф 1, връщат бенефициерите в положението, в което са били преди подаването на въпросните документи или на част от тях.
Член 4
Поправки и корекции на очевидни грешки
Заявленията за помощ, заявленията за подпомагане или исканията за плащане и всички удостоверителни документи, представени от бенефициера, могат да бъдат поправяни и коригирани по всяко време след подаването им в случай на очевидни грешки, признати от компетентния орган въз основа на цялостна преценка на конкретния случай и при условие че бенефициерът е действал добросъвестно.
Компетентният орган може да признае очевидни грешки само ако те могат да бъдат непосредствено установени при техническа проверка на информацията, съдържаща се в документите, посочени в първа алинея.
Член 5
Прилагане на намаления, откази, оттегляния и санкции
Когато даден случай на неспазване, който подлежи на прилагането на санкции в съответствие с дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 на Комисията (11), подлежи също на оттегляния или санкции в съответствие с дял II, глави III и IV или в съответствие с дял III от посочения регламент:
а)
намаленията, отказите, оттеглянията или санкциите, предвидени в дял II, глави III и IV или в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилагат по отношение на схемите за директно плащане или мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система;
б)
санкциите, предвидени в дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилагат по отношение на общата сума на плащанията, които следва да бъдат отпуснати на въпросния бенефициер в съответствие с член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които не подлежат на намаленията, отказите, оттеглянията или санкциите, посочени в буква а).
Намаленията, отказите, оттеглянията и санкциите, посочени в първа алинея, се прилагат в съответствие с член 6 от настоящия регламент, без да се засягат допълнителните санкции съгласно други разпоредби на правото на Съюза или на националното право.
Член 6
Последователност на намаленията, отказите, оттеглянията и санкциите по всяка схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони
1. Сумата на плащането, което следва да бъде отпуснато на бенефициер по дадена схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, се определя от държавите членки въз основа на условията, установени в съответствие с посочения регламент и с програмите за най-отдалечените региони на Съюза и малките острови в Егейско море, установени съответно с Регламент (ЕС) № 228/2013 (12) и Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) по отношение на въпросната схема за директно подпомагане.
2. За всяка схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за всяка мярка за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система съгласно определението в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 намаленията, оттеглянията и санкциите се изчисляват, ако е приложимо, в следната последователност:
а)
намаленията и санкциите, предвидени в дял II, глава IV от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, с изключение на санкциите, посочени в член 16 от същия регламент, се прилагат по отношение на всички случаи на неспазване;
б)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква а), служи за основа при изчисляването на отказите, предвидени в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
в)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква б), служи за основа при изчисляването на евентуални намаления, които трябва да бъдат приложени при закъснение в подаването на информацията съгласно членове 13 и 14 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
г)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква в), служи за основа при изчисляването на евентуални намаления, които трябва да бъдат приложени при недеклариране на земеделски парцели съгласно член 16 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
д)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква г), служи за основа при изчисляването на оттеглянията, предвидени в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
е)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква д), служи за основа при прилагането на:
i)
линейното намаление, предвидено в член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ii)
линейното намаление, предвидено в член 51, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iii)
линейното намаление, предвидено в член 65, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iv)
линейното намаление, предвидено в член 65, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
v)
линейното намаление, което трябва да бъде приложено в случай, че плащанията, които следва да бъдат извършени в съответствие с член 41 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, надвишават националния таван, определен в съответствие с член 42, параграф 2 от посочения регламент.
3. Сумата, получена в резултат на прилагането на параграф 2, буква е), служи за основа при:
а)
прилагане на намалението на плащанията, предвидено в член 11 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
прилагане на процента на линейно намаление, определен в съответствие с член 7, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
прилагане на ставката на корекцията, посочена в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Сумата на плащането, получена в резултат на прилагането на параграф 3, служи като основа за изчисляване на евентуалните намаления, които трябва да бъдат приложени при неспазване на кръстосаното съответствие съгласно дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
Член 7
Възстановяване на неправомерно изплатени суми
1. В случай на извършване на неправомерно плащане, бенефициерът възстановява въпросната сума заедно с лихвата, изчислена съгласно параграф 2, когато е приложимо.
2. Лихва се начислява за периода, изминал от крайния срок за плащане от страна на бенефициера, посочен в нареждането за възстановяване, който срок не надвишава 60 дни, и датата на плащането или на прихващането.
Приложимият лихвен процент се изчислява в съответствие с националното право, но не може да е по-нисък от лихвения процент, приложим за възстановяване на суми съгласно националните разпоредби.
3. Задължението за възстановяване, посочено в параграф 1, не се прилага, ако плащането е извършено поради грешка на компетентния орган или друг орган и ако грешката не е била очевидна за бенефициера.
Когато грешката обаче се отнася до фактически елементи, свързани с изчисляването на въпросното плащане, първа алинея се прилага само ако решението за възстановяване не е било съобщено до 12 месеца след плащането.
Член 8
Прехвърляне на стопанства
1. За целите на настоящия член:
а)
„прехвърляне на стопанство“ означава продажба, даване под наем или някакъв подобен тип сделка по отношение на въпросните производствени единици;
б)
„прехвърлител“ означава бенефициерът, чието стопанство е прехвърлено на друг бенефициер;
в)
„приобретател“ означава бенефициерът, на когото е прехвърлено стопанството.
2. Когато дадено стопанство е прехвърлено изцяло от един бенефициер на друг, след като е било подадено заявление за помощ, заявление за подпомагане или искане за плащане и преди да са изпълнени всички условия за отпускане на помощта или подпомагането, на прехвърлителя не се отпуска помощ или подпомагане за прехвърленото стопанство.
3. Помощта, за която е кандидатствал прехвърлителят, или поисканото от прехвърлителя плащане се отпускат на приобретателя, когато:
а)
в рамките на период, който се определя от държавите членки, приобретателят информира компетентния орган за прехвърлянето и изиска плащането на помощта и/или подпомагането;
б)
приобретателят представи всички изисквани от компетентния орган доказателства;
в)
всички условия за отпускане на помощта и/или подпомагането са изпълнени по отношение на прехвърленото стопанство.
4. След като приобретателят информира компетентния орган и изиска плащане на помощта и/или подпомагането в съответствие с параграф 3, буква а):
а)
всички права и задължения на прехвърлителя, произтичащи от правното отношение между прехвърлителя и компетентния орган, породено от заявлението за помощ, заявлението за подпомагане или искането за плащане се прехвърлят на приобретателя;
б)
всички необходими действия за отпускане на помощта и/или подпомагането и всички декларации, изготвени от прехвърлителя преди прехвърлянето, преминават към приобретателя за целите на прилагане на съответните правила на Съюза;
в)
прехвърленото стопанство се счита, когато е необходимо, за отделно стопанство по отношение на въпросната референтна година.
5. Държавите членки могат да вземат решение, когато е целесъобразно, да отпуснат помощта и/или подпомагането на прехвърлителя. В този случай:
а)
не се отпуска помощ или подпомагане на приобретателя;
б)
държавите членки прилагат mutatis mutandis изискванията, определени в параграфи 2, 3 и 4.
Член 9
Уведомления
1. По отношение на всички схеми за директно плащане, мерки за развитие на селските райони и техническа помощ и схеми за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, всяка година най-късно до 15 юли държавите членки уведомяват Комисията за данните за проверките и статистическите данни от проверките, обхващащи предходната календарна година, и по-специално за следното:
а)
данни във връзка с индивидуалните бенефициери по отношение на заявленията за помощ и исканията за плащане, декларираните и/или заявени площи и животни, резултатите от административните проверки, проверките на място и последващите проверки;
б)
когато е приложимо - резултатите от проверките във връзка с кръстосаното съответствие, включително съответните намаления и изключвания.
Това уведомяване се извършва по електронен път, като се използват предоставените от Комисията на държавите членки технически спецификации относно предаването на данни за проверки и на статистически данни от проверки.
2. Най-късно до 15 юли 2015 г. държавите членки представят на Комисията доклад относно избраните възможности за контрол на изискванията за кръстосано съответствие и за компетентните контролни органи, отговарящи за проверките на изискванията и стандартите, свързани с кръстосаното съответствие. Последващите промени на информацията, предоставена в този доклад, се съобщават незабавно.
3. Всяка година до 15 юли държавите членки представят на Комисията доклад относно предприетите мерки за администриране и контрол на доброволното обвързано с производството подпомагане за предходната календарна година.
4. Компютризираните данни, събрани като част от интегрираната система, се използват в подкрепа на информацията, която следва да се изпраща на Комисията в рамките на секторните правила.
ДЯЛ II
ИНТЕГРИРАНА СИСТЕМА ЗА АДМИНИСТРИРАНЕ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Общи правила
Член 10
Авансови плащания за директните плащания
Държавите членки могат да извършват авансови плащания за директните плащания, без да прилагат ставката на корекцията във връзка с финансовата дисциплина, посочена в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, спрямо бенефициерите по отношение на заявленията за помощ за дадена година. В оставащата сума, дължима на бенефициерите от 1 декември нататък, се взема предвид ставката на корекцията във връзка с финансовата дисциплина, приложима към съответния момент по отношение на общата сума на директните плащания за съответната календарна година.
ГЛАВА II
Заявления за помощ и искания за плащане
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 11
Опростяване на процедурите
1. Освен ако е предвидено друго в Регламент (ЕС) № 1305/2013, Регламент (ЕС) № 1306/2013 и Регламент (ЕС) № 1307/2013, Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 или настоящия регламент, държавите членки могат да разрешат или да изискват всички съобщения съгласно настоящия регламент, както от бенефициера към органите, така и обратно, да бъдат предавани по електронен път, при условие че това не води до дискриминация между бенефициерите и че се вземат подходящи мерки, за да се гарантира по-специално, че:
а)
бенефициерът е недвусмислено идентифициран;
б)
бенефициерът отговаря на всички изисквания в рамките на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони;
в)
предадените данни са надеждни с оглед правилното управление на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони; когато се използват данни, съдържащи се в компютърната база данни за животни, определена в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, тази база данни трябва да предлага необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони;
г)
когато придружаващите документи не могат да бъдат предадени по електронен път, тези документи се получават от компетентните органи в същите срокове както при предаване по неелектронен път.
2. По отношение на подаването на заявления за помощ или искания за плащане държавите членки могат, при условията, посочени в параграф 1, да предвидят опростени процедури, когато данните са вече на разположение на органите, по-специално когато положението не се е променило след последното подаване на заявление за помощ или искане за плащане в рамките на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Държавите членки могат да решат да използват данни, получени от източници на разположение на националните органи за целите на заявленията за помощ или исканията за плащане. В този случай държавата членка гарантира, че тези източници на данни дават необходимата степен на сигурност, която се изисква за правилното управление на данните с цел да се гарантира надеждността, целостта и сигурността на тези данни.
3. Когато е възможно, информацията, изисквана в удостоверителните документи, подлежащи на представяне заедно със заявлението за помощ или искането за плащане, може да бъде поискана от компетентния орган директно от източника на информация.
Член 12
Общи разпоредби относно единното заявление и относно подаването на заявления за подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони
1. Ако държавите членки решат съгласно член 72, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, че заявленията за помощ за директните плащания и исканията за плащане за мерките за развитие на селските райони следва да бъдат обхванати от единното заявление, членове 20, 21 и 22 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis по отношение на конкретните изисквания, установени с оглед на заявлението за помощ и/или искането за плащане по тези схеми или мерки.
2. Бенефициер, кандидатстващ за помощ и/или подпомагане по някои от директните плащания за площ или мерките за развитие на селските райони, може да подава само по едно единно заявление годишно.
3. Държавите членки предвиждат подходящи процедури за подаването на заявленията за подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони.
Член 13
Краен срок за подаване на единното заявление, заявленията за помощ или исканията за плащане
1. Държавите членки определят крайния срок за подаване на единното заявление, заявленията за помощ или исканията за плащане. Крайният срок не може да бъде по-късно от 15 май всяка година. Въпреки това Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция могат да определят по-късна дата, която е не по-късна от 15 юни.
При определяне на крайния срок държавите членки вземат предвид периода, необходим за набавяне на всички необходими данни за правилното административно и финансово управление на помощта и/или подпомагането, и гарантират възможността за насрочване на ефективни проверки.
2. В съответствие с процедурата, посочена в член 78, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за сроковете, посочени в параграф 1 от настоящия член, може да бъде определена по-късна крайна дата в някои зони с извънредни климатични условия.
Член 14
Съдържание на единното заявление или искането за плащане
1. Единното заявление или искането за плащане съдържа цялата информация, необходима за установяване на допустимостта за помощта и/или подпомагането, по-специално:
а)
самоличността на бенефициера;
б)
подробни данни за съответните схеми за директни плащания и/или мерките за развитие на селските райони;
в)
идентификация на правата на плащане в съответствие със системата за идентификация и регистрация, предвидена в член 7 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, за целите на схемата за основно плащане;
г)
данни, позволяващи еднозначна идентификация на всички земеделски парцели в стопанството, площта им, изразена в хектари до втория десетичен знак, местонахождението им и, когато е необходимо, допълнителни уточнения относно ползването на земеделските парцели;
д)
където е приложимо, данни, позволяващи еднозначна идентификация на неземеделска земя, за която се иска подпомагане по мерките за развитие на селските райони;
е)
когато е необходимо - всякакви удостоверителни документи, необходими, за да се установи допустимостта за съответната схема и/или мярка;
ж)
декларация от бенефициера, че е запознат с условията на въпросните схеми за директни плащания и/или мерки за развитие на селските райони;
з)
когато е приложимо - декларация от бенефициера, че попада в списъка на неселскостопанските предприятия или дейности, посочен в член 9, параграф 2, първа и втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. За целите на идентификацията на правата на плащане, посочени в параграф 1, буква в), в предварително изготвените формуляри, предоставени на бенефициера в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се посочва идентификацията на правата на плащане в съответствие със системата за идентификация и регистрация, предвидена в член 7 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
3. За първата година на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки могат да приложат дерогация от настоящия член и от член 17 от настоящия регламент по отношение на правата на плащане.
Член 15
Изменения на единното заявление или на искането за плащане
1. След изтичане на срока за подаване на единното заявление или искането за плащане, индивидуални земеделски парцели или индивидуални права на плащане могат да се добавят или коригират в единното заявление или искането за плащане, при условие че са спазени изискванията по съответните схеми за директни плащания или мерки за развитие на селските райони.
При същите условия могат да се правят промени, свързани с ползването или със схемата за директно плащане или с мярката за развитие на селските райони по отношение на индивидуалните земеделски парцели или по отношение на правата на плащане, които вече са декларирани в единното заявление.
Когато измененията, посочени в първа и втора алинея, имат отражение върху подлежащи на представяне удостоверителни документи или договори, тези документи или договори могат да бъдат съответно изменени.
2. Измененията, направени в съответствие с параграф 1, се съобщават писмено на компетентния орган най-късно до 31 май от съответната година, освен в случаите с Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция, при които те се съобщават най-късно до 15 юни от съответната година.
Чрез дерогация от първа алинея, държавите членки могат да определят по-ранна крайна дата за съобщаване на измененията. Тази дата обаче не може да бъде по-рано от 15 календарни дни след крайната дата за подаване на единното заявление или искането за плащане, определена в съответствие с член 13, параграф 1.
3. Когато компетентният орган вече е информирал бенефициера за евентуален случай на неспазване в единното заявление или искането за плащане или когато компетентният орган е уведомил бенефициера за намерението си да извърши проверка на място или когато при проверката на място се установи неспазване, не се разрешават изменения по параграф 1 по отношение на земеделските парцели, засегнати от неспазването.
Член 16
Коригиране на предварително изготвените формуляри
При подаване на формуляра на единното заявление, заявлението за помощ и/или искането за плащане бенефициерът коригира предварително изготвения формуляр, посочен в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, ако са настъпили някакви изменения, по-специално прехвърляне на права на плащане в съответствие с член 34 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или ако някаква информация, съдържаща се в предварително изготвените формуляри, е неправилна.
Раздел 2
Заявления за помощ по свързани с площ схеми за помощ и искания за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
Член 17
Специални изисквания във връзка със заявленията за помощ по свързани с площ схеми за помощ и във връзка с исканията за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
1. За целите на идентифицирането на всички земеделски парцели в стопанството и/или неселскостопански земи, както е посочено в член 14, параграф 1, букви г) и д), компетентният орган предоставя на бенефициера предварително изготвения формуляр и съответния графичен материал, посочени в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, посредством базиран на ГИС интерфейс, който позволява обработването на пространствените и буквено-цифровите данни за декларираните площи (наричан по-долу „формуляр на геопространствено заявление за помощ“).
2. Параграф 1 се прилага, както следва:
а)
считано от референтната 2016 година - за брой бенефициери, отговарящ на броя, необходим за покриване на най-малко 25 % от общата установена площ за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ през предходната година;
б)
считано от референтната 2017 година - за брой бенефициери, отговарящ на броя, необходим за покриване на най-малко 75 % от общата установена площ за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ през предходната година;
в)
считано от референтната 2018 година - за всички бенефициери.
3. Когато бенефициерът не е в състояние да подаде заявлението за помощ и/или искането за плащане посредством формуляра на геопространствено заявление за помощ, компетентният орган предоставя на бенефициера:
а)
необходимата техническа помощ; или
б)
предварително изготвените формуляри и съответния графичен материал на хартия. В този случай компетентният орган прехвърля получената от бенефициера информация във формуляра на геопространственото заявление за помощ.
4. В предварително изготвените формуляри, предоставяни на бенефициера, се посочват максимално допустимата площ за всеки референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 2, букви а) и б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и установената площ през предходната година за всеки земеделски парцел, за целите на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ и/или свързаната с площ мярка за развитие на селските райони.
В графичния материал, предоставян на бенефициера в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се посочват границите и уникалната идентификация на референтните парцели, посочени в член 5, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, и установените граници на земеделските парцели през предходната година, за да може бенефициерът правилно да указва размера и местоположението на всеки земеделски парцел. Считано от референтната 2016 година нататък, в графичния материал се посочват също видът, размерът и местоположението на екологично насочените площи, установени през предходната година.
5. Бенефициерът еднозначно идентифицира и декларира площта на всеки земеделски парцел и, където е необходимо, вида, размера и местоположението на екологично насочените площи. По отношение на плащането за екологизиране бенефициерът посочва също така ползването на декларираните земеделски парцели.
За тази цел бенефициерът може да потвърди вече предоставената в предварително изготвения формуляр информация. Когато обаче информацията относно площта, местоположението или границата на земеделския парцел или, където е приложимо, размера и местоположението на екологично насочените площи е неправилна или непълна, бенефициерът нанася корекции или прави промени в предварително изготвения формуляр.
Въз основа на корекциите или допълненията, направени от бенефициерите в предварително изготвения формуляр, компетентният орган преценява дали е необходима актуализация на съответния референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
6. Когато бенефициерът прилага еквивалентни практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 посредством поети ангажименти в съответствие с член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (14) или член 28, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, ангажиментът се посочва в заявлението за помощ с позоваване на съответното искане за плащане.
Когато бенефициерът прилага еквивалентни практики посредством национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, параграфи 4 и 5 от настоящия член се прилагат mutatis mutandis по отношение на предварително изготвения формуляр и декларацията на бенефициера.
За целите на регионалното или колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 и член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по отношение на частта от задълженията, свързани с екологично насочената площ, които бенефициерите трябва да изпълняват индивидуално, бенефициерите, участващи в такова регионално или колективно изпълнение, еднозначно идентифицират и декларират, за всеки земеделски парцел, вида, размера и местоположението на екологично насочената площ по параграф 5 от настоящия член. В своите заявления за помощ или искания за плащане бенефициерите посочват декларацията за регионално или колективно изпълнение, посочена в член 18 от настоящия регламент.
7. По отношение на площите, които се използват за производство на коноп в съответствие с член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, единното заявление съдържа:
а)
цялата информация, необходима за идентификацията на парцелите, засети с коноп, с отбелязване на използваните сортове семена;
б)
информация за използваните количества семена (кг на хектар);
в)
официалните етикети, използвани на опаковката на семената в съответствие с Директива 2002/57/ЕО на Съвета (15), и по-специално член 12 от нея, или всеки друг документ, признат за равностоен от държавата членка.
Чрез дерогация от първа алинея, буква в), когато сеитбата се извършва след крайния срок за подаване на единното заявление, етикетите се представят най-късно до 30 юни. Когато етикетите трябва да бъдат представени и пред други национални органи, държавите членки могат да предвидят тези етикети да бъдат върнати на бенефициера, след като са били представени в съответствие с посочената буква. Върнатите етикети се отбелязват като използвани за заявление.
8. По отношение на специалното плащане за култура за памук, предвидено в дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, единното заявление съдържа:
а)
името на използвания сорт семена на памук;
б)
ако е целесъобразно, името и адреса на одобрената междубраншова организация, на която бенефициерът е член.
9. Площи, които не се използват за целите на схемите за помощ, предвидени в дялове III, IV и V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, нито за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в Регламент (ЕС) № 1308/2013, се декларират в една или повече графи „други видове ползване“.
Член 18
Декларация за регионално или колективно изпълнение
За всяко регионално или колективно изпълнение съгласно член 46, параграф 5 или 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се подава декларация за регионално или колективно изпълнение в допълнение към заявлението за помощ или искането за плащане на всеки участващ бенефициер.
Декларацията съдържа цялата необходима допълнителна информация за проверка на спазването на задълженията във връзка с регионалното или колективно изпълнение съгласно член 46, параграф 5 или 6 от същия регламент, по-специално:
а)
уникалната идентификация на всеки участващ бенефициер;
б)
минималния процент, който всеки участващ бенефициер трябва да изпълни индивидуално, както е посочено в член 46, параграф 6, втора алинея от същия регламент;
в)
общата площ на прилежащите структури на съседни екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 5 от същия регламент, или на общата екологично насочена площ, посочена в член 46, параграф 6 от същия регламент, по отношение на която задълженията се изпълняват колективно;
г)
предварително изготвения графичен материал, в който се указват границите и уникалната идентификация на референтните парцели, които следва да се използват за еднозначна идентификация на прилежащите структури на съседни екологично насочени площи или на общата екологично насочена площ и за указване на техните граници.
В случай на регионално изпълнение, ако подробният план, предвиден в член 46, параграф 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, съдържа цялата информация, посочена във втора алинея от настоящия член, посочената в първа алинея декларация може да се замени с препратка към плана.
В случай на колективно изпълнение посочената в първа алинея декларация се допълва с писменото споразумение, предвидено в член 47, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.
Член 19
Заявления във връзка с участието в схемата за дребни земеделски стопани и оттеглянето от нея
1. В заявленията, които се подават през 2015 година за участие в схемата за дребни земеделски стопани, посочена в член 62, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се съдържа препратка към единното заявление, подадено за референтната 2015 година от същия бенефициер, и, където е приложимо, декларация от бенефициера, че е запознат със специалните условия на схемата за дребни земеделски стопани, предвидени в член 64 от посочения регламент.
Държавите членки могат да решат, че заявлението, посочено в първа алинея, следва да бъде подадено заедно с или като част от единното заявление.
2. Считано от референтната 2016 година, държавите членки осигуряват прилагането на опростената процедура за кандидатстване, посочена в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. Предварително изготвените формуляри, които следва да се използват при процедурата за кандидатстване, посочена в параграф 2, се изготвят въз основа на информацията, предоставена с единното заявление за референтната 2015 година, и съдържат по-специално:
а)
цялата допълнителна информация, необходима за установяване на съответствие с член 64 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и, където е уместно, цялата информация, необходима, за да се потвърди, че бенефициерът продължава да отговаря на условията на член 9 от посочения регламент;
б)
декларация от бенефициера, че е запознат със специалните условия на схемата за дребни земеделски стопани, предвидени в член 64 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато държавите членки изберат начина на плащане, посочен в член 63, параграф 2, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, без да прилагат трета алинея от него, чрез дерогация от първа алинея от настоящия параграф предварително изготвените формуляри се предоставят съгласно раздел 1 на настоящата глава.
4. Бенефициерите, които решат да се оттеглят от схемата за дребни земеделски стопани по отношение на година, следваща 2015 година, в съответствие с член 62, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или член 62, параграф 2 от същия регламент, информират компетентния орган за своето оттегляне в съответствие с установените от държавите членки условия.
Раздел 3
Други заявления
Член 20
Специални разпоредби във връзка със заявленията за помощ
Бенефициер, който не кандидатства за помощ по някоя от схемите за помощи, свързани с площ, но кандидатства за помощ по друга схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, или за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, ако има земеделска площ на свое разположение, декларира тези площи в своя формуляр на заявление за помощ в съответствие с член 17 от настоящия регламент.
Бенефициер, който подлежи само на задълженията за кръстосано съответствие съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, декларира в своя формуляр на заявление за помощ площите, които са на негово разположение, за всяка календарна година, за която се отнасят тези задължения.
Въпреки това държавите членки могат да освобождават бенефициерите от задълженията, предвидени в първа и втора алинея, когато съответната информация е предоставена на компетентните органи в рамките на други системи за администриране и контрол, гарантиращи съвместимост с интегрираната система в съответствие с член 61 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 21
Изисквания във връзка със заявленията за помощ за добитък и с исканията за плащане по мерките за подпомагане за животни
1. В заявлението за помощ за добитък, посочено в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 15 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, или в искането за плащане в рамките на мерките за подпомагане за животни, посочени в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 14 от същия регламент, се съдържа цялата информация, необходима за установяване на допустимостта за помощта и/или подпомагането, по-специално:
а)
самоличността на бенефициера;
б)
препратка към единното заявление, ако то вече е подадено;
в)
броя животни от всеки вид, по отношение на които се подава заявление за помощ за добитък или искане за плащане, а за едрия рогат добитък - идентификационния код на животните;
г)
когато е приложимо - ангажимент от страна на бенефициера да задържи в стопанството си посочените в буква в) животни през определен от държавата членка период, както и информация за мястото или местата, където ще бъдат държани животните, включително въпросния период;
д)
когато е необходимо - всички удостоверителни документи, изисквани, за да се установи допустимостта за съответната схема или мярка;
е)
декларация от бенефициера, че е запознат с условията на въпросната помощ и/или подпомагане.
2. Всеки животновъд има право да получи от компетентния орган без ограничение, на разумни интервали и без излишно забавяне, информация за данните, отнасящи се до него и животните му, съдържаща се в компютърната база данни за животни. При представяне на заявлението за помощ за добитък или искането за плащане бенефициерът декларира, че тези данни са верни и пълни или поправя неверните данни или допълва липсващите данни.
3. Държавите членки могат да вземат решение, че не е необходимо някои от данните, посочени в параграф 1, да бъдат включени в заявлението за помощ за добитък или в искането за плащане, когато те вече са били съобщени на компетентните органи.
4. Държавите членки могат да въведат процедури, с които данните, съдържащи се в компютърната база данни за животни, могат да бъдат използвани за целите на заявлението за помощ за добитък или искането за плащане, при условие че компютърната база данни за животни предлага, за всяко отделно животно, необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответните схеми за помощ или мерки за подпомагане.
Процедурите, посочени в първа алинея, могат да се състоят от система, според която даден бенефициер може да кандидатства за помощ и/или подпомагане за всички животни, които към дадена дата или през даден период, определени от държавата членка, отговарят на изискванията за получаване на помощ и/или подпомагане въз основа на данните, съдържащи се в компютърната база данни за животни.
В този случай държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че:
а)
в съответствие с разпоредбите, приложими за въпросната схема за помощ и/или мярка за подпомагане, посочените във втора алинея дата или период са ясно определени и известни на бенефициера;
б)
бенефициерът е наясно, че всички потенциално допустими животни, за които се констатира, че не са правилно идентифицирани или регистрирани в системата за идентификация и регистрация на животни, се считат за животни, във връзка с които е констатирано неспазване, както е посочено в член 31 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
5. Държавите членки могат да предвидят, че някои от данните, посочени в параграф 1, могат или трябва да бъдат изпратени чрез одобрен от тях орган или органи. Въпреки това бенефициерът продължава да носи отговорност за предадените данни.
Раздел 4
Специални разпоредби във връзка с правата на плащане
Член 22
Предоставяне на права на плащане или увеличаване на стойността им
1. Заявленията за предоставяне на права на плащане или увеличаване на стойността на правата на плащане съгласно схемата за основно плащане в съответствие с член 20, член 24, член 30, с изключение на параграф 7, буква д), и член 39 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се подават до дата, която се определя от държавите членки. Определената дата е не по-късна от 15 май на съответната календарна година.
Въпреки това Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция могат да определят по-късна дата, която е не по-късна от 15 юни на съответната календарна година.
2. Държавите членки могат да вземат решение заявлението за предоставяне на права на плащане да се подава едновременно със заявлението за помощ по схемата за основно плащане.
Член 23
Възстановяване на неправомерно предоставени права на плащане
1. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че броят на предоставените права на плащане е твърде висок, броят на предоставените права на плащане в превишение се връща в националния резерв или в регионалните резерви, посочени в член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато грешката, посочена в първа алинея, е допусната от компетентния орган или от друг орган и ако грешката не е била очевидна за бенефициера, стойността на останалите права на плащане, предоставени на този бенефициер, съответно се коригира.
Когато бенефициерът, засегнат от предоставянето на прекалено голям брой права на плащане, междувременно е прехвърлил правата на плащане на други бенефициери, приобретателите на правата на плащане също са обвързани със задължението, предвидено в първа алинея, пропорционално на броя на правата на плащане, които са им били прехвърлени, ако бенефициерът, на когото са били първоначално предоставени правата на плащане, не разполага с достатъчен брой права на плащане, за да покрие броя на неправомерно предоставените права на плащане.
2. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че плащанията, получени от даден бенефициер за 2014 година, посочени в член 26, параграф 2, първа алинея от същия регламент, или стойността на правата на плащане, които даден бенефициер притежава към датата на подаване на заявлението си за 2014 година, посочена в член 26, параграф 3, първа алинея от същия регламент, или единичната стойност на правата на плащане, посочена в член 26, параграф 5 от същия регламент, или увеличението на единичната стойност на правата на плащане, предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент, или общата стойност на помощта, получена от даден бенефициер за календарната година, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, посочена в член 40, параграф 3, първа алинея от същия регламент, са били прекалено високи, стойността на тези права на плащане, основаваща се на погрешната база за съответния бенефициер, се коригира по съответния начин.
Посочената корекция се извършва и по отношение на правата на плащане, които междувременно са били прехвърлени на други бенефициери.
Стойността на намалението се връща в националния резерв или в регионалните резерви, посочени в член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че по отношение на един и същи бенефициер са настъпили едновременно посочената в параграф 1 ситуация и посочената в параграф 2 ситуация, корекцията на стойността на всички права на плащане, посочена в параграф 2, се извършва преди връщането на неправомерно предоставените права на плащане в националния резерв или в регионалните резерви в съответствие с параграф 1.
4. Корекциите на броя и/или стойността на правата на плащане, предвидени в настоящия член, не следва да водят до системно преизчисляване на оставащите права на плащане.
5. Държавите членки могат да решат да не изискват възстановяване на неправомерно предоставени права на плащане, когато общата стойност на тези права на плащане съгласно електронния регистър за идентификация и регистрация на правата на плащане към момента на проверките с оглед извършване на предвидените в настоящия член корекции, е 50 EUR или по-малко за всяка от годините, през които се прилага схемата за основно плащане в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Неправомерно изплатените суми по отношение на референтните години, предхождащи корекциите, се възстановяват в съответствие с член 7 от настоящия регламент. При определянето на такива неправомерни суми се взема предвид отражението на предвидените в настоящия член корекции върху броя и, според случая, върху стойността на правата на плащане за всички въпросни години.
ДЯЛ III
ПРОВЕРКИ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 24
Общи принципи
1. Административните проверки и проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват по такъв начин, че да гарантират ефективна проверка на:
а)
точността и пълнотата на информацията в заявлението за помощ, заявлението за подпомагане, искането за плащане или друга декларация;
б)
спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения по отношение на въпросната схема за помощ и/или мярка за подпомагане, условията, при които се предоставя помощ и/или подпомагане или освобождаване от задължения;
в)
изискванията и стандартите, отнасящи се до кръстосаното съответствие.
2. Държавите членки гарантират, че спазването на всички приложими условия, установени от правото на Съюза или предвидени в съответното национално право и в документи, съдържащи разпоредби за прилагане, или от програмата за развитие на селските райони, може да се контролира съгласно набор от проверими показатели, който се определя от държавите членки.
3. Резултатите от административните проверки и проверките на място се оценяват, за да се установи дали някои констатирани проблеми могат по принцип да породят риск за други подобни операции, бенефициери или други органи. При оценката се установяват също така причините за подобно положение, евентуалният допълнителен преглед, който може да се наложи, и необходимите коригиращи и превантивни действия.
4. Компетентният орган извършва физически проверки на терен в случаите, когато фотоинтерпретирането на ортогоналните изображения (сателитни или въздушни) не дава резултати, позволяващи по удовлетворителен за компетентния орган начин да се направят категорични заключения относно допустимостта или правилния размер на площта, която е обект на административните проверки или проверките на място.
5. Настоящата глава се прилага по отношение на всички проверки, извършвани съгласно настоящия регламент, и без да се засягат специалните правила, предвидени в дялове IV и V. Параграф 3 обаче не се прилага по отношение на дял V.
Член 25
Обявяване на проверките на място
Проверките на място може да се обявяват, при условие че това не е в разрез с тяхната цел или ефективност. Обявяването е строго ограничено до минималния необходим период от време и не надвишава 14 дни.
Въпреки това при проверки на място, свързани със заявления за помощ за добитък или искания за плащане по мерки за подпомагане за животни, обявяването не надвишава 48 часа, освен в надлежно обосновани случаи. Освен това когато законодателството, приложимо по отношение на актовете и стандартите, свързани с кръстосаното съответствие, изисква проверката на място да не се обявява, тези правила се прилагат и при проверки на място, свързани с кръстосаното съответствие.
Член 26
График на проверките на място
1. Където е целесъобразно, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват едновременно с всички други проверки, предвидени в правото на Съюза.
2. За целите на мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система, проверките на място се разпределят в рамките на годината въз основа на анализ на рисковете, свързани с различните ангажименти по всяка мярка.
3. С проверките на място се проверява спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения по схемите за помощ или мерките за подпомагане, за които е избран даден бенефициер в съответствие с член 34.
Продължителността на проверките на място е строго ограничена до минималния необходим период от време.
4. Когато някои критерии за допустимост, ангажименти и други задължения могат да бъдат проверени единствено през конкретен период от време, проверките на място може да изискват допълнителни посещения на по-късна дата. В такъв случай проверките на място се координират по такъв начин, че броят и продължителността на такива посещения при един бенефициер да са ограничени до необходимия минимум. Когато е целесъобразно, такива посещения могат да се извършват и чрез дистанционно наблюдение в съответствие с член 40.
Когато са необходими допълнителни посещения във връзка със земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка, декларирани като екологично насочена площ, тези допълнителни посещения се извършват в 50 % от случаите при един и същ бенефициер, избран въз основа на риска, а в оставащите 50 % от случаите - при различни допълнително избрани бенефициери. Различните допълнителни бенефициери се избират на случаен принцип от всички бенефициери, имащи земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка, декларирани като екологично насочена площ, като тези посещения могат да се ограничат до площите, декларирани като земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка.
Когато са необходими допълнителни посещения, член 25 се прилага по отношение на всяко допълнително посещение.
Член 27
Взаимно уведомяване за резултатите от проверките
Когато е приложимо, при административните проверки и проверките на място на допустимостта се вземат под внимание предполагаемите случаи на неспазване, докладвани от други служби, органи или организации.
Държавите членки гарантират, че за всички съответни констатации, направени в рамките на проверките за спазване на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по отношение на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и/или подпомагането съгласно мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система, се изпращат взаимни уведомления на съответния компетентен орган, отговарящ за предоставяне на съответното плащане. Държавите членки също така гарантират, че публичните или частните органи за сертифициране, посочени в член 38 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, уведомяват компетентния орган, отговарящ за отпускане на плащането за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда, за всяка констатация, имаща отношение към коректното отпускане на това плащане на бенефициери, които са избрали да изпълняват задълженията си в рамките на еквивалентността чрез сертифициране.
Когато административните проверки или проверките на място във връзка с мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система обхващат еквивалентни практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за резултатите от тези проверки се изпращат взаимни уведомления с цел предприемане на последващи действия по отношение на предоставяне на плащането за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда.
ГЛАВА II
Административни проверки в рамките на интегрираната система
Член 28
Административни проверки
1. Административните проверки, посочени в член 74 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, включително кръстосаните проверки, позволяват установяването на случаи на неспазване, по-специално автоматичното откриване чрез компютърни средства. Проверките обхващат всички елементи, които е възможно и целесъобразно да бъдат контролирани с административни проверки. Те гарантират, че:
а)
са изпълнени критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по схемата за помощ или мярката за подпомагане;
б)
няма двойно финансиране чрез други схеми на Съюза;
в)
заявлението за помощ или искането за плащане е пълно и е подадено в съответния срок и, когато е приложимо, че са представени удостоверителни документи и те доказват допустимостта;
г)
е налице спазване на дългосрочните ангажименти, когато е приложимо.
2. По отношение на схемите за помощ за животни и мерките за подпомагане за животни държавите членки могат, когато е целесъобразно, да използват доказателствен материал от други служби, органи или организации, с цел проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, при условие че тези служби, органи или организации работят по стандарт, който е достатъчен, за да се контролира спазването.
Член 29
Кръстосани проверки
1. Когато е целесъобразно, административните проверки включват кръстосани проверки:
а)
на декларирани права на плащане и съответно на декларирани земеделски парцели, за да се избегне многократно отпускане на една и съща помощ или подпомагане по отношение на една и съща календарна или референтна година и да се предотврати всяко неправомерно кумулиране на помощ, отпусната съгласно свързаните с площ схеми за помощ, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и приложение VI към Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (16), и съгласно мерките за подпомагане за площ по смисъла на член 2, втора алинея, точка 21 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
б)
на правата на плащане, за да се провери наличието им и допустимостта за помощ;
в)
между земеделските парцели, декларирани в единното заявление и/или искането за плащане, и информацията, съдържаща се в системата за идентификация на земеделските парцели за всеки референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, за да се провери допустимостта за схемата за директно плащане и/или мярката за развитие на селските райони на площите като такива;
г)
между правата на плащане и установената площ, за да се провери дали на правата съответстват поне равен брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по смисъла на член 32, параграфи 2-6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
посредством системата за идентификация и регистрация на животни, за да се провери допустимостта за помощта и/или подпомагането и да се избегне неправомерно многократно отпускане на една и съща помощ и/или подпомагане по отношение на една и съща календарна или референтна година;
е)
между декларациите на бенефициера в единното заявление за членство в одобрена междубраншова организация, информацията съгласно член 17, параграф 8 от настоящия регламент и информацията, предадена от съответните одобрени междубраншови организации, за да се провери допустимостта за увеличението на помощта, предвидено в член 60, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
ж)
с цел да се проверява спазването на критериите за одобрение на междубраншовите организации и списъка с техните членове най-малко веднъж на 5 години.
За целите на първа алинея, буква в), когато интегрираната система предвижда формуляри на геопространствено заявление за помощ, кръстосаните проверки се извършват като пространствено засичане на декларираната цифровизирана площ със системата за идентификация на земеделските парцели. Освен това се извършват кръстосани проверки с цел предотвратяване на двойно заявяване на една и съща площ.
2. Данните за наличието на неспазване, получени в резултат на кръстосани проверки, се проследяват чрез други подходящи административни процедури и, при необходимост, чрез проверка на място.
3. Когато референтен парцел е обект на заявление за помощ и/или искане за плащане от двама или повече бенефициери по една и съща схема за помощ или мярка за подпомагане и когато декларираните земеделски парцели се припокриват пространствено или общата декларирана площ превишава максималната допустима площ, установена в съответствие с член 5, параграф 2, букви а) и б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, и разликата попада в рамките на допустимото отклонение при измерване съгласно член 38 от настоящия регламент по отношение на този референтен парцел, държавите членки могат да предвидят пропорционално намаление на съответните площи, освен ако бенефициерът не покаже, че някои от съответните други бенефициери са декларирали по-големи площи в негов ущърб.
ГЛАВА III
Проверки на място в рамките на интегрираната система
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 30
Брой проверки по отношение на схемите за помощи, свързани с площ, различни от плащането за земеделски практики, които са благоприятни за климата и околната среда
По отношение на схемите за помощи, свързани с площ, различни от плащането за земеделски практики, които са благоприятни за климата и околната среда в съответствие с дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 (наричано по-долу „плащане за екологизиране“), контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне:
а)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Държавите членки гарантират, че контролната извадка съдържа най-малко 5 % от всички бенефициери, деклариращи основно земеделски площи, които са площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша, в съответствие с член 10, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
б)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за преразпределителното плащане в съответствие с дял III, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането за райони с природни ограничения в съответствие с дял III, глава 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
г)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането за млади земеделски стопани в съответствие с дял III, глава 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащанията, свързани с площ, по доброволното обвързано с производството подпомагане в съответствие с дял IV, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането по схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ж)
30 % от декларираните площи за производство на коноп в съответствие с член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
з)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за специалното плащане за култура за памук в съответствие с дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 31
Брой проверки по отношение на плащането за екологизиране
1. По отношение на плащането за екологизиране контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне:
а)
5 % от всички бенефициери, от които се изисква спазване на земеделските практики, благоприятни за климата и околната среда (наричани по-долу „практики за екологизиране“), и които не са част от контролните съвкупности, посочени в букви б) и в) (наричани по-долу „контролна съвкупност за екологизиране“); същевременно тази извадка обхваща най-малко 5 % от всички бенефициери, притежаващи райони с постоянно затревени площи, които са екологично чувствителни, в зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО на Съвета (17) или Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18) и екологично чувствителните зони, посочени в член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
3 % от:
i)
всички бенефициери, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45 от същия регламент;
ii)
или - през годините, през които член 44 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 не се прилага в дадена държава членка - бенефициерите, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45, параграф 1 от същия регламент;
в)
5 % от всички бенефициери, които са длъжни да спазват практиките за екологизиране и които използват национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
г)
5 % от всички бенефициери, участващи в регионално изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
5 % от колективното изпълнение в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
100 % от прилежащите структури от съседни екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
ж)
100 % от всички бенефициери със задължение за обратно преобразуване на земя в постоянно затревена площ съгласно член 42 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
з)
20 % от всички бенефициери със задължение за обратно преобразуване на земя в постоянно затревена площ съгласно член 44, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.
2. Бенефициерите, които спазват практиките за екологизиране посредством еквивалентни практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или които участват в схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с член 61 от същия регламент, или които по отношение на цялото си стопанство отговарят на изискванията, посочени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (19) относно биологичното земеделие, не са част от контролната извадка и не се вземат предвид при изчисляване на броя на проверките, определен в настоящия член.
3. Когато екологично насочените площи не са идентифицирани в системата за идентификация на земеделските парцели, посочена в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, посоченият в параграф 1, букви а) и в)-д) брой проверки се допълва с 5 % от всички бенефициери от съответната контролна извадка, от които се изисква да имат екологично насочена площ в земеделската площ в съответствие с членове 43 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Първа алинея не се прилага обаче, когато системата за администриране и контрол гарантира, че всички декларирани екологично насочени площи са идентифицирани и, когато е приложимо, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели в съответствие с член 5, параграф 2, буква в) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 преди плащането.
Член 32
Брой проверки по отношение на мерките за развитие на селските райони
1. Контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне 5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за мерките за развитие на селските райони. По отношение на мерките, предвидени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, броят проверки в размер на 5 % трябва да бъде постигнат на равнището на отделната мярка.
Посочената контролна извадка също така представлява най-малко 5 % от бенефициерите по член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, които включват еквивалентни практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в случай на групи лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, всеки отделен член на такава група може да се счита за бенефициер за целите на изчисляване на броя проверки, определен в параграф 1.
3. По отношение на бенефициерите на многогодишно подпомагане, предоставяно съгласно член 21, параграф 1, буква а) и членове 28, 29 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 или съгласно член 36, буква а), подточки iv) и v) и член 36, буква б), подточки i), iii) и v) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и включващо плащания с продължителност над пет години, държавите членки могат да решат, след петата година на плащане, да проверяват най-малко 2,5 % от тези бенефициери.
Първа алинея се прилага по отношение на подпомагането, предоставяно съгласно член 28, параграф 6, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1305/2013, след петата година на плащане за съответния ангажимент.
4. Бенефициерите, които се проверяват съгласно параграф 3, не се вземат предвид за целите на параграф 1.
Член 33
Брой проверки по отношение на схемите за помощ за животни
1. По отношение на схемите за помощ за животни контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща, за всяка от схемите за помощ, поне 5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за съответната схема за помощ.
Когато обаче компютърната база данни за животни не предлага необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответната схема за помощ, процентът се увеличава на 10 % за съответната схема за помощ.
Подбраната контролна извадка обхваща, за всяка отделна схема за помощ, поне 5 % от всички животни, за които се кандидатства за помощ.
2. Където е приложимо, контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща 10 % от другите служби, органи или организации, които предоставят доказателствен материал с цел проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, посочени в член 28, параграф 2.
Член 34
Подбор на контролната извадка
1. Заявления или заявители, за които е установено, че не са допустими или не отговарят на условията за плащане към момента на подаване на заявлението или след административните проверки, не се включват в контролната съвкупност.
2. За целите на членове 30 и 31 подборът на извадката се извършва, както следва:
а)
между 1 и 1,25 % от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се избират на случаен принцип от всички бенефициери, кандидатстващи по тези схеми;
б)
между 1 и 1,25 % от контролната съвкупност за екологизиране се избират на случаен принцип от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква а). Когато е необходимо да се достигне този процент, се избират допълнителни бенефициери на случаен принцип от контролната съвкупност за екологизиране;
в)
оставащият брой бенефициери в контролната извадка, посочена в член 31, параграф 1, буква а), се подбира въз основа на анализ на риска;
г)
всички бенефициери, избрани в съответствие с букви а)-в) от настоящата алинея, могат да се считат за част от контролните извадки, предвидени в член 30, букви б)-д), ж) и з). Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, се избират на случаен принцип допълнителни бенефициери от съответните им контролни съвкупности;
д)
всички бенефициери, избрани в съответствие с букви а)-г) от настоящата алинея, могат да се считат за част от контролната извадка, предвидена в член 30, буква а). Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, на случаен принцип се избират допълнителни бенефициери от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
минималният брой бенефициери, посочен в член 30, буква е), се избира на случаен принцип от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането по схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ж)
минималният брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, буква б), се избира въз основа на анализ на риска от всички бенефициери, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45 от същия регламент;
з)
между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, букви в), г) и з), се избират на случаен принцип от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква б) от настоящата алинея. Когато е необходимо да се достигне този процент, на случаен принцип се избират допълнителни бенефициери от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква а) от настоящата алинея. Останалият брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, букви в), г) и з), се избира въз основа на анализ на риска от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква в) от настоящата алинея. Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, въз основа на анализ на риска се избират допълнителни бенефициери от съответните им контролни съвкупности;
и)
между 20 % и 25 % от минималния брой колективни изпълнения, посочен в член 31, параграф 1, буква д), се избират на случаен принцип от всички колективни изпълнения в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Оставащият брой колективни изпълнения, посочен в член 31, параграф 1, буква д), се избира въз основа на анализ на риска.
Проверката на място по отношение на допълнителните бенефициери, избрани в съответствие с букви г), д) и з), както и бенефициерите, избрани в съответствие с букви е) и ж), може да бъде ограничена до схемата за помощ, за която са избрани бенефициерите, ако минималният брой проверки по другите схеми за помощ, за които са кандидатствали, вече е изпълнен.
Проверката на място по отношение на допълнителните бенефициери, избрани в съответствие с член 31, параграф 3 и в съответствие с първа алинея, буква з) от настоящия параграф, както и бенефициерите, избрани в съответствие с първа алинея, буква и) от настоящия параграф, може да бъде ограничена до практиките за екологизиране, за които са избрани бенефициерите, ако минималният брой проверки по другите схеми за помощ и практиките за екологизиране, които бенефициерите са длъжни да спазват, вече е изпълнен.
За целите на член 31 държавите членки гарантират представителност на контролната извадка по отношение на различните практики.
3. За целите на членове 32 и 33 първо се избират на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери, подлежащи на проверки на място. Оставащият брой бенефициери, подлежащи на проверки на място, се избира въз основа на анализ на риска.
За целите на член 32 държавите членки могат, в резултат на анализа на риска, да изберат конкретни мерки за развитие на селските райони, отнасящи се до бенефициерите.
4. Ако броят на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, надвишава минималния брой на бенефициерите, посочени в членове 30-33, процентът на избраните на случаен принцип бенефициери в допълнителната извадка не трябва да надвишава 25 %.
5. Ефективността на анализа на риска се оценява и актуализира годишно, както следва:
а)
чрез определяне на релевантността на всеки рисков фактор;
б)
чрез сравняване на резултатите по отношение на разликата между декларираната площ и установената площ в основаната на риска и подбрана на случаен принцип извадка, посочена в параграф 2, първа алинея; или чрез сравняване на резултатите по отношение на разликата между декларираните животни и установените животни в основаната на риска и подбрана на случаен принцип извадка, посочена в параграф 2, първа алинея;
в)
чрез отчитане на конкретната ситуация и, където е приложимо, изменението на релевантността на рисковите фактори в държавата членка;
г)
чрез отчитане на естеството на неспазването, което води до увеличаване на броя на проверките в съответствие с член 35.
6. Компетентният орган води архив с причините за избора на всеки бенефициер за проверка на място. Преди започване на проверка на място, провеждащият я инспектор съответно бива информиран относно тези причини.
7. Когато е целесъобразно, може да бъде извършен частичен подбор на контролната извадка преди крайния срок, посочен в член 13, въз основа на наличната информация. Тази предварителна извадка се попълва, след като са налице всички съответни заявления за помощ или искания за плащане.
Член 35
Увеличаване на броя на проверките
Когато при проверките на място се констатира значително неспазване в контекста на дадена схема за помощ или мярка за подпомагане или в регион или част от регион, компетентният орган увеличава съответно процента на бенефициерите, които да бъдат проверявани на място през следващата година.
Член 36
Намаляване на броя на проверките
1. Броят проверки, предвиден в настоящата глава, може да се намалява само по отношение на схемите за помощ или мерките за подпомагане, посочени в настоящия член.
2. Чрез дерогация от член 30, букви а), б) и е), държавите членки могат да решат, по отношение на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, преразпределителното плащане и схемата за дребни земеделски стопани, да намалят на 3 % минималното ниво на проверките на място, извършвани ежегодно за всяка отделна схема.
Първа алинея се прилага само ако е въведена система за пространствено засичане на всички заявления за помощ със системата за идентификация на земеделските парцели в съответствие с член 17, параграф 2 и ако се извършват кръстосани проверки на всички заявления за помощ с цел да се предотврати двойно заявяване на една и съща площ през годината, предхождаща прилагането на посочената алинея.
По отношение на референтните 2015 и 2016 година процентът на грешките в случайната извадка, проверена на място, не трябва да надвишава 2 % през предходните две финансови години. Този процент на грешки се удостоверява от държавата членка съгласно методологията, изготвена на равнището на Съюза.
3. Чрез дерогация от член 30, букви а), б) и е), държавите членки могат да решат, по отношение на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, преразпределителното плащане и схемата за дребни земеделски стопани, да намалят контролната извадка до извадката, подбрана в съответствие с член 34, параграф 2, първа алинея, буква а), ако са извършени проверки въз основа на ортогоналните изображения, използвани за актуализацията на системата за идентификация на земеделските парцели, посочена в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Първа алинея се прилага само ако държавите членки системно актуализират системата за идентификация на земеделските парцели и проверяват всички бенефициери на цялата площ, попадаща в обхвата на посочената система, в рамките на максимум три години, като покриват годишно най-малко 25 % от допустимите хектари, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели. Минималният процент на годишно покритие обаче не се прилага за държавите членки с по-малко от 150 000 допустими хектара, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели.
Преди да приложат първа алинея, държавите членки трябва да са извършили пълна актуализация на съответната система за идентификация на земеделските парцели в рамките на предходните три години.
Ортогоналните изображения, използвани за актуализацията, не трябва да бъдат по-стари от 15 месеца към датата на използването им за целите на актуализация на системата за идентификация на земеделските парцели.
Качеството на системата за идентификация на земеделските парцели, оценено в съответствие с член 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 през двете години, предхождащи прилагането на първа алинея, трябва да бъде достатъчно, за да гарантира ефективна проверка на условията, при които се отпуска помощта.
Решението, посочено в първа алинея, може да се вземе на национално или на регионално равнище. За целите на настоящата алинея, даден регион се състои от цялата площ, обхваната от една или повече автономни системи за идентификация на земеделски парцели.
Параграф 2, трета алинея се прилага mutatis mutandis.
4. Чрез дерогация от член 32, параграф 1, държавите членки могат да решат да намалят минималното ниво на проверките на място, извършвани всяка календарна година, на 3 % от бенефициерите, кандидатстващи за мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
Първа алинея обаче не се прилага по отношение на бенефициери, които включват еквивалентните практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
5. Параграфи 2, 3 и 4 се прилагат само ако са изпълнени общите условия за намаляване на минималното ниво на проверките на място, определено от Комисията в съответствие с член 62, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Когато някое от посочените условия или условията, определени в параграфи 2 или 3 от настоящия член, вече не са изпълнени, държавите членки незабавно отменят решението си за намаляване на минималното ниво на проверките на място и прилагат, считано от следващата референтна година, минималното ниво на проверки на място, предвидено в член 30, букви а), б) и е) и/или член 32, по отношение на съответните схеми за помощ или мерки за подпомагане.
6. Чрез дерогация от член 30, буква ж), когато държава членка въведе система за предварително одобрение на отглеждането на коноп, минималното ниво на проверките може да бъде намалено на 20 % от декларираните площи за производство на коноп, посочени в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
В този случай в годината преди прилагането на намаления брой проверки държавата членка уведомява Комисията за подробните правила и условия, свързани с нейната система за предварително одобрение. Комисията бива уведомена без ненужно забавяне за всяко изменение на тези подробни правила или условия.
Раздел 2
Проверки на място във връзка със заявленията за помощ по свързани с площ схеми за помощ и във връзка с исканията за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
Член 37
Елементи на проверките на място
1. Проверките на място обхващат всички земеделски парцели, за които е поискана помощ в рамките на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и/или за които се иска подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
По отношение на контрола върху мерките за развитие на селските райони, предвиден в член 21, параграф 1, буква а) и членове 30 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, проверките на място обхващат също и всички неземеделски земи, за които се иска подпомагане.
Компетентният орган преценява, въз основа на резултатите от контрола, дали е необходима актуализация на съответните референтни парцели с оглед на член 5, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
2. Проверките на място обхващат измерването на площта и проверката на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по отношение на площта, декларирана от бенефициера съгласно схемите за помощ и/или мерките за подпомагане, посочени в параграф 1.
По отношение на бенефициерите, кандидатстващи за директни плащания в рамките на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и чиито земеделски площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, проверката на място обхваща също и проверка на минималните дейности, извършвани на тези площи, както е посочено в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Проверките на място във връзка с практиките за екологизиране обхващат всички задължения, които бенефициерът следва да изпълнява. Където е приложимо, спазването на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за освобождаване от тези практики представлява част от проверките на място. Настоящата алинея се прилага също и за проверките на място, извършвани по отношение на национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато проверката на място се отнася до регионално изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тази проверка на място обхваща също и измерването на площта и проверката на задълженията, наложени от държавата членка на бенефициерите или на групите бенефициери.
Когато проверката на място се отнася до колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тази проверка на място обхваща:
а)
проверката на критериите за непосредствена близост, определени в съответствие с член 47, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
б)
измерването на площта и проверката на критериите за прилежащите екологично насочени площи;
в)
допълнителните задължения, наложени от държавата членка на бенефициерите или на групите бенефициери, когато е приложимо;
г)
индивидуалните задължения за екологизиране, които следва да се изпълняват от бенефициера, участващ в колективното изпълнение.
Член 38
Измерване на площта
1. Макар че всички земеделски парцели подлежат на проверки за допустимост, действителното измерване на площта на земеделския парцел в рамките на проверката на място може да бъде ограничено до подбрана на случаен принцип извадка от поне 50 % от земеделските парцели, за които е подадено заявление за помощ и/или искане за плащане по свързаните с площ схеми за помощ и/или мерки за развитие на селските райони. Когато при тази проверка на извадката се установи неспазване, всички земеделски парцели се измерват или заключенията от измерената извадка се екстраполират.
Първа алинея не се прилага по отношение на земеделските парцели, които подлежат на проверка за целите на екологично насочената площ в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Площта на земеделските парцели се измерва с всички средства с доказана възможност за гарантиране на качество на измерване, което е поне равностойно на изискваното съгласно приложимите технически стандарти, разработени на равнището на Съюза.
3. Компетентният орган може да използва дистанционно наблюдение в съответствие с член 40 и техники на Глобалната навигационна спътникова система (ГНСС), когато е възможно.
4. За всички измервания на площи, извършвани посредством ГНСС и/или ортогонални изображения, се определя буферно допустимо отклонение с една-единствена стойност. За тази цел използваните измервателни уреди се валидират за поне един клас на валидиране на буферното допустимо отклонение под тази единствена стойност. Въпреки това единствената стойност на допустимото отклонение не може да надвишава 1,25 m.
Максималното допустимо отклонение по отношение на всеки земеделски парцел не може да бъде по-голямо от 1,0 ha в абсолютно изражение.
Въпреки това по отношение на мерките, посочени в член 21, параграф 1, буква а) и членове 30 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 във връзка с горскостопанските площи, държавите членки могат да определят подходящо допустимо отклонение, което в никакъв случай не може да превишава повече от два пъти допустимото отклонение, посочено в първа алинея от настоящия параграф.
5. Общата площ на даден земеделски парцел може да бъде взета предвид при измерването, при условие че е изцяло допустима. В други случаи се взема предвид нетната допустима площ. За тази цел може по целесъобразност да се приложи пропорционалната система, посочена в член 10 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
6. За изчисляване на дяловете на различните култури с оглед диверсификация на културите, посочена в член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, при измерването се взема предвид площта, действително заета от дадена култура в съответствие с член 40, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014. На площи със смесени култури се взема предвид общата площ, заета от смесени култури съгласно член 40, параграф 3, първа и втора алинея от посочения регламент или заета от една смесена култура съгласно член 40, параграф 3, трета алинея от същия регламент.
7. Когато член 17, параграф 1, буква б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 може да доведе до изкуствено разделяне на площта на съседни земеделски парцели с хомогенна почвена покривка на отделни земеделски парцели, измерването на тази площ на съседните земеделски парцели с хомогенна почвена покривка се комбинира в едно единствено измерване на въпросните земеделски парцели.
8. Когато е необходимо, се извършват две отделни измервания на земеделския парцел за целите на схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и на пространствено различен припокриващ се земеделски парцел за целите на останалите схеми за помощи, свързани с площ, и/или мерките за развитие на селските райони.
Член 39
Проверка на условията за допустимост
1. Допустимостта на земеделските парцели се проверява с всички подходящи средства. Проверката включва и проверка на културите в съответния случай. За тази цел се изискват допълнителни доказателства, когато е необходимо.
2. По отношение на постоянно затревената площ, която е подходяща за паша и е част от установените местни практики, при които тревите и другите тревни фуражи традиционно не са преобладаващи в зоните на паша, коефициентът на намаление съгласно член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 може да се прилага, когато е целесъобразно, към измерената допустима площ в съответствие с член 38 от настоящия регламент. Когато дадена площ се използва съвместно, компетентните органи я разпределят между отделните бенефициери пропорционално на тяхното ползване или право на ползване на площта.
3. Особености на ландшафта, декларирани от бенефициерите като екологично насочени площи, които не са включени в допустимата площ съгласно членове 9 и 10 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се проверяват съгласно същите принципи, които са приложими за допустимата площ.
4. По отношение на контрола върху мерките за развитие на селските райони, когато държавите членки са предвидили, че отделни елементи от проверката на място могат да се извършват въз основа на извадка, тази извадка трябва да гарантира надеждна и представителна степен на контрол. Критериите за подбор на извадката се определят от държавите членки. Ако при проверките въз основа на тази извадка се установи неспазване, големината и обхватът на извадката съответно се увеличават.
Член 40
Проверки с дистанционно наблюдение
Когато държава членка извършва проверки на място чрез дистанционно наблюдение, компетентният орган:
а)
извършва фотоинтерпретация на ортогоналните изображения (сателитни или въздушни) на всички земеделски парцели по всяко заявление за помощ и/или искане за плащане, подлежащо на проверка, с оглед установяване на видовете почвена покривка и, където е необходимо, вида на културите и измерване на площта;
б)
извършва физически проверки на полето на всички земеделски парцели, за които фотоинтерпретацията не дава възможност да се провери точността на декларацията за площите по начин, удовлетворителен за компетентния орган;
в)
извършва всички необходими проверки, които се изискват за проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения във връзка със земеделските парцели;
г)
предприема алтернативни действия, за да осигури измерването на площи в съответствие с член 38, параграф 1 за всички парцели, които не са обхванати от изображенията.
Член 41
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки и да се направят заключения относно спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените схеми за помощ или мерки за подпомагане, заявления за помощ или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
проверените земеделски парцели, измерените земеделски парцели, включително, когато е приложимо, резултатите от измерванията за всеки измерен земеделски парцел и използваните измервателни методи;
г)
където е приложимо, резултатите от измерването на неземеделска земя, за която се иска подпомагане по мерките за развитие на селските райони, и използваните измервателни методи;
д)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за проверката и, ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
е)
данни за конкретните мерки за контрол, които трябва да се предприемат във връзка с отделните схеми за помощ или схеми за подпомагане;
ж)
данни за допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат;
з)
данни за всички установени случаи на неспазване, които биха могли да изискват взаимно уведомяване с оглед на други схеми за помощ, мерки за подпомагане и/или кръстосаното съответствие;
и)
данни за всички установени случаи на неспазване, които биха могли да изискват последващи действия през следващите години.
2. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
Когато проверката на място се извършва чрез дистанционно наблюдение в съответствие с член 40, държавите членки могат да решат да не дават на бенефициера възможност да подпише доклада за проверката, ако по време на проверката чрез дистанционно наблюдение не е констатирано неспазване. Ако вследствие на такива проверки бъде констатирано неспазване, възможността за подписване на доклада се предоставя, преди компетентният орган да направи въз основа на констатациите своите заключения относно евентуалните намаления, откази, оттегляния или санкции.
Раздел 3
Проверки на място на заявленията за помощ за добитък и исканията за плащане по мерките за подпомагане за животни
Член 42
Проверки на място
1. С проверките на място се проверява дали са изпълнени всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, като проверките обхващат всички животни, за които са подадени заявления за помощ или искания за плащане по схемите за помощ за животни или свързаните с животни мерки за подпомагане, които подлежат на проверка.
Когато държавата членка е определила период в съответствие с член 21, параграф 1, буква г), поне 50 % от минималния брой проверки на място, предвидени в член 32 или член 33, се разпределят през време на този период за съответната схема за помощ за животни или свързана с животни мярка за подпомагане.
Когато държавата членка използва възможността, предвидена в член 21, параграф 3, животните, които потенциално отговарят на условията по смисъла на член 2, параграф 1, втора алинея, точка 17 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, също се проверяват.
Проверките на място включват по-специално проверка дали броят на наличните в стопанството животни, за които са подадени заявления за помощ и/или искания за плащане, и, когато е приложимо, броят на животните, които потенциално отговарят на условията, отговаря на броя животни, вписани в регистрите, и на броя животни, обявени в компютърната база данни за животни.
2. Проверките на място включват също така проверки:
а)
на коректността и съгласуваността на вписванията в регистъра и уведомленията в компютърната база данни за животни въз основа на извадка от удостоверителни документи, като фактури за покупка и продажба, сертификати за клане, ветеринарни сертификати и, ако е необходимо, паспорти на животните или документи за движение, по отношение на животните, за които са подадени заявления за помощ или искания за плащане през шестте месеца преди проверката на място; въпреки това, при откриване на нередности, проверката се удължава до 12 месеца преди проверката на място;
б)
дали всички животни от рода на едрия рогат добитък или от рода на овцете/козите са идентифицирани с ушни марки или други средства за идентификация, снабдени, ако е приложимо, с паспорти на животните или документи за движение и дали са вписани в регистъра и са надлежно обявени в компютърната база данни за животни.
Проверките, посочени в първа алинея, буква б), могат да бъдат извършени въз основа на случайна извадка. Когато при тази проверка на извадката се установи неспазване, всички животни се проверяват или заключенията от извадката се екстраполират.
Член 43
Доклад за проверка по отношение на схемите за помощ за животни и свързаните с животни мерки за подпомагане
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените схеми за помощ за животни и/или свързани с животни мерки за подпомагане и заявления за помощ за добитък и/или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
броя и вида установени животни и, когато е приложимо, номерата на ушните марки, вписванията в регистъра и в компютърните бази данни за животни и всички проверени удостоверителни документи, резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки относно отделни животни и/или идентификационния им код;
г)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление. По-специално когато е надхвърлено ограничението от 48 часа, посочено в член 25, причината за това се посочва в доклада за проверката;
д)
данни за конкретните мерки за контрол, които трябва да се предприемат във връзка със схемите за помощ за животни и/или свързаните с животни мерки за подпомагане;
е)
данни за допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат.
2. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
3. Когато държавите членки извършват проверки на място съгласно настоящия регламент заедно с инспекции съгласно Регламент (ЕО) № 1082/2003, докладът за проверка се допълва с докладите в съответствие с член 2, параграф 5 от посочения регламент.
4. Когато при проверки на място, извършени съгласно настоящия регламент, се установят случаи на неспазване на разпоредбите на дял I от Регламент (ЕО) № 1760/2000 или Регламент (ЕО) № 21/2004, копия от доклада за проверка, предвиден в настоящия член, се изпращат незабавно на органите, отговорни за прилагането на тези регламенти.
ГЛАВА IV
Специфични правила
Член 44
Правила относно резултатите от контрола по отношение на регионални или колективни екологично насочени площи
В случай на регионално или колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграфи 5 или 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, установената площ на общите прилежащи екологично насочени площи се разпределя на всеки участник пропорционално на неговия дял в общата екологично насочена площ въз основа на това, което е декларирал съгласно член 18 от настоящия регламент.
За целите на прилагането на член 26 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 към всеки участник в регионално или колективно изпълнение, установената екологично насочена площ е сумата от разпределения дял от установените общи екологично насочени площи, посочени в първа алинея от настоящия член, и установените екологично насочени площи по отношение на индивидуалното задължение.
Член 45
Проверка на съдържанието на тетрахидроканабинол при отглеждането на коноп
1. За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки установяват системата за определяне на съдържанието на тетрахидроканабинол (наричан по-долу „ТХК“) в отглежданата култура, както е посочено в приложение I към настоящия регламент.
2. Компетентният орган на държавата членка води архив във връзка с констатациите относно съдържанието на ТХК. Този архив съдържа за всеки сорт поне резултатите относно съдържанието на ТХК във всяка проба, изразено в проценти до два знака след десетичната запетая, използваната процедура, броя на проведените тестове, данни за мястото, от което е взета пробата, и мерките, взети на национално ниво.
3. Ако средната стойност от всички проби от даден сорт надвишава съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, през следващата референтна година държавите членки прилагат по отношение на съответния сорт процедура Б от приложение I към настоящия регламент. Тази процедура се прилага през следващите референтни години, освен ако всички аналитични резултати за дадения сорт са под съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Ако за втора поредна година средната стойност от всички проби от даден сорт надвишава съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавата членка изпраща на Комисията уведомление относно разрешението за забрана на търговията с този сорт в съответствие с член 18 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета (20). Такова уведомление се изпраща най-късно до 15 ноември на въпросната референтна година. От следващата референтна година сортът, който е предмет на това искане, не отговаря на условията за директни плащания в съответната държава членка.
4. Конопените растения продължават да се отглеждат при нормални условия на отглеждане в съответствие с местната практика най-малко още 10 дни след датата на края на цъфтежа, така че да могат да бъдат извършени проверките, предвидени в параграфи 1, 2 и 3.
Въпреки това държавите членки могат да разрешат реколтата от коноп да бъде прибрана след започването на цъфтежа, но преди изтичането на 10-дневния период след края на цъфтежа, ако контрольорите обозначат представителните части от всеки съответен парцел, които трябва да продължат да бъдат отглеждани в продължение на най-малко 10 дни след края на цъфтежа за целите на контрола в съответствие с метода, установен в приложение I.
5. Уведомлението, посочено в параграф 3, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (21).
ДЯЛ IV
МЕРКИ ЗА РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ, КОИТО НЕ СА СВЪРЗАНИ С ПЛОЩ И С ЖИВОТНИ
ГЛАВА I
Уводна разпоредба
Член 46
Обхват
Настоящият дял се прилага за публични разходи във връзка с мерките, предвидени в членове 14-20, член 21, параграф 1 с изключение на годишната премия съгласно букви а) и б), член 27, член 28, параграф 9, членове 35 и 36 и член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, в член 35, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в член 20, член 36, буква а), подточка vi), член 36, буква б), подточки ii), vi) и vii), член 36, буква б), подточки i) и iii) по отношение на разходите за установяване, и членове 52 и 63 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
ГЛАВА II
Проверки
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 47
Заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации
1. Държавите членки предвиждат подходящи процедури за подаване на заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации по отношение на мерките за развитие на селските райони, които не са свързани с площ и с животни.
2. По отношение на мерките по член 15, параграф 1, буква б), член 16, параграф 1, член 19, параграф 1, буква в) и член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, бенефициерът подава годишно искане за плащане.
Раздел 2
Разпоредби по отношение на проверките
Член 48
Административни проверки
1. Административните проверки се извършват за всички заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации, които трябва да се подават от бенефициера или от трета страна, и обхващат всички елементи, които е възможно и целесъобразно да бъдат проверени чрез административни проверки. Процедурите изискват документиране на извършените контролни дейности, на резултатите от проверките и предприетите мерки в случай на нередности.
2. Административните проверки на заявленията за подпомагане гарантират съответствието на операцията с приложимите задължения, установени от правото на Съюза или националното право или от програмата за развитие на селските райони, включително тези в областта на обществените поръчки, държавните помощи и другите задължителни стандарти и изисквания. Проверките включват по-специално проверка на:
а)
допустимостта на бенефициера;
б)
критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по операцията, за която се иска подпомагане;
в)
спазването на критериите за подбор;
г)
допустимостта на разходите по операцията, включително спазване на категорията разходи или на метода за изчисление, който следва да се използва, когато операцията или част от нея попада в обхвата на член 67, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
д)
по отношение на разходите, посочени в член 67, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, с изключение на вноските в натура и амортизационните разходи - удостоверяване на основателността на представените разходи. Разходите се оценяват посредством подходяща система за оценка, като например референтни разходи, сравняване на различните оферти или комисия за оценка.
3. Административните проверки на исканията за плащане включват по-специално, и доколкото това е целесъобразно за въпросното искане, проверка на:
а)
приключилата операция, сравнена с операцията, за която е подадено и одобрено заявлението за подпомагане;
б)
направените разходи и извършените плащания.
4. Административните проверки включват процедури за избягване на неправомерното двойно финансиране в рамките на други схеми на Съюза или национални схеми и на предишния програмен период. Когато е налице финансиране от други източници, тези проверки гарантират, че общият размер на полученото подпомагане не надхвърля максималните допустими суми или проценти на подпомагане.
5. Административните проверки на инвестиционни операции включват минимум едно посещение на място на операцията, получила подпомагане, или на инвеститорския обект, с цел проверка на реализирането на инвестицията.
Компетентният орган може обаче да реши да не извършва такива посещения по надлежно обосновани причини, като например:
а)
операцията е включена в извадката за проверка на място, която трябва да се извърши в съответствие с член 49;
б)
компетентният орган счита, че въпросната операция е малка инвестиция;
в)
компетентният орган счита, че рискът да не са спазени условията за получаване на подпомагането е нисък или че рискът да не е осъществена инвестицията е малък.
Решението, посочено във втора алинея, и основанието за него се документират.
Член 49
Проверки на място
1. Държавите членки организират проверки на място за одобрените операции, като използват подходяща основа на извадката. Доколкото е възможно, тези проверки се извършват преди окончателното плащане по дадена операция.
2. Инспекторите, които извършват проверките на място, не трябва да са участвали в административни проверки на същата операция.
Член 50
Брой проверки и изготвяне на извадки за проверките на място
1. Разходите, обхванати от проверки на място, представляват най-малко 5 % от разходите, посочени в член 46, които се съфинансират от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и се изплащат от разплащателната агенция всяка календарна година.
Когато по операция, подлежаща на проверка на място, са получени авансови или междинни плащания, тези плащания се включват в разходите, обхванати от проверките на място, посочени в първа алинея.
2. Единствено проверките, извършени до края на съответната календарна година, се включват в постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
Искания за плащане, за които след административни проверки се установи, че не са допустими, не се включват в постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
3. Единствено проверките, отговарящи на всички изисквания на членове 49 и 51, могат да се вземат предвид за постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
4. Извадката от одобрени операции, подлежащи на проверка съгласно параграф 1, е съобразена в частност със следното:
а)
необходимостта да бъде проверена подходяща комбинация от видове и размери операции;
б)
всички рискови фактори, установени след национални проверки или проверки на Съюза;
в)
вида принос на операцията за риска от грешки при осъществяване на програмата за развитие на селските райони;
г)
необходимостта от поддържане на баланс между мерките и видовете операции;
д)
необходимостта да се избират на случаен принцип между 30 % и 40 % от разходите.
5. Когато при проверките на място се констатира значително неспазване в контекста на дадена мярка за подпомагане или вид операция, компетентният орган увеличава броя проверки за съответната мярка или вид операция до подходящо ниво през следващата календарна година.
6. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат да решат да намалят минималното ниво на извършваните всяка календарна година проверки на място, посочени в параграф 1, на 3 % от сумата, съфинансирана от ЕЗФРСР.
Държавите членки могат да прилагат първа алинея само ако са изпълнени общите условия за намаляване на минималното ниво на проверките на място, определено от Комисията в съответствие с член 62, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато някое от условията, посочени във втора алинея, вече не е изпълнено, държавите членки незабавно отменят решението си за намаляване на минималното ниво на проверките на място. Те прилагат минималното ниво проверки на място, посочено в параграф 1, считано от следващата календарна година.
Член 51
Съдържание на проверките на място
1. Проверките на място проверяват дали операцията е изпълнена в съответствие с приложимите правила и обхващат всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, свързани с условията за отпускане на подпомагане, които могат да бъдат проверени по време на посещението. Тези проверки гарантират, че операцията е допустима за подпомагане от ЕЗФРСР.
2. При проверките на място се проверява точността на данните, декларирани от бенефициера, като се сверяват данните със свързаните с тях документи.
Това включва проверка дали исканията за плащане, подадени от бенефициера, са подкрепени от счетоводни или други документи, включително, където е необходимо, проверка на точността на данните в искането за плащане въз основа на данни или търговски документи, държани от трети лица.
3. При проверките на място се проверява дали предназначението или планираното предназначение на операцията съответства на предназначението, което е описано в заявлението за подпомагане и за което е отпуснато подпомагането.
4. Освен при извънредни обстоятелства, надлежно документирани и обяснени от компетентните органи, проверките на място включват посещение на мястото, където се извършва операцията или, ако операцията е с нематериален характер, посещение при лицето, организирало операцията.
Член 52
Последващи проверки
1. Последващите проверки се извършват за инвестиционни операции, за да се провери спазването на ангажиментите, предвидени в член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 или описани в програмата за развитие на селските райони.
2. Последващите проверки обхващат за всяка календарна година най-малко 1 % от финансираните от ЕЗФРСР разходи за инвестиционни операции, които още са предмет на задължение съгласно параграф 1 и за които е извършено окончателното плащане от ЕЗФРСР. Вземат се предвид само проверките, извършени до края на съответната календарна година.
3. Извадката от операции, подлежащи на проверка съгласно параграф 1, се основава на анализ на рисковете и на финансовото въздействие на различните операции, видове операции или мерки. Между 20 % и 25 % от извадката се избира на случаен принцип.
Член 53
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените мерки и заявления или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
г)
резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки;
д)
допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за последващите проверки в съгласно настоящия раздел.
3. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
Раздел 3
Разпоредби относно проверките по отношение на специфични мерки
Член 54
Трансфер на знания и действия за осведомяване
Компетентният орган проверява спазването на изискването структурите, предоставящи услуги по трансфер на знания и информационни услуги, да разполагат със съответния капацитет, както се изисква в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1305/2013. Компетентният орган проверява съдържанието и продължителността на схемите за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства съгласно член 14, параграф 5 от посочения регламент. Тези проверки се извършват посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място.
Член 55
Консултантски услуги, управление на стопанството и услуги по заместване в стопанството
По отношение на операциите, предвидени в член 15, параграф 1, букви а) и в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган проверява спазването на изискването органите или структурите, избрани да предоставят консултантски услуги, да разполагат с необходимите ресурси и процедурата на подбор да е била извършена посредством обществена поръчка, както се изисква в член 15, параграф 3 от посочения регламент. Тази проверка се извършва посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място.
Член 56
Схеми за качество за селскостопанските продукти и храните
За мярката, предвидена в член 16 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган може, според случая, да използва доказателствен материал от други служби, органи или организации, за да провери спазването на задълженията и критериите за допустимост. Компетентният орган обаче трябва да се увери, че тези служби, органи или организации работят по стандарт, който е достатъчен, за да се контролира спазването на задълженията и на критериите за допустимост. За тази цел компетентният орган извършва административни проверки и, на базата на извадки, проверки на място.
Член 57
Развитие на стопанството и стопанската дейност
По отношение на операциите, предвидени в член 19, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган, посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място, проверява спазването на:
а)
бизнес плана в съответствие с член 19, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 и член 8 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 808/2014 на Комисията (22), включително, в случай на млади земеделски стопани, изискването да отговарят на определението за действащ земеделски стопанин, посочено в член 19, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
правилото относно гратисния период с цел изпълнение на условията във връзка с професионалните умения, посочено в член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 807/2014 на Комисията (23).
Член 58
Учредяване на групи и организации на производителите
За мярката, предвидена в член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, държавите членки признават групата производители, след като се уверят, че групата отговаря на критериите, определени в параграф 1 от посочения член, и на националните правила. След признаването компетентният орган проверява непрекъснатото спазване на критериите за признаване и на бизнес плана в съответствие с член 27, параграф 2 от посочения регламент посредством административни проверки и поне веднъж през петгодишния период - посредством проверка на място.
Член 59
Управление на риска
По отношение на специфичното подпомагане, предвидено в член 36 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган, посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място, проверява по-специално:
а)
дали земеделските стопани са били допустими за подпомагането в съответствие с член 36, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
при осъществяването на контрол върху заявленията за плащане от взаимоспомагателните фондове съгласно член 36, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 - дали компенсацията е била изплатена изцяло на членуващите земеделски стопани в съответствие с член 36, параграф 3 от същия регламент.
Член 60
ЛИДЕР
1. Държавите членки въвеждат подходяща система за надзор над местните групи за действие.
2. По отношение на разходите, направени съгласно член 35, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, държавите членки могат да делегират с официален акт извършването на административните проверки, предвидени в член 48 от настоящия регламент, на местни групи за действие. Въпреки това държавите членки остават отговорни за проверката на това дали тези местни групи за действие притежават необходимия административен и контролен капацитет за осъществяването на тази дейност.
В случай на делегиране по силата на първа алинея компетентният орган извършва редовни проверки на местните групи за действие, включително счетоводни проверки и повтаряне на административните проверки на базата на извадки.
Компетентният орган извършва също така проверки на място, посочени в член 49 от настоящия регламент. По отношение на контролната извадка за разходите във връзка с ЛИДЕР, се прилага най-малко същият процент като посоченият в член 50 от настоящия регламент.
3. По отношение на разходите, направени съгласно член 35, параграф 1, букви а), г) и д) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 35, параграф 1, букви б) и в) от същия регламент, когато самата местна група за действие е бенефициер на подпомагането, административните проверки се извършват от лица, които са независими от въпросната местна група за действие.
Член 61
Лихвени субсидии и субсидии за гаранционни такси
1. По отношение на разходите, направени съгласно член 69, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, административните проверки и проверките на място се извършват по отношение на бенефициера и в зависимост от осъществяването на съответната операция. Анализът на риска в съответствие с член 50 от настоящия регламент включва най-малко веднъж въпросната операция въз основа на дисконтираната стойност на субсидията.
2. Компетентният орган осигурява, посредством административни проверки и при необходимост посредством посещения на място на посредническите финансови институции и на бенефициера, че плащанията към посредническите финансови институции са в съответствие със законодателството на Съюза и със споразумението, сключено между разплащателната агенция и посредническата финансова институция.
3. Ако лихвените субсидии или субсидиите за гаранционни такси са съчетани с финансови инструменти в една-единствена операция, насочена към едни и същи крайни получатели, компетентният орган извършва проверки на равнище крайни получатели само в случаите, постановени в член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 62
Техническа помощ по инициатива на държавите членки
По отношение на разходите, направени съгласно член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, се прилагат mutatis mutandis членове 48-51 и член 53 от настоящия регламент.
Административните проверки, посочени в член 48, и проверките на място, посочени в член 49, се извършват от субект, който е функционално независим от субекта, разрешаващ плащането на техническата помощ.
ГЛАВА III
Неправомерни плащания и административни санкции
Член 63
Частично или пълно оттегляне на подпомагането и административни санкции
1. Плащанията се изчисляват въз основа на сумите, за които е установено, че са допустими по време на административните проверки, посочени в член 48.
Компетентният орган проверява полученото от бенефициера искане за плащане и определя сумите, които е допустимо да получат подпомагане. Той определя:
а)
сумата, която е платима на бенефициера въз основа на искането за плащане и решението за отпускане;
б)
сумата, която е платима на бенефициера след проверка на допустимостта на разходите в искането за плащане.
Ако сумата, установена съгласно буква а) от втора алинея, надвишава сумата, установена съгласно буква б) от същата алинея, с повече от 10 %, за сумата, установена съгласно посочената буква б), се прилага административна санкция. Размерът на санкцията се равнява на разликата между тези две суми, но не надхвърля пълното оттегляне на подпомагането.
Въпреки това санкции не се прилагат, ако бенефициерът може да докаже по удовлетворителен за компетентния орган начин, че няма вина за включването на недопустимата сума или ако компетентният орган установи по друг начин, че въпросният бенефициер няма вина.
2. Посочената в параграф 1 административна санкция се прилага mutatis mutandis по отношение на недопустимите разходи, установени по време на посочените в член 49 проверки на място. В този случай проверяваните разходи са кумулативните разходи, направени за въпросната операция. Това не засяга резултатите от предишни проверки на място на въпросните операции.
ДЯЛ V
СИСТЕМА ЗА КОНТРОЛ И АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ ВЪВ ВРЪЗКА С КРЪСТОСАНОТО СЪОТВЕТСТВИЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 64
Определения
За целите на техническите спецификации, необходими за прилагането на системата за контрол и административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие, се прилагат следните определения:
а)
„специализирани контролни органи“ означава националните компетентни контролни органи, посочени в член 67 от настоящия регламент, отговарящи за гарантиране на спазването на правилата, посочени в член 93 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
„акт“ означава всяка отделна директива и всеки отделен регламент от директивите и регламентите, изброени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
„година на констатацията“ означава календарната година, в която е извършена административната проверка или проверката на място;
г)
„области на кръстосано съответствие“ означава всяка от трите различни области, посочени в член 93, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и поддържането на постоянни пасища, както е посочено в член 93, параграф 3 от същия регламент.
ГЛАВА II
Контрол
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 65
Система за контрол по отношение на кръстосаното съответствие
1. Държавите членки установяват система, гарантираща ефективен контрол на спазването на кръстосаното съответствие. Тази система предвижда по-специално:
а)
когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция - предаването на необходимата информация относно бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, от разплащателната агенция на специализираните контролни органи и/или, когато е приложимо, чрез координиращия орган;
б)
методите, които трябва да се прилагат при подбора на контролни извадки;
в)
насоки относно характера и степента на проверките, които трябва да бъдат извършени;
г)
доклади за проверка, съдържащи по-специално всяко установено неспазване и оценка на неговата тежест, степен, продължителност и повторяемост;
д)
когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция - предаването на докладите за проверките от специализираните контролни органи до разплащателната агенция или до координиращия орган, или и до двата;
е)
прилагането на системата за намаления и изключвания от разплащателната агенция.
2. Държавите членки могат да предвидят процедура, съгласно която бенефициерът посочва на разплащателната агенция елементите, необходими за идентификация на изискванията и стандартите, приложими за него.
Член 66
Плащане на помощ във връзка с проверките за кръстосано съответствие
По отношение на проверките за кръстосано съответствие, когато тези проверки не могат да бъдат приключени преди съответният бенефициер да получи плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, дължимата сума, която трябва да се плати от бенефициера в резултат на административна санкция, се възстановява съгласно член 7 от настоящия регламент или чрез прихващане.
Член 67
Отговорност на компетентния контролен орган
1. Отговорностите на компетентния контролен орган са, както следва:
а)
специализираните контролни органи носят отговорността за извършване на контрол и проверки по спазването на въпросните изисквания и стандарти;
б)
разплащателните агенции носят отговорността за определяне на административни санкции в отделните случаи в съответствие с дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и глава III от настоящия дял.
2. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат да решат контролът и проверките във връзка с всички или някои изисквания, стандарти, актове или области на кръстосано съответствие да бъдат извършвани от разплащателната агенция, при условие че държавата членка гарантира, че ефективността на контрола и проверките е поне равна на ефективността, която се постига, когато контролът и проверките се извършват от специализиран контролен орган.
Раздел 2
Проверки на място
Член 68
Минимален брой проверки
1. По отношение на изискванията и стандартите, за които отговаря, компетентният контролен орган извършва проверки на място на най-малко 1 % от общия брой на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за които отговаря въпросният компетентен контролен орган.
Чрез дерогация от първа алинея, в случай на групи лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, всеки отделен член на тези групи може да се счита за бенефициер за целите на изчисляване на контролната извадка, посочена в първа алинея.
Минималният брой проверки, посочен в първа алинея, може да бъде достигнат на равнището на всеки компетентен контролен орган или на равнището на всеки акт или стандарт, или група от актове или стандарти. Когато проверките не се извършват от разплащателната агенция, този минимален брой проверки обаче може да бъде постигнат на равнището на всяка разплащателна агенция.
Когато в законодателството, приложимо към акта и стандартите, вече е определен минимален брой проверки, тогава се прилага този брой вместо минималния брой, посочен в първа алинея. Като алтернатива държавите членки могат да решат всички случаи на неспазване, установени по време на проверки на място съгласно приложимото към актовете и стандартите законодателство, които са извършени извън извадката, посочена в първа алинея, да се докладват на компетентния контролен орган, който отговаря за съответния акт или стандарт, и да се проследяват от него. Прилагат се разпоредбите на настоящата глава и глави I, II и III от дял III.
По отношение на задълженията за кръстосано съответствие във връзка с Директива 96/22/ЕО на Съвета, прилагането на специфично ниво на извадка по отношение на плановете за мониторинг се счита за изпълнение на изискването за минимален брой проверки, посочено в първа алинея.
2. Чрез дерогация от параграф 1, за да бъде достигнат минималният брой проверки, посочен в същия параграф, на равнището на всеки акт или стандарт или група от актове или стандарти, държавата членка може:
а)
да използва резултатите от проверките на място, проведени съгласно законодателството, приложимо към тези актове и стандарти, по отношение на избраните бенефициери; или
б)
да замени избраните бенефициери с бенефициери, които подлежат на проверка на място, провеждана съгласно законодателството, приложимо към тези актове и стандарти, при условие че тези бенефициери са бенефициери по смисъла на член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
В такива случаи проверките на място включват всички аспекти на съответните актове или стандарти, определени в рамките на кръстосаното съответствие. Освен това държавите членки гарантират, че ефективността на проверките на място е поне равна на тази, която се постига, когато проверките на място се провеждат от компетентните контролни органи.
3. Когато се определя минималният брой проверки, посочен в параграф 1 от настоящия член, не се вземат предвид действията, изисквани съгласно член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
4. Ако при проверките на място се установи значителна степен на неспазване на даден акт или стандарт, броят на проверките на място, които трябва да бъдат извършени по отношение на въпросния акт или стандарт през следващия контролен период, се увеличава. В рамките на конкретен акт компетентният контролен орган може да реши да ограничи обхвата на тези допълнителни проверки на място до най-често нарушаваните изисквания.
5. Когато държава членка реши да използва възможността, предвидена в член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, действията, необходими, за да се провери дали бенефициерите са отстранили съответното неспазване, се прилагат за извадка от 20 % от тези бенефициери.
Член 69
Подбор на контролната извадка
1. Подборът на извадката от стопанства за проверка в съответствие с член 68 се основава, когато е приложимо, на анализ на риска съгласно приложимото законодателство или на анализ на риска, подходящ за изискванията или стандартите. Този анализ на риска може да бъде направен на нивото на отделното стопанство или на нивото на категории стопанства или географски зони.
При анализа на риска могат да се вземат предвид единият или и двата от следните фактори:
а)
участието на бенефициера в системата за съвети в селското стопанство, създадена съгласно член 12 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
участието на бенефициера в система за сертифициране, ако въпросната схема е свързана със съответните изисквания и стандарти.
Въз основа на анализ на риска дадена държава членка може да реши да изключи от основаната на риска контролна извадка онези бенефициери, които участват в система за сертифициране, посочена във втора алинея, буква б). Когато обаче системата за сертифициране включва само част от изискванията и стандартите, които бенефициерът трябва да спазва в рамките на кръстосаното съответствие, към изискванията и стандартите, които не са включени в системата за сертифициране, се прилагат подходящи рискови фактори.
Когато анализът на резултатите от контрола показва значителна честота на неспазване на изискванията или стандартите, включени в системата за сертифициране, посочена във втора алинея, буква б), рисковите фактори, свързани със съответните изисквания или стандарти, се подлагат на повторна оценка.
2. Параграф 1 не се прилага по отношение на проверките, извършвани като последващи действия при случаи на неспазване, доведени до знанието на компетентния контролен орган по някакъв друг начин. Той обаче се прилага по отношение на проверките, извършвани като последващи действия съгласно член 97, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. С цел да се осигури елементът на представителност, между 20 % до 25 % от минималния брой на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, предвиден в член 68, параграф 1, първа алинея, се избира на случаен принцип. Ако обаче броят на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, надвишава този минимален брой, процентът на избраните на случаен принцип бенефициери в допълнителната извадка не трябва да надвишава 25 %.
4. Когато е целесъобразно, може да се извърши частичен подбор на контролната извадка преди края на съответния период за подаване на заявления, въз основа на наличната информация. Предварителната извадка се попълва, след като всички съответни заявления са налице.
5. Извадката от бенефициери за проверка в съответствие с член 68, параграф 1 може да бъде подбрана от извадките от бенефициери, които вече са били избрани съгласно членове 30-34 и за които се прилагат съответните изисквания или стандарти. Тази възможност обаче не се прилага за контрол на бенефициерите в рамките на схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
6. Чрез дерогация от член 68, параграф 1, извадките от бенефициери за проверка на място могат да бъдат подбрани при минимален брой проверки от 1 %, отделно от всяка от следващите съвкупности от бенефициери, които попадат в обхвата на задълженията за кръстосано съответствие съгласно член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013:
а)
бенефициери, получаващи директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
бенефициери, получаващи подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013;
в)
бенефициери, получаващи годишните премии съгласно член 21, параграф 1, букви а) и б) и членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
7. Когато въз основа на анализ на риска, приложен на ниво стопанство, бъде направено заключението, че при небенефициерите съществува по-висок риск, отколкото при бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, тези бенефициери могат да бъдат заменени с небенефициери. В този случай общият брой на проверените земеделски стопани трябва все пак да достигне броя проверки, предвиден в член 68, параграф 1 от настоящия регламент. Причините за такива замени се обосновават и документират по подходящ начин.
8. Процедурите, определени в параграфи 5 и 6, могат да се комбинират, когато това увеличава ефективността на системата за контрол.
Член 70
Установяване на спазването на изискванията и стандартите
1. Когато е приложимо, спазването на изискванията и стандартите се установява чрез средствата, определени в законодателството, приложимо към въпросното изискване или стандарт.
2. В други случаи и когато е целесъобразно, установяването се извършва чрез всички подходящи средства, за които е взел решение компетентният контролен орган и които гарантират точност, най-малкото равностойна на точността, изисквана за официалните констатации съгласно националните правила.
3. Когато е целесъобразно, проверките на място могат да се извършват чрез прилагане на техники за дистанционно наблюдение.
Член 71
Елементи на проверките на място
1. При извършване на проверките в рамките на извадката, предвидена в член 68, параграф 1, компетентният контролен орган гарантира, че всички избрани бенефициери се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на изискванията и стандартите, за които отговаря компетентният контролен орган.
Независимо от първа алинея, когато минималният брой проверки е достигнат на равнището на всеки акт или стандарт или група от актове или стандарти, както е предвидено в член 68, параграф 1, трета алинея, избраните бенефициери се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на въпросния акт или стандарт или група от актове и стандарти.
Когато в извадката, предвидена в член 68, параграф 1 от настоящия регламент, е избрана група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният контролен орган гарантира, че всички членове на групата се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на изискванията и стандартите, за които те отговарят.
По принцип всеки бенефициер, избран за проверка на място, се проверява в момент, когато могат да бъдат проверени повечето от изискванията и стандартите, заради които е бил избран. Въпреки това държавите членки гарантират достигането на подходящо ниво на контрол за всички изисквания и стандарти през годината.
2. Когато е приложимо, проверките на място обхващат цялата земеделска земя на стопанството. Въпреки това действителната инспекция на полето, като част от проверката на място, може да бъде ограничена до извадка от поне половината земеделски парцели на стопанството, засегнати от изискването или стандарта, при условие че тази извадка гарантира надеждно и представително ниво на контрол по отношение на изискванията и стандартите.
Първа алинея не засяга изчисляването и прилагането на административната санкция, посочена в дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и в глава III от настоящия дял. Когато при проверка на извадката, посочена в първа алинея, се установят случаи на неспазване, извадката от реално инспектирани земеделски парцели се увеличава.
Освен това, когато приложимото към акта или стандартите законодателство предвижда това, действителната инспекция на спазването на изискванията и стандартите, като част от проверката на място, може да бъде ограничена до представителна извадка от обекти за проверка. Въпреки това държавите членки гарантират, че проверките се извършват по отношение на всички изисквания и стандарти, чието спазване може да бъде проверено по време на посещението.
3. Проверките, посочени в параграф 1, се извършват по принцип в рамките на едно посещение. Те се състоят от проверка на изискванията и стандартите, чието спазване може да бъде проверено по време на това посещение. Целта на тези проверки е да се открие всяко евентуално неспазване на тези изисквания и стандарти и освен това да се идентифицират случаите, които да бъдат подложени на допълнителни проверки.
4. Проверките на място, извършвани на ниво земеделско стопанство, могат да бъдат заменени от административни проверки, при условие че държавата членка гарантира, че административните проверки са поне толкова ефективни, колкото проверките на място.
5. При извършване на проверки на място държавите членки могат да използват обективни показатели за контрол, които са специфични за някои изисквания и стандарти, при условие че гарантират, че ефективността на контрола на въпросните изисквания и стандарти е поне равна на проверките на място, извършвани без използването на показатели.
Показателите трябва да са пряко свързани с изискванията или стандартите, които представляват, и да обхващат всички елементи, подлежащи на проверка при контрола на даденото или дадените изисквания или стандарти.
6. Проверките на място, свързани с извадката, предвидена в член 68, параграф 1 от настоящия регламент, се извършват в рамките на същата календарна година, в която са подадени заявленията за помощ и/или исканията за плащане, или - по отношение на заявленията за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 - по всяко време през периода, посочен в член 97, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 72
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място, извършена съгласно настоящия дял, се изготвя доклад за проверка, съставен от компетентния контролен орган или под негова отговорност.
Докладът е подразделен на следните части:
а)
обща част, съдържаща по-специално следната информация:
i)
избрания за проверка на място бенефициер;
ii)
присъстващите лица;
iii)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и, ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
б)
част, отразяваща поотделно проверките, извършени по отношение на всеки от актовете и стандартите, и съдържаща по-специално следната информация:
i)
изискванията и стандартите, които са предмет на проверката на място;
ii)
характера и степента на извършените проверки;
iii)
констатациите;
iv)
актовете и стандартите, във връзка с които са открити случаи на неспазване;
в)
оценъчна част, даваща оценка на значимостта на неспазването по отношение на всеки акт и/или стандарт въз основа на критериите „тежест“, „степен“, „продължителност“ и „повторяемост“ в съответствие с член 99, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, с посочване на всички фактори, водещи до увеличение или понижение на намалението, което трябва да се приложи.
Когато разпоредбите във връзка със съответното изискване или стандарт дават известна възможност да не се санкционира констатираното неспазване или когато подпомагането се предоставя съгласно член 17, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, това се посочва в доклада.
2. Параграф 1 се прилага независимо дали въпросният бенефициер е бил избран за проверката на място в съответствие с член 69, проверен на място съгласно законодателството, приложимо към актовете и стандартите в съответствие с член 68, параграф 2, или като последващи действия при случаи на неспазване, доведени до знанието на компетентния контролен орган по някакъв друг начин.
3. Бенефициерът бива информиран за всяко установено неспазване в рамките на три месеца след датата на проверката на място.
С изключение на случаите, в които бенефициерът е предприел незабавни коригиращи действия за отстраняване на констатираното неспазване по смисъла на член 99, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той бива информиран в срока, посочен в първа алинея от настоящия параграф, че трябва да се предприемат коригиращи действия за отстраняване на неспазването съгласно член 99, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
С изключение на случаите, в които бенефициерът е предприел незабавни коригиращи действия за отстраняване на констатираното неспазване по смисъла на член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той бива информиран най-късно до един месец след решението да не се прилага административната санкция, предвидена в посочения член, че трябва да се предприемат коригиращи действия за отстраняване на неспазването.
4. Без да се засягат конкретни разпоредби, съдържащи се в законодателството, приложимо към изискванията и стандартите, докладът за проверката бива приключен в срок от един месец след проверката на място. Въпреки това този срок може да бъде удължен до три месеца при надлежно обосновани обстоятелства, особено ако това се налага поради химически или физически анализ.
Когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция, докладът за проверката и, при поискване, съответните удостоверителни документи се изпращат или се осигурява пряк достъп до тях на разплащателната агенция или координиращия орган в срок от един месец след приключването на доклада.
Въпреки това, когато в доклада не се съдържат констатации, дадена държава членка може да реши да не изпраща такъв доклад, при условие че на разплащателната агенция или координиращия орган се осигури пряк достъп до него един месец след неговото приключване.
ГЛАВА III
Изчисляване и прилагане на административни санкции
Член 73
Общи принципи
1. Когато повече от една разплащателна агенция отговаря за управлението на различните схеми, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, на мерките, посочени в член 21, параграф 1, букви а) и б) и членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, и на плащанията, свързани със схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, държавите членки гарантират, че установените случаи на неспазване и, когато е приложимо, съответните административни санкции се довеждат до знанието на всички разплащателни агенции, участващи в тези плащания. Това включва случаите, когато неспазването на критериите за допустимост представлява също така неспазване на правилата за кръстосано съответствие и обратното. Когато е приложимо, държавите членки гарантират, че се прилага един размер на намаление.
2. Когато е установен повече от един случай на неспазване по отношение на различни актове или стандарти от една и съща област на кръстосаното съответствие, за целите на определяне на намалението, предвидено в член 39, параграф 1 и член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, тези случаи се считат за едно неспазване.
3. Неспазването на стандарт, представляващо също така неспазване на изискване, се счита за едно неспазване. За целите на изчисляване на намаленията, неспазването се счита за част от областта, подчинена на изискването.
4. Административната санкция се прилага към общата сума на плащанията, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които са предоставени или предстои да се предоставят на съответния бенефициер:
а)
в резултат на заявления за помощ или искания за плащане, които той е подал или ще подаде в течение на годината на констатацията; и/или
б)
по заявления за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
По отношение на първа алинея, буква б), съответната сума се разделя на 3 при преструктуриране и конверсия.
5. По отношение на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, процентът на намаление се изчислява в съответствие с глава III от настоящия дял и дял IV, глава II от Делегиран регламент № 640/2014. В този случай, с оглед на пропорционалността, държавите членки могат да приложат този процент на намалението към частта от субсидията, отпусната на допусналия неспазването член на групата.
Член 74
Изчисляване и прилагане на административни санкции при неспазване поради небрежност
1. Когато е установен повече от един случай на неспазване поради небрежност по отношение на различни области на кръстосаното съответствие, процедурата по определяне на намалението, предвидена в член 39, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилага поотделно към всеки случай на неспазване.
Получените в резултат проценти на намаленията се сумират. Въпреки това максималното намаление не може да превишава 5 % от общата сума, посочена в член 73, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Когато се установи повторно неспазване заедно с друго неспазване или друго повторно неспазване, получените в резултат проценти на намаление се сумират. Въпреки това максималното намаление не може да превишава 15 % от общата сума, посочена в член 73, параграф 4.
Член 75
Изчисляване и прилагане на административни санкции при умишлено неспазване
В случаите на умишлено неспазване с извънредно голяма степен, тежест или продължителност, освен санкцията, наложена и изчислена в съответствие с член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, бенефициерът се изключва от всички плащания, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, през следващата календарна година.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 76
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага по отношение на заявленията за помощ, заявленията за подпомагане или исканията за плащане за референтните години или премийните периоди, започващи от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 юли 2014 година.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 809/2014 DE LA COMMISSION
du 17 juillet 2014
établissant les modalités d’application du règlement (UE) no 1306/2013 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne le système intégré de gestion et de contrôle, les mesures en faveur du développement rural et la conditionnalité
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (UE) no 1306/2013 du Parlement européen et du Conseil du 17 décembre 2013 relatif au financement, à la gestion et au suivi de la politique agricole commune et abrogeant les règlements (CEE) no 352/78, (CE) no 165/94, (CE) no 2799/98, (CE) no 814/2000, (CE) no 1290/2005 et (CE) no 485/2008 du Conseil (1), et notamment son article 58, paragraphe 4, son article 62, paragraphe 2, points a) à f) et point h), son article 63, paragraphe 5, son article 77, paragraphe 8, son article 78, son article 96, paragraphe 4, et son article 101, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (UE) no 1306/2013 fixe les règles de base en ce qui concerne notamment les obligations des États membres en matière de protection des intérêts financiers de l’Union. Afin de veiller à ce que le nouveau cadre juridique mis en place par ce règlement fonctionne sans heurts et s’applique uniformément, la Commission a été habilitée à adopter certaines règles en ce qui concerne les contrôles administratifs et les contrôles sur place, le mesurage des superficies, les cas dans lesquels les demandes d’aide et les demandes de paiement peuvent être corrigées, l’application et le calcul des retraits partiels ou complets et le recouvrement des paiements indus et des sanctions, l’application et le calcul des sanctions administratives, les exigences applicables à la base de données informatisée, les demandes d’aide, les demandes de paiement et les demandes de droits au paiement, notamment en ce qui concerne la date limite de dépôt des demandes, l’exécution des contrôles, les transferts d’exploitations, les paiements d’avances, l’exécution des contrôles relatifs aux obligations en matière de conditionnalité, le calcul et l’application de sanctions administratives relatives à la conditionnalité et les spécifications techniques nécessaires aux fins de l’application uniforme des règles de base sur le système intégré de gestion et de contrôle (ci-après dénommé le «système intégré») en ce qui concerne la conditionnalité.
(2)
Il convient que les États membres prennent les mesures nécessaires pour assurer le bon fonctionnement du système intégré de gestion et de contrôle lorsqu’un même bénéficiaire relève de plusieurs organismes payeurs.
(3)
Lorsque l’autorité compétente n’a pas encore informé le bénéficiaire des éventuelles erreurs contenues dans les demandes d’aide ou de paiement, ni annoncé un contrôle sur place, les bénéficiaires devraient être autorisés à retirer à tout moment leurs demandes d’aide ou de paiement, en totalité ou en partie. Les bénéficiaires devraient également avoir la possibilité de corriger ou d’ajuster les erreurs manifestes contenues dans la demande d’aide ou les demandes de paiement et les documents justificatifs, qui doivent dans certains cas être reconnus par les autorités nationales.
(4)
Il convient que des dispositions spécifiques et détaillées soient fixées pour garantir l’application équitable des diverses réductions à appliquer à une ou plusieurs demandes d’aide ou de paiement introduites par le même bénéficiaire. Il importe en conséquence de déterminer la séquence de calcul des différentes réductions potentielles pour chaque régime de paiements directs ou mesure de développement rural dans le cadre du système intégré.
(5)
Afin d’assurer l’application uniforme du principe de bonne foi dans l’ensemble de l’Union, lorsque des montants indûment versés sont recouvrés, il convient de définir les conditions dans lesquelles ce principe peut être invoqué, sans préjudice du traitement des dépenses concernées dans le contexte de l’apurement des comptes conformément au règlement (UE) no 1306/2013.
(6)
Il convient d’établir des règles en ce qui concerne les conséquences du transfert d’exploitations entières, soumises à certaines obligations dans le cadre des régimes de paiements directs ou au titre de mesures de développement rural relevant du système intégré.
(7)
Afin de permettre à la Commission d’assurer un suivi efficace de l’utilisation du système intégré, il y a lieu que les États membres lui notifient des données et statistiques de contrôle annuelles. De même, il convient que des statistiques relatives aux contrôles effectués sur les mesures de développement rural ne relevant pas du système intégré, y compris les résultats de ces contrôles, soient fournies chaque année par les États membres. En outre, il importe que la Commission soit informée, le cas échéant, de toutes les mesures prises par les États membres en ce qui concerne la conditionnalité.
(8)
Conformément à l’article 75 du règlement (UE) no 1306/2013, les États membres peuvent verser des avances en ce qui concerne les paiements directs, sous certaines conditions, y compris l’achèvement des contrôles administratifs et des contrôles sur place pour l’année de demande concernée. L’article 8 du règlement (UE) no 1307/2013 du Parlement européen et du Conseil (2) prévoit que le taux d’ajustement déterminé conformément à l’article 26 du règlement (UE) no 1306/2013 s’applique aux paiements directs d’un montant supérieur à un seuil fixé. Toutefois, conformément à l’article 26, paragraphe 4, du règlement (UE) no 1306/2013, la Commission peut, sur la base des nouveaux éléments en sa possession, adapter le taux d’ajustement des paiements directs jusqu’au 1er décembre. En conséquence, le taux d’ajustement pouvant être appliqué au titre de la discipline financière peut ne pas être connu à la date du 16 octobre. Il convient que le paiement du solde effectué à partir du 1er décembre tienne compte du taux d’ajustement de la discipline financière applicable à ce moment-là.
(9)
Il convient d’établir le cadre général nécessaire à l’introduction de procédures simplifiées en ce qui concerne les communications entre le bénéficiaire et les autorités nationales. Il importe notamment que ce cadre prévoie la possibilité de recourir à des moyens électroniques. Il faut toutefois veiller en particulier à ce que les données ainsi transmises soient totalement fiables et que les procédures concernées soient mises en œuvre sans discrimination entre les bénéficiaires. Afin de simplifier la gestion pour les bénéficiaires ainsi que pour les autorités nationales, il convient en outre que les autorités compétentes puissent utiliser directement les informations à la disposition des autorités nationales, plutôt que d’imposer au bénéficiaire de fournir ces informations pour vérifier l’admissibilité de certains paiements.
(10)
Pour permettre des contrôles efficaces dans les États membres qui décident que toutes les demandes d’aide pour des paiements directs ainsi que toutes les demandes de paiement pour des mesures de développement rural relevant du système intégré sont couvertes par la demande unique conformément à l’article 72, paragraphe 4, du règlement (UE) no 1306/2013, il convient de prévoir que les demandes d’aide ou les demandes de paiement étant d’une manière quelconque liées à la surface ne puissent être présentées qu’une seule fois par an, dans le cadre d’une demande unique.
(11)
Il importe que les États membres fixent des dates limites de dépôt de la demande unique et/ou des demandes de paiement, qui, pour permettre le traitement et la vérification en temps utile de la demande d’aide et des demandes de paiement, ne doivent pas être postérieures au 15 mai. Toutefois, en raison des conditions climatiques particulières que connaissent l’Estonie, la Lettonie, la Lituanie, la Finlande et la Suède, il importe que ces États membres soient autorisés à fixer une date ultérieure n’allant pas au-delà du 15 juin. De plus, il devrait être possible de prévoir des dérogations au cas par cas dans l’éventualité où les conditions climatiques enregistrées pendant une année donnée exigeraient l’application d’exceptions.
(12)
Il convient que les bénéficiaires déclarent dans la demande unique non seulement la surface qu’ils utilisent à des fins agricoles, mais aussi leurs droits au paiement ainsi que toute information nécessaire afin d’établir l’admissibilité de l’aide et/ou du soutien. Toutefois, il convient de permettre aux États membres de déroger à certaines obligations lorsque les droits au paiement à attribuer pendant une année donnée ne sont pas encore définitivement établis.
(13)
En vue de ménager le plus de flexibilité possible aux bénéficiaires quant à la planification de l’utilisation de leurs superficies, il y a lieu de les autoriser à modifier leur demande unique ou leur demande de paiement jusqu’aux dates habituelles d’ensemencement, pour autant que toutes les exigences particulières des différents régimes d’aide ou des mesures de soutien soient respectées et que l’autorité compétente ne les ait pas encore informés d’erreurs contenues dans la demande unique ou dans la demande de paiement, ni n’ait notifié un contrôle sur place ayant révélé des erreurs, en ce qui concerne la partie sur laquelle porte la modification. Une fois les modifications effectuées, il convient de donner la possibilité d’adapter les documents justificatifs ou contrats à présenter.
(14)
Étant donné que les bénéficiaires demeurent responsables du dépôt d’une demande d’aide ou de paiement correcte, il y a lieu, le cas échéant, qu’ils apportent les corrections et les modifications nécessaires au formulaire préétabli.
(15)
Dans le cas de demandes d’aide au titre de régimes d’aide liée à la surface et/ou de demandes de paiement pour des mesures de soutien lié à la surface, il convient qu’un formulaire préétabli soit fourni au bénéficiaire sous forme électronique ainsi que le matériel graphique correspondant au moyen d’un logiciel reposant sur un système d’information géographique (SIG) (ci-après dénommé «formulaire de demande d’aide géospatiale»). Les formulaires de demande d’aide géospatiale contribueront à prévenir les erreurs commises par les bénéficiaires lorsqu’ils déclarent leurs surfaces agricoles et renforceront l’efficacité des contrôles croisés administratifs. En outre, les informations géographiques plus précises fournies par les formulaires de demande d’aide géospatiale fourniront des données plus fiables aux fins du suivi et de l’évaluation. Par conséquent, il est approprié d’exiger qu’à partir d’une certaine date, toutes ces demandes d’aide et/ou demandes de paiement doivent être présentées au moyen du formulaire électronique de demande d’aide géospatiale. Toutefois, lorsque les bénéficiaires ne sont pas en mesure d’utiliser ce formulaire, il y a lieu que l’autorité compétente leur fournisse une solution de remplacement afin de leur permettre de présenter une demande d’aide et/ou de paiement. En tout état de cause, il convient que l’autorité compétente veille à ce que les surfaces déclarées soient numérisées.
(16)
Il convient que toute information spécifique relative à la production de chanvre, au soutien couplé facultatif ou à l’aide spécifique au coton soit fournie au moment de la présentation de la demande unique ou, le cas échéant, en raison de la nature des informations, à une date ultérieure. Il importe également de prévoir que les surfaces pour lesquelles aucune aide n’est demandée soient déclarées dans le formulaire de demande unique. Étant donné qu’il est important de disposer d’informations détaillées pour certains types d’utilisation d’une surface, il convient que les informations sur ces types d’utilisation soient déclarées séparément, tandis que d’autres peuvent l’être sous une seule rubrique.
(17)
Lorsque les bénéficiaires sont tenus de disposer d’une surface d’intérêt écologique sur la surface agricole afin de pouvoir bénéficier du paiement relatif aux pratiques agricoles bénéfiques pour le climat et l’environnement visées à l’article 43 du règlement (UE) no 1307/2013 (ci-après dénommé le «paiement en faveur de l’écologisation»), il importe que les bénéficiaires déclarent la surface d’intérêt écologique avec leurs demandes d’aide au titre de régimes d’aide liée à la surface. Lorsqu’une partie des obligations relatives aux surfaces d’intérêt écologique est mise en œuvre au niveau régional ou collectivement, la déclaration de ces surfaces devrait être complétée par une déclaration séparée des surfaces d’intérêt écologique mises en œuvre au niveau régional ou collectivement.
(18)
Afin de permettre un suivi et un contrôle effectifs, la demande de participation au régime des petits agriculteurs devrait comporter une référence à la demande unique introduite par le même bénéficiaire. Pour permettre de contrôler efficacement les conditions particulières du régime des petits agriculteurs, il convient que toutes les informations nécessaires soient fournies selon la procédure de demande simplifiée prévue à l’article 72, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013. En outre, il convient de préciser que les bénéficiaires qui décident de se retirer du régime des petits agriculteurs devraient être tenus de le signaler à l’autorité compétente, en temps utile, afin de permettre une transition douce vers les paiements conformément aux titres III et IV du règlement (UE) no 1307/2013.
(19)
Afin de permettre les contrôles liés aux obligations en matière de conditionnalité, il convient qu’un formulaire de demande d’aide soit également présenté par les bénéficiaires qui disposent de surfaces agricoles, mais ne sollicitent aucune des aides et/ou des mesures de soutien relevant de la demande unique. Toutefois, il y a lieu de permettre aux États membres de dispenser les bénéficiaires de cette obligation lorsque les autorités disposent déjà des informations concernées.
(20)
En vue de simplifier les procédures de demande et conformément à l’article 72, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013, il convient que les États membres fournissent au bénéficiaire, dans la mesure du possible, des formulaires préétablis contenant les informations nécessaires pour lui permettre de présenter une demande d’aide ou de paiement correcte. Il devrait être possible que le formulaire préétabli soit conçu de telle sorte que le bénéficiaire doive uniquement confirmer l’absence de changements par rapport à la demande d’aide et/ou à la demande de paiement présentée l’année précédente.
(21)
Il convient de prévoir des dispositions communes concernant les détails à inclure dans les demandes d’aide ou les demandes de paiement liés aux animaux lorsqu’un État membre choisit l’application du soutien couplé facultatif lié aux animaux ou de mesures de développement rural liées aux animaux.
(22)
Conformément à l’article 53, paragraphe 4, du règlement délégué (UE) no 639/2014 de la Commission (3), les paiements au titre du soutien couplé facultatif lié aux animaux ou de mesures de développement rural liées aux animaux ne peuvent être effectués que pour des animaux dûment identifiés et enregistrés conformément au règlement (CE) no 1760/2000 du Parlement européen et du Conseil (4) ou du règlement (CE) no 21/2004 du Conseil (5). Il convient dès lors que les bénéficiaires introduisant des demandes d’aide ou des demandes de paiement au titre des régimes d’aide ou des mesures de soutien concernés aient accès en temps utile aux informations correspondantes.
(23)
La ponctualité du dépôt des demandes de droits au paiement par les bénéficiaires est essentielle pour que les États membres puissent établir les droits au paiement. Par conséquent, il y a lieu de fixer une date limite de dépôt des demandes.
(24)
Des règles doivent être établies afin de couvrir les situations dans lesquelles des droits au paiement ont été alloués indûment, notamment en cas de surdéclaration, ou dans lesquelles la valeur des droits au paiement a été fixée à un niveau incorrect, par exemple, parce qu’elle a été calculée sur la base d’une quantité de référence inexacte. Il convient d’indiquer clairement que toute modification du nombre et/ou de la valeur des droits au paiement ne devrait pas conduire à un nouveau calcul systématique des droits au paiement restants. Dans certains cas, des droits au paiement indûment alloués représentent de très petits montants, mais entraînent des coûts substantiels ainsi qu’une charge administrative lors de leur recouvrement. Par souci de simplification, et afin de trouver un équilibre entre les coûts et les charges administratives, d’une part, et le montant à recouvrer, d’autre part, il y a lieu de fixer un montant minimal en deçà duquel aucun recouvrement ne doit être effectué.
(25)
Il importe d’assurer un suivi efficace du respect des dispositions relatives aux régimes d’aide et aux mesures de soutien dans le cadre du système intégré. À cet effet, et pour garantir un niveau de suivi harmonisé dans tous les États membres, il est nécessaire de décrire en détail les critères et procédures techniques applicables à la réalisation des contrôles administratifs et des contrôles sur place en ce qui concerne les critères d’admissibilité, les engagements et d’autres obligations définis pour les régimes de paiements directs, les mesures de développement rural et la conditionnalité.
(26)
Il y a lieu de préciser que, chaque fois qu’une photo-interprétation est réalisée, par exemple lors des contrôles sur place ou dans le cadre de la mise à jour du système d’identification des parcelles agricoles, et que les résultats obtenus ne sont pas concluants, il convient que des contrôles sur le terrain soient effectués.
(27)
Il convient que l’annonce préalable des contrôles sur place concernant l’admissibilité ou la conditionnalité ne soit permise que lorsqu’elle ne risque pas de compromettre les contrôles et, dans tous les cas, il y a lieu d’appliquer des délais appropriés. En outre, lorsque des règles sectorielles spécifiques pour les actes ou les normes ayant trait à la conditionnalité prévoient des contrôles sur place inopinés, il importe que ces règles soient respectées.
(28)
Il convient de prévoir que les États membres combinent les différents contrôles, le cas échéant. Toutefois, pour certaines mesures de soutien, il est utile que les contrôles sur place soient répartis sur l’année afin que le respect des engagements puisse être vérifié. Il convient que la durée d’un contrôle sur place soit limitée au minimum requis. Cependant, lorsque les critères d’admissibilité, les engagements ou d’autres obligations sont liés à une certaine période, un contrôle sur place peut nécessiter des visites supplémentaires chez un bénéficiaire à une date ultérieure. Dans de tels cas, il y a lieu de préciser que la durée du contrôle sur place ainsi que le nombre de visites doivent être limités au minimum requis.
(29)
Il convient de garantir que tout cas de non-conformité constaté fasse l’objet d’un suivi approprié et qu’il en soit tenu compte pour l’octroi des paiements. Dans ce contexte, lors de la vérification du respect des conditions d’admissibilité, il convient également de tenir compte de toute non-conformité éventuelle signalée par des organismes, services ou organisations autres que ceux directement chargés des contrôles. En outre, il importe que les États membres veillent à ce que toute constatation effectuée dans le cadre des contrôles du respect des critères d’admissibilité, des engagements et d’autres obligations fasse l’objet d’une notification croisée entre les autorités compétentes chargées de l’octroi des paiements. Ce principe devrait être étendu à toutes les constatations établies par les autorités de certification publiques ou privées en ce qui concerne les bénéficiaires ayant choisi de s’acquitter de leurs obligations d’écologisation par des pratiques équivalentes couvertes par un système de certification, qui devraient être notifiées à l’autorité responsable de l’octroi du paiement en faveur de l’écologisation. Enfin, lorsque les contrôles portant sur les mesures de développement rural couvrent des pratiques équivalentes, il convient que les résultats de ces contrôles fassent l’objet d’une notification croisée aux fins de leur prise en compte dans l’évaluation ultérieure de l’admissibilité à des paiements en faveur de l’écologisation.
(30)
En vue d’une détection efficace des non-conformités lors des contrôles administratifs, il importe d’établir des dispositions, notamment en ce qui concerne le contenu des contrôles croisés. Tout cas de non-conformité devrait donner lieu à une procédure appropriée.
(31)
Pour des raisons de simplification, lorsqu’une parcelle de référence fait l’objet d’une demande d’aide ou d’une demande de paiement de deux ou plusieurs bénéficiaires sollicitant une aide et/ou un soutien au titre du même régime d’aide ou de la même mesure de soutien et que la superficie surdéclarée ou chevauchante entre dans le cadre de la marge de tolérance définie pour la mesure des parcelles agricoles, il convient que les États membres soient autorisés à prévoir une réduction proportionnelle des superficies concernées. Toutefois, il y a lieu de permettre aux bénéficiaires concernés d’introduire un recours contre ces décisions.
(32)
Il importe de déterminer le nombre minimal de bénéficiaires devant faire l’objet de contrôles sur place dans le cadre des divers régimes d’aide et mesures de soutien.
(33)
L’échantillon de contrôle pour les contrôles sur place des régimes d’aide liée à la surface devrait être établi sur la base d’une méthode d’échantillonnage stratifié, afin de maintenir le nombre de bénéficiaires à contrôler sur place à un niveau raisonnable et de conserver une charge administrative proportionnée. Il convient que la méthode d’échantillonnage stratifié soit en partie aléatoire afin d’obtenir un taux d’erreur représentatif. Toutefois, en ce qui concerne les contrôles sur place pour les paiements en faveur de l’écologisation, les régimes d’aide liée aux animaux ou les mesures de développement rural, il convient que l’échantillon soit établi en partie sur la base d’une analyse des risques. Il y a lieu que l’autorité compétente définisse les facteurs de risque en ciblant les domaines où les risques d’erreur sont les plus élevés. Pour garantir des analyses de risque appropriées et efficaces, il convient d’évaluer et d’actualiser l’efficacité des critères de risque sur une base annuelle, en tenant compte de la pertinence de chaque critère de risque, en comparant les résultats des échantillons sélectionnés sur une base aléatoire et en fonction des risques, la situation spécifique dans chaque État membre et la nature de la non-conformité.
(34)
Dans certains cas, il est opportun d’effectuer des contrôles sur place avant que toutes les demandes ne soient reçues. Les États membres devraient donc être autorisés à procéder à une sélection partielle de l’échantillon de contrôle avant la fin de la période de dépôt des demandes.
(35)
Pour que le contrôle sur place soit efficace, il importe que le personnel procédant à ce contrôle soit informé de la raison pour laquelle le bénéficiaire a été sélectionné. Il convient que les États membres conservent ces informations.
(36)
Il importe que la détection de non-conformités importantes lors des contrôles sur place nécessite une augmentation du niveau de contrôles sur place pendant l’année suivante, en vue de parvenir à un niveau de garantie acceptable quant à l’exactitude des demandes d’aide et de paiement concernées.
(37)
Il est nécessaire de définir les conditions dans lesquelles une réduction du niveau minimal de contrôles sur place pour certains régimes d’aide ou mesures de soutien peut être considérée comme justifiée sur la base d’un système de gestion et de contrôle efficace et de taux d’erreur demeurant à un niveau acceptable.
(38)
Pour assurer un suivi et un contrôle efficaces, il y a lieu que les contrôles sur place pour les régimes d’aide liée à la surface et les mesures de développement rural couvrent toutes les parcelles agricoles déclarées. Pour certaines mesures de développement rural, il convient que le contrôle sur place porte également sur les terres non agricoles. Afin de faciliter la mise en œuvre du système intégré, il devrait être autorisé de limiter le mesurage réel des parcelles agricoles à un échantillon aléatoire de 50 % des parcelles agricoles déclarées. Il convient que les mesurages fondés sur l’échantillon soient extrapolés à l’ensemble de la population ou que les mesurages soient étendus à toutes les parcelles agricoles déclarées.
(39)
Il est nécessaire que les règles relatives aux éléments des contrôles sur place, à la vérification des conditions d’admissibilité, aux méthodes de mesurage de la superficie et aux outils de mesurage que les États membres sont tenus d’utiliser aux fins des contrôles sur place soient établies afin d’assurer une qualité de mesurage au moins équivalente à celle requise par les normes techniques élaborées au niveau de l’Union.
(40)
Il convient de fixer les conditions d’utilisation de la télédétection pour les contrôles sur place et de prévoir la réalisation de contrôles sur le terrain dans les cas où la photo-interprétation ne permet pas d’aboutir à des résultats clairs. En raison de conditions météorologiques, par exemple, il se peut que toutes les parcelles ne soient pas couvertes par des images d’une qualité suffisante pour vérifier toutes les conditions d’admissibilité ou pour mesurer la superficie. Dans ce cas, il convient que le contrôle sur place soit effectué ou complété par des moyens traditionnels. En outre, il est approprié d’exiger que la vérification de la conformité avec tous les critères d’admissibilité, les engagements et d’autres obligations soit effectuée avec le même degré de précision que pour un contrôle sur place exécuté avec des moyens traditionnels.
(41)
Afin de permettre aux autorités nationales ainsi qu’à toute autorité compétente de l’Union d’assurer le suivi des contrôles sur place effectués, il convient que le détail de ces contrôles soit consigné dans un rapport de contrôle. Il importe de donner au bénéficiaire, ou à son représentant, la possibilité de signer ce rapport. Toutefois, lorsque les contrôles sur place sont effectués par télédétection, il convient d’autoriser les États membres à ne prévoir cette possibilité que dans les cas où le contrôle révèle des cas de non-conformité. Quel que soit le type de contrôle sur place effectué, il convient que le bénéficiaire reçoive une copie du rapport si des non-conformités sont constatées.
(42)
Des dispositions de contrôle spéciales ont été définies sur la base du règlement (CE) no 1082/2003 de la Commission (6). Lorsque des contrôles sont effectués en vertu de ce règlement, il convient que les résultats soient inclus dans le rapport de contrôle pour les besoins du système intégré.
(43)
En ce qui concerne les États membres ayant choisi d’appliquer le régime d’aide liée aux animaux ou une mesure de soutien lié aux animaux, il y a lieu que le calendrier et le contenu minimal des contrôles sur place soient précisés pour l’aide ou le soutien demandés au titre de ces régimes d’aide ou mesures de soutien. Afin de vérifier efficacement l’exactitude des déclarations faites dans les demandes d’aide ou de paiement et les notifications à la base de données informatisée pour les animaux, il est essentiel d’effectuer ces contrôles sur place. Il convient que les contrôles sur place relatifs aux régimes d’aide liée aux animaux ou aux mesures de soutien lié aux animaux consistent en particulier à vérifier le respect des conditions d’admissibilité, l’exactitude des inscriptions dans le registre et, le cas échéant, les passeports.
(44)
Afin de permettre aux autorités nationales compétentes ainsi qu’à toute autorité compétente de l’Union d’assurer le suivi des contrôles sur place effectués, il convient que le détail de ces contrôles soit consigné dans un rapport de contrôle. Il importe de donner au bénéficiaire, ou à son représentant, la possibilité de signer ce rapport durant le contrôle. Quel que soit le type de contrôle sur place effectué, il convient que le bénéficiaire reçoive une copie du rapport si des non-conformités sont constatées.
(45)
Aux fins de l’article 32, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013, il convient d’établir des règles pour la mise en œuvre du système à utiliser par les États membres pour la vérification de la teneur en tétrahydrocannabinol du chanvre.
(46)
Dans ce contexte, il convient de prévoir un laps de temps pendant lequel le chanvre destiné à la production de fibres ne peut pas être récolté après la floraison, afin de permettre de mener à bien les contrôles obligatoires prévus pour ces cultures.
(47)
Des règles plus détaillées sont nécessaires pour l’organisation de contrôles administratifs et de contrôles sur place et pour le calcul des sanctions administratives en ce qui concerne les mesures de développement rural ne relevant pas du champ d’application du système intégré.
(48)
Compte tenu des caractéristiques particulières de ces mesures, il importe que les contrôles administratifs vérifient le respect du droit de l’Union ou de la législation nationale et la conformité avec le programme de développement rural concerné et qu’ils couvrent tous les critères d’admissibilité, les engagements et les autres obligations qu’il est possible de vérifier dans le cadre de ces contrôles. Pour vérifier la réalité des opérations d’investissement, il y a lieu que les contrôles administratifs comprennent également une visite sur les lieux de l’opération subventionnée ou sur le site de l’investissement.
(49)
Il importe que les contrôles sur place soient organisés sur la base d’échantillons aléatoires et fondés sur une analyse des risques. Il convient que la proportion de l’échantillon aléatoire soit suffisamment élevée pour obtenir un taux d’erreur représentatif.
(50)
Afin de garantir un nombre suffisant de contrôles, il est nécessaire de définir un niveau minimal de contrôle pour les contrôles sur place. Il convient d’augmenter ce niveau lorsque les contrôles révèlent des non-conformités importantes. De même, il y a lieu que les États membres puissent abaisser ce niveau lorsque les taux d’erreur sont inférieurs au seuil de signification et que les systèmes de gestion et de contrôle fonctionnent correctement.
(51)
Il est nécessaire de définir le contenu des contrôles sur place afin d’assurer une application uniforme de ces contrôles.
(52)
Il importe d’effectuer des contrôles ex post des opérations d’investissement afin de vérifier le respect de l’exigence de pérennité, définie à l’article 71 du règlement (UE) no 1303/2013 du Parlement européen et du Conseil (7). Il convient de préciser le fondement et le contenu de ces contrôles.
(53)
L’expérience a montré qu’il est nécessaire d’établir des dispositions de contrôle particulières pour certaines mesures de développement rural ainsi que pour les dépenses relatives à l’assistance technique à l’initiative des États membres.
(54)
Conformément au règlement (UE) no 1306/2013, aucune sanction administrative n’est imposée si la non-conformité est d’ordre mineur, y compris lorsqu’elle est exprimée la forme d’un seuil. Il convient de fixer des règles en ce qui concerne certaines mesures de développement rural en vue de déterminer une non-conformité d’ordre mineur, comprenant notamment la fixation d’un seuil quantitatif exprimé en pourcentage du montant admissible de l’aide. Il importe que ce seuil soit établi avant l’application d’une sanction administrative proportionnelle.
(55)
Pour contrôler le respect des différentes obligations en matière de conditionnalité, il convient d’établir un système de contrôle ainsi que des sanctions administratives appropriées. À cette fin, il faut que différentes autorités de chaque État membre communiquent des informations, notamment sur les demandes d’aide, les échantillons de contrôle et les résultats des contrôles sur place. Il est opportun de prévoir les éléments de base d’un tel système.
(56)
Le règlement (UE) no 1306/2013 établit des obligations en matière de conditionnalité pour les bénéficiaires recevant des paiements directs au titre du règlement (UE) no 1307/2013, un soutien dans le secteur vitivinicole au titre des articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013 du Parlement européen et du Conseil (8) et des primes annuelles en vertu de l’article 21, paragraphe 1, points a) et b), des articles 28 à 31, 33 et 34 du règlement (UE) no 1305/2013 du Parlement européen et du Conseil (9), et prévoit un système de réductions et d’exclusions lorsque ces obligations ne sont pas remplies. Il convient d’établir les modalités d’application de ce système.
(57)
Les contrôles relatifs à la conditionnalité peuvent être finalisés avant ou après la perception des paiements et des primes annuelles visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013. En particulier, lorsque ces contrôles ne peuvent être finalisés avant que ces paiements et primes annuelles n’aient été perçus, il y a lieu que le montant à payer par le bénéficiaire au titre d’une sanction administrative quelconque soit recouvré conformément au présent règlement ou par compensation.
(58)
Il y a lieu d’établir des règles en ce qui concerne les autorités de l’État membre responsables du système de contrôle relatif aux obligations en matière de conditionnalité.
(59)
Il importe que le taux de contrôle minimal aux fins de la vérification du respect des obligations en matière de conditionnalité soit défini. Il y a lieu de fixer ce taux de contrôle à au moins 1 % du nombre total des bénéficiaires visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013, relevant du domaine de compétence de chaque autorité de contrôle et à sélectionner sur la base d’une analyse des risques appropriée.
(60)
Pour les besoins du calcul de l’échantillon de contrôle, dans le cas spécifique d’un groupe de personnes visées aux articles 28 et 29 du règlement (UE) no 1305/2013, il convient que les États membres disposent d’une certaine flexibilité pour déterminer s’il y a lieu de considérer le groupe dans son ensemble ou chacun de ses membres individuellement.
(61)
Il convient que les États membres aient la possibilité d’atteindre le taux de contrôle minimal non seulement au niveau de chaque autorité de contrôle compétente, mais également au niveau de l’organisme payeur, au niveau d’un acte ou d’une norme donnés ou d’un ensemble d’actes ou de normes.
(62)
Lorsque la législation spécifique applicable aux actes ou normes concernés prévoit déjà des taux de contrôle minimaux, il convient que les États membres respectent ces taux. Toutefois, il y a lieu de permettre aux États membres d’appliquer un taux de contrôle unique pour les contrôles sur place liés à la conditionnalité. Si les États membres retiennent cette option, il faut que tout cas de non-conformité constaté dans le cadre de contrôles sur place menés au titre de la législation sectorielle fasse l’objet d’une notification et d’un suivi dans le cadre de la conditionnalité.
(63)
Dans un souci de simplification, en ce qui concerne les obligations liées à la conditionnalité dans le cadre de la directive 96/22/CE du Conseil (10), il convient que l’application d’un niveau d’échantillonnage spécifique pour les plans de surveillance soit considérée comme satisfaisant l’exigence de taux minimal établie par le présent règlement.
(64)
Il y a lieu de conférer aux États membres la flexibilité nécessaire pour atteindre le taux minimal de contrôle en utilisant les résultats d’autres contrôles sur place ou en remplaçant les bénéficiaires.
(65)
Afin d’éviter tout affaiblissement du système de contrôle, notamment en ce qui concerne l’échantillonnage pour les contrôles sur place liés à la conditionnalité, il convient que les contrôles de suivi réalisés en référence à la règle de minimis, prévue à l’article 97, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013, ne soient pas pris en compte dans le calcul déterminant l’échantillon minimal pour les contrôles liés à la conditionnalité.
(66)
Il importe que la détection de cas de non-conformité significatifs au regard de la conditionnalité entraîne une augmentation du nombre de contrôles sur place pendant l’année suivante, afin de parvenir à un niveau d’assurance acceptable quant à l’exactitude des demandes d’aide concernées. Il convient que les contrôles supplémentaires ciblent les actes ou les normes concernés.
(67)
En ce qui concerne l’application de la règle de minimis conformément à l’article 97, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013, il est important d’établir le pourcentage de bénéficiaires devant faire l’objet d’un contrôle pour vérifier qu’il a été remédié aux non-conformités constatées.
(68)
Il convient que l’échantillon de contrôle de la conditionnalité soit prélevé en partie sur la base d’une analyse des risques et en partie de manière aléatoire. Il importe que l’autorité compétente détermine les facteurs de risque étant donné qu’elle est mieux à même de choisir les facteurs de risque appropriés. Pour obtenir des analyses des risques appropriées et efficaces, il convient d’évaluer et d’actualiser l’efficacité des analyses des risques sur une base annuelle, en tenant compte de la pertinence de chaque facteur de risque, en comparant les résultats des échantillons sélectionnés sur une base aléatoire et en fonction des risques, et de la situation spécifique dans l’État membre.
(69)
Il est possible d’améliorer l’échantillonnage aux fins des contrôles sur place liés à la conditionnalité en autorisant les États membres à tenir compte, dans l’analyse des risques, de la participation du bénéficiaire au système de conseil agricole prévu à l’article 12 du règlement (UE) no 1306/2013 ainsi qu’aux systèmes de certification appropriés. Toutefois, lorsqu’il est tenu compte de cette participation, il convient de démontrer que les bénéficiaires participant à ces systèmes présentent moins de risques que les bénéficiaires qui n’y participent pas.
(70)
Dans certains cas, il est opportun d’effectuer des contrôles sur place liés à la conditionnalité avant que toutes les demandes ne soient reçues. Il convient donc que les États membres soient autorisés à procéder à une sélection partielle de l’échantillon de contrôle avant la fin de la période de dépôt des demandes.
(71)
En règle générale, il y a lieu que l’échantillon de contrôle de la conditionnalité soit prélevé dans l’ensemble de la population des bénéficiaires visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013 et pour lesquels l’autorité de contrôle compétente est responsable. Par dérogation à cette règle, les échantillons peuvent être prélevés séparément dans chacune des trois catégories de bénéficiaires. Il convient que les États membres soient autorisés à prélever l’échantillon de contrôle sur la base des échantillons de bénéficiaires sélectionnés aux fins d’un contrôle sur place portant sur les critères d’admissibilité. Il convient d’autoriser en outre une combinaison des procédures uniquement dans la mesure où elle renforce l’efficacité du système de contrôle.
(72)
Dans le cas d’un groupement de personnes visé aux articles 28 et 29 du règlement (UE) no 1305/2013, sélectionné pour les contrôles sur place, il convient de veiller à ce que la conformité de l’ensemble de ses membres avec les exigences et les normes applicables soit contrôlée.
(73)
Les contrôles sur place liés à la conditionnalité requièrent en général plusieurs visites dans chaque exploitation. Dans le but de réduire la charge que représentent les contrôles tant pour les bénéficiaires que pour les administrations, il convient de pouvoir les limiter à une seule visite. Il y a lieu de préciser le moment auquel cette visite doit être effectuée. Néanmoins, il convient que les États membres veillent à ce qu’un contrôle efficace et représentatif des exigences et des normes soit effectué au cours de la même année civile.
(74)
Il importe que la limitation des contrôles sur place à un échantillon comprenant au moins la moitié des parcelles concernées n’entraîne pas une réduction proportionnelle de l’éventuelle sanction.
(75)
Pour simplifier les contrôles sur place liés à la conditionnalité et mieux exploiter les capacités de contrôle existantes, il convient de prévoir, lorsque l’efficacité des contrôles est au moins équivalente à celle des contrôles sur place, la possibilité de remplacer les contrôles dans l’exploitation par des contrôles administratifs.
(76)
Il convient en outre que les États membres aient la possibilité d’utiliser, aux fins des contrôles sur place liés à la conditionnalité, des indicateurs objectifs spécifiques de certaines exigences ou normes. Il convient néanmoins que ces indicateurs aient un lien direct avec les exigences ou les normes qu’ils représentent et qu’ils couvrent la totalité des éléments à contrôler.
(77)
Il est nécessaire que les contrôles sur place soient effectués dans l’année civile au cours de laquelle les demandes d’aide et les demandes de paiement ont été présentées. En ce qui concerne les demandes relatives aux régimes de soutien dans le secteur vitivinicole au titre des articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013, il importe que les contrôles soient réalisés à tout moment au cours de la période mentionnée à l’article 97, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1306/2013.
(78)
Des règles relatives à l’élaboration de rapports de contrôle détaillés et spécifiques pour la conditionnalité doivent être établies. Il convient que les inspecteurs spécialisés se rendant sur le terrain indiquent leurs constatations ainsi que le degré de gravité de ces constatations afin de permettre à l’organisme payeur de fixer les réductions afférentes ou, selon le cas, de décider l’exclusion du bénéfice des paiements et des primes annuelles énumérés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013.
(79)
Pour que le contrôle sur place soit efficace, il importe que le personnel procédant à ce contrôle soit informé de la raison pour laquelle le bénéficiaire a été sélectionné aux fins du contrôle sur place. Il convient que les États membres conservent ces informations.
(80)
Il convient que les informations sur les résultats des contrôles de la conditionnalité soient mises à disposition de tous les organismes payeurs chargés de la gestion des différents paiements soumis aux exigences en matière de conditionnalité, afin que, lorsque les constatations le justifient, des réductions appropriées soient appliquées.
(81)
Il convient que les bénéficiaires soient informés de tout cas éventuel de non-conformité détectée à l’occasion d’un contrôle sur place. Il est opportun de fixer un délai dans lequel les bénéficiaires doivent recevoir cette information, Toutefois, il importe que les bénéficiaires concernés ne puissent éviter les conséquences de toute non-conformité constatée du fait d’un dépassement de ce délai.
(82)
En ce qui concerne la règle de minimis ou le système d’avertissement précoce visés respectivement à l’article 97, paragraphe 3, et à l’article 99, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1306/2013, il convient de préciser que l’obligation d’informer le bénéficiaire des actions correctives ne s’applique pas lorsque le bénéficiaire a déjà pris des mesures immédiates.
(83)
Il y a lieu d’établir les exigences relatives à la correction de la non-conformité en question pour les cas où un État membre décide de ne pas appliquer de sanctions administratives en cas de non-conformité, conformément à l’article 97, paragraphe 3, et à l’article 99, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1306/2013.
(84)
Afin d’améliorer la communication entre les parties intervenant dans le contrôle, il y a lieu de prévoir que les documents justificatifs pertinents soient transmis ou rendus accessibles à l’organisme payeur ou à l’autorité chargée de la coordination, sur demande.
(85)
Il convient que la sanction administrative soit appliquée au montant total des paiements énumérés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013, versés ou à verser au bénéficiaire, en ce qui concerne les demandes d’aide ou les demandes de paiement introduites au cours de l’année civile de la constatation. En ce qui concerne les demandes relatives aux régimes de soutien dans le secteur vitivinicole, en particulier conformément aux articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013, il importe que la sanction administrative soit appliquée au montant total reçu au titre de la demande relative aux régimes de soutien dans le cadre de ces articles. En ce qui concerne la mesure en faveur de la restructuration et de la conversion, il convient que le montant total soit divisé par trois.
(86)
Dans le cas d’un groupement de personnes visé aux articles 28 et 29 du règlement (UE) no 1305/2013, il convient que la réduction liée à un non-respect par un membre du groupe soit calculée conformément aux dispositions applicables en matière de conditionnalité. Il importe que l’application du pourcentage de réduction correspondant tienne compte du fait que les obligations en matière de conditionnalité sont individuelles et doivent respecter le principe de proportionnalité. Toutefois, il y a lieu de laisser aux États membres le soin de décider si cette réduction doit être appliquée au groupement ou seulement aux membres défaillants.
(87)
Il convient d’établir les procédures et les modalités techniques concernant le calcul et l’application des sanctions administratives liées aux obligations en matière de conditionnalité.
(88)
Il y a lieu que les réductions et exclusions soient proportionnelles à la gravité du cas de non-conformité constaté et aillent jusqu’à l’exclusion totale du bénéficiaire de tous les paiements visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013 au cours de l’année civile suivante.
(89)
Le comité des paiements directs et le comité pour le développement rural n’ont pas émis d’avis dans le délai imparti par le président,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
TITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Champ d’application
Le présent règlement établit les modalités d’application du règlement (UE) no 1306/2013 en ce qui concerne:
a)
les notifications qui doivent être faites par les États membres à la Commission, conformément à leur obligation de protéger les intérêts financiers de l’Union;
b)
les contrôles administratifs et les contrôles sur place à réaliser par les États membres pour vérifier le respect des critères d’admissibilité, des engagements et d’autres obligations;
c)
le niveau minimal de contrôles sur place et l’obligation d’augmenter ce niveau ou la possibilité de le réduire;
d)
les rapports sur les contrôles et les vérifications effectués ainsi que leurs résultats;
e)
les autorités chargées de l’exécution des contrôles de conformité ainsi que le contenu de ces contrôles;
f)
les mesures spécifiques de contrôle et les méthodes de détermination des niveaux de tétrahydrocannabinol dans le chanvre;
g)
la mise en place et le fonctionnement d’un système de contrôle des organisations interprofessionnelles agréées aux fins de l’aide spécifique au coton;
h)
les cas dans lesquels les demandes d’aide et les demandes de paiement ou toute autre communication ou demande peuvent être corrigées et ajustées après leur date de présentation;
i)
l’application et le calcul du retrait partiel ou total des paiements;
j)
le recouvrement des paiements indus et des montants dus au titre des sanctions, ainsi que les droits au paiement indûment alloués et l’application d’intérêts;
k)
l’application et le calcul des sanctions administratives;
l)
le classement d’un cas de non-conformité comme étant d’ordre mineur;
m)
les demandes d’aide et de paiement et les demandes de droits au paiement, notamment en ce qui concerne la date limite d’introduction des demandes, les exigences concernant les informations minimales à inclure dans les demandes, les dispositions relatives à la modification ou au retrait des demandes d’aide, l’exemption de l’obligation d’introduire des demandes d’aide et la possibilité pour les États membres d’appliquer des procédures simplifiées;
n)
l’exécution des contrôles destinés à vérifier le respect des obligations ainsi que l’exactitude et l’exhaustivité des informations fournies dans les demandes d’aide ou de paiement, y compris les règles relatives aux tolérances de mesurage pour les contrôles sur place;
o)
les spécifications techniques nécessaires aux fins de la mise en œuvre uniforme du titre V, chapitre II, du règlement (UE) no 1306/2013;
p)
le transfert d’exploitations;
q)
les paiements d’avances;
r)
la réalisation des contrôles du respect des obligations liées à la conditionnalité, en tenant notamment compte de la participation des agriculteurs au système de conseil agricole et leur participation à un système de certification;
s)
le calcul et l’application de sanctions administratives en ce qui concerne les obligations en matière de conditionnalité, y compris pour les bénéficiaires qui sont un groupement de personnes.
Article 2
Échanges d’informations sur les demandes d’aide, les demandes de soutien, les demandes de paiement et d’autres déclarations
1. Aux fins de la bonne gestion des régimes d’aide et des mesures de soutien et lorsque, dans un État membre, plusieurs organismes payeurs sont responsables de la gestion des paiements directs et des mesures de développement rural pour un même bénéficiaire, l’État membre concerné prend les mesures qui s’imposent pour garantir, le cas échéant, que les informations requises dans les demandes d’aide, les demandes de soutien, les demandes de paiement et d’autres déclarations soient communiquées à tous les organismes payeurs concernés.
2. Lorsque les contrôles ne sont pas effectués par l’organisme payeur responsable, l’État membre concerné s’assure que l’organisme payeur en question reçoit suffisamment d’informations sur les contrôles réalisés et sur leurs résultats. Il appartient à l’organisme payeur de définir ses besoins en la matière.
Article 3
Retrait des demandes d’aide, des demandes de soutien, des demandes de paiement et d’autres déclarations
1. Toute demande d’aide, de soutien, de paiement ou autre déclaration peut être retirée à tout moment par écrit, intégralement ou en partie. Ce retrait est enregistré par l’autorité compétente.
Lorsqu’un État membre a recours aux possibilités prévues à l’article 21, paragraphe 3, il peut prévoir, en ce qui concerne les animaux quittant l’exploitation, que les notifications dans la base de données informatisée pour les animaux remplacent la déclaration écrite de retrait.
2. Lorsque l’autorité compétente a déjà informé le bénéficiaire d’un cas potentiel de non-conformité dans les documents visés au paragraphe 1, ou lorsqu’elle l’a averti de son intention de procéder à un contrôle sur place, ou que ce contrôle révèle une non-conformité quelconque, les retraits ne sont pas autorisés pour les parties de ces documents concernées par la non-conformité.
3. Les retraits effectués conformément au paragraphe 1 placent les bénéficiaires dans la situation où ils se trouvaient avant de présenter les documents concernés ou une partie de ceux-ci.
Article 4
Corrections et ajustements d’erreurs manifestes
Les demandes d’aide, de soutien ou de paiement et les documents justificatifs fournis par le bénéficiaire peuvent être corrigés et ajustés à tout moment après leur présentation, en cas d’erreurs manifestes reconnues par l’autorité compétente sur la base d’une évaluation globale du cas d’espèce et pour autant que le bénéficiaire ait agi de bonne foi.
L’autorité compétente ne peut reconnaître des erreurs manifestes que si elles peuvent être constatées immédiatement lors d’un contrôle matériel des informations figurant dans les documents visés au premier alinéa.
Article 5
Application de réductions, refus, retraits et sanctions
Lorsqu’un cas de non-conformité donnant lieu à l’application de sanctions conformément au titre IV, chapitre II, du règlement délégué (UE) no 640/2014 (11) est également soumis à des retraits ou des sanctions conformément au titre II, chapitres III et IV, ou conformément au titre III dudit règlement:
a)
les réductions, les refus, les retraits ou les sanctions prévus au titre II, chapitres III et IV, ou au titre III du règlement délégué (UE) no 640/2014 s’appliquent dans le cadre des régimes de paiements directs ou des mesures de développement rural relevant du système intégré;
b)
les sanctions prévues au titre IV, chapitre II, du règlement délégué (UE) no 640/2014 s’appliquent au montant total des paiements à accorder au bénéficiaire concerné, conformément à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013, qui ne font pas l’objet des réductions, refus retraits ou sanctions visés au point a).
Les réductions, refus, retraits et sanctions visés au premier alinéa sont appliqués conformément à l’article 6 du présent règlement, sans préjudice de sanctions supplémentaires en vertu d’autres dispositions du droit de l’Union ou du droit national.
Article 6
Ordre des réductions, des refus, des retraits et des sanctions pour chaque régime de paiements directs ou mesure de développement rural
1. Le montant du paiement à octroyer à un bénéficiaire dans le cadre d’un régime visé à l’annexe I du règlement (UE) no 1307/2013 est fixé par les États membres sur la base des conditions établies conformément aux dispositions dudit règlement et aux programmes pour les régions ultrapériphériques de l’Union et les îles mineures de la mer Égée, établis respectivement par les règlements (UE) no 228/2013 (12) et (UE) no 229/2013 du Parlement européen et du Conseil (13), pour le régime de soutien direct en question.
2. Pour chaque régime énuméré à l’annexe I du règlement (UE) no 1307/2013 et pour chaque mesure de développement rural relevant du système intégré au sens de l’article 2, paragraphe 1, deuxième alinéa, point 6), du règlement délégué (UE) no 640/2014, les réductions, les retraits et les sanctions sont calculés, le cas échéant, dans l’ordre suivant:
a)
les réductions et les sanctions prévues au titre II, chapitre IV, du règlement délégué (UE) no 640/2014, à l’exception des sanctions visées à l’article 16 du même règlement, s’appliquent à tout cas de non-conformité;
b)
le montant résultant de l’application du point a) sert de base au calcul des refus prévus au titre III du règlement délégué (UE) no 640/2014;
c)
le montant résultant de l’application du point b) sert de base au calcul d’éventuelles réductions à appliquer en cas de dépôt tardif, conformément aux articles 13 et 14 du règlement délégué (UE) no 640/2014;
d)
le montant résultant de l’application du point c) sert de base au calcul d’éventuelles réductions à appliquer en cas de non-déclaration de parcelles agricoles conformément à l’article 16 du règlement délégué (UE) no 640/2014;
e)
le montant résultant de l’application du point d) sert de base au calcul des retraits prévus au titre III du règlement délégué (UE) no 640/2014;
f)
le montant résultant de l’application du point e) sert de base pour appliquer:
i)
la réduction linéaire prévue à l’article 51, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1307/2013;
ii)
la réduction linéaire prévue à l’article 51, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1307/2013;
iii)
la réduction linéaire prévue à l’article 65, paragraphe 2, point c), du règlement (UE) no 1307/2013;
iv)
la réduction linéaire prévue à l’article 65, paragraphe 4, du règlement (UE) no 1307/2013;
v)
la réduction linéaire à appliquer lorsque les paiements à effectuer conformément à l’article 41 du règlement (UE) no 1307/2013 dépassent le plafond national établi conformément à l’article 42, paragraphe 2, dudit règlement.
3. Le montant résultant de l’application du paragraphe 2, point f), sert de base pour appliquer:
a)
la réduction des paiements prévue à l’article 11 du règlement (UE) no 1307/2013;
b)
le pourcentage de réduction linéaire établi conformément à l’article 7, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1307/2013;
c)
le taux d’ajustement visé à l’article 8 du règlement (UE) no 1307/2013.
4. Le montant du paiement résultant de l’application du paragraphe 3 sert de base au calcul d’éventuelles réductions à appliquer en cas de non-respect de la conditionnalité, conformément au titre IV, chapitre II, du règlement délégué (UE) no 640/2014.
Article 7
Recouvrement des paiements indus
1. En cas de paiement indu, le bénéficiaire concerné a l’obligation de rembourser les montants en cause, le cas échéant, majorés d’intérêts calculés conformément au paragraphe 2.
2. Les intérêts courent de la date limite de paiement indiquée pour le bénéficiaire dans l’ordre de recouvrement, qui ne doit pas être fixée à plus de 60 jours, à la date de remboursement ou de déduction des sommes dues.
Le taux d’intérêt applicable est calculé conformément au droit national mais ne peut être inférieur à celui qui s’applique en cas de recouvrement des montants en vertu des dispositions nationales.
3. L’obligation de remboursement visée au paragraphe 1 ne s’applique pas si le paiement a été effectué à la suite d’une erreur de l’autorité compétente ou d’une autre autorité, et si l’erreur ne pouvait raisonnablement être décelée par le bénéficiaire.
Toutefois, lorsque l’erreur a trait à des éléments factuels pertinents pour le calcul de l’aide concernée, le premier alinéa ne s’applique que si la décision de recouvrement n’a pas été communiquée dans les 12 mois suivant le paiement.
Article 8
Transfert d’exploitations
1. Aux fins du présent article, on entend par:
a)
«transfert d’une exploitation», une opération de vente ou de location, ou tout type de transaction semblable ayant pour objet les unités de production concernées;
b)
«cédant», le bénéficiaire dont l’exploitation est transférée à un autre bénéficiaire;
c)
«repreneur», le bénéficiaire à qui l’exploitation est transférée.
2. Si une exploitation est transférée en totalité par un bénéficiaire à un autre après l’introduction d’une demande d’aide, de soutien ou de paiement et avant que toutes les conditions d’octroi de l’aide ou du soutien n’aient été remplies, aucune aide ni aucun soutien ne sont accordés au cédant pour l’exploitation transférée.
3. L’aide ou le paiement demandés par le cédant sont octroyés au repreneur pour autant:
a)
qu’au terme d’une période déterminée par les États membres, le repreneur informe l’autorité compétente du transfert et demande le paiement de l’aide et/ou du soutien;
b)
que le repreneur fournisse toutes les pièces exigées par l’autorité compétente;
c)
que toutes les conditions d’octroi de l’aide et/ou du soutien soient remplies en ce qui concerne l’exploitation transférée.
4. Une fois que le repreneur a informé l’autorité compétente et demandé le paiement de l’aide et/ou du soutien conformément au paragraphe 3, point a):
a)
tous les droits et obligations du cédant résultant du rapport de droit généré par la demande d’aide, de soutien ou de paiement entre le cédant et l’autorité compétente sont attribués au repreneur;
b)
toutes les actions nécessaires pour l’octroi de l’aide et/ou du soutien et toutes les déclarations faites par le cédant avant le transfert sont attribuées au repreneur aux fins de l’application des règles de l’Union correspondantes;
c)
l’exploitation transférée est considérée, le cas échéant, comme une exploitation distincte pour ce qui concerne l’année de la demande en question.
5. L’État membre peut décider, le cas échéant, d’accorder l’aide et/ou le soutien au cédant. Dans ce cas:
a)
aucune aide ni aucun soutien ne sont versés au repreneur;
b)
l’État membre veille à l’application mutatis mutandis des prescriptions établies aux paragraphes 2, 3 et 4.
Article 9
Notifications
1. Chaque année, au plus tard le 15 juillet, pour tous les régimes de paiements directs, les mesures de développement rural et les régimes d’assistance et de soutien techniques dans le secteur vitivinicole visés aux articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013, les États membres communiquent à la Commission des données et des statistiques de contrôle relatives à l’année civile précédente et, notamment, les éléments suivants:
a)
les données relatives aux différents bénéficiaires en termes de demandes d’aide et de paiement, de surfaces et d’animaux déclarés et/ou pour lesquels une aide est demandée, et de résultats des contrôles administratifs, des contrôles sur place et des contrôles ex post;
b)
le cas échéant, les résultats des contrôles liés à la conditionnalité, notamment les réductions et exclusions applicables.
Cette notification s’effectue par voie électronique, en respectant les spécifications techniques relatives à la transmission des données et statistiques de contrôle mises à leur disposition par la Commission.
2. Au plus tard le 15 juillet 2015, les États membres font rapport à la Commission sur les options retenues pour contrôler le respect des règles de conditionnalité et les organismes compétents chargés du contrôle des exigences et des normes de conditionnalité. Les modifications ultérieures concernant les informations fournies dans ce rapport sont notifiées sans délai.
3. Chaque année, pour le 15 juillet au plus tard, les États membres communiquent à la Commission un rapport concernant les mesures prises pour la gestion et le contrôle du soutien couplé facultatif au cours de l’année civile précédente.
4. Les données informatisées établies dans le cadre du système intégré servent de support aux informations devant être transmises à la Commission dans le cadre d’une réglementation sectorielle.
TITRE II
SYSTÈME INTÉGRÉ DE GESTION ET DE CONTRÔLE
CHAPITRE I
Règles générales
Article 10
Avances sur les paiements directs
Pour les paiements directs, les États membres peuvent verser des avances aux bénéficiaires, sans appliquer le taux d’ajustement au titre de la discipline financière visée à l’article 8 du règlement (UE) no 1307/2013, en ce qui concerne les demandes d’aide d’une année donnée. Le paiement du solde à verser aux bénéficiaires à partir du 1er décembre tient compte du taux d’ajustement pour la discipline financière applicable à ce moment-là au montant total des paiements directs pour l’année civile correspondante.
CHAPITRE II
Demandes d’aide et demandes de paiement
Section 1
Dispositions communes
Article 11
Simplification des procédures
1. Sauf dispositions contraires prévues dans les règlements (UE) no 1305/2013, (UE) no 1306/2013 et (UE) no 1307/2013, le règlement délégué (UE) no 640/2014 ou le présent règlement, les États membres peuvent permettre ou exiger que toute communication au titre du présent règlement, du bénéficiaire vers les autorités et vice versa, s’effectue par voie électronique, à condition que cela n’entraîne pas de discrimination entre les bénéficiaires et que des mesures appropriées soient prises pour garantir que:
a)
le bénéficiaire soit identifié sans ambiguïté;
b)
le bénéficiaire remplisse toutes les exigences liées au régime de paiements directs ou à la mesure de développement rural concernés;
c)
les données transmises soient fiables, de manière à assurer la bonne gestion du régime de paiements directs ou de la mesure de développement rural concernés; lorsqu’il est fait usage des données contenues dans la base de données informatisée pour les animaux définie à l’article 2, paragraphe 1, deuxième alinéa, point (9), du règlement délégué (UE) no 640/2014, ladite base de données offre le niveau de garantie et de mise en œuvre nécessaire pour la bonne gestion du régime de paiements directs ou de la mesure de développement rural concernés;
d)
lorsque des documents d’accompagnement ne peuvent être transmis par voie électronique, ceux-ci doivent être reçus par les autorités compétentes dans les mêmes délais que les demandes transmises par voie non électronique;
2. En ce qui concerne l’introduction des demandes d’aide ou des demandes de paiement, les États membres peuvent, dans les conditions fixées au paragraphe 1, prévoir des procédures simplifiées lorsque les autorités sont déjà en possession des données nécessaires et, en particulier, lorsque la situation n’a pas changé depuis l’introduction de la dernière demande d’aide ou de paiement au titre du régime de paiements directs ou de la mesure de développement rural concernés conformément à l’article 72, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013. Les États membres peuvent décider d’utiliser des données provenant de sources de données à la disposition des autorités nationales aux fins des demandes d’aide et des demandes de paiement. Dans ce cas, les États membres veillent à ce que les sources de données offrent le niveau de garantie nécessaire pour la bonne gestion des données, afin d’assurer la fiabilité, l’intégrité et la sécurité des données.
3. Lorsque cela est possible, les informations requises dans les documents justificatifs devant être présentés avec la demande d’aide ou la demande de paiement peuvent être demandées directement par l’autorité compétente auprès de la source d’information.
Article 12
Dispositions générales relatives à la demande unique et au dépôt de demandes de soutien au titre de mesures de développement rural
1. Si les États membres décident, en application de l’article 72, paragraphe 4, du règlement (UE) no 1306/2013, que les demandes d’aide pour les paiements directs et les demandes de paiement pour les mesures de développement rural sont couvertes par la demande unique, les articles 20, 21 et 22 du présent règlement s’appliquent mutatis mutandis en ce qui concerne les exigences particulières établies pour la demande d’aide et/ou la demande de paiement au titre de ces régimes ou mesures.
2. Un bénéficiaire ayant introduit une demande d’aide et/ou de soutien au titre de l’un des paiements directs liés à la surface ou de l’une des mesures de développement rural ne peut déposer qu’une demande unique par an.
3. Les États membres prévoient des procédures appropriées pour l’introduction des demandes de soutien au titre de mesures de développement rural.
Article 13
Date limite de dépôt de la demande unique, des demandes d’aide ou des demandes de paiement
1. Les États membres fixent les dates limites de dépôt de la demande unique, des demandes d’aide ou des demandes de paiement. Les dates limites ne peuvent être postérieures au 15 mai de chaque année. Toutefois, l’Estonie, la Lettonie, la Lituanie, la Finlande et la Suède peuvent fixer une date plus tardive, qui ne peut être postérieure au 15 juin.
Lorsqu’ils fixent les dates limites, les États membres tiennent compte du délai nécessaire pour que toutes les informations appropriées soient disponibles, afin d’assurer une bonne gestion administrative et financière de l’aide et/ou du soutien, et veillent à ce que des contrôles efficaces puissent être programmés.
2. Conformément à la procédure visée à l’article 78, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1306/2013, les dates limites visées au paragraphe 1 du présent article peuvent être reportées à une date ultérieure dans certaines zones soumises à des conditions climatiques exceptionnelles.
Article 14
Contenu de la demande unique ou de la demande de paiement
1. La demande unique ou la demande de paiement contiennent toutes les informations nécessaires pour décider de l’admissibilité à l’aide et/ou au soutien, en particulier:
a)
l’identité du bénéficiaire;
b)
les détails des régimes de paiements directs et/ou des mesures de développement rural concernés;
c)
l’identification des droits au paiement conformément au système d’identification et d’enregistrement prévu à l’article 7 du règlement délégué (UE) no 640/2014 aux fins de l’application du régime de paiement de base;
d)
les éléments permettant l’identification univoque de toutes les parcelles agricoles de l’exploitation, leur superficie exprimée en hectares avec deux décimales, leur localisation et, le cas échéant, des spécifications supplémentaires concernant leur utilisation;
e)
le cas échéant, les éléments permettant l’identification univoque de terres non agricoles pour lesquelles un soutien est demandé au titre de mesures de développement rural;
f)
le cas échéant, tout document justificatif nécessaire pour établir l’admissibilité au régime et/ou à la mesure concernés;
g)
une déclaration du bénéficiaire attestant qu’il a pris connaissance des conditions applicables aux régimes de paiements directs et/ou aux mesures de développement rural concernés;
h)
le cas échéant, une indication du bénéficiaire attestant qu’il figure sur la liste des entreprises ou activités non agricoles, visée à l’article 9, paragraphe 2, premier et deuxième alinéas, du règlement (UE) no 1307/2013.
2. Aux fins de l’identification des droits au paiement visés au paragraphe 1, point c), les formulaires préétablis fournis aux bénéficiaires conformément à l’article 72, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013 mentionnent l’identification des droits au paiement conformément au système d’identification et d’enregistrement prévu à l’article 7 du règlement délégué (UE) no 640/2014.
3. Pour la première année d’application du régime de paiement de base, les États membres peuvent déroger au présent article et à l’article 17 du présent règlement en ce qui concerne les droits au paiement.
Article 15
Modifications apportées à la demande unique ou à la demande de paiement
1. Après la date limite de dépôt de la demande unique ou de la demande de paiement, des parcelles agricoles individuelles ou des droits au paiement individuels peuvent être ajoutés ou ajustés dans la demande unique ou la demande de paiement, pour autant que les exigences prévues par les régimes de paiements directs ou les mesures de développement rural concernés soient respectées.
Des modifications relatives à l’utilisation ou au régime de paiements directs ou à la mesure de développement rural concernant des parcelles agricoles individuelles ou des droits au paiement déjà déclarés dans la demande unique peuvent être apportées selon les mêmes conditions.
Lorsque les modifications visées aux premier et deuxième alinéas ont une incidence sur des documents justificatifs ou sur des contrats à présenter, ces documents ou ces contrats peuvent être modifiés en conséquence.
2. Les modifications apportées conformément au paragraphe 1 sont communiquées par écrit à l’autorité compétente au plus tard le 31 mai de l’année concernée, sauf dans les cas de l’Estonie, de la Lettonie, de la Lituanie, de la Finlande et de la Suède, pays pour lesquels elles sont communiquées au plus tard le 15 juin de l’année concernée.
Par dérogation au premier alinéa, les États membres ont la possibilité de fixer une date limite antérieure pour la notification des modifications. Cette date ne peut cependant être antérieure à 15 jours civils suivant la date limite prévue pour le dépôt de la demande unique ou de la demande de paiement, fixée conformément à l’article 13, paragraphe 1.
3. Lorsque l’autorité compétente a déjà informé le bénéficiaire des non-conformités que comporte la demande unique ou la demande de paiement ou lorsqu’elle l’a averti de son intention de procéder à un contrôle sur place ou que ce contrôle révèle des cas de non-conformité, les modifications visées au paragraphe 1 ne sont pas autorisées pour les parcelles agricoles concernées par la non-conformité.
Article 16
Correction des formulaires préétablis
Lors de la présentation du formulaire de demande unique, de demande d’aide et/ou de demande de paiement, le bénéficiaire corrige le formulaire préétabli visé à l’article 72, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013 si des modifications sont intervenues, notamment des transferts de droits au paiement conformément à l’article 34 du règlement (UE) no 1307/2013, ou si l’une des informations contenues dans les formulaires préétablis est inexacte.
Section 2
Demandes d’aide pour les régimes d’aide liée à la surface et demandes de paiement pour les mesures de soutien lié à la surface
Article 17
Exigences spécifiques applicables aux demandes d’aide pour les régimes d’aide liée à la surface et aux demandes de paiement pour les mesures de soutien lié à la surface
1. En vue de l’identification de toutes les parcelles agricoles de l’exploitation et/ou de terres non agricoles visées à l’article 14, paragraphe 1, points d) et e), l’autorité compétente fournit au bénéficiaire le formulaire préétabli et le matériel graphique correspondant visé à l’article 72, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013 grâce à une interface reposant sur le SIG, permettant le traitement des données spatiales et alphanumériques des surfaces déclarées (ci-après dénommé «formulaire de demande d’aide géospatiale»).
2. Le paragraphe 1 s’applique comme suit:
a)
à compter de l’année de demande 2016, à un certain nombre de bénéficiaires correspondant au nombre requis pour couvrir au moins 25 % de la surface totale déterminée pour le régime de paiement de base ou pour le régime de paiement unique à la surface au cours de l’année précédente;
b)
à compter de l’année de demande 2017, à un certain nombre de bénéficiaires correspondant au nombre requis pour couvrir au moins 75 % de la surface totale déterminée pour le régime de paiement de base ou pour le régime de paiement unique à la surface au cours de l’année précédente;
c)
à compter de l’année de demande 2018, à l’ensemble des bénéficiaires.
3. Lorsque le bénéficiaire n’est pas en mesure de présenter la demande d’aide et/ou la demande de paiement en utilisant le formulaire de demande d’aide géospatiale, l’autorité compétente fournit au bénéficiaire:
a)
soit l’assistance technique requise;
b)
soit les formulaires préétablis et le matériel graphique correspondant, sur papier. Dans ce cas, l’autorité compétente indique les informations communiquées par le bénéficiaire dans le formulaire de demande d’aide géospatiale.
4. Les formulaires préétablis fournis au bénéficiaire mentionnent la superficie maximale admissible par parcelle de référence, conformément à l’article 5, paragraphe 2, points a) et b), du règlement délégué (UE) no 640/2014, ainsi que la surface déterminée au cours de l’année précédente par parcelle agricole aux fins du régime de paiement de base, du régime de paiement unique à la surface et/ou de la mesure de développement rural liée à la surface.
Le matériel graphique fourni au bénéficiaire conformément à l’article 72, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013 indique les limites et l’identification unique des parcelles de référence visées à l’article 5, paragraphe 1, du règlement délégué (UE) no 640/2014 et les limites des parcelles agricoles déterminées l’année précédente afin de permettre au bénéficiaire d’indiquer correctement la taille et la localisation de chaque parcelle agricole. À partir de l’année de demande 2016, il indique également le type, la taille et la localisation des surfaces d’intérêt écologique déterminées au cours de l’année précédente.
5. Le bénéficiaire identifie et déclare sans ambiguïté la superficie de chaque parcelle agricole et, le cas échéant, le type, la taille et la localisation des surfaces d’intérêt écologique. En ce qui concerne le paiement en faveur de l’écologisation, le bénéficiaire précise également l’utilisation des parcelles agricoles déclarées.
À cette fin, le bénéficiaire peut confirmer les informations déjà fournies dans le formulaire préétabli. Cependant, lorsque les informations sur la superficie, la localisation ou les limites de la parcelle agricole ou, le cas échéant, sur la taille et la localisation des surfaces d’intérêt écologique ne sont pas correctes ou sont incomplètes, le bénéficiaire corrige ou modifie le formulaire préétabli.
L’autorité compétente évalue, sur la base des corrections ou des compléments d’informations fournis par les bénéficiaires dans le formulaire préétabli, si une mise à jour de la parcelle de référence correspondante est requise, dans le respect de l’article 5, paragraphe 3, du règlement délégué (UE) no 640/2014.
6. Lorsque le bénéficiaire use de pratiques équivalentes conformément à l’article 43, paragraphe 3, point a), du règlement (UE) no 1307/2013, grâce à des engagements pris conformément à l’article 39, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1698/2005 du Conseil (14) ou à l’article 28, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1305/2013, l’engagement est indiqué dans la demande d’aide, avec la référence à la demande de paiement correspondante.
Dans le cas où le bénéficiaire observe des pratiques équivalentes grâce à des régimes nationaux ou régionaux de certification environnementale, conformément à l’article 43, paragraphe 3, point b), du règlement (UE) no 1307/2013, les paragraphes 4 et 5 du présent article s’appliquent, mutatis mutandis, en ce qui concerne le formulaire préétabli et la déclaration faite par le bénéficiaire.
Aux fins des mises en œuvre collective ou régionale conformément à l’article 46, paragraphes 5 et 6, du règlement (UE) no 1307/2013 et pour la partie des obligations liées aux surfaces d’intérêt écologique incombant individuellement aux bénéficiaires, les bénéficiaires qui participent à ces mises en œuvre identifient et déclarent de manière univoque, pour chaque parcelle agricole, le type, la taille et la localisation de la surface d’intérêt écologique conformément au paragraphe 5 du présent article. Dans leur demande d’aide ou de paiement, les bénéficiaires font référence à la déclaration d’une mise en œuvre régionale ou collective, visée à l’article 18 du présent règlement.
7. Pour les superficies consacrées à la production de chanvre, conformément à l’article 32, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013, la demande unique contient:
a)
toutes les informations requises pour l’identification des parcelles ensemencées de chanvre, avec mention des variétés de chanvre utilisées;
b)
une indication des quantités de semences utilisées (en kg par ha);
c)
les étiquettes officielles utilisées sur les emballages des semences conformément à la directive 2002/57/CE du Conseil (15), et notamment son article 12, ou tout autre document reconnu équivalent par l’État membre.
Par dérogation au premier alinéa, point c), lorsque l’ensemencement a lieu après la date limite fixée pour le dépôt de la demande unique, les étiquettes sont fournies au plus tard le 30 juin. Lorsque les étiquettes doivent également être fournies à d’autres autorités nationales, les États membres peuvent prévoir le renvoi desdites étiquettes au bénéficiaire dès lors qu’elles ont été présentées conformément au point c). Les étiquettes renvoyées portent une mention indiquant qu’elles sont utilisées pour une demande.
8. Dans le cas d’une demande d’aide spécifique au coton prévue au titre IV, chapitre 2, du règlement (UE) no 1307/2013, la demande unique contient:
a)
le nom de la variété de graine de coton utilisée;
b)
le cas échéant, le nom et l’adresse de l’organisation interprofessionnelle agréée dont le bénéficiaire est membre.
9. Les superficies qui ne sont pas utilisées aux fins des régimes d’aide prévus aux titres III, IV et V du règlement (UE) no 1307/2013 ou pour les régimes de soutien dans le secteur vitivinicole visés au règlement (UE) no 1308/2013 sont déclarées sous une ou plusieurs rubriques «autres utilisations».
Article 18
Déclaration d’une mise en œuvre régionale ou collective
Pour chaque mise en œuvre régionale ou collective conformément à l’article 46, paragraphe 5 ou 6, du règlement (UE) no 1307/2013, une déclaration de mise en œuvre régionale ou collective est présentée en complément de la demande d’aide ou de paiement de chaque bénéficiaire participant.
La déclaration contient toutes les informations complémentaires nécessaires pour vérifier le respect des obligations liées à la mise en œuvre régionale ou collective, conformément à l’article 46, paragraphe 5 ou 6, de ce règlement, et notamment:
a)
l’identification unique de chaque bénéficiaire participant;
b)
le pourcentage minimum que chaque bénéficiaire participant doit satisfaire individuellement, conformément à l’article 46, paragraphe 6, deuxième alinéa, dudit règlement;
c)
la superficie totale des structures contiguës de surfaces d’intérêt écologique adjacentes visées à l’article 46, paragraphe 5, du règlement, ou de la surface d’intérêt écologique commune visée à l’article 46, paragraphe 6, du règlement, pour laquelle les obligations sont remplies de manière collective;
d)
le matériel graphique préétabli indiquant les limites et l’identification unique des parcelles de référence à utiliser pour identifier sans ambiguïté les structures contiguës de surfaces d’intérêt écologique adjacentes ou la surface d’intérêt écologique commune et pour indiquer leurs limites.
Dans le cas d’une mise en œuvre régionale, si le plan détaillé prévu à l’article 46, paragraphe 6, du règlement délégué (UE) no 639/2014 contient l’ensemble des informations énumérées au présent article, deuxième alinéa, la déclaration visée au premier alinéa peut être remplacée par une référence au plan.
Dans le cas d’une mise en œuvre collective, la déclaration visée au premier alinéa est complétée par l’accord écrit prévu à l’article 47, paragraphe 4, du règlement délégué (UE) no 639/2014.
Article 19
Demandes de participation au régime des petits agriculteurs et demandes de retrait de ce régime
1. Les demandes présentées en 2015 pour la participation au régime des petits agriculteurs visée à l’article 62, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1307/2013 contiennent une référence à la demande unique introduite pour l’année de demande 2015 par le même bénéficiaire et, le cas échéant, une déclaration par laquelle le bénéficiaire indique qu’il a pris connaissance des conditions particulières relatives au régime des petits agriculteurs visées à l’article 64 dudit règlement.
Les États membres peuvent décider que la demande visée au premier alinéa doit être présentée en même temps que la demande unique ou dans le cadre de celle-ci.
2. À partir de l’année de demande 2016, les États membres veillent à l’application de la procédure simplifiée visée à l’article 72, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013.
3. Les formulaires préétablis à utiliser pour la procédure de dépôt de la demande visée au paragraphe 2 sont élaborés sur la base des informations communiquées dans la demande unique introduite pour l’année de demande 2015, et contiennent, en particulier:
a)
toutes les informations additionnelles nécessaires pour établir la conformité avec les dispositions de l’article 64 du règlement (UE) no 1307/2013 et, le cas échéant, toutes les informations supplémentaires nécessaires pour confirmer que le bénéficiaire est toujours en conformité avec l’article 9 dudit règlement;
b)
une déclaration du bénéficiaire attestant qu’il a pris connaissance des conditions particulières relatives au régime des petits agriculteurs prévues à l’article 64 du règlement (UE) no 1307/2013.
Lorsque les États membres choisissent la méthode de paiement prévue à l’article 63, paragraphe 2, premier alinéa, point a), du règlement (UE) no 1307/2013, sans appliquer le troisième alinéa dudit règlement, les formulaires préétablis sont, par dérogation au présent paragraphe, premier alinéa, fournis conformément à la section 1 du présent chapitre.
4. Les bénéficiaires qui décident de se retirer du régime des petits agriculteurs pour une année postérieure à 2015, conformément à l’article 62, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1307/2013 ou à l’article 62, paragraphe 2, dudit règlement, en informent l’autorité compétente, selon les modalités mises en place par les États membres.
Section 3
Autres demandes
Article 20
Dispositions spécifiques relatives aux demandes d’aide
Un bénéficiaire qui ne présente pas de demande au titre de l’un des régimes d’aide liée à la surface, mais sollicite une aide au titre d’un des régimes énumérés à l’annexe I du règlement (UE) no 1307/2013, ou une aide en vertu des régimes de soutien dans le secteur vitivinicole conformément aux articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013, et qui dispose de surfaces agricoles, déclare ces surfaces dans sa demande d’aide conformément à l’article 17 du présent règlement.
Un bénéficiaire uniquement soumis à des obligations de conditionnalité au titre des articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013 déclare dans son formulaire de demande d’aide les surfaces dont il dispose pour chaque année civile concernée par ces obligations.
Les États membres peuvent toutefois dispenser les bénéficiaires des obligations prévues aux premier et deuxième alinéas lorsque les informations concernées sont mises à la disposition des autorités compétentes dans le cadre d’autres systèmes de gestion et de contrôle dont la compatibilité avec le système intégré est assurée conformément à l’article 61 du règlement (UE) no 1306/2013.
Article 21
Exigences relatives aux demandes d’aide liée aux animaux et aux demandes de paiement au titre de mesures de soutien lié aux animaux
1. Une demande d’aide liée aux animaux au sens de l’article 2, paragraphe 1, deuxième alinéa, point (15), du règlement délégué (UE) no 640/2014 ou une demande de paiement dans le cadre de mesures de soutien lié aux animaux au sens de l’article 2, paragraphe 1, deuxième alinéa, point (14), dudit règlement contiennent toutes les informations nécessaires pour déterminer l’admissibilité à l’aide et/ou au soutien, et notamment:
a)
l’identité du bénéficiaire;
b)
une référence à la demande unique si celle-ci a déjà été présentée;
c)
le nombre d’animaux de chaque espèce faisant l’objet d’une demande d’aide ou de paiement liés aux animaux et, en ce qui concerne les bovins, leur code d’identification;
d)
le cas échéant, l’engagement du bénéficiaire de maintenir les animaux visés au point c) dans son exploitation pendant une période fixée par l’État membre et l’indication du ou des lieux où cette détention aura lieu ainsi que la période concernée;
e)
le cas échéant, tout document justificatif nécessaire pour établir l’admissibilité au régime ou à la mesure concernés;
f)
une déclaration du bénéficiaire attestant qu’il a pris connaissance des conditions applicables à l’aide et/ou au soutien concernés.
2. Chaque détenteur d’animaux a le droit d’obtenir de l’autorité compétente, sans contraintes, à intervalles réguliers et dans des délais raisonnables, des informations sur les données le concernant et concernant ses animaux, qui sont enregistrées dans la base de données informatisée pour les animaux. Lorsqu’il introduit sa demande d’aide ou de paiement liés aux animaux, le bénéficiaire déclare que ces données sont exactes et complètes ou, selon le cas, corrige les données erronées ou ajoute les données manquantes.
3. Les États membres peuvent décider qu’il n’est pas nécessaire de reprendre dans la demande d’aide liée aux animaux ou la demande de paiement certaines des informations visées au paragraphe 1 lorsqu’elles ont déjà fait l’objet d’une communication à l’autorité compétente.
4. Les États membres peuvent mettre en place des procédures permettant d’utiliser les informations contenues dans la base de données informatisée pour les animaux aux fins de la demande d’aide liée aux animaux ou de la demande de paiement, à condition que cette base de données informatisée offre, pour chaque animal, le niveau de garantie et de mise en œuvre nécessaire pour la bonne gestion des régimes d’aide ou des mesures de soutien concernés.
Les procédures visées au premier alinéa peuvent consister en un système permettant au bénéficiaire de demander une aide et/ou un soutien pour tous les animaux qui, à une date ou durant une période définie par l’État membre, sont admissibles au bénéfice de l’aide et/ou du soutien sur la base des données figurant dans la base de données informatisée pour les animaux.
Dans ce cas, l’État membre prend les mesures nécessaires pour garantir que:
a)
conformément aux dispositions applicables au régime d’aide et/ou à la mesure de soutien en question, la date ou la période visées au deuxième alinéa soient clairement identifiées et connues du bénéficiaire;
b)
le bénéficiaire soit informé que tout animal potentiellement admissible, non identifié ou enregistré correctement dans le système d’identification et d’enregistrement des animaux, sera pris en compte dans le total des animaux non conformes au sens de l’article 31 du règlement délégué (UE) no 640/2014.
5. Les États membres peuvent disposer que certaines des informations visées au paragraphe 1 peuvent ou doivent être transmises par l’intermédiaire d’un ou plusieurs organismes agréés par eux. Le bénéficiaire reste toutefois responsable des données transmises.
Section 4
Dispositions spécifiques relatives aux droits au paiement
Article 22
Attribution ou augmentation de la valeur des droits au paiement
1. Les demandes d’attribution de droits au paiement ou d’augmentation de la valeur des droits au paiement au titre du régime de paiement de base, conformément à l’article 20, à l’article 24, à l’article 30, à l’exception du paragraphe 7, point e), et à l’article 39 du règlement (UE) no 1307/2013, sont introduites à une date fixée par les États membres. La date fixée ne peut être postérieure au 15 mai de l’année civile concernée.
Toutefois, l’Estonie, la Lettonie, la Lituanie, la Finlande et la Suède peuvent fixer une date plus tardive, qui ne peut être postérieure au 15 juin de l’année civile concernée.
2. Les États membres peuvent décider que la demande d’attribution de droits au paiement est introduite au moment du dépôt de la demande d’aide au titre du régime de paiement de base.
Article 23
Récupération de droits au paiement indûment alloués
1. Lorsque, après l’attribution de droits au paiement aux bénéficiaires conformément au règlement (UE) no 1307/2013, il est établi que le nombre de droits alloués était trop élevé, l’excédent est reversé à la réserve nationale ou aux réserves régionales visées à l’article 30 du règlement (UE) no 1307/2013.
Lorsque l’erreur visée au premier alinéa a été commise par l’autorité compétente ou par une autre autorité et qu’elle ne pouvait raisonnablement être décelée par le bénéficiaire, la valeur des droits au paiement restant alloués à ce bénéficiaire est ajustée en conséquence.
Lorsque le bénéficiaire concerné par l’attribution d’un nombre excessif de droits au paiement a entre-temps transféré des droits au paiement à d’autres bénéficiaires, les repreneurs sont également tenus par l’obligation prévue au premier alinéa, proportionnellement au nombre de droits au paiement qui leur a été transféré, si le bénéficiaire à qui les droits au paiement ont été alloués à l’origine ne dispose pas d’un nombre suffisant de droits au paiement pour couvrir le nombre de droits au paiement indûment alloués.
2. Lorsque, après que des droits au paiement ont été alloués aux bénéficiaires conformément au règlement (UE) no 1307/2013, il est établi que les paiements reçus par le bénéficiaire pour 2014, visés à l’article 26, paragraphe 2, premier alinéa, dudit règlement, ou la valeur des droits au paiement détenus par un bénéficiaire à la date du dépôt de sa demande de 2014, au sens de l’article 26, paragraphe 3, premier alinéa, dudit règlement, ou la valeur unitaire des droits au paiement visée à l’article 26, paragraphe 5, dudit règlement, ou l’augmentation de la valeur unitaire des droits au paiement, prévue à l’article 30, paragraphe 10, dudit règlement, ou la valeur totale de l’aide perçue par un bénéficiaire pour l’année civile précédant la mise en œuvre du régime de paiement de base, conformément à l’article 40, paragraphe 3, premier alinéa, dudit règlement, étaient trop élevés, la valeur de ces droits au paiement fondée sur la référence erronée pour le bénéficiaire concerné est ajustée en conséquence.
Cet ajustement s’effectue également pour les droits au paiement qui entre-temps ont été transférés à d’autres bénéficiaires.
La valeur de la réduction est allouée à la réserve nationale ou aux réserves régionales visées à l’article 30 du règlement (UE) no 1307/2013.
3. Lorsque, après que des droits au paiement ont été alloués aux bénéficiaires conformément au règlement (UE) no 1307/2013, il est établi que pour le même bénéficiaire, tant la situation visée au paragraphe 1 que celle visée au paragraphe 2 ont eu lieu, l’ajustement de la valeur de l’ensemble des droits au paiement, visé au paragraphe 2, est effectué avant que les droits au paiement indûment alloués ne soient reversés à la réserve nationale ou à des réserves régionales conformément au paragraphe 1.
4. Les ajustements du nombre et/ou de la valeur des droits au paiement prévus par le présent article n’aboutissent pas à un nouveau calcul systématique des droits au paiement restants.
5. Les États membres peuvent décider de ne pas récupérer les droits au paiement indûment alloués dans les cas où la valeur totale de ces droits, telle qu’elle figure dans le registre électronique d’identification et d’enregistrement des droits au paiement au moment des vérifications en vue des ajustements prévus au présent article, est inférieure ou égale à 50 EUR pour les années durant lesquelles le régime de paiement de base est mis en œuvre conformément au règlement (UE) no 1307/2013.
Les montants indûment versés au titre des années de demande précédant les ajustements sont recouvrés conformément à l’article 7 du présent règlement. Pour déterminer ces montants, il convient de prendre en considération les conséquences des ajustements prévus au présent article sur le nombre et, le cas échéant, sur la valeur des droits au paiement pour toutes les années en question.
TITRE III
CONTRÔLES
CHAPITRE I
Dispositions communes
Article 24
Principes généraux
1. Les contrôles administratifs et les contrôles sur place prévus par le présent règlement sont effectués de façon à assurer une vérification efficace:
a)
de l’exactitude et l’exhaustivité des informations fournies dans la demande d’aide, la demande de soutien, la demande de paiement ou une autre déclaration;
b)
du respect de l’ensemble des critères d’admissibilité, des engagements et d’autres obligations pour le régime d’aide et/ou la mesure de soutien concernés, et des conditions dans lesquelles l’aide et/ou le soutien ou l’exemption de certaines obligations sont accordés;
c)
des exigences et des normes applicables en matière de conditionnalité.
2. Les États membres veillent à ce que le respect de toutes les conditions applicables, établies par la législation de l’Union ou prévues en droit national et dans les documents présentant les modalités de mise en œuvre ou dans le programme de développement rural, puisse être contrôlé au regard d’un ensemble d’indicateurs vérifiables qu’il leur appartient d’établir.
3. Les résultats des contrôles administratifs et des contrôles sur place sont évalués pour établir si les problèmes rencontrés sont généralement susceptibles d’entraîner un risque pour d’autres opérations, bénéficiaires ou organismes similaires. L’évaluation détermine en outre les causes de ces situations, les analyses complémentaires éventuelles à effectuer et les mesures préventives et correctives à prendre.
4. L’autorité compétente procède à des inspections physiques sur le terrain au cas où la photo-interprétation d’orthophotographies (aériennes ou par satellite) ne fournit pas de résultats permettant de tirer des conclusions définitives, à la satisfaction de l’autorité compétente, quant à l’admissibilité ou la dimension correcte de la surface faisant l’objet de contrôles administratifs ou de contrôles sur place.
5. Le présent chapitre s’applique à l’ensemble des contrôles réalisés au titre du présent règlement, et sans préjudice des règles spécifiques prévues par les titres IV et V. Le paragraphe 3 ne s’applique cependant pas au titre V.
Article 25
Annonce des contrôles sur place
Les contrôles sur place peuvent être précédés d’un préavis pour autant que cela n’interfère pas avec leur objectif ou leur efficacité. Tout préavis est strictement limité à la durée minimale nécessaire et ne peut dépasser 14 jours.
Toutefois, en ce qui concerne les contrôles sur place relatifs aux demandes d’aide liée aux animaux ou aux demandes de paiement au titre des mesures de soutien lié aux animaux, le préavis ne peut dépasser 48 heures, sauf dans des cas dûment justifiés. En outre, lorsque la législation applicable aux actes et aux normes ayant une incidence sur la conditionnalité impose que les contrôles sur place soient effectués de façon inopinée, cette règle s’applique aussi aux contrôles sur place portant sur la conditionnalité.
Article 26
Calendrier des contrôles sur place
1. Le cas échéant, les contrôles sur place prévus par le présent règlement sont effectués conjointement avec d’autres contrôles prévus par la législation de l’Union.
2. Aux fins des mesures de développement rural relevant du système intégré, les contrôles sur place sont répartis sur l’année, sur la base d’une analyse des risques présentés par les différents engagements pris au titre de chaque mesure.
3. Les contrôles sur place visent à vérifier le respect de l’ensemble des critères d’admissibilité, des engagements et d’autres obligations liés à ces régimes d’aide ou mesures de soutien, pour lesquels un bénéficiaire a été sélectionné conformément à l’article 34.
La durée des contrôles sur place est strictement limitée à la durée minimale nécessaire.
4. Lorsque certains critères d’admissibilité, engagements ou autres obligations ne peuvent être vérifiés que durant une période donnée, les contrôles sur place pourraient nécessiter des visites supplémentaires à une date ultérieure. Dans ce cas, les contrôles sur place doivent être coordonnés de façon à limiter au minimum requis le nombre et la durée de ces visites à un bénéficiaire. Le cas échéant, ces visites peuvent également être effectuées au moyen de la télédétection conformément à l’article 40.
Lorsqu’il est nécessaire de réaliser des visites supplémentaires pour des terres en jachère, des bordures de champ, des bandes-tampons, des bandes d’hectares admissibles bordant des forêts, des cultures dérobées et/ou à couverture végétale, déclarées comme surfaces d’intérêt écologique, ces visites concernent, pour 50 % des cas, le même bénéficiaire, choisi sur la base d’une analyse des risques, et, pour les 50 % restants, d’autres bénéficiaires sélectionnés en plus. Ces bénéficiaires supplémentaires sont choisis de façon aléatoire dans l’ensemble des bénéficiaires ayant des terres en jachère, des bordures de champ, des bandes-tampons, des bandes d’hectares admissibles bordant des forêts, des cultures dérobées et/ou à couverture végétale, déclarées comme surfaces d’intérêt écologique, et les visites peuvent se limiter aux surfaces déclarées comme terres en jachère, bordures de champ, bandes-tampons, bandes d’hectares admissibles bordant des forêts, cultures dérobées et/ou à couverture végétale.
Lorsque des visites supplémentaires sont nécessaires, l’article 25 s’applique à chacune d’entre elles.
Article 27
Notification croisée des résultats des contrôles
Le cas échéant, les contrôles administratifs et les contrôles sur place portant sur l’admissibilité tiennent compte des cas présumés de non-conformité signalés par d’autres services, organismes ou organisations.
Les États membres veillent à ce que toutes les constatations pertinentes réalisées dans le cadre des contrôles portant sur le respect des critères d’admissibilité, des engagements et d’autres obligations en ce qui concerne les régimes énumérés à l’annexe I du règlement (UE) no 1307/2013, et/ou un soutien au titre de mesures de développement rural relevant du système intégré, fassent l’objet d’une notification croisée à l’autorité compétente chargée de l’octroi du paiement correspondant. Les États membres veillent également à ce que les autorités de certification publiques ou privées visées à l’article 38 du règlement délégué (UE) no 639/2014 notifient à l’autorité compétente chargée de l’octroi du paiement en faveur des pratiques agricoles bénéfiques pour le climat et l’environnement toute constatation pertinente pour l’octroi correct de ce paiement aux bénéficiaires ayant choisi de s’acquitter des obligations qui leur incombent dans le cadre de l’équivalence par la certification.
Lorsque les contrôles administratifs ou les contrôles sur place relatifs aux mesures de développement rural relevant du système intégré portent sur des pratiques équivalentes visées à l’article 43, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1307/2013, les résultats de ces contrôles font l’objet d’une notification croisée à des fins de suivi pour l’octroi du paiement en faveur des pratiques agricoles bénéfiques pour le climat et l’environnement.
CHAPITRE II
Contrôles administratifs dans le cadre du système intégré
Article 28
Contrôles administratifs
1. Les contrôles administratifs visés à l’article 74 du règlement (UE) no 1306/2013, y compris les contrôles croisés, permettent la détection de cas de non-conformité, en particulier la détection automatisée par voie informatique. Les contrôles couvrent tous les éléments qu’il est possible et opportun de contrôler par des contrôles administratifs. Ils garantissent que:
a)
les critères d’admissibilité, les engagements et d’autres obligations sont respectés pour le régime d’aide ou la mesure de soutien;
b)
il n’y a aucun double financement par d’autres régimes de l’Union;
c)
la demande d’aide ou de paiement est complète et présentée dans le délai prescrit et, le cas échéant, que les documents justificatifs ont été produits et prouvent l’admissibilité;
d)
la conformité avec les engagements à long terme est assurée, le cas échéant.
2. Pour les régimes d’aide liée aux animaux et les mesures de soutien lié aux animaux, les États membres peuvent, le cas échéant, utiliser des documents justificatifs reçus d’autres services, organismes ou organisations pour vérifier le respect des critères d’admissibilité, des engagements et d’autres obligations, pour autant que ce service, cet organisme ou cette organisation appliquent des normes suffisantes pour contrôler ce respect.
Article 29
Contrôles croisés
1. Le cas échéant, les contrôles administratifs comprennent des contrôles croisés:
a)
visant respectivement les droits au paiement déclarés et les parcelles agricoles déclarées, pour éviter l’octroi multiple d’une aide ou d’un soutien pour la même année civile ou année de demande et pour prévenir tout cumul indu d’aides accordées au titre des régimes d’aide liée à la surface énumérés à l’annexe I du règlement (UE) no 1307/2013 et à l’annexe VI du règlement (CE) no 73/2009 du Conseil (16), et de mesures de soutien lié à la surface au sens de l’article 2, deuxième alinéa, point (21), du règlement délégué (UE) no 640/2014;
b)
visant à vérifier la réalité des droits au paiement ainsi que l’admissibilité au bénéfice de l’aide;
c)
effectués entre les parcelles agricoles déclarées dans la demande unique et/ou la demande de paiement et les informations figurant dans le système d’identification des parcelles agricoles par parcelle de référence, conformément à l’article 5, paragraphe 2, du règlement délégué (UE) no 640/2014, pour vérifier l’admissibilité en l’état des surfaces au régime de paiements directs et/ou à la mesure de développement rural;
d)
effectués entre les droits au paiement et la surface déterminée, afin de vérifier que lesdits droits au paiement sont accompagnés d’au moins un nombre identique d’hectares admissibles au sens de l’article 32, paragraphes 2 à 6, du règlement (UE) no 1307/2013;
e)
réalisés à l’aide du système d’identification et d’enregistrement des animaux, pour vérifier l’admissibilité à l’aide et/ou au soutien et pour éviter l’octroi multiple indu d’une aide et/ou d’un soutien au titre de la même année civile ou année de demande;
f)
effectués entre les déclarations du bénéficiaire dans la demande unique en vue de son affiliation à une organisation interprofessionnelle agréée, les informations au titre de l’article 17, paragraphe 8, du présent règlement et les informations transmises par les organisations interprofessionnelles agréées concernées, pour vérifier l’admissibilité à une augmentation de l’aide, prévue à l’article 60, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1307/2013;
g)
visant à vérifier le respect des critères d’agrément des organisations interprofessionnelles et la liste de leurs membres au moins une fois tous les cinq ans.
Aux fins du premier alinéa, point c), lorsque le système intégré prévoit des formulaires de demande d’aide géospatiale, les contrôles croisés sont effectués au moyen d’une intersection spatiale avec la surface numérisée déclarée et le système d’identification des parcelles agricoles. En outre, les contrôles croisés visent à éviter une double demande pour la même surface.
2. La mise en évidence par les contrôles croisés de cas de non-conformité est suivie de toute autre procédure administrative appropriée et, le cas échéant, d’un contrôle sur place.
3. Lorsqu’une parcelle de référence fait l’objet d’une demande d’aide et/ou de paiement par deux ou plusieurs bénéficiaires au titre du même régime d’aide ou de la même mesure de soutien et lorsque les parcelles agricoles déclarées se chevauchent géographiquement ou lorsque la superficie totale déclarée dépasse la superficie maximale admissible déterminée conformément à l’article 5, paragraphe 2, points a) et b), du règlement délégué (UE) no 640/2014, et que la différence se situe dans la marge de tolérance de mesurage définie conformément à l’article 38 du présent règlement pour cette parcelle de référence, les États membres peuvent prévoir une réduction proportionnelle des surfaces concernées, à moins qu’un bénéficiaire ne démontre que l’un des autres bénéficiaires concernés a surdéclaré ses surfaces au détriment du premier bénéficiaire.
CHAPITRE III
Contrôles sur place dans le cadre du système intégré
Section 1
Dispositions communes
Article 30
Taux de contrôle pour les régimes d’aide liée à la surface autres que le paiement en faveur de pratiques agricoles bénéfiques pour le climat et l’environnement
Pour les régimes d’aide liée à la surface autres que le paiement en faveur des pratiques agricoles bénéfiques pour le climat et l’environnement conformément au titre III, chapitre 3, du règlement (UE) no 1307/2013 (ci-après dénommé le «paiement en faveur de l’écologisation»), l’échantillon de contrôle pour les contrôles sur place effectués chaque année couvre au moins:
a)
5 % de tous les bénéficiaires introduisant une demande de paiement de base ou une demande de paiement unique à la surface, conformément au titre III, chapitre 1, du règlement (UE) no 1307/2013. Les États membres veillent à ce que l’échantillon de contrôle contienne au moins 5 % de l’ensemble des bénéficiaires déclarant principalement des surfaces agricoles qui sont des surfaces naturellement conservées dans un état qui les rend propres au pâturage, conformément à l’article 10, paragraphe 1, du règlement délégué (UE) no 639/2014;
b)
5 % de tous les bénéficiaires introduisant une demande de paiement redistributif, conformément au titre III, chapitre 2, du règlement (UE) no 1307/2013;
c)
5 % de tous les bénéficiaires introduisant une demande de paiement pour des zones soumises à des contraintes naturelles, conformément au titre III, chapitre 4, du règlement (UE) no 1307/2013;
d)
5 % de tous les bénéficiaires introduisant une demande de paiement en faveur des jeunes agriculteurs, conformément au titre III, chapitre 5, du règlement (UE) no 1307/2013;
e)
5 % de tous les bénéficiaires introduisant une demande de paiement lié à la surface au titre du soutien couplé facultatif conformément au titre IV, chapitre 1, du règlement (UE) no 1307/2013;
f)
5 % de tous les bénéficiaires introduisant une demande de paiement au titre du régime des petits agriculteurs, conformément au titre V du règlement (UE) no 1307/2013;
g)
30 % des surfaces consacrées à la production de chanvre, conformément à l’article 32, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013;
h)
5 % de tous les bénéficiaires introduisant une demande d’aide spécifique au coton, conformément au titre IV, chapitre 2, du règlement (UE) no 1307/2013.
Article 31
Taux de contrôle pour le paiement en faveur de l’écologisation
1. Pour le paiement en faveur de l’écologisation, l’échantillon de contrôle pour les contrôles sur place effectués chaque année couvre au moins:
a)
5 % de tous les bénéficiaires tenus d’observer des pratiques agricoles bénéfiques pour le climat et l’environnement (ci-après dénommées les «pratiques d’écologisation»), et ne faisant pas partie des populations de contrôle visées aux points b) et c) (ci-après dénommées la «population de contrôle pour l’écologisation»); cet échantillon couvre dans le même temps au moins 5 % de l’ensemble des bénéficiaires ayant des surfaces couvertes de prairies permanentes qui sont écologiquement sensibles dans des zones visées par la directive 92/43/CEE du Conseil (17) ou la directive 2009/147/CE du Parlement européen et du Conseil (18), et d’autres zones sensibles visées à l’article 45, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1307/2013;
b)
3 %:
i)
de l’ensemble des bénéficiaires admissibles au paiement en faveur de l’écologisation, qui sont exemptés à la fois de la diversification des cultures et des obligations liées aux surfaces d’intérêt écologique dans la mesure où ils n’atteignent pas les seuils visés aux articles 44 et 46 du règlement (UE) no 1307/2013 et qui ne sont pas concernés par les obligations visées à l’article 45 de ce règlement; ou
ii)
durant les années où l’article 44 du règlement délégué (UE) no 639/2014 ne s’applique pas dans un État membre, des bénéficiaires admissibles au paiement en faveur de l’écologisation, qui sont exemptés à la fois de la diversification des cultures et des obligations liées aux surfaces d’intérêt écologique dans la mesure où ils n’atteignent pas les seuils visés aux articles 44 et 46 du règlement (UE) no 1307/2013 et qui ne sont pas concernés par les obligations visées à l’article 45, paragraphe 1, de ce règlement;
c)
5 % de tous les bénéficiaires tenus d’observer des pratiques d’écologisation et utilisant des régimes nationaux ou régionaux de certification environnementale visés à l’article 43, paragraphe 3, point b), du règlement (UE) no 1307/2013;
d)
5 % de tous les bénéficiaires participant à une mise en œuvre régionale conformément à l’article 46, paragraphe 5, du règlement (UE) no 1307/2013;
e)
5 % de la mise en œuvre collective conformément à l’article 46, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013;
f)
100 % des structures contiguës de surfaces d’intérêt écologique adjacentes, visées à l’article 46, paragraphe 3, du règlement délégué (UE) no 639/2014;
g)
100 % de tous les bénéficiaires ayant l’obligation de reconvertir des terres en prairies permanentes, conformément à l’article 42 du règlement délégué (UE) no 639/2014;
h)
20 % de tous les bénéficiaires ayant l’obligation de reconvertir des terres en prairies permanentes conformément à l’article 44, paragraphes 2 et 3, du règlement délégué (UE) no 639/2014.
2. Les bénéficiaires qui respectent les pratiques d’écologisation au moyen de pratiques équivalentes, conformément à l’article 43, paragraphe 3, point a), du règlement (UE) no 1307/2013, ou qui participent au régime des petits agriculteurs conformément à l’article 61 dudit règlement, ou qui respectent pour l’ensemble de l’exploitation les critères établis à l’article 29, paragraphe 1, du règlement (CE) no 834/2007 du Conseil (19) en ce qui concerne l’agriculture biologique, ne font pas partie de l’échantillon de contrôle et ne sont pas pris en compte pour le calcul des taux de contrôle fixés au présent article.
3. Lorsque les surfaces d’intérêt écologique ne sont pas identifiées dans le système d’identification des parcelles agricoles visé à l’article 70 du règlement (UE) no 1306/2013, le taux de contrôle prévu au paragraphe 1, point a) et points c) à e), est majoré de 5 % de l’ensemble des bénéficiaires de l’échantillon de contrôle correspondant, qui doivent avoir une surface d’intérêt écologique sur la surface agricole conformément aux articles 43 et 46 du règlement (UE) no 1307/2013.
Toutefois, le premier alinéa ne s’applique pas lorsque le système de gestion et de contrôle garantit, avant le paiement, que toutes les surfaces déclarées d’intérêt écologique sont identifiées et, le cas échéant, enregistrées dans le système d’identification des parcelles agricoles; conformément à l’article 5, paragraphe 2, point c), du règlement délégué (UE) n 640/2014.
Article 32
Taux de contrôle pour les mesures de développement rural
1. L’échantillon de contrôle pour les contrôles sur place effectués chaque année concerne au moins 5 % de l’ensemble des bénéficiaires présentant une demande relative à des mesures de développement rural. Pour les mesures prévues aux articles 28 et 29 du règlement (UE) no 1305/2013, le taux de contrôle de 5 % est atteint pour chaque mesure.
Cet échantillon de contrôle représente également 5 % au moins des bénéficiaires visés à l’article 28 du règlement (UE) no 1305/2013, qui ont recours à des pratiques équivalentes conformément à l’article 43, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1307/2013.
2. Par dérogation au paragraphe 1, dans le cas de groupements de personnes visés aux articles 28 et 29 du règlement (UE) no 1305/2013, chaque membre de ces groupements peut être considéré comme bénéficiaire aux fins du calcul du taux de contrôle prévu au paragraphe 1.
3. Pour les bénéficiaires d’un soutien pluriannuel accordé conformément à l’article 21, paragraphe 1, point a), et aux articles 28, 29 et 34 du règlement (UE) no 1305/2013 ou à l’article 36, point a) iv) et a) v), et point b) i), b) iii) et b) v), du règlement (CE) no 1698/2005, et concernant des paiements d’une durée supérieure à cinq ans, les États membres peuvent décider, après la cinquième année de paiement, de contrôler au moins 2,5 % des bénéficiaires.
Le premier alinéa s’applique au soutien accordé au titre de l’article 28, paragraphe 6, troisième alinéa, du règlement (UE) no 1305/2013, après la cinquième année de paiement pour l’engagement concerné.
4. Les bénéficiaires contrôlés en vertu du paragraphe 3 ne sont pas pris en compte aux fins du paragraphe 1.
Article 33
Taux de contrôle pour les régimes d’aide liée aux animaux
1. Pour les régimes d’aide liée aux animaux, l’échantillon pour les contrôles sur place, effectués chaque année pour tous les régimes d’aide, couvre au moins 5 % de l’ensemble des bénéficiaires présentant une demande pour le régime d’aide concerné.
Toutefois, si la base de données informatisée pour les animaux n’offre pas le niveau de garantie et de mise en œuvre nécessaire pour la bonne gestion du régime d’aide concerné, ce taux est porté à 10 % pour ce régime.
L’échantillon de contrôle choisi couvre au moins 5 % de tous les animaux pour lesquels l’aide est demandée par régime d’aide.
2. Le cas échéant, l’échantillon pour les contrôles sur place effectués chaque année concerne 10 % des autres services, organismes ou organisations qui fournissent des documents justificatifs permettant de vérifier le respect des critères d’admissibilité, des engagements et d’autres obligations, conformément à l’article 28, paragraphe 2.
Article 34
Sélection de l’échantillon de contrôle
1. Les demandes ou les demandeurs jugés non admissibles ou non admissibles au bénéfice du paiement, au moment de la présentation ou après les contrôles administratifs, ne font pas partie de la population de contrôle.
2. Aux fins des articles 30 et 31, la sélection de l’échantillon est effectuée comme suit:
a)
entre 1 et 1,25 % des bénéficiaires introduisant une demande relative au régime de paiement de base ou au régime de paiement unique à la surface, conformément au titre III, chapitre 1, du règlement (UE) no 1307/2013, sont sélectionnés de manière aléatoire dans l’ensemble des bénéficiaires présentant une demande pour ces régimes;
b)
entre 1 et 1,25 % de la population de contrôle de l’écologisation sont sélectionnés de manière aléatoire dans l’ensemble des bénéficiaires choisis conformément au point a). S’il y a lieu, pour atteindre ce pourcentage, des bénéficiaires supplémentaires sont sélectionnés de manière aléatoire dans la population de contrôle de l’écologisation;
c)
le nombre restant de bénéficiaires dans l’échantillon de contrôle visé à l’article 31, paragraphe 1, point a), est sélectionné sur la base d’une analyse des risques;
d)
tous les bénéficiaires sélectionnés conformément aux points a) à c) du présent alinéa peuvent être considérés comme faisant partie des échantillons de contrôle prévus à l’article 30, points b) à e) et points g) et h). Lorsque cela est nécessaire pour respecter les taux minimaux de contrôle, des bénéficiaires supplémentaires sont sélectionnés de manière aléatoire dans leurs populations de contrôle respectives;
e)
tous les bénéficiaires sélectionnés conformément aux points a) à d) du présent alinéa peuvent être considérés comme faisant partie de l’échantillon de contrôle prévu à l’article 30, point a). Lorsque cela est nécessaire pour respecter le taux minimal de contrôle, des bénéficiaires supplémentaires sont choisis de manière aléatoire dans l’ensemble des bénéficiaires introduisant une demande relative au régime de paiement de base ou au régime de paiement unique à la surface, conformément au titre III, chapitre 1, du règlement (UE) no 1307/2013;
f)
le nombre minimal de bénéficiaires visés à l’article 30, point f), est sélectionné de façon aléatoire dans l’ensemble des bénéficiaires présentant une demande de paiement au titre du régime des petits agriculteurs, conformément au titre V du règlement du règlement (UE) no 1307/2013;
g)
le nombre minimal de bénéficiaires visés à l’article 31, paragraphe 1, point b), est sélectionné sur la base d’une analyse des risques dans l’ensemble des bénéficiaires admissibles au paiement en faveur de l’écologisation, qui sont exemptés à la fois de la diversification des cultures et des obligations liées aux surfaces d’intérêt écologique dans la mesure où ils n’atteignent pas les seuils visés aux articles 44 et 46 du règlement (UE) no 1307/2013, et qui ne sont pas concernés par les obligations visées à l’article 45 de ce règlement;
h)
entre 20 et 25 % du nombre minimal de bénéficiaires visés à l’article 31, paragraphe 1, points c), d) et h), sont sélectionnés de manière aléatoire parmi tous les bénéficiaires sélectionnés conformément au point b) du présent alinéa. S’il y a lieu, pour atteindre ce pourcentage, des bénéficiaires supplémentaires sont sélectionnés de manière aléatoire dans l’ensemble des bénéficiaires choisis conformément au point a) du présent alinéa. Le nombre restant de bénéficiaires visés à l’article 31, paragraphe 1, points c), d) et h), est sélectionné sur la base d’une analyse des risques parmi l’ensemble des bénéficiaires choisis conformément au point c) du présent alinéa. Lorsque cela est nécessaire pour respecter les taux minimaux de contrôle, des bénéficiaires supplémentaires sont sélectionnés sur la base d’une analyse des risques dans leurs populations de contrôle respectives;
i)
entre 20 et 25 % du nombre minimal de mises en œuvre collectives visées à l’article 31, paragraphe 1, point e), sont sélectionnés de façon aléatoire parmi l’ensemble des mises en œuvre collectives, conformément à l’article 46, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013. Le nombre restant des mises en œuvre collectives visées à l’article 31, paragraphe 1, point e), est sélectionné sur la base d’une analyse des risques.
Le contrôle sur place des bénéficiaires supplémentaires sélectionnés conformément aux points d), e) et h) ainsi que des bénéficiaires sélectionnés conformément aux points f) et g), peut être limité au régime d’aide pour lequel ils ont été choisis si les taux minimaux de contrôle des autres régimes d’aide auxquels ils ont prétendu sont déjà respectés.
Le contrôle sur place des bénéficiaires supplémentaires sélectionnés conformément à l’article 31, paragraphe 3, et conformément au présent paragraphe, premier alinéa, point h), ainsi que des bénéficiaires sélectionnés conformément au présent paragraphe, premier alinéa, point i), peut être limité aux pratiques d’écologisation pour lesquelles ils ont été choisis, si les taux minimaux de contrôle des autres régimes d’aide et des pratiques d’écologisation qu’ils sont tenus d’observer sont déjà respectés.
Aux fins de l’article 31, les États membres veillent à la représentativité de l’échantillon de contrôle à l’égard des différentes pratiques.
3. Pour l’application des articles 32 et 33, dans un premier temps, entre 20 et 25 % du nombre minimal de bénéficiaires devant faire l’objet de contrôles sur place sont sélectionnés de manière aléatoire. Le nombre restant de bénéficiaires devant faire l’objet de contrôles sur place est sélectionné sur la base d’une analyse des risques.
Aux fins de l’article 32, les États membres peuvent, à la suite de l’analyse des risques, sélectionner des mesures spécifiques de développement rural qui s’appliquent aux bénéficiaires.
4. Si le nombre de bénéficiaires devant être soumis à des contrôles sur place est supérieur au nombre minimal de bénéficiaires visé aux articles 30 à 33, le pourcentage de bénéficiaires sélectionnés de manière aléatoire dans l’échantillon supplémentaire ne dépasse pas 25 %.
5. Chaque année, il est procédé comme suit à une évaluation et à une actualisation de l’efficacité de l’analyse des risques:
a)
en déterminant la pertinence de chaque facteur de risque;
b)
en comparant les résultats pour établir la différence éventuelle entre la surface déclarée et la surface déterminée de l’échantillon fondé sur les risques et sélectionné de manière aléatoire, visé au paragraphe 2, premier alinéa; ou en comparant les résultats pour établir la différence éventuelle entre les animaux déclarés et les animaux déterminés de l’échantillon fondé sur les risques et sélectionné de manière aléatoire, visé au paragraphe 2, premier alinéa;
c)
en tenant compte de la situation spécifique et, le cas échéant, de l’évolution de l’importance des facteurs de risque dans l’État membre;
d)
en prenant en considération la nature de la non-conformité qui entraîne une augmentation du taux de contrôle conformément à l’article 35.
6. L’autorité compétente conserve systématiquement une trace des raisons pour lesquelles le bénéficiaire a été choisi pour être soumis à un contrôle sur place. L’inspecteur chargé d’effectuer le contrôle sur place en est dûment informé avant le début du contrôle.
7. Le cas échéant, une sélection partielle de l’échantillon de contrôle peut être effectuée sur la base des informations disponibles avant la date limite visée à l’article 13. Cet échantillon provisoire est complété lorsque toutes les demandes d’aide ou les demandes de paiement concernées sont disponibles.
Article 35
Augmentation du taux de contrôle
Lorsque des contrôles sur place révèlent une non-conformité significative dans le cadre d’un régime d’aide ou d’une mesure de soutien ou dans une région ou une partie de région, l’autorité compétente augmente en conséquence le pourcentage de bénéficiaires devant faire l’objet d’un contrôle sur place l’année suivante.
Article 36
Réduction du taux de contrôle
1. Les taux de contrôle établis dans le présent chapitre ne peuvent être réduits que pour les régimes d’aide ou mesures de soutien visés dans le présent article.
2. Par dérogation à l’article 30, points a), b) et f), les États membres peuvent, en ce qui concerne le régime de paiement de base, le régime de paiement unique à la surface, le paiement redistributif et le régime des petits agriculteurs, décider de ramener à 3 % le niveau minimal de contrôles sur place effectués chaque année par régime.
Le premier alinéa ne s’applique que si un système d’intersection spatiale de toutes les demandes d’aide avec le système d’identification des parcelles agricoles est en place conformément à l’article 17, paragraphe 2, et si des contrôles croisés sont effectués pour toutes les demandes d’aide afin d’éviter une double demande pour la même surface durant l’année précédant l’application de cet alinéa.
Pour les années de demande 2015 et 2016, le taux d’erreurs constaté dans l’échantillon aléatoire contrôlé sur place ne dépasse pas 2 % pour les deux exercices précédents. Ce taux d’erreurs est certifié par l’État membre conformément à la méthodologie établie au niveau de l’Union.
3. Par dérogation à l’article 30, points a), b) et f), les États membres peuvent, en ce qui concerne le régime de paiement de base, le régime de paiement unique à la surface, le paiement redistributif et le régime des petits agriculteurs, décider de ramener l’échantillon de contrôle à l’échantillon sélectionné conformément à l’article 34, paragraphe 2, premier alinéa, point a), si des contrôles reposant sur les orthophotographies utilisées pour la mise à jour du système d’identification des parcelles agricoles, visé à l’article 70 du règlement (UE) no 1306/2013, sont effectués.
Le premier alinéa ne s’applique que si les États membres procèdent à une mise à jour systématique du système d’identification des parcelles agricoles et contrôlent l’ensemble des bénéficiaires dans l’intégralité de la zone couverte par ledit système dans un délai maximal de trois ans, en contrôlant chaque année au moins 25 % des hectares admissibles enregistrés dans le système d’identification des parcelles agricoles. Toutefois, ce pourcentage de couverture minimal par année ne s’applique pas aux États membres comptant moins de 150 000 hectares admissibles enregistrés dans le système d’identification des parcelles agricoles.
Avant d’appliquer le premier alinéa, les États membres auront procédé à une mise à jour complète du système d’identification des parcelles agricoles concernées au cours des trois années précédentes.
Les orthophotographies utilisées pour la mise à jour ne datent pas de plus de 15 mois à la date de leur utilisation aux fins de la mise à jour du système d’identification des parcelles agricoles.
La qualité du système d’identification des parcelles agricoles, évaluée conformément à l’article 6 du règlement délégué (UE) no 640/2014 au cours des deux années précédant l’application du premier alinéa, est suffisante pour garantir la vérification effective des conditions dans lesquelles l’aide est accordée.
La décision visée au premier alinéa peut être prise au niveau national ou régional. Aux fins du présent alinéa, une région correspond à l’intégralité de la zone couverte par un ou plusieurs systèmes autonomes d’identification des parcelles agricoles.
Le paragraphe 2, troisième alinéa, s’applique mutatis mutandis.
4. Par dérogation à l’article 32, paragraphe 1, les États membres peuvent décider de ramener le niveau minimal de contrôles sur place effectués chaque année civile à 3 % des bénéficiaires sollicitant le soutien de mesures de développement rural relevant du système intégré.
Le premier alinéa ne s’applique cependant pas en ce qui concerne les bénéficiaires concernés par les pratiques équivalentes visées à l’article 43, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1307/2013.
5. Les paragraphes 2, 3 et 4 ne s’appliquent que si les conditions générales de réduction du niveau minimal de contrôles sur place fixé par la Commission conformément à l’article 62, paragraphe 2, point b), du règlement (UE) no 1306/2013 sont remplies. Lorsque l’une de ces conditions ou que les conditions énoncées aux paragraphes 2 ou 3 du présent article ne sont plus remplies, les États membres révoquent immédiatement leur décision de réduction du niveau minimal de contrôles sur place et appliquent le niveau minimal de contrôles sur place prévu à l’article 30, points a), b) et f) et/ou à l’article 32, à compter de l’année de demande suivante pour les régimes d’aide ou les mesures de soutien concernés.
6. Par dérogation à l’article 30, point g), lorsqu’un État membre introduit un système d’autorisation préalable de la culture du chanvre, le taux minimal de contrôles sur place peut être réduit à 20 % des surfaces déclarées pour la production de chanvre, comme indiqué à l’article 32, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013.
Dans ce cas, l’État membre communique à la Commission les modalités et les conditions liées au système d’autorisation préalable durant l’année précédant l’application du taux de contrôle réduit. Toute modification de celles-ci est notifiée à la Commission dans les meilleurs délais.
Section 2
Contrôles sur place applicables aux demandes d’aide pour les régimes d’aide liée à la surface et aux demandes de paiement pour les mesures de soutien lié à la surface
Article 37
Éléments des contrôles sur place
1. Les contrôles sur place portent sur l’ensemble des parcelles agricoles faisant l’objet d’une demande d’aide au titre des régimes énumérés à l’annexe I du règlement (UE) no 1307/2013 et/ou pour lesquelles un soutien est demandé au titre de mesures de développement rural relevant du système intégré.
En ce qui concerne le contrôle des mesures de développement rural prévues à l’article 21, paragraphe 1, point a), et aux articles 30 et 34 du règlement (UE) no 1305/2013, les contrôles sur place concernent également toutes les terres non agricoles faisant l’objet d’une demande de soutien.
L’autorité compétente évalue sur la base des résultats des contrôles si une mise à jour des parcelles de référence correspondantes est requise, dans le respect de l’article 5, paragraphe 3, du règlement délégué (UE) no 640/2014.
2. Les contrôles sur place portent sur le mesurage de la superficie et la vérification des critères d’admissibilité, des engagements et d’autres obligations concernant la superficie déclarée par le bénéficiaire dans le cadre des régimes d’aide et/ou des mesures de soutien visés au paragraphe 1.
Pour les bénéficiaires qui demandent des paiements directs au titre des régimes énumérés à l’annexe I du règlement (UE) no 1307/2013, et dont les surfaces agricoles sont principalement des surfaces naturellement conservées dans un état qui les rend adaptées au pâturage ou à la culture, le contrôle sur place comporte également une vérification de l’activité minimale menée sur ces surfaces, conformément à l’article 9, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1307/2013.
3. Les contrôles sur place concernant les pratiques d’écologisation couvrent toutes les obligations à respecter par le bénéficiaire. Le cas échéant, le respect des seuils visés aux articles 44 et 46 du règlement (UE) no 1307/2013 pour l’exemption des pratiques est un élément des contrôles sur place. Le présent alinéa s’applique également aux contrôles sur place effectués pour des régimes nationaux ou régionaux de certification environnementale visés à l’article 43, paragraphe 3, point b), du règlement (UE) no 1307/2013.
Lorsque le contrôle sur place porte sur une mise en œuvre régionale conformément à l’article 46, paragraphe 5, du règlement (UE) no 1307/2013, le contrôle sur place porte également sur le mesurage de la surface et la vérification des obligations imposées par l’État membre aux bénéficiaires ou groupements de bénéficiaires.
Lorsque le contrôle sur place concerne une mise en œuvre collective conformément à l’article 46, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013, le contrôle sur place inclut:
a)
la vérification des critères de proximité immédiate fixés conformément à l’article 47, paragraphe 1, du règlement délégué (UE) no 639/2014;
b)
le mesurage de la surface et la vérification des critères pour les surfaces d’intérêt écologique contiguës;
c)
le cas échéant, les obligations supplémentaires imposées par l’État membre aux bénéficiaires ou groupements de bénéficiaires;
d)
les obligations liées à l’écologisation à respecter par le bénéficiaire participant à la mise en œuvre collective.
Article 38
Mesurage des superficies
1. Alors que toutes les parcelles agricoles sont soumises à des contrôles d’admissibilité, le mesurage de la superficie réelle de la parcelle agricole dans le cadre d’un contrôle sur place peut être limité à un échantillon aléatoire d’au moins 50 % des parcelles agricoles pour lesquelles une demande d’aide et/ou demande de paiement a été soumise au titre des régimes d’aide liée à la surface et/ou de mesures de développement rural. Lorsque ce contrôle de l’échantillon révèle un cas quelconque de non-conformité, toutes les parcelles agricoles sont alors mesurées ou des conclusions sont extrapolées à partir de l’échantillon mesuré.
Le premier alinéa ne s’applique pas aux parcelles agricoles à contrôler aux fins des surfaces d’intérêt écologique conformément à l’article 46 du règlement (UE) no 1307/2013.
2. Le mesurage des superficies des parcelles agricoles se fait par tout moyen dont il est démontré qu’il garantit une mesure de qualité au moins équivalente à celle requise par les normes techniques applicables élaborées au niveau de l’Union.
3. L’autorité compétente peut utiliser la télédétection conformément à l’article 40 ainsi que les techniques des systèmes globaux de navigation par satellite (GNSS), lorsque c’est possible.
4. Une valeur unique de distance de tolérance est établie pour l’ensemble des mesurages de surfaces effectués à l’aide de ces systèmes globaux (GNSS) et/ou de l’ortho-imagerie. À cette fin, les instruments de mesurage utilisés sont validés pour au moins une classe de validation de la distance de tolérance inférieure à la valeur unique. La valeur unique de tolérance ne dépasse toutefois pas 1,25 m.
Pour chacune des parcelles agricoles, la tolérance maximale n’excède pas 1,0 hectare, en valeur absolue.
Toutefois, pour les mesures visées à l’article 21, paragraphe 1, point a), et aux articles 30 et 34 du règlement (UE) no 1305/2013 en ce qui concerne les surfaces boisées, les États membres peuvent fixer des tolérances appropriées, lesquelles ne sont en aucun cas supérieures au double de la tolérance établie au premier alinéa du présent paragraphe.
5. La superficie totale d’une parcelle agricole peut être prise en compte dans le mesurage pour autant qu’elle soit pleinement admissible. Dans les autres cas, c’est la superficie admissible nette qui est prise en compte. À cette fin, le système du prorata visé à l’article 10 du règlement délégué (UE) no 640/2014 peut être appliqué, le cas échéant.
6. Aux fins du calcul des pourcentages des différentes cultures pour la diversification des cultures visée à l’article 44 du règlement (UE) no 1307/2013, la superficie effectivement couverte par une seule culture conformément à l’article 40, paragraphe 2, du règlement délégué (UE) no 639/2014 est prise en compte pour la réalisation du mesurage. Sur les surfaces où la polyculture est pratiquée, la superficie totale consacrée à la polyculture conformément à l’article 40, paragraphe 3, premier et deuxième alinéas, dudit règlement, ou consacrée à la polyculture conformément à l’article 40, paragraphe 3, troisième alinéa, dudit règlement, est prise en considération.
7. Lorsque l’application de l’article 17, paragraphe 1, point b), du règlement délégué (UE) no 640/2014 peut conduire à une division artificielle de la superficie de parcelles agricoles adjacentes présentant un type d’occupation des sols homogène en parcelles agricoles séparées, le mesurage de cette superficie est combinée en un seul mesurage des parcelles agricoles concernées.
8. Le cas échéant, deux mesurages séparés sont effectués, l’un sur la parcelle agricole aux fins du régime de paiement de base ou du régime de paiement unique à la surface, conformément au titre III, chapitre 1, du règlement (UE) no 1307/2013, et l’autre sur une parcelle agricole la chevauchant, différente du point de vue spatial, aux fins des autres régimes d’aide liée à la surface et/ou mesures de développement rural, le cas échéant.
Article 39
Vérification des conditions d’admissibilité
1. L’admissibilité des parcelles agricoles est vérifiée par tout moyen approprié. Cette vérification inclut également une vérification de la culture, le cas échéant. À cet effet, il est demandé, si nécessaire, des preuves supplémentaires.
2. Pour les prairies permanentes se prêtant au pâturage et relevant des pratiques locales établies, selon lesquelles l’herbe et les autres plantes fourragères herbacées ne prédominent pas traditionnellement dans les zones de pâturage, le coefficient de réduction visé à l’article 32, paragraphe 5, du règlement (UE) no 1307/2013 peut être appliqué, le cas échéant, à la superficie admissible mesurée conformément à l’article 38 du présent règlement. Lorsqu’une superficie est utilisée en commun, les autorités compétentes la répartissent entre les bénéficiaires au prorata de leur utilisation ou de leur droit d’utilisation de la superficie.
3. Les particularités topographiques déclarées par les bénéficiaires comme surface d’intérêt écologique, qui ne sont pas incluses dans la surface admissible conformément aux articles 9 et 10 du règlement délégué (UE) no 640/2014 sont vérifiées selon les mêmes principes que ceux applicables à la surface admissible.
4. En ce qui concerne le contrôle des mesures de développement rural et lorsque les États membres prévoient que certains éléments d’un contrôle sur place peuvent être mis en œuvre sur la base d’un échantillon, celui-ci doit assurer un niveau de contrôle fiable et représentatif. Les États membres établissent les critères de sélection de l’échantillon. Si le contrôle de l’échantillon révèle des cas de non-conformité, la taille et la base de l’échantillon sont élargies en conséquence.
Article 40
Contrôles par télédétection
Lorsqu’un État membre effectue des contrôles sur place par télédétection, l’autorité compétente:
a)
procède à la photo-interprétation des orthophotographies (aériennes ou par satellite) de toutes les parcelles agricoles, pour chaque demande d’aide et/ou de paiement à contrôler, en vue de reconnaître les types de couverture des sols, et, le cas échéant, le type de cultures, et de mesurer les superficies;
b)
réalise des inspections physiques sur le terrain de toutes les parcelles agricoles pour lesquelles la photo-interprétation ne permet pas de conclure, à la satisfaction de l’autorité compétente, que la déclaration des superficies est exacte;
c)
effectue tous les contrôles nécessaires pour vérifier la conformité avec les critères d’admissibilité, les engagements et les autres obligations relatives aux parcelles agricoles;
d)
prend d’autres mesures pour couvrir le mesurage de la superficie conformément à l’article 38, paragraphe 1, de toute parcelle non couverte par l’imagerie.
Article 41
Rapport de contrôle
1. Chaque contrôle sur place en vertu de la présente section fait l’objet d’un rapport de contrôle rendant compte avec précision des différents éléments du contrôle et permettant de tirer des conclusions sur la conformité avec les critères d’admissibilité, les engagements et les autres obligations. Ce rapport indique notamment:
a)
les régimes d’aide ou les mesures de soutien ainsi que les demandes d’aide ou de paiement contrôlés;
b)
les personnes présentes;
c)
les parcelles agricoles contrôlées, les parcelles agricoles mesurées y compris, le cas échéant, les résultats des mesurages par parcelle agricole mesurée, ainsi que les méthodes de mesurage utilisées;
d)
le cas échéant, les résultats du mesurage des terres non agricoles faisant l’objet d’une demande de soutien au titre de mesures de développement rural, ainsi que les méthodes de mesurage utilisées;
e)
si le bénéficiaire a été averti du contrôle et, dans l’affirmative, quel était le délai de préavis;
f)
les éventuelles mesures spécifiques de contrôle à mettre en œuvre dans le cadre des différents régimes d’aide ou de soutien;
g)
toute autre mesure de contrôle mise en œuvre;
h)
tout cas de non-conformité constaté pouvant nécessiter une notification croisée compte tenu d’autres régimes d’aide, de mesures de soutien et/ou de la conditionnalité;
i)
tout cas de non-conformité constaté pouvant nécessiter un suivi au cours des années suivantes.
2. Le bénéficiaire se voit accorder la possibilité de signer le rapport durant le contrôle pour attester de sa présence lors du contrôle et pour ajouter des observations. Si les États membres utilisent un rapport de contrôle établi par des moyens électroniques au cours du contrôle, l’autorité compétente prévoit la possibilité d’une signature électronique par le bénéficiaire ou veille à ce que le rapport de contrôle soit envoyé sans délai au bénéficiaire en lui donnant la possibilité de le signer et d’y ajouter des observations. Si des cas de non-conformité sont constatés, le bénéficiaire reçoit une copie du rapport de contrôle.
Lorsque le contrôle sur place est effectué par télédétection conformément à l’article 40, les États membres peuvent décider de ne pas donner au bénéficiaire la possibilité de signer le rapport de contrôle si le contrôle par télédétection n’a révélé aucun cas de non-conformité. Si les contrôles révèlent des cas de non-conformité, le bénéficiaire a la possibilité de signer le rapport avant que l’autorité compétente ne décide de réductions, refus, retraits ou sanctions sur la base des constatations effectuées.
Section 3
Contrôles sur place des demandes d’aide liée aux animaux et des demandes de paiement au titre de mesures de soutien lié aux animaux
Article 42
Contrôles sur place
1. Les contrôles sur place visent à vérifier que tous les critères d’admissibilité, les engagements et les autres obligations sont respectés et portent sur tous les animaux pour lesquels des demandes d’aide ou des demandes de paiement ont été introduites au titre des régimes d’aide liée aux animaux ou de mesures de soutien lié aux animaux à contrôler.
Lorsque l’État membre a déterminé une période conformément à l’article 21, paragraphe 1, point d), au moins 50 % du taux minimal de contrôles sur place prévu à l’article 32 ou à l’article 33 sont répartis sur l’ensemble de cette période, respectivement pour le régime d’aide liée aux animaux ou la mesure de soutien lié aux animaux.
Si l’État membre fait usage de la possibilité prévue à l’article 21, paragraphe 3, les animaux potentiellement admissibles visés à l’article 2, paragraphe 1, deuxième alinéa, point (17), du règlement délégué (UE) no 640/2014 sont également contrôlés.
Les contrôles sur place visent notamment à vérifier que le nombre d’animaux présents dans l’exploitation, pour lesquels des demandes d’aide et/ou des demandes de paiement ont été introduites, et, le cas échéant, le nombre d’animaux potentiellement admissibles correspondent au nombre d’animaux inscrits dans les registres et au nombre d’animaux enregistrés dans la base de données informatisée pour les animaux.
2. Les contrôles sur place visent également à vérifier:
a)
l’exactitude et la cohérence des inscriptions du registre et des notifications dans la base de données informatisée pour les animaux, sur la base d’un échantillon de documents justificatifs tels que les factures d’achat et de vente, les certificats d’abattage, les certificats vétérinaires et, le cas échéant, les passeports pour animaux ou les documents de circulation, pour les animaux ayant fait l’objet de demandes d’aide ou de demandes de paiement au cours des six mois précédant la date du contrôle sur place; cependant, si des anomalies sont constatées, le contrôle est porté à 12 mois précédant la date du contrôle sur place;
b)
si tous les bovins ou ovins/caprins présents dans l’exploitation sont identifiés par des marques auriculaires ou d’autres moyens d’identification, accompagnés, le cas échéant, de passeports pour animaux ou de documents de circulation, et s’ils figurent bien dans le registre et ont été correctement inscrits dans la base de données informatisée pour les animaux.
Pour les contrôles visés au premier alinéa, point b), il est possible de procéder par échantillonnage aléatoire. Lorsque ce contrôle de l’échantillon révèle un cas quelconque de non-conformité, tous les animaux sont alors contrôlés ou des conclusions sont extrapolées sur la base de l’échantillon.
Article 43
Rapport de contrôle relatif aux régimes d’aide liée aux animaux et aux mesures de soutien lié aux animaux
1. Chaque contrôle sur place effectué en vertu de la présente section fait l’objet d’un rapport de contrôle rendant compte avec précision des différents éléments du contrôle. Ce rapport indique notamment:
a)
les régimes d’aide liée aux animaux et/ou les mesures de soutien lié aux animaux ainsi que les demandes d’aide et/ou de paiement liés aux animaux contrôlés;
b)
les personnes présentes;
c)
le nombre d’animaux de chaque espèce relevé et, le cas échéant, les numéros des marques auriculaires, les inscriptions dans le registre et dans les bases de données informatiques relatives aux animaux et les documents justificatifs vérifiés, ainsi que les résultats des contrôles et, le cas échéant, les observations particulières concernant les animaux et/ou leur code d’identification;
d)
si le bénéficiaire a été averti de la visite et, dans l’affirmative, quel était le délai de préavis. En particulier, lorsque la limite des 48 heures visée à l’article 25 est dépassée, la raison devra en être précisée dans le rapport de contrôle;
e)
les éventuelles mesures spécifiques de contrôle à mettre en œuvre dans le cadre des régimes d’aide liée aux animaux et/ou des mesures de soutien lié aux animaux;
f)
toute autre mesure de contrôle à mettre en œuvre.
2. Le bénéficiaire se voit accorder la possibilité de signer le rapport durant le contrôle pour attester de sa présence lors du contrôle et pour ajouter des observations. Si les États membres utilisent un rapport de contrôle établi par des moyens électroniques au cours du contrôle, l’autorité compétente prévoit la possibilité d’une signature électronique par le bénéficiaire ou veille à ce que le rapport de contrôle soit envoyé sans délai au bénéficiaire en lui donnant la possibilité de le signer et d’y ajouter des observations. Si des cas de non-conformité sont constatés, le bénéficiaire reçoit une copie du rapport de contrôle.
3. Lorsque les États membres effectuent des contrôles sur place conformément au présent règlement en liaison avec des inspections au titre du règlement (CE) no 1082/2003, le rapport de contrôle est complété par des rapports conformément à l’article 2, paragraphe 5, de ce règlement.
4. Lorsque les contrôles sur place effectués conformément au présent règlement révèlent des cas de non-respect des dispositions du titre I du règlement (CE) no 1760/2000 ou du règlement (CE) no 21/2004, des copies du rapport de contrôle prévu au présent article sont immédiatement transmises aux autorités chargées de la mise en œuvre desdits règlements.
CHAPITRE IV
Règles spécifiques
Article 44
Règles relatives aux résultats de contrôles pour les surfaces d’intérêt écologique régionales ou collectives
Dans le cas de la mise en œuvre régionale ou collective conformément à l’article 46, paragraphe 5 ou 6, du règlement (UE) no 1307/2013, la superficie déterminée des surfaces d’intérêt écologiques communes contiguës est allouée à chaque participant en proportion de sa part dans les surfaces écologiques communes, sur la base de ce qu’il a déclaré conformément à l’article 18 du présent règlement.
Aux fins de l’application de l’article 26 du règlement délégué (UE) no 640/2014 à chaque participant à une mise en œuvre régionale ou collective, la surface d’intérêt écologique déterminée est la somme de la part attribuée des surfaces d’intérêt écologique communes, visée au premier alinéa du présent article, et des surfaces d’intérêt écologique déterminées en fonction de l’obligation individuelle.
Article 45
Vérification de la teneur en tétrahydrocannabinol dans les cultures de chanvre
1. Aux fins de l’article 32, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013, les États membres mettent en place le système pour déterminer la teneur en tétrahydrocannabinol (ci-après dénommé «THC») des cultures figurant à l’annexe I du présent règlement.
2. L’autorité compétente de l’État membre conserve les teneurs en THC constatées. Pour chaque variété, ces données comportent au moins les résultats relatifs à la teneur en THC de chaque échantillon, exprimée en pourcentage avec une précision de deux décimales, la procédure utilisée, le nombre de tests réalisés, le moment où le prélèvement a été effectué et les mesures prises à l’échelon national.
3. Si la moyenne de tous les échantillons d’une variété donnée dépasse la teneur en THC prévue à l’article 32, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013, les États membres recourent à la procédure B définie à l’annexe I du présent règlement pour la variété concernée au cours de l’année de demande suivante. Cette procédure est utilisée au cours des années de demande suivantes à moins que les résultats de l’analyse de la variété en question ne soient inférieurs à la teneur en THC prévue à l’article 32, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013.
Si, pour la deuxième année, la moyenne de tous les échantillons d’une variété donnée dépasse la teneur en THC prévue à l’article 32, paragraphe 6, du règlement (UE) no 1307/2013, l’État membre concerné notifie à la Commission l’autorisation d’interdire la commercialisation de cette variété conformément à l’article 18 de la directive 2002/53/CE du Conseil (20). Cette notification est envoyée au plus tard le 15 novembre de l’année de demande en question. À compter de l’année de demande suivante, la variété faisant l’objet de cette requête n’est pas admissible au bénéfice des paiements directs dans l’État membre concerné.
4. Les cultures de chanvre continuent à se faire dans des conditions de croissance normales, conformément à la pratique locale, pendant au moins dix jours après la date de la fin de la floraison, de sorte que les contrôles prévus aux paragraphes 1, 2 et 3 puissent être effectués.
Les États membres peuvent toutefois autoriser la récolte de chanvre après le début de la floraison, mais avant l’expiration de la période de dix jours suivant la fin de la floraison, pour autant que les inspecteurs indiquent, pour chaque parcelle concernée, les parties représentatives qui doivent continuer à être cultivées pendant au moins dix jours après la fin de la floraison à des fins de contrôle, conformément à la méthode établie à l’annexe I.
5. La notification visée au paragraphe 3 s’effectue conformément au règlement (CE) no 792/2009 de la Commission (21).
TITRE IV
MESURES DE DÉVELOPPEMENT RURAL NON LIÉES À LA SURFACE ET NON LIÉES AUX ANIMAUX
CHAPITRE I
Disposition préliminaire
Article 46
Champ d’application
Le présent titre s’applique aux dépenses exposées dans le cadre des mesures prévues aux articles 14 à 20, à l’article 21, paragraphe 1, à l’exception de la prime annuelle en vertu des points a) et b), à l’article 27, à l’article 28, paragraphe 9, aux articles 35 et 36 et à l’article 51, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1305/2013, à l’article 35, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1303/2013, ainsi qu’à l’article 20, à l’article 36, point a) vi), point b) ii), b) vi) et b) vii), à l’article 36, point b) i), et b) iii) en ce qui concerne les coûts d’installation, et aux articles 52 et 63 du règlement (CE) no 1698/2005.
CHAPITRE II
Contrôles
Section 1
Dispositions générales
Article 47
Demandes de soutien, demandes de paiement et autres déclarations
1. Les États membres prévoient des procédures appropriées pour la présentation des demandes de soutien, demandes de paiement et autres déclarations relatives à des mesures de développement rural non liées à la surface ou non liées aux animaux.
2. Pour les mesures au titre de l’article 15, paragraphe 1, point b), de l’article 16, paragraphe 1, de l’article 19, paragraphe 1, point c), et de l’article 27 du règlement (UE) no 1305/2013, le bénéficiaire présente une demande de paiement annuelle.
Section 2
Dispositions relatives aux contrôles
Article 48
Contrôles administratifs
1. Des contrôles administratifs sont effectués pour toutes les demandes de soutien, demandes de paiement et autres déclarations qui doivent être introduites par un bénéficiaire ou par un tiers et couvrent tous les éléments qu’il est possible et approprié de contrôler dans le cadre de contrôles administratifs. Les procédures imposent l’enregistrement des activités de contrôle, des résultats des vérifications et des mesures prises en cas d’anomalies.
2. Les contrôles administratifs des demandes de soutien assurent la conformité de l’opération avec les obligations établies par la législation de l’Union ou la législation nationale ou par le programme de développement rural, y compris dans le cadre de marchés publics, des aides d’État et des autres normes et exigences obligatoires. Les contrôles visent notamment à vérifier:
a)
l’admissibilité du bénéficiaire;
b)
les critères d’admissibilité, les engagements et les autres obligations de l’opération pour laquelle un soutien est sollicité;
c)
le respect des critères de sélection;
d)
l’admissibilité des coûts de l’opération, y compris le respect de la catégorie de coûts ou de la méthode de calcul à utiliser lorsque l’opération ou une partie de celle-ci relève de l’article 67, paragraphe 1, points b), c) et d), du règlement (UE) no 1303/2013;
e)
pour les coûts visés à l’article 67, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 1303/2013, à l’exclusion des contributions en nature et de l’amortissement, le caractère raisonnable des coûts présentés. Les coûts sont évalués au moyen d’un système d’évaluation approprié, reposant par exemple sur des coûts de référence, une comparaison de différentes offres ou un comité d’évaluation.
3. Les contrôles administratifs concernant les demandes de paiement comprennent notamment, et pour autant que cela soit approprié pour la demande en question, une vérification portant sur:
a)
l’opération achevée en la comparant à l’opération pour laquelle la demande de soutien a été présentée et accordée;
b)
les coûts engagés et les paiements effectués.
4. Les contrôles administratifs comportent des procédures permettant d’éviter un double financement irrégulier par d’autres régimes au niveau de l’Union ou de l’État membre et au titre de la période de programmation précédente. Lorsqu’il existe d’autres sources de financement, ces contrôles garantissent que le soutien total reçu respecte les montants ou les taux de soutien maximaux admissibles.
5. Les contrôles administratifs concernant les opérations d’investissement comportent au moins une visite sur les lieux de l’opération subventionnée ou sur le site de l’investissement pour vérifier la réalité de l’investissement.
L’autorité compétente peut toutefois décider de ne pas effectuer ces visites pour des motifs dûment justifiés, notamment lorsque:
a)
l’opération est incluse dans l’échantillon retenu pour un contrôle sur place à effectuer conformément à l’article 49;
b)
l’autorité compétente estime que l’opération concernée concerne un investissement modeste;
c)
l’autorité compétente considère que le risque que les conditions d’octroi du soutien ne soient pas réunies est faible ou que le risque que l’investissement n’ait pas été réalisé est réduit.
La décision visée au deuxième alinéa et sa justification sont enregistrées.
Article 49
Contrôles sur place
1. Les États membres organisent des contrôles sur place pour les opérations approuvées sur la base d’un échantillon approprié. Ceux-ci sont, autant que possible, effectués avant que soit réalisé le dernier paiement pour une opération.
2. Les inspecteurs chargés des contrôles sur place n’ont pas pris part aux contrôles administratifs de la même opération.
Article 50
Taux de contrôle et échantillonnage pour les contrôles sur place
1. Les contrôles sur place couvrent au moins 5 % des dépenses visées à l’article 46 qui sont cofinancées par le Fonds européen agricole pour le développement rural (Feader) et sont supportées chaque année civile par l’organisme payeur.
Lorsqu’une opération faisant l’objet du contrôle sur place a bénéficié d’avances ou de paiements intermédiaires, ces paiements sont imputés sur les dépenses couvertes par les contrôles sur place visés au premier alinéa.
2. Seuls les contrôles effectués durant l’année civile en question sont pris en compte pour le calcul du niveau minimal visé au paragraphe 1.
Les demandes de paiement jugées non admissibles à l’issue des contrôles administratifs ne sont pas prises en compte pour le calcul du niveau minimal visé au paragraphe 1.
3. Seuls les contrôles remplissant tous les critères des articles 49 et 51 peuvent être pris en compte pour le calcul du niveau minimal visé au paragraphe 1.
4. En ce qui concerne l’échantillon des opérations approuvées qui doit faire l’objet d’un contrôle conformément au paragraphe 1, il est tenu compte notamment:
a)
de la nécessité de contrôler des opérations de nature et d’ampleur suffisamment variées;
b)
des facteurs de risque mis en évidence par des contrôles effectués au niveau national ou au niveau de l’Union;
c)
du type de contribution de l’opération au risque d’erreur lors de la mise en œuvre du programme de développement rural;
d)
de la nécessité de maintenir un équilibre entre les mesures et les types d’opérations;
e)
de la nécessité de sélectionner de façon aléatoire entre 30 et 40 % des dépenses.
5. Lorsque des contrôles sur place révèlent des cas de non-conformité importants dans le contexte d’une mesure de soutien ou d’un type d’opération, l’autorité compétente augmente le taux de contrôle à un niveau approprié au cours de l’année civile suivante pour la mesure ou le type d’opération concernés.
6. Par dérogation au paragraphe 1, les États membres peuvent décider de ramener le niveau minimal des contrôles sur place effectués chaque année civile, visés au paragraphe 1, à 3 % du montant cofinancé par le Feader.
Les États membres peuvent appliquer le premier alinéa uniquement si les conditions générales de réduction du niveau minimal de contrôles sur place fixé par la Commission conformément à l’article 62, paragraphe 2, point b), du règlement (UE) no 1306/2013 sont remplies.
Lorsqu’une des conditions prévues au deuxième alinéa n’est plus remplie, les États membres révoquent immédiatement leur décision de réduire le niveau minimal de contrôles sur place. Ils appliquent le niveau minimal de contrôles sur place visé au paragraphe 1 à compter de l’année civile suivante.
Article 51
Contenu des contrôles sur place
1. Les contrôles sur place visent à vérifier que l’opération a été mise en œuvre conformément aux règles applicables et couvre tous les critères d’admissibilité, les engagements et les autres obligations en ce qui concerne les conditions d’octroi du soutien, qu’il est possible de contrôler au moment de la visite. Ils garantissent que l’opération est admissible au bénéfice d’un soutien du Feader.
2. Les contrôles sur place vérifient l’exactitude des données déclarées par le bénéficiaire par rapport aux documents justificatifs.
Il est notamment vérifié que les demandes de paiement introduites par le bénéficiaire sont justifiées par des pièces comptables ou d’autres documents, y compris, le cas échéant, que les données de la demande de paiement sont exactes, en examinant les données ou les documents commerciaux détenus par des tiers.
3. Les contrôles sur place visent à vérifier que la destination effective ou prévue de l’opération correspond aux objectifs décrits dans la demande de soutien, pour lesquels le soutien a été octroyé.
4. Sauf circonstances exceptionnelles dûment enregistrées et justifiées par les autorités compétentes, les contrôles sur place comportent une visite sur le lieu de mise en œuvre de l’opération ou, s’il s’agit d’une opération incorporelle, une visite au promoteur de l’opération.
Article 52
Contrôles ex post
1. Des contrôles ex post sont effectués sur les opérations d’investissement afin de vérifier le respect des engagements prévus à l’article 71 du règlement (UE) no 1303/2013 ou spécifiés dans le programme de développement rural.
2. Pour chaque année civile, les contrôles ex post couvrent au moins 1 % des dépenses financées par le Feader en ce qui concerne les opérations d’investissement qui sont encore subordonnées à des engagements conformément au paragraphe 1 et pour lesquelles le Feader a effectué le paiement final. Seuls les contrôles effectués durant l’année civile en question sont pris en considération.
3. L’échantillon des opérations à contrôler conformément au paragraphe 1 est fondé sur une analyse des risques et de l’impact financier des différentes opérations, des différents types d’opérations ou des différentes mesures. Entre 20 et 25 % de l’échantillon sont sélectionnés de façon aléatoire.
Article 53
Rapport de contrôle
1. Chaque contrôle sur place effectué en vertu de la présente section fait l’objet d’un rapport de contrôle rendant compte avec précision des différents éléments du contrôle. Ce rapport indique notamment:
a)
les mesures et demandes d’aide ou demandes de paiement contrôlées;
b)
les personnes présentes;
c)
si le bénéficiaire a été averti de la visite et, dans l’affirmative, quel était le délai de préavis;
d)
les résultats des contrôles et, le cas échéant, toute observation particulière;
e)
toute autre mesure de contrôle devant être mise en œuvre.
2. Le paragraphe 1 s’applique mutatis mutandis aux contrôles ex post dans le cadre de la présente section.
3. Le bénéficiaire se voit accorder la possibilité de signer le rapport durant le contrôle pour attester de sa présence lors du contrôle et pour ajouter des observations. Si les États membres utilisent un rapport de contrôle établi par des moyens électroniques au cours du contrôle, l’autorité compétente prévoit la possibilité d’une signature électronique par le bénéficiaire ou veille à ce que le rapport de contrôle soit envoyé sans délai au bénéficiaire en lui donnant la possibilité de le signer et d’y ajouter des observations. Si des cas de non-conformité sont constatés, le bénéficiaire reçoit une copie du rapport de contrôle.
Section 3
Dispositions relatives aux contrôles des mesures spécifiques
Article 54
Transfert de connaissances et actions d’information
L’autorité compétente vérifie le respect de l’exigence selon laquelle les organismes fournissant des services de transfert de connaissances et d’information ont les capacités nécessaires, conformément à l’article 14, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1305/2013. L’autorité compétente vérifie le contenu et la durée des programmes d’échanges et de visites d’exploitations agricoles et forestières, conformément à l’article 14, paragraphe 5, dudit règlement. Ces vérifications sont effectuées au moyen de contrôles administratifs et, par échantillonnage, au moyen de contrôles sur place.
Article 55
Services de conseil, services d’aide à la gestion agricole et services de remplacement sur l’exploitation
Pour les opérations prévues à l’article 15, paragraphe 1, points a) et c), du règlement (UE) no 1305/2013, l’autorité compétente vérifie le respect de l’exigence selon laquelle les autorités ou organismes sélectionnés pour fournir des services de conseil disposent des ressources adéquates et selon laquelle la procédure de sélection a été menée dans le cadre d’un marché public, en application de l’article 15, paragraphe 3, dudit règlement. Cette vérification est effectuée au moyen de contrôles administratifs et, par échantillonnage, au moyen de contrôles sur place.
Article 56
Systèmes de qualité applicables aux produits agricoles et aux denrées alimentaires
Pour la mesure prévue à l’article 16 du règlement (UE) no 1305/2013, l’autorité compétente peut, le cas échéant, utiliser des preuves reçues d’autres services, organismes ou organisations pour vérifier le respect des obligations et des critères d’admissibilité. Toutefois, il doit être établi, à la satisfaction de l’autorité compétente, que ce service, cet organisme ou cette organisation applique des normes suffisantes pour contrôler le respect des obligations et des critères d’admissibilité. À cette fin, l’autorité compétente procède à des contrôles administratifs et, par échantillonnage, à des contrôles sur place.
Article 57
Développement des exploitations agricoles et des entreprises
Pour les opérations visées à l’article 19, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 1305/2013, l’autorité compétente, au moyen de contrôles administratifs et, par échantillonnage, au moyen de contrôles sur place, vérifie le respect:
a)
du plan d’entreprise conformément à l’article 19, paragraphes 4 et 5, du règlement (UE) no 1305/2013 et à l’article 8 du règlement d’exécution (UE) no 808/2014 de la Commission (22), y compris, dans le cas des jeunes agriculteurs, l’exigence selon laquelle ils répondent à la définition d’agriculteur actif visée à l’article 19, paragraphe 4, du règlement (UE) no 1305/2013;
b)
de la règle régissant la période de transition accordée pour remplir les conditions relatives aux compétences professionnelles, visées à l’article 2, paragraphe 3, du règlement délégué (UE) no 807/2014 de la Commission (23).
Article 58
Mise en place de groupements et d’organisations de producteurs
Pour la mesure prévue à l’article 27 du règlement (UE) no 1305/2013, les États membres reconnaissent le groupement de producteurs après avoir vérifié que ce dernier respecte les critères énoncés au paragraphe 1 dudit article ainsi que les dispositions nationales. Après la reconnaissance, l’autorité compétente vérifie la conformité continue avec les critères de reconnaissance et avec le plan d’entreprise, conformément à l’article 27, paragraphe 2, dudit règlement, au moyen de contrôles administratifs et, au moins une fois au cours de la période de cinq ans, d’un contrôle sur place.
Article 59
Gestion des risques
En ce qui concerne le soutien spécifique prévu à l’article 36 du règlement (UE) no 1305/2013, l’autorité compétente, au moyen de contrôles administratifs et, par échantillonnage, au moyen de contrôles sur place, vérifie notamment:
a)
que les agriculteurs sont admissibles au soutien conformément à l’article 36, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1305/2013;
b)
lors du contrôle des demandes de paiement venant des fonds de mutualisation, conformément à l’article 36, paragraphe 1, points b) et c), du règlement (UE) no 1305/2013, que la compensation a été versée intégralement aux agriculteurs affiliés, conformément à l’article 36, paragraphe 3, dudit règlement.
Article 60
Leader
1. Les États membres mettent en œuvre un système de surveillance approprié des groupes d’action locale.
2. En cas de dépenses effectuées au titre de l’article 35, paragraphe 1, points b) et c), du règlement (UE) no 1303/2013, les États membres peuvent déléguer, par un acte officiel, les contrôles administratifs visés à l’article 48 du présent règlement à des groupes d’action locale. Les États membres conservent toutefois la responsabilité de vérifier que ces groupes d’action locale ont les capacités nécessaires en matière d’administration et de contrôle pour mener à bien cette tâche.
Dans le cas de la délégation visée au premier alinéa, l’autorité compétente effectue des contrôles réguliers des groupes d’action locale, notamment des contrôles de comptabilité et des contrôles administratifs répétés sur la base d’un échantillon.
L’autorité compétente procède également à des contrôles sur place conformément à l’article 49 du présent règlement. En ce qui concerne l’échantillon de contrôle pour les dépenses relatives au programme Leader, il convient d’appliquer au moins le même pourcentage que celui visé à l’article 50 du présent règlement.
3. Dans le cas de dépenses effectuées au titre de l’article 35, paragraphe 1, points a), d) et e), du règlement (UE) no 1303/2013 et de l’article 35, paragraphe 1, points b) et c), dudit règlement, lorsque le groupe d’action locale est lui-même bénéficiaire du soutien, des contrôles administratifs sont réalisés par des personnes indépendantes du groupe concerné.
Article 61
Subventions sous forme de bonifications d’intérêts et de contributions aux primes de garantie
1. Dans le cas de dépenses effectuées au titre de l’article 69, paragraphe 3, point a), du règlement (UE) no 1303/2013, les contrôles administratifs et les contrôles sur place sont réalisés auprès du bénéficiaire et en fonction de la réalisation de l’opération concernée. L’analyse des risques visée à l’article 50 du présent règlement porte au moins une fois sur l’opération concernée, sur la base de la valeur actualisée de la bonification.
2. L’autorité compétente veille, grâce à des contrôles administratifs et, le cas échéant, des visites aux établissements financiers intermédiaires et au bénéficiaire, à ce que les paiements aux établissements financiers intermédiaires soient en conformité avec le droit de l’Union et avec la convention conclue entre l’organisme payeur et l’établissement financier intermédiaire.
3. Si les bonifications d’intérêts ou les contributions aux primes de garantie sont combinées à des instruments financiers en une seule opération ciblant les mêmes bénéficiaires finaux, l’autorité compétente procède à des contrôles au niveau des bénéficiaires finaux uniquement dans les cas prévus à l’article 40, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1303/2013.
Article 62
Assistance technique à l’initiative des États membres
En ce qui concerne les dépenses encourues au titre de l’article 51, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1305/2013, les articles 48 à 51 et l’article 53 du présent règlement s’appliquent mutatis mutandis.
Les contrôles administratifs visés à l’article 48 et les contrôles sur place visés à l’article 49 sont effectués par une entité indépendante du point de vue opérationnel de l’entité autorisant le paiement de l’assistance technique.
CHAPITRE III
Paiements indus et sanctions administratives
Article 63
Retrait partiel ou total du soutien et sanctions administratives
1. Les paiements sont calculés sur la base de montants jugés admissibles lors des contrôles administratifs visés à l’article 48.
L’autorité compétente examine la demande de paiement reçue du bénéficiaire et fixe les montants admissibles au bénéfice du soutien. Elle détermine:
a)
le montant payable au bénéficiaire sur la base de la demande de paiement et de la décision d’octroi;
b)
le montant payable au bénéficiaire après examen de l’admissibilité de la dépense dans la demande de paiement.
Si le montant établi conformément au deuxième alinéa, point a), dépasse de plus de 10 % le montant établi conformément au point b) dudit alinéa, une sanction administrative est appliquée au montant établi conformément au point b). Le montant de la sanction correspond à la différence entre ces deux montants et ne va pas au-delà du retrait total de l’aide.
Aucune sanction n’est cependant appliquée si le bénéficiaire peut démontrer, à la satisfaction de l’autorité compétente, qu’il n’est pas responsable de l’inclusion du montant non admissible, ou si l’autorité compétente arrive d’une autre manière à la conclusion que le bénéficiaire concerné n’est pas fautif.
2. La sanction administrative visée au paragraphe 1 est appliquée mutatis mutandis aux dépenses non admissibles relevées lors des contrôles sur place visés à l’article 49. Dans ce cas, les dépenses examinées sont les dépenses cumulées engagées pour l’opération concernée. Cette disposition est sans préjudice des résultats des précédents contrôles sur place des opérations concernées.
TITRE V
SYSTÈME DE CONTRÔLE ET SANCTIONS ADMINISTRATIVES EN MATIÈRE DE CONDITIONNALITÉ
CHAPITRE I
Dispositions communes
Article 64
Définitions
Aux fins des spécifications techniques nécessaires à la mise en œuvre du système de contrôle et des sanctions administratives en matière de conditionnalité, les définitions suivantes s’appliquent:
a)
«organismes spécialisés en matière de contrôle», les autorités nationales compétentes en matière de contrôle visées à l’article 67 du présent règlement, qui sont chargées d’assurer le respect des règles visées à l’article 93 du règlement (UE) no 1306/2013;
b)
«acte», toute directive et tout règlement mentionnés à l’annexe II du règlement (UE) no 1306/2013;
c)
«année de la constatation», l’année civile au cours de laquelle le contrôle administratif ou le contrôle sur place a été effectué;
d)
«domaines soumis à la conditionnalité», les différents domaines visés à l’article 93, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1306/2013 et le maintien des pâturages permanents visé à l’article 93, paragraphe 3, de ce règlement.
CHAPITRE II
Contrôle
Section 1
Dispositions générales
Article 65
Système de contrôle de la conditionnalité
1. Les États membres mettent en place un système garantissant un contrôle efficace du respect de la conditionnalité. Ce système prévoit en particulier:
a)
lorsque l’autorité de contrôle compétente n’est pas l’organisme payeur, la communication des informations nécessaires relatives aux bénéficiaires visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013, de l’organisme payeur aux organismes spécialisés en matière de contrôle et/ou, le cas échéant, à l’autorité chargée de la coordination;
b)
les méthodes à appliquer pour la sélection des échantillons de contrôle;
c)
des indications sur le type et l’ampleur des contrôles à réaliser;
d)
des rapports de contrôle indiquant en particulier tout cas de non-conformité détecté ainsi qu’une évaluation de sa gravité, de son étendue, de sa persistance et de sa répétition;
e)
lorsque l’autorité de contrôle compétente n’est pas l’organisme payeur, la communication des rapports de contrôle des organismes spécialisés en matière de contrôle soit à l’organisme payeur, soit à l’autorité chargée de la coordination, soit aux deux;
f)
l’application du système de réductions et d’exclusions par l’organisme payeur.
2. Les États membres peuvent prévoir une procédure selon laquelle le bénéficiaire communique à l’organisme payeur les éléments nécessaires à l’identification des exigences et des normes qui lui sont applicables.
Article 66
Paiement de l’aide en lien avec les contrôles de conditionnalité
En ce qui concerne les contrôles de la conditionnalité lorsque ces contrôles ne peuvent être achevés avant le versement au bénéficiaire des paiements et des primes annuelles visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013, le montant à verser par le bénéficiaire à la suite d’une sanction administrative est recouvré soit conformément à l’article 7 du présent règlement, soit par compensation.
Article 67
Responsabilité de l’autorité de contrôle compétente
1. Les responsabilités des autorités de contrôle compétentes sont les suivantes:
a)
les organismes spécialisés en matière de contrôle sont responsables de l’exécution des contrôles et vérifications relatifs au respect des exigences et des normes concernées;
b)
les organismes payeurs sont chargés de déterminer les sanctions administratives dans des cas individuels conformément au titre IV, chapitre II, du règlement (UE) no 640/2014 et au chapitre III du présent titre.
2. Par dérogation aux dispositions du paragraphe 1, les États membres peuvent décider de confier à l’organisme payeur l’exécution du contrôle et des vérifications concernant la totalité ou une partie des exigences, normes, actes ou domaines de conditionnalité, pour autant que l’État membre garantisse que l’efficacité de ce contrôle et de ces vérifications atteint au minimum celle du contrôle et des vérifications menés par un organisme spécialisé en matière de contrôle.
Section 2
Contrôles sur place
Article 68
Taux minimal de contrôle
1. L’autorité de contrôle compétente effectue, pour les exigences et les normes qui relèvent de sa responsabilité, des contrôles sur place portant sur 1 % au moins du nombre total de bénéficiaires visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013 et relevant de la responsabilité de ladite autorité de contrôle.
Par dérogation au premier alinéa, dans le cas de groupements de personnes visés aux articles 28 et 29 du règlement (UE) no 1305/2013, chaque membre de ces groupements peut être considéré comme bénéficiaire aux fins du calcul de l’échantillon de contrôle prévu au premier alinéa.
Le taux minimal de contrôle visé au premier alinéa peut être atteint au niveau de chaque autorité de contrôle compétente, au niveau de chaque acte ou de chaque norme ou encore au niveau d’un ensemble d’actes ou de normes. Lorsque les contrôles ne sont pas effectués par l’organisme payeur, ce taux minimal de contrôle peut toutefois être atteint au niveau de chaque organisme payeur.
Lorsque la législation applicable aux actes et normes concernés prévoit déjà un taux minimal de contrôle, celui-ci s’applique en lieu et place du taux minimal visé au premier alinéa. À défaut, les États membres peuvent décider que tout cas de non-conformité, détecté à l’occasion d’un contrôle sur place effectué en application de la législation applicable aux actes et aux normes en dehors de l’échantillon visé au premier alinéa, est communiqué à l’autorité de contrôle compétente pour l’acte ou la norme concernés, afin qu’elle en assure le suivi. Les dispositions du présent chapitre et du titre III, chapitres I, II et III, s’appliquent.
En ce qui concerne les obligations liées à la conditionnalité dans le cadre de la directive 96/22/CE du Conseil, l’application d’un niveau d’échantillonnage spécifique pour les plans de surveillance est considérée comme satisfaisant l’exigence de taux minimal établie au premier alinéa.
2. Par dérogation au paragraphe 1, afin d’atteindre le taux minimal de contrôle visé audit paragraphe au niveau de chaque acte ou norme, ou ensemble d’actes ou de normes, l’État membre peut:
a)
utiliser les résultats des contrôles sur place effectués conformément à la législation applicable à ces actes et normes pour les bénéficiaires sélectionnés; ou
b)
remplacer les bénéficiaires sélectionnés par des bénéficiaires faisant l’objet d’un contrôle sur place effectué conformément à la législation applicable à ces actes et normes, à condition que ces bénéficiaires soient visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013.
Dans ces cas, les contrôles sur place couvrent tous les aspects des actes ou normes pertinents, définis dans le cadre de la conditionnalité. Par ailleurs, l’État membre garantit que ces contrôles sur place soient au moins aussi efficaces que ceux réalisés par les autorités de contrôle compétentes.
3. Lors de la détermination du taux minimal de contrôle visé au paragraphe 1 du présent article, les actions requises visées à l’article 97, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013 ne sont pas prises en considération.
4. Si les contrôles sur place révèlent un niveau significatif de non-conformité avec un acte ou une norme donnés, le nombre de contrôles sur place à exécuter pour cet acte ou cette norme au cours de la période de contrôle suivante est revu à la hausse. Dans un acte spécifique, l’autorité de contrôle compétente peut décider de limiter le champ d’application de ces contrôles sur place supplémentaires aux exigences le plus souvent non respectées.
5. Lorsqu’un État membre décide de faire usage de la possibilité prévue à l’article 97, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013, les mesures nécessaires pour vérifier que les bénéficiaires ont remédié à la situation de non-conformité constatée s’appliquent à un échantillon de 20 % de ces bénéficiaires.
Article 69
Sélection de l’échantillon de contrôle
1. La sélection de l’échantillon des exploitations à contrôler conformément à l’article 68 se fonde, s’il y a lieu, sur une analyse des risques conformément à la législation applicable ou sur une analyse des risques adaptée aux exigences ou normes concernées. Cette analyse des risques peut être effectuée soit au niveau d’une exploitation donnée, soit au niveau d’une catégorie d’exploitations ou de secteurs géographiques.
L’analyse des risques peut prendre en compte un des éléments suivants ou les deux:
a)
la participation du bénéficiaire au système de conseil agricole établi conformément à l’article 12 du règlement (UE) no 1306/2013;
b)
la participation du bénéficiaire à un système de certification si ce dernier présente un intérêt pour les exigences et les normes concernées.
Un État membre peut décider, sur la base d’une analyse des risques, d’exclure de l’échantillon de contrôle fondé sur les risques les bénéficiaires participant à un système de certification visé au deuxième alinéa, point b). Toutefois, lorsque le système de certification ne couvre qu’une partie des exigences et normes que le bénéficiaire doit respecter au titre de la conditionnalité, des facteurs de risque appropriés s’appliquent pour les exigences ou les normes qui ne relèvent pas du système de certification.
Si l’analyse des résultats du contrôle révèle que la fréquence du non-respect des exigences ou des normes relevant d’un système de certification visé au deuxième alinéa, point b), est élevée, les facteurs de risque liés à ces exigences ou normes sont réévalués.
2. Le paragraphe 1 ne s’applique pas à des contrôles effectués à la suite d’un cas de non-conformité porté à l’attention de l’autorité de contrôle compétente de quelque autre manière que ce soit. Il s’applique toutefois aux contrôles effectués dans le cadre du suivi au titre de l’article 97, paragraphe 3, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1306/2013.
3. Pour assurer la représentativité de l’échantillon, on sélectionne de façon aléatoire entre 20 et 25 % du nombre minimal de bénéficiaires devant être soumis à un contrôle sur place en vertu de l’article 68, paragraphe 1, premier alinéa. Cependant, si le nombre de bénéficiaires devant être soumis à des contrôles sur place est supérieur à ce nombre minimal, le pourcentage de bénéficiaires sélectionnés de manière aléatoire dans l’échantillon supplémentaire n’est pas supérieur à 25 %.
4. Une sélection partielle de l’échantillon de contrôle peut, le cas échéant, être effectuée avant la fin de la période de demande concernée, sur la base des informations disponibles. L’échantillon provisoire est complété lorsque toutes les demandes entrant en ligne de compte sont disponibles.
5. L’échantillon de bénéficiaires à contrôler en application de l’article 68, paragraphe 1, peut être sélectionné à partir des échantillons de bénéficiaires déjà retenus en application des articles 30 à 34 et auxquels s’appliquent les exigences ou normes concernées. Toutefois, cette possibilité ne vaut pas pour le contrôle des bénéficiaires au titre des régimes de soutien dans le secteur vitivinicole visés aux articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013.
6. Par dérogation à l’article 68, paragraphe 1, les échantillons de bénéficiaires à contrôler sur place peuvent être sélectionnés au taux minimal de 1 %, séparément de chacune des populations suivantes de bénéficiaires, qui sont toutes soumises aux obligations liées à la conditionnalité conformément à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013:
a)
les bénéficiaires recevant des paiements directs au titre du règlement (UE) no 1307/2013;
b)
les bénéficiaires recevant un soutien dans le secteur vitivinicole au titre des articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013;
c)
les bénéficiaires recevant les primes annuelles en vertu de l’article 21, paragraphe 1, points a) et b), et des articles 28 à 31, 33 et 34 du règlement (UE) no 1305/2013.
7. Lorsqu’il est conclu, sur la base de l’analyse des risques effectuée au niveau de l’exploitation, que des non-bénéficiaires représentent un risque plus élevé que les bénéficiaires visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013, ces bénéficiaires peuvent être remplacés par des non-bénéficiaires. Dans ce cas, le nombre total d’agriculteurs contrôlés atteint toutefois le taux minimal de contrôle prévu à l’article 68, paragraphe 1, du présent règlement. Toute substitution ainsi effectuée est dûment justifiée et documentée.
8. Les procédures visées aux paragraphes 5 et 6 peuvent être combinées pour renforcer l’efficacité du système de contrôle.
Article 70
Détermination de la conformité avec les exigences et les normes
1. Le cas échéant, le respect des exigences et des normes est vérifié par les moyens prévus dans la législation applicable aux exigences ou normes concernées.
2. Dans les autres cas, le cas échéant, la vérification est effectuée par tout moyen approprié adopté par l’autorité de contrôle compétente et de nature à assurer une précision au moins équivalente à celle qui est exigée pour les vérifications officielles exécutées selon la réglementation nationale.
3. Le cas échéant, les contrôles sur place peuvent être effectués à l’aide de techniques de télédétection.
Article 71
Éléments des contrôles sur place
1. Lors de l’exécution des contrôles portant sur l’échantillon visés à l’article 68, paragraphe 1, l’autorité de contrôle compétente veille à ce que tous les bénéficiaires sélectionnés fassent l’objet de contrôles quant au respect des exigences et des normes qui relèvent de sa responsabilité.
Nonobstant le premier alinéa, lorsque le taux minimal de contrôle est atteint au niveau de chaque acte ou norme, ou ensemble d’actes ou de normes, conformément à l’article 68, paragraphe 1, troisième alinéa, les bénéficiaires sélectionnés font l’objet de contrôles visant à vérifier leur conformité avec l’acte, la norme, ou l’ensemble d’actes ou de normes concernés.
Lorsqu’un groupement de personnes visé aux articles 28 et 29 du règlement (UE) no 1305/2013 est ajouté à l’échantillon prévu à l’article 68, paragraphe 1, du présent règlement, l’autorité de contrôle compétente veille à ce que tous les membres du groupement fassent l’objet d’un contrôle de conformité avec les exigences et normes relevant de leur responsabilité.
En règle générale, chaque bénéficiaire sélectionné pour un contrôle sur place est contrôlé à un moment où la plupart des exigences et normes pour lesquelles il a été sélectionné peuvent être vérifiées. Les États membres veillent toutefois à ce que toutes les exigences et normes fassent l’objet en cours d’année de contrôles d’un niveau approprié.
2. La totalité des terres agricoles de l’exploitation est soumise, s’il y a lieu, à des contrôles sur place. Toutefois, l’inspection effective sur le terrain dans le cadre d’un contrôle sur place peut être limitée à un échantillon représentant au moins la moitié des parcelles agricoles de l’exploitation concernées par l’exigence ou la norme en question, pourvu que l’échantillon garantisse un niveau fiable et représentatif de contrôle en ce qui concerne les exigences et les normes.
Le premier alinéa est sans préjudice du calcul et de l’application de la sanction administrative visée au titre IV, chapitre II, du règlement délégué (UE) no 640/2014 et au chapitre III du présent titre. Si le contrôle de l’échantillon visé au premier alinéa révèle des cas de non-conformité, l’échantillon de parcelles agricoles effectivement inspectées est étendu.
En outre, lorsque cela est prévu par la législation applicable aux actes ou normes concernés, l’inspection effective de la conformité avec les normes et exigences menée dans le cadre d’un contrôle sur place peut être limitée à un échantillon représentatif des éléments à vérifier. Les États membres veillent toutefois à ce que des contrôles soient effectués sur toutes les normes et exigences dont le respect peut être contrôlé au moment de la visite.
3. Les contrôles visés au paragraphe 1 doivent, en règle générale, être effectuées dans le cadre d’une visite. Ils consistent en une vérification des exigences et normes dont le respect peut être vérifié au moment de cette visite. L’objectif de ces contrôles est de révéler d’éventuels cas de non-conformité avec ces exigences et normes, et, en outre, de détecter les cas à soumettre à d’autres contrôles.
4. Les contrôles sur place au niveau de l’exploitation agricole peuvent être remplacés par des contrôles administratifs, à condition que l’État membre s’assure que les contrôles administratifs sont au moins aussi efficaces que les contrôles sur place.
5. Lors de l’exécution des contrôles sur place, les États membres peuvent faire usage d’indicateurs de contrôle objectifs, spécifiques de certaines normes ou exigences, pour autant qu’ils garantissent que les contrôles des exigences et des normes ainsi effectués soient au moins aussi efficaces que les contrôles sur place réalisés sans utiliser d’indicateurs.
Ces indicateurs ont un lien direct avec les exigences ou les normes qu’ils représentent et couvrent la totalité des éléments à vérifier lors des contrôles relatifs auxdites exigences ou normes.
6. Les contrôles sur place portant sur l’échantillon prévu à l’article 68, paragraphe 1, du présent règlement sont effectués au cours de l’année civile de présentation des demandes d’aide et/ou des demandes de paiement ou, en ce qui concerne les demandes relatives aux régimes de soutien dans le secteur vitivinicole au titre des articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013, à tout moment pendant la période visée à l’article 97, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1306/2013.
Article 72
Rapport de contrôle
1. Chaque contrôle sur place effectué en application du présent titre fait l’objet d’un rapport de contrôle établi par l’autorité de contrôle compétente ou sous sa responsabilité.
Ce rapport se subdivise en plusieurs parties:
a)
une partie générale indiquant en particulier:
i)
l’identité du bénéficiaire sélectionné aux fins du contrôle sur place;
ii)
les personnes présentes;
iii)
si le bénéficiaire a été averti de la visite et, dans l’affirmative, quel était le délai de préavis;
b)
une partie décrivant, séparément, les contrôles effectués au regard de chaque acte et norme et précisant en particulier:
i)
les exigences et normes visées par le contrôle sur place;
ii)
la nature et l’étendue des contrôles effectués;
iii)
les constatations;
iv)
les actes et normes pour lesquels des cas de non-conformité ont été constatés;
c)
une évaluation présentant un bilan de l’importance du cas de non-conformité au regard de chacun des actes et/ou normes, sur la base des critères de gravité, d’étendue, de persistance et de répétition, conformément à l’article 99, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1306/2013, assorti d’une indication des facteurs susceptibles d’entraîner une augmentation ou une diminution de la réduction à appliquer.
Si les dispositions relatives à l’exigence ou à la norme en cause prévoient une tolérance permettant de ne pas donner suite au cas de non-conformité constaté, ou lorsque des soutiens sont accordés au titre de l’article 17, paragraphes 5 et 6, du règlement (UE) no 1305/2013, il y a lieu de l’indiquer dans le rapport.
2. Le paragraphe 1 s’applique indépendamment du fait que le bénéficiaire en question ait été sélectionné pour un contrôle sur place conformément à l’article 69, puis contrôlé sur place en vertu de la législation applicable aux actes et normes, conformément à l’article 68, paragraphe 2, ou dans le cadre du suivi d’un cas de non-conformité porté à l’attention de l’autorité de contrôle compétente de quelque autre manière que ce soit.
3. Tout cas de non-conformité constaté est porté à la connaissance du bénéficiaire dans les trois mois suivant la date du contrôle sur place.
Sauf si le bénéficiaire a mis en œuvre une action corrective immédiate mettant fin à la non-conformité constatée, au sens de l’article 99, paragraphe 2, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1306/2013, il est informé, dans le délai fixé au premier alinéa du présent paragraphe, que des mesures correctives doivent être prises conformément à l’article 99, paragraphe 2, deuxième alinéa, du règlement (UE) no 1306/2013.
Sauf si le bénéficiaire a mis en œuvre une action corrective immédiate mettant fin à la non-conformité constatée au sens de l’article 97, paragraphe 3, du règlement (UE) no 1306/2013, il est informé, au plus tard dans un délai d’un mois à compter de la décision de ne pas appliquer la sanction administrative prévue audit article, que des mesures correctives doivent être prises.
4. Sans préjudice de toute disposition particulière de la législation relative aux exigences et normes concernées, le rapport de contrôle est achevé dans un délai d’un mois après le contrôle sur place. Ce délai peut cependant être étendu à trois mois dans des cas dûment justifiés, en particulier lorsque des analyses chimiques ou physiques l’exigent.
Lorsque l’autorité de contrôle compétente n’est pas l’organisme payeur, le rapport de contrôle et, le cas échéant, les documents justificatifs pertinents sont transmis à l’organisme payeur ou à l’autorité chargée de la coordination, ou mis à leur disposition, dans un délai d’un mois après sa finalisation.
Cependant, lorsque le rapport ne contient aucun constat, un État membre peut décider qu’il n’y a pas lieu de le transmettre, pour autant que l’organisme payeur ou l’autorité chargée de la coordination puisse y avoir directement accès un mois après sa finalisation.
CHAPITRE III
Calcul et application des sanctions administratives
Article 73
Principes généraux
1. Lorsque plusieurs organismes payeurs sont responsables de la gestion des différents régimes énumérés à l’annexe I du règlement (UE) no 1307/2013, des mesures visées à l’article 21, paragraphe 1, points a) et b), et aux articles 28 à 31, 33 et 34 du règlement (UE) no 1305/2013, ainsi que des paiements relatifs aux régimes de soutien dans le secteur vitivinicole visés aux articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013, les États membres veillent à ce que les cas de non-conformité constatés et, le cas échéant, les sanctions administratives correspondantes soient portés à l’attention de tous les organismes payeurs concernés par ces paiements. Sont inclus les cas où la non-conformité avec les critères d’admissibilité constitue également un non-respect des règles relatives à la conditionnalité, et vice versa. Les États membres font en sorte, le cas échéant, qu’un seul taux de réduction soit appliqué.
2. Si plusieurs cas de non-conformité ont été constatés au regard de différents actes ou normes relevant d’un même domaine soumis à la conditionnalité, ces cas constituent un unique cas de non-conformité aux fins de la détermination de la réduction prévue à l’article 39, paragraphe 1, et à l’article 40 du règlement délégué (UE) no 640/2014.
3. Le non-respect d’une norme qui constitue également un non-respect d’une exigence est considéré comme un unique cas de non-conformité. Aux fins du calcul des réductions, la non-conformité est considérée comme faisant partie du domaine de l’exigence.
4. La sanction administrative est appliquée au montant total des paiements visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013, versés ou à verser à ce bénéficiaire:
a)
à la suite des demandes d’aide ou demandes de paiement qu’il a introduites ou introduira au cours de l’année de la constatation; et/ou
b)
pour les demandes relatives à des régimes de soutien dans le secteur vitivinicole au titre des articles 46 et 47 du règlement (UE) no 1308/2013.
En ce qui concerne le point b) du premier alinéa, le montant correspondant est divisé par 3 pour la restructuration et la conversion.
5. Pour un groupement de personnes visé aux articles 28 et 29 du règlement (UE) no 1305/2013, le pourcentage de la réduction est calculé conformément aux dispositions du présent titre, chapitre III, et du titre IV, chapitre II, du règlement délégué (UE) no 640/2014. Dans ce cas, les États membres peuvent, à des fins de proportionnalité, appliquer ce pourcentage de réduction à la partie de l’aide allouée au membre non conforme du groupement.
Article 74
Calcul et application de sanctions administratives en cas de négligence
1. Si plusieurs cas de non-conformité due à la négligence, relevant de différents domaines soumis à la conditionnalité, ont été constatés, la procédure de fixation de la réduction prévue à l’article 39, paragraphe 1, du règlement délégué (UE) no 640/2014 s’applique individuellement à chaque cas de non-conformité.
Les pourcentages de réduction qui en résultent sont additionnés. Toutefois, la réduction maximale ne peut dépasser 5 % du montant total visé à l’article 73, paragraphe 4, du présent règlement.
2. Lorsqu’une non-conformité répétée est établie parallèlement à une autre non-conformité ou une autre non-conformité répétée, les pourcentages de réduction qui en résultent sont additionnés. Toutefois, la réduction maximale ne peut dépasser 15 % du montant total visé à l’article 73, paragraphe 4.
Article 75
Calcul et application de sanctions administratives en cas de non-conformité intentionnelle
En cas de non-conformité intentionnelle d’une étendue, d’une gravité ou d’une persistance extrêmes, le bénéficiaire, outre la sanction imposée et calculée conformément à l’article 40 du règlement délégué (UE) no 640/2014, est exclu de tous les paiements visés à l’article 92 du règlement (UE) no 1306/2013 au cours de l’année civile suivante.
TITRE VI
DISPOSITIONS FINALES
Article 76
Entrée en vigueur et application
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique aux demandes d’aide, aux demandes de soutien ou aux demandes de paiement, introduites au titre des années de demande ou des périodes de référence des primes commençant le 1er janvier 2015.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 17 juillet 2014.