ДИРЕКТИВА 2014/51/ЕC НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за изменение на Директива 2003/71/ЕО, Директива 2009/138/ЕО, Регламент (ЕО) № 1060/2009, Регламент (ЕО) № 1094/2010 и Регламент (ЕО) № 1095/2010 във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и на Европейския надзорен орган (Европейския орган за ценни книжа и пазари)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 50, 53, 62 и 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Финансовата криза през 2007 и 2008 г. разкри сериозни слабости по отношение на финансовия надзор, както в конкретни случаи, така и по отношение на финансовата система като цяло. Моделите за надзор на национално равнище изостават по отношение на финансовата глобализация и наличието на интегрирани и взаимосвързани европейски финансови пазари, където много финансови институции извършват трансгранични операции. Кризата разкри сериозни слабости по отношение на сътрудничеството, координацията, последователното прилагане на правото на Съюза и доверието между националните компетентни органи.
(2)
В редица резолюции, приети преди и по време на финансовата криза, Европейският парламент призова за постигане на по-интегриран европейски надзор, за да се гарантират истински равни условия за всички участници на равнището на Съюза, и за това надзорът да отразява нарастващата интеграция на финансовите пазари в Съюза, по-специално в резолюциите си от 13 април 2000 г. относно съобщението на Комисията, озаглавено „Изпълнение на рамката за финансовите пазари: план за действие“, в резолюцията си от 21 ноември 2002 г. относно правилата за осъществяване на пруденциален надзор в Европейския съюз, в резолюцията си от 11 юли 2007 г. относно политиката в областта на финансовите услуги (2005-2010 г.) - Бяла книга, в резолюцията си от 23 септември 2008 г., съдържаща препоръки към Комисията относно хедж фондовете и фондовете за частно участие, в резолюцията си от 9 октомври 2008 г., съдържаща препоръки към Комисията относно последващи мерки при процеса „Ламфалуси“: бъдеща структура на надзора, както и в позициите си от 22 април 2009 г. относно измененото предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета относно предприемането и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) и от 23 април 2009 г. относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно агенциите за кредитен рейтинг.
(3)
През ноември 2008 г. Комисията възложи на група на високо равнище, председателствана от Жак дьо Ларозиер, да представи препоръки за подобряване на европейската надзорна уредба с цел по-добра защита на гражданите на Съюза и възстановяване на доверието във финансовата система. В представения на 25 февруари 2009 г. окончателен доклад (доклада „Дьо Ларозиер“) групата на високо равнище препоръча засилване на надзорната рамка с цел намаляване на риска от бъдещи финансови кризи и на тяхната сериозност. Тя препоръча и всеобхватни реформи в надзорната структура на финансовия сектор в Съюза. С доклада „Дьо Ларозиер“ също така се препоръчва създаването на Европейска система за финансов надзор, която да включва три Европейски надзорни органа - по един за всеки от секторите на банковото дело, ценните книжа и застраховането и професионалното пенсионно осигуряване, както и на Европейски съвет за системен риск.
(4)
Финансовата стабилност е предпоставка за това реалната икономика да осигурява работни места, кредитиране и растеж. Финансовата криза разкри сериозни слабости на финансовия надзор, който не съумя да предвиди неблагоприятните макропруденциални промени или да предотврати натрупването на прекомерни рискове във финансовата система.
(5)
В заключенията от заседанието си от 18 и 19 юни 2009 г. Европейският съвет препоръча да бъде създадена Европейска система за финансов надзор, която да обхваща три нови Европейски надзорни органа. Той също така препоръча целта на системата да бъде повишаване на качеството и последователността на националния надзор, засилване на надзора върху трансграничните групи, създаване на единен Европейски правилник, приложим за всички финансови институции във вътрешния пазар. Той подчерта, че Европейските надзорни органи („ЕНО“) също следва да имат надзорни правомощия спрямо агенциите за кредитен рейтинг и прикани Комисията да подготви конкретни предложения относно това как Европейската система за финансов надзор („ЕСФН“) би могла да играе важна роля в кризисни ситуации.
(6)
През 2010 г. Европейският парламент и Съветът приеха три регламента за създаване на ЕНО: Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4) за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5) за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) („ЕОЗППО“) и Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП) като част от ЕСФН.
(7)
За да може ЕСФН да функционира ефективно, са необходими промени в законодателните актове на Съюза в областта на действие на тези три ЕНО. Тези промени засягат определянето на приложното поле на определени правомощия на ЕНО, включването на определени правомощия в съществуващите процеси, установени в съответните законодателни актове на Съюза, както и изменения с цел осигуряване на гладкото и ефективно функциониране на ЕНО в рамките на ЕСФН.
(8)
Създаването на ЕНО следва съответно да бъде придружено от изготвянето на единен европейски правилник, който ще осигури последователното хармонизиране и еднообразното прилагане, като по този начин ще допринесе за още по-ефективното функциониране на вътрешния пазар и по-ефективното осъществяване на надзор на микроравнище. В регламентите за създаване на ЕСФН се предвижда, че ЕНО могат да разработват проекти на технически стандарти в посочените от съответното законодателство области, които в съответствие с членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) ще бъдат представяни на Комисията за приемане чрез делегирани или изпълнителни актове. Докато в Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7) бе установена първата група от тези области, с настоящата директива следва да се определи допълнителна група от области, особено по отношение на Директиви 2003/71/ЕО и 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), на Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9) и на Регламенти (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010.
(9)
Съответните законодателни актове следва да определят областите, в които ЕНО са оправомощени да разработват проекти на технически стандарти, и начина на приемане на тези стандарти. Съответните законодателни актове следва да установят елементите, условията и характеристиките, както предвижда член 290 от ДФЕС в случай на делегирани актове,.,.
(10)
С определянето на областите, в които следва да се приемат технически стандарти, следва да се постигне подходящият баланс между съставянето на единен набор от хармонизирани правила и предотвратяването на излишно усложненото регулиране и прилагане. Следва да се подберат само тези области, по отношение на които съгласуваните технически правила ще допринесат значително и ефективно за постигането на целите на съответните законодателни актове, като същевременно се гарантира, че политическите решения се вземат от Европейския парламент, Съвета и Комисията в съответствие с техните обичайни процедури.
(11)
Въпросите, попадащи в обхвата на техническите стандарти, следва да са от подчертано техническо естество, като тяхното разработване изисква специализирания опит на експерти по надзора. Регулаторните технически стандарти, приети като делегирани актове, съгласно член 290, ДФЕС, следва да доразвият, уточнят и определят условията за последователно хармонизиране на правилата, които са част от приетите от Европейския парламент и от Съвета законодателни актове, като допълват или изменят някои техни несъществени елементи. От друга страна, техническите стандарти за изпълнение, приети под формата на актове за изпълнение, съгласно член 291, ДФЕС, следва да установят условията за единно прилагане на правните актове. Техническите стандарти следва да не изискват вземането на политически решения.
(12)
В случая на регулаторните технически стандарти е уместно да бъде прилагана, по целесъобразност, процедурата, предвидена съответно в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, Регламент (ЕС) № 1094/2010 и Регламент (ЕС) № 1095/2010. Техническите стандарти за изпълнение следва да бъдат приети, по целесъобразност, в съответствие с процедурата, предвидена съответно в член 15 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, Регламент (ЕС) № 1094/2010 и Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(13)
Регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение следва да допринасят за създаването на единен правилник за правото в областта на финансовите услуги, одобрено от Европейския съвет в заключенията му от юни 2009 г. Доколкото някои изисквания в законодателните актове на Съюза не са изцяло хармонизирани, и в съответствие с принципа на предпазните мерки при надзора регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, развиващи, уточняващи или определящи условията за прилагане на тези изисквания, не следва да възпрепятстват държавите членки да изискват допълнителна информация или да налагат по-строги изисквания. Затова регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение следва да позволяват на държавите членки да изискват допълнителна информация или да налагат по-строги изисквания в определени области, в които съответните законодателни актове предвиждат подобна преценка.
(14)
Съгласно регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010, преди да представят регулаторните технически стандарти или техническите стандарти за изпълнение на Комисията, ЕНО следва при необходимост да проведат открити обществени консултации по тях и да анализират свързаните с тях възможни разходи и ползи.
(15)
Следва да е възможно регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение да предвиждат преходни мерки със съобразени срокове, ако разходите за незабавното прилагане биха били прекомерно големи в сравнение с ползите.
(16)
Към момента на приемане на настоящата директива работата, свързана с подготовката на и консултациите, свързани с първия набор от мерки за изпълнение на рамковите правила съгласно Директива 2009/138/ЕО е в напреднал етап. В интерес на ранното приключване на работата по тези мерки е целесъобразно да се позволи на Комисията, за преходен период, да приема регулаторните технически стандарти, предвидени в настоящата директива, в съответствие с процедурата за приемане на делегирани актове. Всички изменения на тези делегирани актове или - след изтичането на преходния период - всички регулаторни технически стандарти за изпълнение на Директива 2009/138/ЕО следва да бъдат приети в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
(17)
Освен това е целесъобразно да се разреши на ЕОЗППО, след изтичането на преходен период от две години, да предложи актуализиране на поредица от делегирани актове под формата на регулаторни технически стандарти. Това актуализиране следва да бъде ограничено до техническите аспекти на съответните делегирани актове и не следва да предполага вземане на стратегически решения или избор на политики.
(18)
Когато ЕОЗППО подготвя или изготвя проекти на регулаторни технически стандарти за адаптиране на делегираните актове към развитието на техническите аспекти на финансовите пазари, Комисията следва да гарантира едновременно, навременно и подходящо предаване на информацията относно обхвата на тези проекти на регулаторни технически стандарти на Европейския парламент и на Съвета.
(19)
В Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010 се предвижда механизъм за уреждане на разногласията между националните надзорни органи. Ако даден национален надзорен орган не е съгласен с процедурата или същността на дадено действие или бездействие на друг национален надзорен орган в областите, определени в законодателните актове на Съюза в съответствие с посочените регламенти, когато съгласно съответния законодателен акт се изисква сътрудничество, координация или съвместно вземане на решение от страна на националните надзорни органи от повече от една държава членка, по искане на един от националните надзорни органи съответният ЕНО следва да може да съдейства на органите да постигнат съгласие в рамките на съответните срокове, установени от ЕНО, който следва да вземе предвид съответните срокове, предвидени в съответното законодателство, както и сложността и спешния характер на разногласията. В случай че това разногласие продължи, ЕНО следва да може да разреши въпроса.
(20)
Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010 изискват случаите, в които може да се използва механизмът за уреждане на разногласия между националните надзорни органи, да бъдат посочени в секторното законодателство. Настоящата директива следва да определи първия набор от такива случаи в застрахователния и презастрахователния сектор и не следва да засяга добавянето на още случаи в бъдеще. Настоящата директива не следва да възпрепятства ЕНО да действат в съответствие с други правомощия или да изпълняват задачите, посочени в Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010, включително необвързваща медиация и принос към последователно, ефикасно и ефективно прилагане на правото на Съюза. Освен това в областите, по отношение на които под някаква форма в съответното право вече е установена необвързваща медиация или съществуват срокове за съвместните решения, взети от един или повече национални надзорни органи, ще бъдат необходими изменения за осигуряване на яснота и на безпрепятствено провеждане на процеса на вземане на съвместно решение, а също, за да се осигури, при необходимост, способността за разрешаване на разногласията от страна на ЕНО. Задължителната процедура за уреждане на разногласия е предвидена за разрешаване на случаи, при които националните надзорни органи не могат да решат помежду си процедурни въпроси или въпроси по същество, свързани със спазването на правото на Съюза.
(21)
Поради това настоящата директива следва да определи ситуации, при които може да се наложи разрешаване на процедурен въпрос или въпрос по същество, засягащ съответствието с правото на Съюза, който не може да бъде разрешен самостоятелно от националните надзорни органи. При такава ситуация един от засегнатите национални надзорни органи следва да може да повдигне въпроса пред съответния ЕНО. Този ЕНО следва да действа в съответствие с регламента за неговото създаване и с настоящата директива. Той следва да може да изиска от съответните национални надзорни органи да предприемат конкретно действие или да се въздържат от всякакво действие с цел въпросът да бъде разрешен и да се гарантира съответствие с правото на Съюза със задължително действие за съответните национални надзорни органи. В случаите, когато съответният законодателен акт на Съюза дава право на преценка на държавите членки, решенията на даден ЕНО не следва да заместват правото на преценка на националните надзорни органи, когато то е в съответствие с правото на Европейския съюз.
(22)
В Директива 2009/138/ЕО се предвижда съвместно вземане на решения при одобряването на заявления за използване на вътрешен модел на равнище група или дъщерно предприятие, при одобряването на заявления за създаване на дъщерно предприятие в съответствие с членове 238 и 239 от въпросната директива, както и при определянето на орган за групов надзор въз основа на критерии, различни от посочените в член 247 от нея. Във всички тези области следва чрез изменение да бъде ясно посочено, че при разногласие ЕОЗППО може да разреши разногласието посредством процеса, установен в Регламент (ЕС) № 1094/2010. Този подход изяснява, че макар да не следва ЕОЗППО да замества оперативната самостоятелност на националните надзорни органи, следва да бъде възможно разногласията да бъдат разрешени, а сътрудничеството да бъде укрепено, преди по отношение на дадена институция да бъде взето или издадено окончателно решение от националния надзорен орган. ЕОЗППО следва да разрешава разногласията, като посредничи между противоречащите си становища на надзорните органи.
(23)
Новата структура в областта на надзора, установена от ЕСФН, ще изисква от националните надзорни органи да сътрудничат тясно с ЕНО. С измененията на съответните законодателни актове следва да се осигури премахването на правните пречки пред задълженията за обмен на информация, включени в Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010, както и това, че предоставянето на данни не създава ненужни административни тежести.
(24)
От застрахователните и презастрахователните предприятия следва да се изисква само да предоставят такава информация на своите национални надзорни органи, която е от значение за надзора, като се вземат предвид целите на надзора, посочени в Директива 2009/138/ЕО. Информация за пълен списък на активите, предоставяна елемент по елемент както и друга информация, предоставяна на определени периоди, по-кратки от една година, следва да се изисква единствено когато ползата от допълнителните сведения, получени от националните надзорни органи за целите на контрола върху финансовото състояние на предприятията или във връзка с потенциалното въздействие на техните решения върху финансовата стабилност, надхвърля тежестта, свързана с изчисляването и предаването на тази информация. След оценка на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на предприятието, националните надзорни органи следва да имат правомощието да разрешават ограничения по отношение на честотата и обхвата на докладваната информация или да освобождават от задължението за докладване елемент по елемент само когато предприятието не надвишава определени прагове. Следва да се гарантира, че най-малките предприятия са допустими за ограничения и освобождаване и че тези предприятия не представляват повече от 20 % от животозастрахователния и общо застрахователния пазар на дадена държава членка или от нейния презастрахователен пазар.
(25)
С цел да се гарантира, че информацията, докладвана от участващите застрахователни и презастрахователни предприятия или застрахователни холдинги на нивото на групата, е точна и пълна, националните надзорни органи не следва да допускат ограничения по отношение на информацията, която трябва да се докладва, или да освобождават от докладване елемент по елемент предприятия, които принадлежат към дадена група, освен в случаите, когато националният надзорен орган се е уверил, че докладването би било неуместно с оглед естеството, мащаба и сложността на рисковете, характерни за дейността на групата.
(26)
В областите, в които по силата на Директива 2009/138/ЕО Комисията е понастоящем оправомощена да приема мерки за изпълнение, когато тези мерки представляват незаконодателни актове от общ характер, които допълват или изменят определени несъществени елементи от тази Директива по смисъла на член 290 от ДФЕС Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с този член или регулаторни технически стандарти в съответствие с член 10 и член 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
(27)
С цел да гарантира еднаквото третиране на всички застрахователни и презастрахователни предприятия при изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност съгласно Директива 2009/138/ЕО на базата на стандартната формула, или да отчете развитието на пазара, Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове във връзка с изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност на базата на стандартната формула.
(28)
В случаите, когато рисковете не са покрити адекватно от даден подмодул, ЕОЗППО следва да бъде оправомощен да разработи проекти на регулаторни технически стандарти по отношение на количествените ограничения и критериите за допустимост на активите за капиталовите изисквания за платежоспособност въз основа на стандартната формула.
(29)
За да се даде възможност за съгласуваното изчисляване на техническите резерви от страна на застрахователните и презастрахователните предприятия съгласно Директива 2009/138/ЕО, е необходимо един централен орган да може редовно да извлича, публикува и актуализира определена техническа информация във връзка със срочната структура на безрисковия лихвен процент, отчитайки наблюденията над финансовите пазари. Начинът на извличане на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент следва да бъде прозрачен. С оглед на техническия характер и застрахователното естество на тези задачи те следва да бъдат осъществявани от ЕОЗППО.
(30)
Съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент следва да избягва изкуствената променливост на техническите резерви и на допустимите собствени средства и да осигурява стимули за добро управление на риска. Изборът на начална точка на екстраполацията на безрискови лихвени проценти следва да позволи на предприятията да обвържат с облигации паричните потоци, които са дисконтирани с неекстраполираните лихвени проценти при изчисляването на най-добра прогнозна оценка. При пазарни условия, подобни на тези към датата на приемане на настоящата директива, началната точка на екстраполация на безрискови лихвени проценти, по-специално за еврото, следва да бъде при падеж от 20 години. При пазарни условия, подобни на тези към датата на влизане в сила на настоящата директива, екстраполираната част на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, по-специално на еврото, следва да клони по такъв начин към крайния форуърден лихвен процент, че за падежите от 40 години след началната точка на екстраполацията екстраполираните форуърдни лихвени проценти да не се различават с повече от три базисни пункта от крайния форуърден лихвен процент. За валути, различни от еврото, при определяне на началната точка на екстраполацията на безрисковите лихвени проценти и подходящия период на конвергенция към крайния форуърден лихвен процент следва да се вземат предвид характеристиките на местните пазари на облигации и суапове.
(31)
Когато застрахователните и презастрахователните предприятия притежават облигации или други активи с характеристики, свързани с паричните потоци сходни с тези на падежа, те не са изложени на риск от променящите се спредове на тези активи. За да се избегнат ситуации, при които промените в спредовете на активите се отразяват на размера на собствения капитал на тези предприятия, те следва да имат възможност да коригират съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляването на най-добрата прогнозна оценка в съответствие с движението на спредовете на техните активи. Прилагането на такива изравнителни корекции следва да бъде предмет на одобрение от надзорните органи и чрез строги изисквания за активите и пасивите следва да се гарантира, че застрахователните и презастрахователните предприятия могат да задържат собствеността върху активите си до падежа. По-специално паричните потоци на активите и пасивите следва да бъдат приведени в съответствие и активите следва да бъдат заменяни с цел запазване на съответствието само когато очакваните парични потоци са се променили значително, например в случай на понижаване на рейтинга или неизпълнение на облигация. Застрахователните и презастрахователните предприятия следва да оповестяват публично въздействието на изравнителните корекции върху финансовото им състояние, за да се гарантира достатъчна прозрачност.
(32)
За да се избегне проциклично инвестиционно поведение, застрахователните и презастрахователните предприятия следва да имат възможност да коригират съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент с цел изчисляване на най-добрата прогнозна оценка на техническите резерви, за да смекчат последствията от прекомерни спредове на облигации. Такава корекция за променливост следва да се основава на референтните портфейли за съответните валути на тези предприятия, и когато е необходимо да се гарантира представителност, на референтните портфейли за националните застрахователни пазари. Застрахователните и презастрахователните предприятия следва да оповестяват публично въздействието на корекциите за променливост върху финансовото им състояние, за да се гарантира достатъчна прозрачност.
(33)
С оглед на голямото значение на дисконтирането за изчисляването на техническите резерви Директива 2009/138/ЕО следва да гарантира еднакви условия при избора на дисконтовите лихвени проценти от страна на застрахователните и презастрахователните предприятия. За да се гарантират такива еднакви условия, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия, за да предвиди съответните срочни структури на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка и основните спредове при изчисляването на изравнителните корекции и на корекциите за променливост. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10).Тези актове за изпълнение следва да се основават на техническа информация, получена и публикувана от ЕОЗППО. За приемането на тези актове за изпълнение следва да бъде използвана процедурата по консултиране.
(34)
Комисията следва да приеме актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи, свързани със съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, наложителни причини за спешност изискват това.
(35)
С цел смекчаване на нежелани потенциални проциклични ефекти, периодът за възстановяване на нарушеното капиталово изискване за платежоспособност следва да се удължи при извънредни неблагоприятни ситуации, включително в случай на сривове на финансовите пазари, продължителни условия на ниски лихвени проценти и катастрофични събития със значително въздействие върху застрахователните и презастрахователните предприятия, представляващи значителен дял от пазара или засегнати видове дейности. ЕОЗППО следва да носи отговорност за декларирането на настъпването на извънредни неблагоприятни ситуации и Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове и актове за изпълнение, определящи критериите и съответните процедури.
(36)
В контекста на изравнителната корекция на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, предвидена по силата на настоящата директива, изискването портфейлът от застрахователните и презастрахователните задължения, към които се прилага изравнителната корекция и целевият портфейл от активи да се идентифицират, организират и управляват отделно от другите дейности на предприятията и посочените активи да не могат да се използват за покриването на загуби, възникнали от други дейности на предприятията следва да се разбират в икономически смисъл. Тя не следва да предполага изискване за държавите членки да разполагат с правна концепция за обособени средства в националното законодателство. Предприятия, които използват изравнителна корекция, следва да идентифицират, организират и управляват портфейла от активи и задължения отделно от останалите части на дейността и поради това не следва да се разрешава да се посрещат рискове, възникващи в друга част от дейността, като се използват целеви портфейл от активи. Макар това да позволява ефикасно управление на портфейла, намалените възможност за прехвърляне и обхват за диверсификация между целевия портфейл и останалата част от нуждите на предприятието трябва за целите на изравнителните корекции да бъде отразено в корекции по отношение на собствените средства и капиталовите изисквания за платежоспособност.
(37)
Спредът на референтния портфейл, посочен в настоящата директива, следва да бъде определен по прозрачен начин, като се използват съответните показатели, ако такива съществуват.
(38)
С цел да се гарантира прозрачно прилагане на корекцията за променливост, изравнителната корекция и преходните мерки относно безрисковия лихвен процент и техническите разпоредби, предвидени по силата на настоящата директива, застрахователните и презастрахователните предприятия следва да оповестяват публично въздействието на неприлагането на тези мерки върху финансовото им състояние, включително върху размера на техническите резерви, капиталовото изискване за платежоспособност, минималното капиталово изискване съгласно Директива 2009/138/ЕО, основните собствени средства и размера на собствените средства, допустими за покриване на минималното капиталово изискване и капиталовото изискване за платежоспособност.
(39)
В националното си законодателство държавите членки следва да могат да предоставят на своите национални надзорни органи правото да разрешават и при изключителни обстоятелства да отхвърлят използването на корекцията за променливост.
(40)
За да се гарантира хармонизираното осигуряване на определени технически данни, служещи за изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност посредством стандартната формула, които например да позволят хармонизиран подход при използването на рейтинги, на ЕОЗППО следва да бъдат делегирани специфични задачи. Признаването на агенциите за кредитен рейтинг следва да бъде съгласувано и приведено в съответствие с Регламент (ЕО) № 1060/2009, Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) и Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12). Следва да се избягва припокриване с Регламент (ЕО) № 1060/2009, и за тази цел е обоснована ролята на Съвместния комитет на европейските надзорни органи, създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010, Регламент (ЕС) № 1094/2010 и Регламент (ЕС) № 1095/2010. ЕОЗППО следва да използва оптимално компетентността и експертния опит на ЕОЦКП. Подробностите във връзка с начина на изпълнението на тези задачи следва да бъдат допълнително уточнени в мерките, които ще бъдат приети чрез делегирани актове или актове за изпълнение.
(41)
Списъците на регионалните правителства и местни органи на властта, публикувани от ЕОЗППО, не следва да бъдат по-подробни, отколкото е необходимо, за да се гарантира, че тези правителства или органи се третират по същия начин само когато рисковете от експозиция са същите като тези за централните правителства.
(42)
За да се гарантира в рамките на Директива 2009/138/ЕО хармонизиран подход при определянето на обстоятелствата, позволяващи удължаване на срока за възстановяване при нарушения на капиталовото изискване за платежоспособност, следва да бъдат уточнени условията, които представляват извънредна неблагоприятна ситуация. ЕОЗППО следва да носи отговорност за декларирането на настъпването на такива извънредни неблагоприятни ситуации и Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове и актове за изпълнение, уточняващи критериите и съответните процедури в случай на такива извънредни неблагоприятни ситуации.
(43)
За да се гарантира междусекторната съгласуваност и да се отстранят несъответствията между интересите на предприятията, които "преопаковат" заеми като търгуеми ценни книжа и други финансови инструменти (издаващи дружества или спонсори), и интересите на застрахователните или презастрахователните предприятия, които инвестират в такива ценни книжа или инструменти, Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове по отношение на инвестициите в "преопаковани" заеми съгласно Директива 2009/138/ЕО, с които да се определят не само изискванията, но и последствията от нарушаването на тези изисквания.
(44)
С цел по-голямо сближаване на процедурите за надзорно одобрение, които са предвидени в Директива 2009/138/ЕО по отношение на специфичните параметри на предприятието, политиките за промяна на модела, схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск и налагането и отмяната на изискване за добавен капитал, Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове, уточняващи съответната процедура в тези области.
(45)
Разработването от Международна асоциация на органите за застрахователен надзор на глобални, базирани на риска стандарти за платежоспособност е в ход и продължава да насърчава засилването на международната координация и сътрудничество на надзорните органи. Разпоредбите в Директива 2009/138/ЕО относно делегираните актове на Комисията за определяне на еквивалентността на режимите за платежоспособност и пруденциалните режими на трети държави са в съответствие с целите за насърчаване на международното сближаване към въвеждането на основани на риска режими за платежоспособност и пруденциални режими. Тъй като някои трети държави могат да се нуждаят от повече време за адаптиране и прилагане на режимите на платежоспособност и пруденциалните режими, покриващи изцяло изискванията за еквивалентност, е необходимо да се определят условията по отношение на третирането на режимите на тези трети държави, за да може тези трети държави да бъдат признати като временно съответстващи на изискванията за еквивалентност. Делегираните актове на Комисията за определяне на временна еквивалентност отчитат международното развитие, когато това е целесъобразно. Когато Комисията определи, че режимът за пруденциален групов надзор на трети страни временно съответства на изискванията за еквивалентност, следва да бъде предоставена възможност за допълнителна надзорна отчетност с цел да се осигури защита на титулярите на полици и бенефициерите в рамките на Съюза.
(46)
Предвид специфичното естество на застрахователния пазар, с цел да се гарантират равнопоставени условия за застрахователните и презастрахователните предприятия, които са установени в трети държави, независимо дали тяхното предприятие майка е установено в Съюза или не, Комисията следва да може да прецени, че дадена трета държава временно отговаря на изискванията за еквивалентност за целите на изчисляване на изискванията за групова платежоспособност и на допустими собствени средства за удовлетворяване на тези изисквания.
(47)
За да се гарантира правилното информиране на заинтересованите страни относно структурата на застрахователните или презастрахователни групи, е необходимо информацията относно тяхната правна, управленска и организационна структура да бъде направена достъпна за обществеността. Тази информация следва да съдържа най-малко сведения относно юридическото наименование, вида дейност и държавата на учредяване на дъщерни предприятия, материално свързани предприятия и значими клонове.
(48)
Решенията на Комисията, съгласно които режима на платежоспособност или пруденциалният режим на трета държава е изцяло или временно еквивалентен, следва да вземат предвид при необходимост съществуването, продължителността и естеството на преходните мерки в режимите на тези трети държави.
(49)
За да могат европейските кооперативни дружества, създадени съгласно Регламент (ЕО) 1435/2003 (13), да предоставят застрахователни и презастрахователни услуги, е необходимо списъкът на позволените правни форми на застрахователни и презастрахователни предприятия съгласно Директива 2009/138/ЕО да бъде разширен, за да включи Европейското кооперативно дружество.
(50)
Долната граница на минималното капиталово изискване в евро за застрахователните и презастрахователни предприятия следва да бъде променена. Промяната се налага поради периодичното адаптиране на съществуващата долна граница на капиталовото изискване за тези предприятия с цел отчитане на инфлацията.
(51)
Изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност за здравни застраховки следва да отразява националните системи за изравняване и също така да взема предвид промените в националното законодателство в областта на здравеопазването, тъй като те са основна част от застрахователната система в рамките на националните пазари на здравното застраховане.
(52)
Определени изпълнителни правомощия, предвидени съгласно член 202 от Договора за създаването на Европейската общност, следва да бъдат заместени със съответните разпоредби съгласно член 290 от ДФЕС.
(53)
Привеждането на процедурите по комитология в съответствие с ДФЕС, и по-специално с член 290 от него, следва да бъде направено поотделно за всеки случай. С цел да се отчете техническото развитие на финансовите пазари и да се определят изискванията, посочени в директивите, изменени с настоящата директива, Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС. Делегирани актове следва да бъдат приети по-специално във връзка с подробните разпоредби относно изискванията спрямо управлението, оценяването, надзорната отчетност и публичното оповестяване, определянето и класифицирането на собствените средства, стандартната формула за изчисляване на капиталовото изискване за платежоспособност (включително всички последващи промени в областта на добавения капитал) и избора на методите и допусканията за изчисляване на техническите резерви.
(54)
В декларация № 39 относно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, приложена към Заключителния акт на Междуправителствената конференция, на която беше приет Договорът от Лисабон, Конференцията отбеляза намерението на Комисията при изготвяне на проектите на делегирани актове в областта на финансовите услуги да продължи да се консултира с определените от държавите членки експерти в съответствие с нейната установена практика.
(55)
Европейският парламент и Съветът следва да разполагат със срок от три месеца, считано от датата на уведомяването, за да представят възражения срещу делегиран акт. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок следва да може да бъде удължен с три месеца по отношение на важни проблемни области. Следва също да се даде възможност на Европейския парламент и на Съвета да информират другите институции за намерението си да не представят възражения. Подобно одобрение на делегирани актове на ранен етап е особено уместно в случаите, когато е необходимо да бъдат спазени срокове, например когато в основния акт са предвидени срокове, в рамките на които Комисията трябва да приеме делегирани актове.
(56)
В светлината на финансовата криза и процикличните механизми, които допринесоха за зараждането ѝ и утежниха последиците от нея, Съветът за финансова стабилност, Базелският комитет по банков надзор и Г-20 направиха препоръки за смекчаване на процикличните ефекти на финансовите правила. Тези препоръки имат пряко отношение към застрахователните и презастрахователните предприятия като важен елемент от финансовата система.
(57)
За да се постигне последователно прилагане на настоящата директива и да се гарантира макропруденциалният надзор в целия Европейски съюз е уместно Европейският съвет за системен риск, създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета (14), да разработи принципи, пригодени за икономиката на Съюза.
(58)
Финансовата криза показа нагледно факта, че финансовите институции подценяват изключително много равнището на кредитен риск от контрагента, свързан с извънборсови деривативни инструменти. Това подтикна Г-20 през септември 2009 г. да призове повече извънборсови деривативни инструменти да бъдат подложени на клиринг чрез централен контрагент. Те също така поискаха извънборсовите деривативни инструменти, които не могат да бъдат подложени на клиринг на централно равнище, да подлежат на по-високи капиталови изисквания, за да отразят в необходимата степен по-високия риск, свързан с тях.
(59)
При изчисляването на стандартната формула за капиталовото изискване за платежоспособност експозициите към квалифицираните централни контрагенти следва да се третират в съответствие с третирането на тези експозиции в капиталовите изисквания за кредитните и финансовите институции, както е определено в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, по-конкретно по отношение на различията в третирането между квалифицирани централни контрагенти и други контрагенти.
(60)
За да се гарантира, че целта на Съюза за дългосрочно устойчиво развитие и целите на Директива 2009/138/ЕО за първостепенна защита на титулярите на полици, както и за осигуряване на финансова стабилност, продължават да бъдат изпълнявани, Комисията следва да направи преглед на целесъобразността на методите, допусканията и стандартните параметри, които се използват при изчисляване на стандартна формула за капиталовото изискване за платежоспособност, в срок от пет години от датата на прилагане на Директива 2009/138/ЕО. Преразглеждането следва по-специално да се основава на цялостния опит на застрахователните и презастрахователните предприятия, които използват стандартната формула за капиталовото изискване за платежоспособност през преходния период. В прегледа следва също така да се вземат предвид резултатите за всеки клас активи и за финансовите инструменти, поведението на инвеститорите при тези активи и финансови инструменти, както и развитието при определянето на международните стандарти в областта на финансовите услуги. Може да бъде необходимо преразглеждането на стандартните параметри за определени класове активи, например ценни книжа с постоянна доходност и дългосрочни инфраструктури, да бъде определено като приоритет.
(61)
За да се осигури плавният преход към новия режим съгласно Директива 2009/138/ЕО, е необходимо да се предвидят поетапно въвеждане и конкретни преходни мерки. С преходните мерки следва да се цели избягване на пазарните смущения и ограничаване на въздействието върху съществуващите продукти, а също и осигуряване на предлагането на застрахователните продукти. Преходните мерки следва да насърчават предприятията да започнат в най-кратки срокове да съблюдават конкретните изисквания на новия режим.
(62)
Необходимо е да се предвиди преходен режим за дейностите по професионално пенсионно осигуряване, извършвани от застрахователни предприятия съгласно член 4 от Директива 2003/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15), докато Комисията извършва преглед на тази директива. Действието на транснационалния режим следва да се прекрати с влизането в сила на измененията на Директива 2003/41/ЕО.
(63)
Независимо от очакваното прилагане на Директива 2009/138/ЕО, особено за целите на оценките, отнасящи се до одобрението на вътрешни модели, допълнителни собствени средства, класификация на собствените средства, специфичните за предприятията параметри, схеми със специална цел, основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск и преходните разпоредби относно изчисляването на най-добрата прогнозна оценка по отношение на застрахователните или презастрахователните задължения, отговарящи на отчетените премии по съществуващи договори, директиви 64/225/EИО (16), 73/239/ЕИО (17), 73/240/ЕИО (18), 76/580/ЕИО (19), 78/473/ЕИО (20), 84/641/ЕИО (21), 87/344/ЕИО (22), 88/357/ЕИО (23) и 92/49/ЕИО (24) на Съвета и Директиви 98/78/ЕО (25), 2001/17/ЕО (26), 2002/83/ЕО (27) и 2005/68/ЕС (28) на Европейския парламент и на Съвета (наричани общо „Платежоспособност I“), изменени с актовете, изброени в част А на приложение VI към Директива 2009/138/ЕО, следва да продължават да се прилагат до края на 2015 г.
(64)
В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията от 28 септември 2011 г. относно обяснителните документи държавите членки се задължават в обосновани случаи да прилагат към уведомлението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между компонентите на дадена директива и съответните елементи от националните инструменти за транспониране. Законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано по отношение на настоящата директива и Директива 2009/138/ЕО.
(65)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно подобряването на функционирането на вътрешния пазар чрез подсигуряване на високо, ефективно и съгласувано равнище на пруденциално регулиране и надзор, защитата на титулярите на полици и бенефициерите и по този начин на дружествата и потребителите, защитата на целостта, ефикасността и нормалното функциониране на финансовите пазари, запазването на стабилността на финансовата система и засилването на международната надзорна координация, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата на действието си могат да бъдат по-добре постигнати на равнище на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на посочените цели.
(66)
Поради това Директиви 2003/71/ЕО и 2009/138/ЕО и Регламенти (ЕО) № 1060/2009, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010 следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2003/71/ЕО
Директива 2003/71/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 5, параграф 4 третата алинея се заменя със следното:
„В случай че окончателните условия по предлагането не се включват нито в основния проспект, нито в притурка, те се предоставят на инвеститорите, депозират се при компетентния орган на държавата членка по произход и се съобщават от този компетентен орган на компетентния орган на приемащата държава членка (приемащите държави членки) веднага след като това стане практически осъществимо при всяко публично предлагане, и по възможност преди започването на публичното предлагане или допускането до търгуване. Компетентният орган на държавата членка по произход уведомява ЕОЦКП за тези окончателни условия. Окончателните условия съдържат само информация, свързана с обявата за ценните книжа и не се използват като притурка към основния проспект. В такива случаи се прилага член 8, параграф 1, буква а).“;
2)
В член 11 параграф 3 се заменя със следното:
„3. С цел да се осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи информацията, която се инкорпорира чрез препращане.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
3)
В член 13 параграф 7 се заменя със следното:
„7. С цел да се осигури последователно хармонизиране във връзка с одобряването на проспекта ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на процедурите за одобряване на проспекта и условията, при които сроковете могат да бъдат коригирани.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
4)
В член 14 параграф 8 се заменя със следното:
„8. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на съдържащите се в параграфи 1 - 4 разпоредби относно публикуването на проспекта.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
5)
В член 15 параграф 7 се заменя със следното:
„7. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на разпоредбите относно разпространяването на реклами, с които се съобщава намерението публично да се предлагат ценни книжа или допускането до търгуване на регулиран пазар, по-специално преди проспектът да е публично представен или преди откриването на записването, както и да определя посочените в параграф 4 разпоредби.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
6)
Вмъква се следният член:
„Член 31а
Персонал и ресурси на ЕОЦКП
ЕОЦКП извършва оценка на нуждите от персонал и ресурси, свързани с осъществяването на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящата директива, и представя доклад във връзка с това пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“
Член 2
Изменения на Директива 2009/138/ЕО
Директива 2009/138/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 13 се изменя, както следва:
а)
след точкa 32) се добавя следната точка:
„32а)
„квалифициран централен контрагент“ означава централен контрагент, получил разрешение съгласно член 14 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (29) или признат съгласно член 25 от посочения регламент;
б)
добавя се следната буква:
„40)
„агенция за външна кредитна оценка“ или „АВКО“ означава агенция за кредитен рейтинг, която е регистрирана или сертифицирана в съответствие с Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (30), или централна банка, присъждаща кредитни рейтинги, към които не се прилагат разпоредбите на посочения регламент.
2)
В член 17, параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а във връзка със списъка на правните форми, изложени в приложение III, с изключение на точки 28 и 29 от части А, Б и В.“;
3)
Вмъква се следният член:
„Член 25а
Уведомяване за и публикуване на лицензи или оттегляне на лицензи
Европейският надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) (ЕОЗППО), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (31), се уведомява за всеки лиценз и всяко оттегляне на лиценз. Наименованието на всяко застрахователно или презастрахователно предприятие, на което е бил издаден лиценз, се включва в списък. ЕОЗППО публикува и актуализира този списък на своя интернет сайт.
4)
В член 29 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Делегираните актове, регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, приети от Комисията, спазват принципа на пропорционалност, като по този начин се осигурява пропорционалното прилагане на настоящата директива, по-специално по отношение на малките застрахователни предприятия.
Проектите на регулаторните технически стандарти, внесени от ЕОЗППО в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, проектите на техническите стандарти за изпълнение, внесени в съответствие с член 15 от посочения регламент, и насоките и препоръките, издадени в съответствие с член 16 от същия регламент, спазват принципа на пропорционалност, като по този начин се осигурява пропорционалното прилагане на настоящата директива, по-специално по отношение на малките застрахователни предприятия.“;
5)
В член 31 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Без да се засягат член 35, член 51, член 254, параграф 2 и член 256, Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а във връзка с параграф 2 на настоящия член, които определят за кои ключови аспекти трябва да бъдат оповестени агрегирани статистически данни, а също и съдържанието и датата на публикуване на оповестяването.
5. За да се осигурят еднакви условия, свързани с прилагането на параграф 2 от настоящия член и без да се засягат член 35, член 51, член 254, параграф 2 и член 256, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за определяне на образците и структурата на оповестяването, предвидени в настоящия член.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
6)
В член 33 се добавят следните параграфи:
„Когато даден надзорен орган е уведомил надзорните органи на приемащата държава членка, че възнамерява да извърши проверки на място в съответствие с параграф 1, и когато на този надзорен орган е забранено да упражни правото си на извършване на тези проверки на място или ако надзорните органи на приемащата държава членка на практика не са в състояние да упражнят правото си на участие в съответствие с параграф 2, надзорните органи могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО и да поискат неговото съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на този член.
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 ЕОЗППО може да участва в проверките на място, когато те се провеждат съвместно от два или повече надзорни органа.“;
7)
Член 35 се изменя, както следва:
а)
В параграф 1 уводната част се заменя със следното:
„1. Държавите членки изискват от застрахователните и презастрахователните предприятия да представят на надзорните органи информацията, необходима за целите на надзора, като се вземат предвид целите на надзора, предвидени в членове 27 и 28. При провеждане на посочения в член 36 процес в тази информация се включва най-малко информацията, необходимата за:“;
б)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Без да се засяга член 129, параграф 4, в случаите, когато предварително определените периоди, посочени в параграф 2, буква а), подточка i), са по-кратки от една година, съответните надзорни органи могат да ограничат редовната надзорна отчетност в случай че:
а)
предоставянето на тази информация би представлявало прекомерна тежест по отношение на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на предприятието;
б)
тази информация се докладва поне веднъж годишно.
Надзорните органи не ограничават редовната надзорна отчетност, извършвана по-често от веднъж годишно, в случай на застрахователни или презастрахователни предприятия, които са част от група по смисъла на член 212, параграф 1, буква в), освен ако предприятието може да докаже пред надзорния орган, че редовна надзорна отчетност по-често от веднъж годишно е неподходяща предвид естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на групата.
Ограничаването на редовна надзорна отчетност се предоставя само на предприятия, които не представляват повече от 20 % от пазара съответно на животозастраховането и общото застраховане и презастраховането на дадена държава членка, когато пазарният дял на общото застраховане се основава на брутните осчетоводени премии, а пазарният дял на животозастраховането се основава на брутните технически резерви.
При определяне на допустимостта на предприятията за тези ограничения надзорните органи отдават приоритет на най-малките предприятия.
7. Съответните надзорни органи могат да ограничат редовната надзорна отчетност или да освободят застрахователните и презастрахователните предприятия от отчитане елемент по елемент, когато:
а)
предоставянето на тази информация би представлявало прекомерна тежест по отношение на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на предприятието;
б)
представянето на тази информация не е необходимо за упражняването на ефективен надзор над предприятието;
в)
освобождаването не нарушава стабилността на съответните финансови системи в Съюза; и
г)
предприятието може да предостави информация ad-hoc.
Надзорните органи не освобождават от задължението за отчитане елемент по елемент застрахователни или презастрахователни предприятия, които са част от група по смисъла на член 212, параграф 1, буква в), освен ако предприятието може да докаже пред надзорния орган, че докладването елемент по елемент е неподходящо предвид естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на групата, и предвид целта за финансова стабилност.
Освобождаването от отчетност на индивидуална основа се предоставя само на предприятия, които не представляват повече от 20 % от пазара на животозастраховането и общото застраховане и съответно презастраховането на дадена държава членка, когато пазарният дял на общото застраховане се основава на брутните записани премии, а пазарният дял на животозастраховането се основава на брутните технически резерви.
При определяне на допустимостта на предприятията за тези освобождавания надзорните органи отдават приоритет на най-малките предприятия.
8. За целите на параграфи 6 и 7, като част от процеса на надзорен преглед, надзорните органи извършват оценка дали предоставянето на информация би представлявало прекомерна тежест по отношение на естеството, мащаба и сложността на рисковете за предприятието, като вземат под внимание най-малко:
а)
обема на премиите, технически резерви и активите на предприятието;
б)
променливостта на претенциите и обезщетенията, покривани от предприятието;
в)
пазарните рискове, породени от инвестициите на предприятието;
г)
равнището на концентрацията на риска;
д)
общия брой класове животозастраховане и общо застраховане, за които е предоставен лиценз;
е)
възможните последици от управлението на активите на предприятието върху финансовата стабилност;
ж)
системите и структурите на предприятието да предоставят информация за целите на надзора и за съставената в писмена форма политика, посочена в параграф 5;
з)
пригодността на системата за управление на дружеството;
и)
равнището на собствените средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност и на минималното капиталово изискване;
й)
това, дали едно предприятие е каптивно застрахователно или презастрахователно предприятие, което покрива само рискове, свързани с промишлената или търговска група, към която принадлежи.
9. В съответствие с член 301а Комисията приема делегирани актове за определяне на посочената в параграфи 1 - 4 от настоящия член информация и сроковете за представяне на тази информация с цел гарантиране на сближаването на надзорната отчетност в необходимата степен.
10. За да гарантира еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно редовната надзорна отчетност във връзка с образците за предоставяне на информацията на надзорните органи, посочени в параграфи 1 и 2.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
11. С цел засилване на съгласуваното и последователно прилагане на параграфи 6 и 7 ЕОЗППО разработва насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 за допълнително определяне на методите, които следва да се използват при определяне на пазарните дялове, посочени в трета алинея на параграфи 6 и 7.“;
8)
Член 37 се изменя както следва:
а)
параграф 1 се изменя както следва:
i)
буква б) се заменя със следния текст:
„б)
надзорният орган стигне до заключението, че рисковият профил на застрахователното или презастрахователното предприятие се отклонява значително от допусканията, заложени в основата на капиталовото изискване за платежоспособност, изчислено посредством използване на цялостен или частичен вътрешен модел съгласно глава VI, раздел 4, подраздел 3, тъй като някои количествено измерими рискове са обхванати в незадоволителна степен и адаптирането на модела за по-добро отразяване на дадения рисков профил е било неуспешно в рамките на разумен срок;“;
ii)
добавя се следната буква:
„г)
застрахователното или презастрахователно предприятие прилага изравнителната корекция, посочена в член 77б, корекцията за променливост, посочени в член 77г, или преходните мерки, посочени в членове 308в и 308г, и надзорните органи стигнат до заключението, че рисковият профил на предприятието се отклонява значително от допусканията, заложени в основата на тези корекции и преходни мерки.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. При обстоятелствата, предвидени в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член, добавеният капитал се изчислява по начин, гарантиращ спазването от страна на предприятието на изискванията от член 101, параграф 3.
При предвидените в параграф 1, буква в) обстоятелства, изискването за добавяне на капитал е пропорционално на съществените рискове, произтичащи от недостатъците, които дават основание за решението на надзорния орган да изиска добавяне.
При обстоятелствата, посочени в параграф 1, буква г), изискването за добавяне на капитал е пропорционално на съществените рискове, произтичащи от отклонението, посочено в същия параграф.“;
в)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на допълнителните обстоятелства, при които може да бъде наложено изискване за добавяне на капитал.
7. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на допълнителни спецификации за методологиите за изчисляване на добавения капитал.
8. За да се осигурят еднакви условия на прилагане във връзка с настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за вземане на решения за налагане, изчисляване и отмяна на изискването за добавен капитал.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
9)
В член 38, параграф 2 се добавят следните алинеи:
„Когато даден надзорен орган е уведомил съответните органи на държавата членка на доставчика на услуги, че възнамерява да извърши проверка на място в съответствие с настоящия параграф, или извършва проверка на място в съответствие с алинея първа, когато този надзорен орган на практика не е в състояние да упражни правото си на извършване на проверка на място, надзорният орган може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска неговото съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 ЕОЗППО има право да участва в проверките на място, когато те се провеждат съвместно от два или повече надзорни органа.“;
10)
Член 44 се изменя както следва:
а)
в параграф 2 се добавя следната алинея:
„Когато застрахователните или презастрахователните предприятия прилагат изравнителна корекция, посочена в член 77б, или корекцията за променливост, посочена в член 77г, те изготвят план за ликвидност, отразяващ входящите и изходящите парични потоци по отношение на активите и пасивите, които са предмет на тези корекции.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. По отношение на управлението на активите и пасивите застрахователните и презастрахователните предприятия извършват редовна оценка:
а)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства за допусканията, на които се основава екстраполацията на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77а;
б)
когато се прилага изравнителна корекция, посочена в член 77б:
i)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства за допусканията, на които се основава изчисляването на изравнителната корекция, включително изчисляването на основния според, посочен в член 77в, параграф 1, буква б), и възможното въздействие на принудителната продажба на активи върху техните допустими собствени средства;
ii)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства към промените в структурата на целевия портфейл от активи;
iii)
на въздействието на намаляването на изравнителната корекция до нула;
в)
когато се прилага корекцията за променливост, посочена в член 77г:
i)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства за допусканията, на които се основава изчисляването на корекцията за променливост, и възможното въздействие на принудителната продажба на активи върху техните допустими собствени средства;
ii)
на въздействието на намаляването на корекцията за променливост до нула;
Застрахователните и презастрахователните предприятия представят ежегодно оценките, посочени в букви а), б) и в) от първата алинея на надзорните органи като част от информацията, отчитана съгласно член 35. Когато намаляването на изравнителната корекция или на корекцията за променливост до нула би довело до неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност, предприятието представя също така анализ на мерките, които може да приложи в такава ситуация, за да възстанови равнището на допустимите собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за да намали рисковия профил с цел възстановяване на съответствието с капиталовото изискване за платежоспособност.
Когато се прилага корекцията за променливост, посочена в член 77 г., съставената в писмена форма политика за управление на риска, посочена в член 41, параграф 3, обхваща политика относно критериите за прилагане на корекцията за променливост.“
в)
вмъква се следният параграф:
„4а. С цел да се избегне прекомерното доверие към агенциите за външна кредитна оценка, когато те използват външна оценка на кредитния рейтинг при изчисляването на техническите резерви и капиталовото изискване за платежоспособност, застрахователните и презастрахователните предприятия извършват оценка на целесъобразността на тези външни кредитни оценки като част от тяхното управление на риска чрез използване на допълнителни оценки, когато това е практически възможно, за да се избегне всяка автоматична зависимост от външни оценки.
За да се осигурят еднакви условия на прилагане във връзка с настоящия параграф, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите, за оценка на външните кредитни оценки.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените във втора алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
11)
В член 45 се вмъква следният параграф:
„2а. Когато застрахователното или презастрахователно предприятие прилага изравнителната корекция, посочена в член 77б, корекцията за променливост, посочена в член 77г, или преходните мерки, посочени в членове 308в и 308г, то извършва оценка на съответствието с капиталовите изисквания, посочени в параграф 1, буква б), с отчитане и без отчитане на тези корекции и на преходните мерки.“;
12)
Член 50 се заменя със следното:
„Член 50
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, допълнително уточняващи следното:
а)
елементите на посочените в членове 41, 44, 46 и 47 системи, по-специално областите, които трябва да бъдат обхванати от управлението на активите и пасивите и инвестиционната политика на застрахователните и презастрахователните предприятия съгласно член 44, параграф 2;
б)
функциите, посочени в членове 44, 46, 47 и 48.
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия раздел, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел допълнително уточняване на следното:
а)
посочените в член 42 изисквания и свързаните с тях дейности;
б)
условията за възлагане на дейности на външни изпълнители, по-конкретно на доставчици на услуги, намиращи се в трети държави.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с оценката, посочена в член 45, параграф 1, буква а), ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел допълнително уточняване на елементите на тази оценка.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
13)
Член 51 се изменя, както следва:
а)
добавя се следният параграф:
„1а. когато се прилага изравнителната корекция, посочена в член 77б, описанието по параграф 1, буква г) включва описание на изравнителната корекция и на портфейла от задължения и целеви активи, за които се прилага изравнителната корекция, както и количествено измерване на въздействието от намаляването на изравнителната корекция на нула върху финансовото положение на предприятието.
Описанието, посочено в параграф 1, буква г), също така се указва дали предприятието използва корекцията за променливост по член 77г, както и се съдържа количествено измерване на въздействието от намаляването на корекцията за променливост на нула върху финансовото положение на предприятието.“
б)
в параграф 2 трета алинея се заменя със следното:
„Въпреки това, без да се засяга задължителното в рамките на други правни или регулаторни изисквания оповестяване, държавите членки могат да предвидят, че въпреки че общото капиталово изискване за платежоспособност по параграф 1, буква д), подточка ii) е оповестено, не е необходимо отделното оповестяване на добавения капитал или въздействието на специфичните параметри, които застрахователното или презастрахователно предприятие трябва да използва съгласно член 110, в рамките на преходен период, който приключва най-късно на 31 декември 2020 г.“;
14)
Член 52 се заменя със следното:
„Член 52
Информация за и отчети на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване
1. Без да се засяга член 35 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, държавите членки изискват от надзорните органи да предоставят на ЕОЗППО всяка година следната информация относно:
а)
средния размер добавен капитал на предприятие и разпределението на наложените изисквания за добавяне на капитал от страна на надзорните органи през предходната година, изчислено като процент от капиталовото изискване за платежоспособност и представени поотделно за:
i)
застрахователните и презастрахователните предприятия;
ii)
животозастрахователните предприятия;
iii)
общозастрахователните предприятия;
iv)
застрахователните предприятия, извършващи дейности както в областта на животозастраховането, така и в областта на общото застраховане;
v)
презастрахователните предприятия;
б)
за всеки вид оповестяване съгласно буква а) от настоящия параграф - дела на добавения капитал, наложен по член 37, параграф 1, съответно по букви а), б) и в);
в)
броя застрахователни и презастрахователни предприятия, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и броя застрахователни и презастрахователни предприятия, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 35, параграфи 6 и 7, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем капиталови изисквания, премии, технически резерви и активи на застрахователните и презастрахователните предприятия на държавата членка;
г)
броя групи, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и броя групи, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 254, параграф 2, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем капиталови изисквания, премии, технически резерви и активи на всички групи.
2. ЕОЗППО всяка година оповестява публично следната информация:
а)
общо за всички държави членки, съвкупното разпределение на добавен капитал, изчислено като процент от капиталовото изискване за платежоспособност, представено поотделно за:
i)
застрахователните и презастрахователни предприятия;
ii)
животозастрахователните предприятия;
iii)
общозастрахователните предприятия;
iv)
застрахователните предприятия, извършващи дейности както в областта на животозастраховането, така и в областта на общото застраховане;
v)
презастрахователните предприятия;
б)
за всяка държава членка поотделно, разпределението на добавен капитал, изчислено като процент от капиталовото изискване за платежоспособност, за всички застрахователни и презастрахователни предприятия в тази държава членка;
в)
за всеки вид оповестяване съгласно букви а) и б) от настоящия параграф - дял на добавения капитал, наложен по член 37, параграф 1, съответно по букви а), б) и в);
г)
за всички държави членки общо, общия брой застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и общия брой застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 35, параграфи 6 и 7 и член 254, параграф 2, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем капиталови изисквания, премии, технически резерви и активи на всички застрахователни и презастрахователни предприятия и групи;
д)
за всяка държава членка поотделно, броя застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и броя застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 35, параграфи 6 и 7 и член 254, параграф 2, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем премии, технически резерви и активи на застрахователните и презастрахователните предприятия и групи на държавата членка.
3. ЕОЗППО предоставя посочената в параграф 2 информация на Европейския парламент, Съвета и Комисията заедно с доклад, представящ степента на сближаване в областта на надзора по отношение на използването на добавен капитал между надзорните органи в различните държави членки.“;
15)
Член 56 се заменя със следното:
„Член 56
Отчет за платежоспособността и финансовото състояние: Делегирани актове и технически стандарти за изпълнение
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи допълнително информацията, която трябва да бъде оповестена, както и сроковете за годишното оповестяване на информацията в съответствие с раздел 3.
За да се осигурят еднакви условия на прилагане на настоящия раздел, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите, форматите и образците.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в алинея втора технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
16)
В член 58 параграф 8 се заменя със следното:
„8. За да се осигури последователното хармонизиране във връзка с настоящия раздел, ЕОЗППО може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел установяване на изчерпателен списък с информация, посочен в член 59, параграф 4, който да бъде включен от предложилите приобретатели в нотификацията, без да се засяга член 58, параграф 2.
За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия раздел и да отчете бъдещото развитие, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на корекциите на критериите, посочени в член 59, параграф 1.
На Комисията се делегира правомощие за приемане на посочените в алинеи първа и втора регулаторни технически стандарти съгласно членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
9. За да се осигурят еднакви условия на прилагане на настоящата директива, ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за относно процедурите, формулярите и образците за консултационния процес между съответните компетентни органи съгласно посоченото в член 60.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
17)
Вмъква се следният член:
„Член 65а
Сътрудничество с ЕОЗППО
Държавите членки гарантират, че надзорните органи си сътрудничат с ЕОЗППО за целите на настоящата директива в съответствие с Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Държавите членки гарантират, че надзорните органи незабавно предоставят на ЕОЗППО цялата необходима информация за изпълнение на задълженията му, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
18)
Вмъква се следният член:
„Член 67а
Правомощия на Европейския парламент за провеждане на разследвания
Членове 64 и 67 не нарушават правомощията за провеждане на разследвания, предоставени на Европейския парламент в член 226 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).“;
19)
В член 69 втората алинея се заменя със следното:
„Такова разкриване може да бъде направено само когато е необходимо за целите на пруденциалния контрол. Независимо от това държавите членки предвиждат, че получената съгласно член 65 и член 68, параграф 1 информация и информацията, събрана посредством посочената в член 33 проверка на място, могат да бъдат разкривани само с изричното съгласие на надзорния орган, от който информацията произхожда, или на надзорния орган на държавата членка, в която е извършена проверката на място.“;
20)
Член 70 се заменя със следното:
„Член 70
Предаване на информация на централни банки, монетарни органи, надзорни органи на платежни системи и Европейския съвет за системен риск
1. Без да се засягат членове 64 - 69, даден надзорен орган може да предава информация, предназначена за изпълнението на техните задачи, на:
а)
централни банки от Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), включително Европейската централна банка (ЕЦБ) и други органи с подобна функция в качеството им на монетарни органи, когато тази информация има отношение към съответните им задължения, предвидени от закона, включително провеждането на парична политика и свързаното с това предоставяне на ликвидност, надзор на плащанията, системи за клиринг и сетълмент на ценни книжа и осигуряване на стабилността на финансовата система;
б)
когато е целесъобразно, на други национални публични органи, отговорни за надзора на платежните системи; и
в)
Европейският съвет за системен риск (ЕССР), създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета (32), когато тази информация е релевантна за извършването на задачите му.
2. При извънредни обстоятелства, включително извънредна ситуация, като описаната в член 18 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, държавите членки позволяват на компетентните органи незабавно да съобщят информацията на централните банки от ЕСЦБ, включително ЕЦБ, когато тази информация има отношение към съответните им задължения, предвидени от закона, включително провеждането на парична политика и свързаното с това предоставяне на ликвидност, надзор на плащанията, системи за клиринг и сетълмент на ценни книжа и осигуряване на стабилността на финансовата система, както и на ЕССР, когато тази информация е свързана със задълженията му.
3. Тези власти или органи може също да съобщават на надзорните органи такава информация, от каквато те може да се нуждаят за целите на член 67. Информацията, получена в този контекст, е предмет на разпоредбите относно професионалната тайна, установени в настоящия раздел.
21)
Член 71 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Държавите-членки гарантират, че при изпълнение на задълженията си надзорните органи вземат предвид сближаването по отношение на надзорните механизми и практики в приложение на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети съгласно настоящата директива. За тази цел държавите-членки гарантират, че:
а)
надзорните органи участват в дейностите на ЕОЗППО;
б)
надзорните органи полагат всички усилия за спазване на насоките и препоръките на ЕОЗППО в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 и посочват какви са причините, ако не постъпят така;
в)
националните мандати, предоставени на надзорните органи, не възпрепятстват изпълнението на задълженията им като членове на ЕОЗППО или по силата на настоящата директива.“;
б)
параграф 3 се заличава;
22)
В член 75 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на методите и допусканията, които да се използват при посочената в параграф 1 оценка на активите и пасивите.
3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с оценката на активите и пасивите, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на:
а)
степента, до която посочените в параграф 2 делегирани актове изискват използването на международните счетоводни стандарти, приети от Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, съгласуваността на тези счетоводни стандарти с подхода за оценка на активите и пасивите, както е предвидено в параграфи 1 и 2;
б)
методите и допусканията, които да се използват, когато липсват котирани пазарни цени или когато международните счетоводни стандарти, приети от Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, временно или постоянно не съответстват на подхода за оценка на активите и пасивите, както е предвидено в параграфи 1 и 2;
в)
методите и допусканията, които да се използват при оценка на активите и пасивите, определени в параграф 1, когато делегираните актове, посочени в параграф 2, позволяват използване на алтернативни методи на оценка.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
23)
Добавят се следните членове:
„Член 77а
Екстраполация на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент
Определянето на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77, параграф 2, се ползва от и е в съответствие с информацията, извлечена от съответните финансови инструменти. Това определяне взема предвид съответните финансови инструменти за падежите, при които пазарите за тези финансови инструменти, както и пазарите на облигации, са достатъчно големи, ликвидни и прозрачни. При падежите, при които пазарите за съответните финансови инструменти или за облигации вече не са достатъчно големи, ликвидни и прозрачни, се извършва екстраполация на срочната структура на безрисковия лихвен процент.
Екстраполираната част от съответната срочна структура на основния безрисков лихвен процент се основава на форуърдни лихвени проценти, които се сливат гладко от един лихвен процент или от набор от лихвени проценти във връзка с най-дългите падежни срокове на съответния финансов инструмент и облигациите, които могат да се наблюдават в голям, ликвиден и прозрачен пазар, в краен форуърден лихвен процент.
Член 77б
Изравнителна корекция на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент
1. Застрахователните и презастрахователните предприятия могат да прилагат изравнителна корекция на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка на портфейл на животозастраховането или презастрахователните задължения, включително анюитети, произтичащи от договори, различни от животозастрахователни или презастрахователни, които са предмет на предварително одобрение от страна на надзорните органи, когато са изпълнени следните условия:
а)
застрахователното или презастрахователното предприятие е придобило портфейл от активи, състоящ се от облигации и други активи със сходни характеристики на паричните потоци, за покриване на най-добрата прогнозна оценка на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения и поддържа придобиването през целия жизнен цикъл на задълженията, но не и за целите на поддържане на репродуцирането на очакваните парични потоци между активите и пасивите, когато паричните потоци са се променили съществено;
б)
портфейлът на застрахователните или презастрахователните задължения, по отношение на които се прилага изравнителната корекция, и целевият портфейл от активи са идентифицирани, организирани и управлявани отделно от другите дейности на предприятията и целевият портфейл от активи не може да бъде използван за покриването на загуби, възникнали от други дейности на предприятията;
в)
очакваните парични потоци на целевия портфейл от активи възпроизвеждат всеки от бъдещите парични потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения в същата валута и няма несъответствие, което да поражда рискове, които да са съществени по отношение на рисковете, присъщи на застраховането или презастраховането, към което се прилага изравнителната корекция;
г)
договорите, които са в основата на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, не пораждат бъдещи плащания на премии;
д)
единствените подписвачески рискове, свързани с портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, са рискът от дълголетие, рискът, свързан с разходи, и рискът от настъпване на смърт;
е)
когато подписваческият риск, свързан с портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, включва риск от смърт, най-добрата прогнозна оценка на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения не се повишава с повече от 5 % в рамките на риск от смърт, който се калибрира в съответствие с принципите на член 101, параграфи 2 - 5;
ж)
договори, които са в основата на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, не включват опции на титулярите на полици или включват само опция за незабавно изкупуване, ако стойността на изкупуването не надхвърля стойността на акциите, оценена в съответствие с член 75, която покрива застрахователните или презастрахователните задължения към момента на прилагане на опцията за незабавно изкупуване;
з)
паричните потоци на целевия портфейл от активи са фиксирани и не могат да бъдат променяни от емитентите на акциите или от трети лица;
и)
застрахователните или презастрахователните задължения на застрахователен или презастрахователен договор не са разделени на различни части, когато влизат в състава на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения за целите на настоящия параграф.
Независимо от разпоредбите на буква з) от първа алинея, застрахователни и презастрахователни предприятия могат да използват активи, при които паричните потоци са фиксирани, с изключение на зависимостта от инфлацията, при условие че тези активи отговарят на паричните потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, които зависят от инфлацията.
В случай, че емитентите или трети страни имат правото да променят паричните потоци на даден актив по такъв начин, че инвеститорът получава достатъчни компенсации, за да му се даде възможност да получи същите парични потоци чрез реинвестиране в активи с еквивалентно или по-добро кредитно качество, правото за промяна на паричните потоци не изключва актива от допустимост до целевия портфейл в съответствие с буква з) от първа алинея.
2. Застрахователните или презастрахователните предприятия, които прилагат изравнителната корекция към портфейл от застрахователни или презастрахователни задължения нямат право да се връщат към подхода, който не включва изравнителна корекция. Ако застрахователно или презастрахователно предприятие, което прилага изравнителната корекция, не е в състояние да спазва условията, посочени в параграф 1, то информира незабавно надзорния орган и предприема необходимите мерки за възстановяване на спазването на тези условия. Ако предприятието не е в състояние да възстанови спазването на тези условия в рамките на два месеца от датата на неспазването им, то престава да прилага изравнителната корекция към застрахователните или презастрахователните си задължения и не може да прилага изравнителната корекция преди изтичане на допълнителен период от 24 месеца.
3. Изравнителната корекция не се прилага по отношение на застрахователни или презастрахователни задължения, когато съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка за тези задължения включва корекция за променливост съгласно член 77 г. или преходни мерки за безрисковия лихвен процент съгласно член 308в.
Член 77в
Изчисляване на изравнителната корекция
1. За всяка валута изравнителната корекция, посочена в член 77б, се изчислява в съответствие със следните принципи:
а)
изравнителната корекция е равна на разликата от следното:
i)
ефективния годишен лихвен процент, изчислен като един дисконтов процент, който при прилагане към паричните потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения дава стойност, равна на стойността в съответствие с член 75 от портфейла на целевите активи;
ii)
ефективният годишен лихвен процент, изчислен като един дисконтов лихвен процент, който при прилагане към паричните потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения дава стойност, равна на стойността на най-добрата прогнозна оценка на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, при което при използването на основната срочна структура на безрисковия лихвен процент се взема предвид стойността на парите във времето;
б)
изравнителната корекция не включва основния спред, отразяващ рисковете, поддържани от застрахователното или презастрахователното предприятие;
в)
независимо от буква а), основният спред се увеличава когато това е необходимо, за да се гарантира, че изравнителната корекция на активите с подинвестиционна степен на кредитно качество не надвишават изравнителните корекции на активите с инвестиционна степен на кредитно качество и същия период от време и клас активи;
г)
използването на външни кредитни оценки в изчислението на изравнителната корекция е в съответствие с член 111, параграф 1, буква н).
2. За целите на параграф 1, буква б) основният спред:
а)
е равен на сумата от следното:
i)
кредитния спред, съответстващ на вероятността за неизпълнение на активите;
ii)
кредитния спред, съответстващ на очакваната загуба от понижаване на нивото на класификация на активите.
б)
за експозициите към централните правителства и централните банки на държавите членки не е по-нисък от 30 % от дългосрочната средна стойност на спреда по отношение на основния безрисков лихвен процент на наблюдаваните на финансовите пазари активи със същия срок, същото кредитно качество и принадлежащи към същата категория;
в)
за активи, различни от експозициите към централните правителства и централните банки на държавите членки не е по-нисък от 35 % от дългосрочната средна стойност на спреда по отношение на основния безрисков лихвен процент на наблюдаваните на финансовите пазари активи със същия срок, същото кредитно качество и принадлежащи към същата категория.
Вероятността за неизпълнение, посочена в буква а) подточка i) от първа алинея се базира на дългосрочни статистики на неизпълнение, които са от значение за актива по отношение на срока, кредитното качество и класа му.
Когато от статистическите данни, посочени във втора алинея, не може да бъде извлечен надежден кредитен спред, основният спред се равнява на частта от дългосрочната средна стойност на спреда спрямо безрисковия лихвен процент, определен в букви б) и в).
Член 77г
Корекция за променливост на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент
1. Държавите членки могат да изискват предварително одобрение от страна на надзорните органи по отношение на застрахователни и презастрахователни предприятия за прилагането на корекция за променливост за съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2.
2. За всяка съответна валута корекцията за променливост за съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент се основава на спреда между лихвата, която би могла да се реализира от активи, включени в референтния портфейл за тази валута, и стойностите на съответната основна срочна структура на безрисковия лихвен процент за тази валута.
Референтният портфейл за дадена валута е представителен за активите, които са деноминирани в тази валута и които застрахователните и презастрахователните предприятия са инвестирали за покриване на най-добрата оценка на застрахователните и презастрахователните задължения, деноминирани в тази валута.
3. Размерът на корекцията за променливост на безрисковия лихвен процент съответства на 65 % от коригирания спрямо риска валутен спред.
Коригираният спрямо риска валутен спред се изчислява като разликата между спреда, посочен в параграф 2, и частта от този спред, която се дължи на реалистична оценка на очакваните загуби или неочакван кредитен риск или друг риск за активите.
Корекцията за променливост се прилага само към съответния безрисков лихвен процент на срочната структура, който не е получен чрез екстраполация в съответствие с член 77а. Екстраполацията на съответния безрисков лихвен процент на срочната структура се основава на този коригиран безрисков лихвен процент.
4. За всяка съответна държава корекцията за променливост към безрисковия лихвен процент, посочен в параграф 3, за валутата на съответната държава, преди прилагането на коефициента от 65 %, се увеличава с разликата между коригирания спрямо риска спред на държавата и умножения по две коригиран спрямо риска валутен спред, когато тази разлика е положителна и коригираният спрямо риска спред на държавата е по-висок от 100 базисни пункта. Повишената корекция за променливост се прилага за изчисляването на най-добрата прогнозна оценка на застрахователните и презастрахователни задължения на продуктите, продавани на застрахователния пазар на тази държава. Коригираният спрямо риска спред на държавата се изчислява по същия начин както коригирания спрямо риска валутен спред за валутата на тази държава, но въз основа на референтен портфейл, който е представителен за активите, които застрахователните и презастрахователните предприятия са инвестирали за покриване на най-добрата оценка на застрахователните и презастрахователните, свързани с продукти, продавани на застрахователния пазар в тази държава и деноминирани във валутата на тази държава.
5. Корекцията за променливост не се прилага по отношение на застрахователни задължения, когато съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка за тези задължения включва изравнителна корекция съгласно член 77б.
6. Чрез дерогация от разпоредбите на член 101 капиталовото изискване за платежоспособност не покрива риска от загуба на основните собствени средства, които произтичат от промените на корекциите за променливост.
Член 77д
Техническа информация, изготвяна от Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване
1. ЕОЗППО определя и публикува за всяка съответна валута и най-малко веднъж на тримесечие следната техническа информация:
а)
съответна срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2, без изравнителна корекция или корекция за променливост;
б)
за всеки съответен срок, кредитно качество и клас активи, основен спред за изчислението на изравнителната корекция, посочена в член 77в, параграф 1, буква б);
в)
за всеки съответен национален застрахователен пазар, корекция за променливост за съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77г, параграф 1.
2. За да се осигурят еднакви условия за изчисляване на техническите резерви и основните собствени средства, Комисията може да приема актове за изпълнение, в които да указва за всяка съответна валута техническата информация, посочена в параграф 1. Тези актове за изпълнение използват посочената информация.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 301, параграф 2.
Въз основа на надлежно обосновани наложителни причини за спешност, свързани с наличието на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, Комисията приема незабавно приложими актове за изпълнение в съответствие с процедурата, посочена в член 301, параграф 3.
3. Когато техническата информация, посочена в параграф 1, се приема от Комисията в съответствие с параграф 2, застрахователните и презастрахователните предприятия използват тази техническа информация при изчисляването на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, изравнителната корекция съгласно член 77в и корекцията за променливост в съответствие с член 77г.
По отношение на валути и национални пазари, при които корекцията, посочена в параграф 1, буква в) не е посочена в актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, не се прилага корекция за променливост на срочната структура на съответния безрисков лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка.
Член 77е
Преглед на дългосрочните мерки за гаранции и на мерките относно капиталовия риск
1. ЕОЗППО представя на годишна основа и до 1 януари 2021 г., доклад на Европейския парламент, Съвета и Комисията относно въздействието на приложението на членове 77а-77д и член 106, член 138, параграф 4 и член 304, членове 308в и 308г, включително на приетите в съответствие делегирани актове или актове за изпълнение.
През този период надзорните органи ежегодно предоставят на ЕОЗППО следната информация:
а)
наличието на дългосрочни гаранции в областта на застрахователните продукти на своите национални пазари и поведението на застрахователни и презастрахователни предприятия като дългосрочни инвеститори;
б)
броят на застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат изравнителната корекция, корекцията за променливост, удължаването на срока за възстановяване в съответствие с член 138, параграф 4, основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск и преходните мерки, определени в членове 308в и 308г;
в)
въздействието върху финансовата позиция на застрахователните и презастрахователните предприятия от изравнителната корекция, корекцията за променливост, симетричния механизъм за корекция на капиталовата такса върху ценните книжа, основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск, и преходните мерки, определени в членове 308в и 308г на национално ниво и анонимно за всяко предприятие;
г)
ефектът на изравнителната корекция, корекцията за променливост, симетричния механизъм за корекция на капиталовата такса върху ценните книжа и основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск върху инвестиционното поведение на застрахователните и презастрахователните предприятия, както и дали извършват ненужно капиталово облекчение;
д)
въздействието на всяко удължаване на периода на възстановяване в съответствие с член 138, параграф 4, върху усилията на застрахователните и презастрахователните предприятия за възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил с цел гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност;
е)
когато застрахователните и презастрахователните предприятия прилагат преходните мерки, посочени в членове 308в и 308г, ако те спазват плановете за постепенно въвеждане, посочени в член 308д, и перспективите за намаляване на зависимостта от тези преходни мерки, включително мерки, които са били предприети или се очаква да бъдат предприети от предприятията и надзорните органи, като се взема предвид регулаторната среда на съответната държава членка.
2. ЕОЗППО, ако е необходимо след като се консултира с ЕССР, и след провеждане на обществени консултации, представя на Комисията становище относно оценката на прилагането на членове 77а- 77д и член 106, член 138, параграф 4 и член 304, членове 308в и 308г, включително на приетите в съответствие с тях делегирани актове или актове за изпълнение. Оценката се извършва по отношение на наличието на дългосрочни гаранции в застрахователните продукти, поведението на застрахователните и презастрахователните предприятия, както и на дългосрочните инвеститори, и по-общо - на финансовата стабилност.
3. Въз основа на становището, представено от ЕОЗППО, посочено в параграф 2, Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета до 1 януари 2021 г., а при необходимост и по-рано. Докладът по-специално се фокусира върху въздействието върху:
а)
защитата на титулярите на полици;
б)
функционирането и стабилността на европейските застрахователни пазари;
в)
вътрешния пазар и по-специално конкуренцията и равните условия на европейските застрахователни пазари;
г)
степента, в която застрахователните и презастрахователните предприятия продължават да действат като дългосрочни инвеститори;
д)
наличието и ценообразуването на анюитетни продукти;
е)
наличието и ценообразуването на конкурентни продукти;
ж)
дългосрочни инвестиционни стратегии на застрахователните предприятия във връзка с продукти, за които се прилагат членове 77б и 77в, в сравнение с тези във връзка с други дългосрочни гаранции;
з)
избора на потребителите и осведомеността на потребителите за риска;
и)
степента на диверсификация на застрахователната дейност и на портфейла от активи на застрахователните и презастрахователните предприятия;
й)
финансова стабилност.
В допълнение докладът се основава на надзорния опит, свързан с прилагането на членове 77а-77д и член 106, член 138, параграф 4 и членове 304, 308в и 308г, включително на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети в съответствие с тях.
4. Ако е необходимо, докладът на Комисията се придружава от законодателни предложения.“;
24)
Член 86 се заменя със следното:
„Член 86
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи следното:
а)
актюерските и статистическите методологии за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2;
б)
методологиите, принципите и техниките за определяне на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, която да се използва за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2;
в)
обстоятелствата, при които техническите резерви се изчисляват съвкупно или като сума на най-добрата прогнозна оценка и на добавката за риск, както и методите, които се използват в случай на посоченото в член 77, параграф 4 съвкупно изчисляване на техническите резерви;
г)
методите и допусканията, които се използват при изчисляването на рисковата премия, включително определянето на размера на допустимите собствени средства, необходими за гарантиране на застрахователните и презастрахователните задължения, и калибрирането на ставката на цената на капитала, както е посочено в член 77, параграф 5;
д)
видовете дейности, въз основа на които застрахователните и презастрахователните задължения се сегментират, за да се изчислят техническите резерви, посочени в член 80;
е)
стандартите, които трябва да бъдат изпълнени, във връзка с гарантиране на целесъобразността, пълнотата и точността на данните, използвани при изчисляване на техническите резерви, както и специфичните обстоятелства, при които би било подходящо прилагането на приблизителни стойности, включително различни подходи към всеки отделен случай за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка, както е посочено в член 82;
ж)
спецификациите по отношение на изискванията, посочени в член 77б, параграф 1, включително методите, допусканията и стандартните параметри, които се използват при изчисляване на въздействието на риска от смърт, посочени в член 77б, параграф 1, буква д);
з)
спецификации по отношение на изискванията, посочени в член 77в, включително допускания и методите, които да се прилагат в изчисленията на изравнителните корекции и основния спред;
и)
методи и допускания за изчисляването на корекцията за променливост, посочена в член 77 г., включително формула за изчисляването на спреда съгласно параграф 2 от същия член.
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с методите за изчисление на техническите разпоредби, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на:
а)
методологиите, които да се използват за изчисляване на корекцията за неизпълнение от страна на контрагента съгласно член 81, предназначена да обхване очакваните загуби в резултат на неизпълнение от страна на контрагента;
б)
ако е необходимо, опростени методи и техники за изчисляване на техническите резерви, за да се гарантира, че актюерските и статистически методи съгласно букви а) и г) са пропорционални на естеството, мащаба и сложността на рисковете, поети от застрахователното и презастрахователното предприятие, в това число каптивните застрахователни и каптивните презастрахователни предприятия.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. С цел да се гарантират последователни условия на прилагане на член 77б, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за одобрение на прилагането на изравнителната корекция съгласно член 77б, параграф 1.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на тези технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
25)
Член 92 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Делегирани актове и регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение“;
б)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. С цел да се гарантира последователно хармонизиране във връзка с определянето на собствените средства, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, за да се определят критерии за предоставяне на надзорно одобрение на допълнителните собствени средства, в съответствие с член 90.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
1а. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, с които се уточнява третирането на участията по смисъла на член 212, параграф 2, трета алинея във финансови и кредитни институции във връзка с определяне на собствените средства.“
в)
добавя се следният параграф:
„3. С цел да осигурят еднакви условия на прилагане на член 90, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за предоставяне на надзорно одобрение за използването на допълнителни собствени средства.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
26)
Член 97 се заменя със следното:
„Член 97
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, в който се определя списък на позиции от собствени средства, включително онези, посочени в член 96, за които се счита, че отговарят на изложените в член 94 критерии, съдържащ за всяка позиция точното описание на белезите, които определят нейната класификация;
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с класифицирането на собствените средства, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на методите, които надзорните органи да използват при одобряване на оценката и класификацията на позициите от собствени средства, които не са включени в посочения в параграф 1 списък;
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Комисията редовно преразглежда и при необходимост актуализира посочения в параграф 1 списък с оглед на развитието на пазара.“
27)
Член 99 се заменя със следното:
„Член 99
Делегирани актове относно допустимост на собствените средства
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи:
а)
количествените ограничения, посочени в член 98, параграфи 1 и 2;
б)
корекциите, които следва да бъдат направени, за да се отрази липсата на прехвърлимост на тези позиции от собствени средства, които могат да бъдат използвани само за покриването на загуби, възникнали от конкретен сегмент от пасиви или от конкретен риск (обособени средства).“;
28)
Вмъква се следният член:
„Член 109а
Хармонизирани технически данни в стандартната формула
1. За целите на изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност в съответствие със стандартната формула, ЕНО посредством Съвместния комитет разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно разпределението на кредитните оценки на агенциите за външна кредитна оценка (АВКО) по обективна скала на степените на кредитно качество, като се прилагат етапите, определени в съответствие с член 111, параграф 1, буква н).
Съвместният комитет на ЕНО представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
2. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член и за целите на улесняването на изчисляването на посочения в член 105, параграф 5 пазарен рисков модул, улесняващ изчисляването на посочения в член 105, параграф 6 рисков модул във връзка с неизпълнение от страна на контрагента, оценяването на техниките за намаляване на риска, посочени в член 101, параграф 5 и изчисляването на техническите резерви, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение във връзка с:
а)
списъци на регионални правителства и местни органи, експозициите към които трябва да се третират като експозиции към централните правителства, в чиято юрисдикция са установени същите, при условие че няма разлика в риска между такива експозиции вследствие специфичните правомощия на горните за събиране на приходи и са налице специфични институционални договорености, ефектът от които е да се намали рискът от неизпълнение;
б)
капиталовия индекс, посочен в член 106, параграф 2, в съответствие с подробните критерии, установени в член 111, параграф 1, букви в) и о);
в)
корекциите, които трябва да бъдат направени за фиксираните спрямо еврото валути в рамките на посочения в член 105, параграф 5 подмодул на валутния риск, в съответствие с подробните критерии за корекциите за фиксираните спрямо еврото валути с цел улесняване на изчисляването на подмодула на валутния риск съгласно установеното в член 111, параграф 1, буква п).
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. Най-малко веднъж на тримесечие ЕОЗППО публикува техническа информация, включително информация относно симетричния механизъм за корекция, посочен в член 106.
4. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член и за улесняване на изчисляването на здравнозастрахователния подписвачески рисков модул, посочен в член 105, параграф 4, като отчита изчисленията, предоставени от надзорните органи на съответните държави членки, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно стандартните отклонения във връзка със специфични национални законодателни мерки на държавите-членки, които позволяват поделянето на плащания на обезщетения във връзка със здравнозастрахователни рискове между застрахователни и презастрахователни предприятия и които отговарят на критериите по параграф 5 и на всички допълнителни критерии, установени с делегирани актове.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
5. Техническите стандарти за изпълнение, посочени в параграф 4, се прилагат само за национални законодателни мерки на държавите членки, които позволяват поделянето на плащания на обезщетения във връзка със здравнозастрахователни рискове между застрахователни и презастрахователни предприятия и които отговарят на следните критерии:
а)
механизмът за поделяне на обезщетенията е прозрачен и е напълно уточнен преди годишния период, за който се прилага;
б)
механизмът за поделяне на обезщетенията, броят на застрахователните предприятия, участващи в Системата за изравняване на здравните рискове (СИЗР), и рисковите характеристики на дейностите, подлежащи на СИЗР, гарантират, че за всяко предприятие, участващо в СИЗР, колебанията в годишните загуби от дейности, подлежащи на СИЗР, се намаляват значително посредством СИЗР във връзка с рисковете, свързани с определянето както на премиите, така и на резервите;
в)
здравното осигуряване, подлежащо на СИЗР, е задължително и служи като частична или пълна алтернатива на здравното покритие, предоставяно от задължителната система за социално осигуряване;
г)
в случай на неизпълнение от страна на застрахователни предприятия, участващи в СИЗР, едно или няколко правителства на държави членки гарантират пълното удовлетворяване на вземанията на притежателите на полици във връзка със застрахователни дейности, подлежащи на СИЗР.
В съответствие с член 301а Комисията приема делегирани актове, с които определя допълнителните критерии, на които трябва да отговарят националните законодателни мерки, както и методологията и изискванията за изчисляването на стандартните отклонения, посочени в параграф 4 от настоящия член.“;
29)
Член 111 се заменя със следното:
„Член 111
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение във връзка с членове 103 - 109
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, предвиждащи следното:
а)
стандартната формула в съответствие с членове 101 и 103 - 109;
б)
всички под-модули, които са необходими или които по-точно покриват рисковете, попадащи в съответните модули, посочени в член 104, а също и всички последващи актуализации;
в)
методите, допусканията и стандартните параметри, които следва да се калибрират спрямо доверителния интервал, посочен в член 101, параграф 3, и да се използват при изчисляване на всеки от рисковите модули или под-модули на посоченото в членове 104, 105 и 304 основно капиталово изискване за платежоспособност, симетричният механизъм за корекция и съответния срок, изразен в брой месеци, както е посочено в член 106, както и подходящия подход за интегриране на метода, посочен в член 304, в капиталовото изискване за платежоспособност, изчислен в съответствие със стандартната формула;
г)
корелационните параметри, включително при необходимост определените в приложение IV, и процедурите за актуализиране на тези параметри;
д)
когато застрахователните и презастрахователните предприятия използват техники за намаляване на риска - методите и допусканията, които се използват за оценка на промените на рисковия профил на съответното предприятие и за корекция на изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност;
е)
качествените критерии, които посочените в буква д) техники за намаляване на риска трябва да изпълняват, за да се гарантира ефективното прехвърляне на риска на трети страни;
еа)
метода и параметрите, които следва да се използват при оценяването на капиталовите изисквания за риска от неизпълнение на контрагента при експозиция към квалифицирани централни контрагенти, като тези параметри гарантират последователност с третирането на такива експозиции в случая на кредитните институции и финансовите институции по смисъла на член 4, параграф 1, точки 1 и 26 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
ж)
методите и параметрите, които да бъдат използвани при оценка на капиталовото изискване за операционен риск, предвидено в член 107, включително процента, посочен в член 107, параграф 3;
з)
метода и корекциите, които да бъдат използвани за отразяване на ограничените възможности за диверсификация на риска на застрахователните и презастрахователните предприятия, свързан с обособени средства;
и)
метода, който да бъде използван при изчисляване на корекцията за способността за покриване на загуби на техническите резерви или за отложени данъци съгласно член 108;
й)
подгрупата на стандартните параметри в животозастрахователните, общо застрахователните и здравнозастрахователни подписвачески рискови модули, които могат да бъдат заменени от специфични параметри за предприятието съгласно член 104, параграф 7;
к)
критериите във връзка със стандартните методи, които да бъдат използвани от застрахователното или презастрахователното предприятие за изчисляване на посочените в буква ѝ) специфични параметри за предприятието, и всички критерии във връзка с пълнотата, точността и пригодността на използваните данни, които трябва да бъдат изпълнени преди получаване на надзорно одобрение, заедно с процедурата, която трябва да бъде спазена за издаване на такова одобрение;
л)
опростените изчисления, предвидени за специфични под-модули и рискови модули, както и критериите, които застрахователните или презастрахователните предприятия, включително каптивните застрахователни и презастрахователни предприятия, трябва да изпълнят, за да имат право да използват всяко от тези опростявания съгласно член 109;
м)
подхода, който да се прилага по отношение на свързаните предприятия по смисъла на член 212 при изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност, по-конкретно изчисляването на под-модула на риска, свързан с акции, посочен в член 105, параграф 5, като се отчита вероятното намаляване на волатилността на стойността на тези свързани предприятия, произтичаща от стратегическото естество на тези инвестиции и влиянието, упражнявано от предприятието, притежаващо участие, върху свързаните предприятия;
н)
начина на използване на външните кредитни оценки от АВКО при изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност в съответствие със стандартната формула и разпределянето на външните кредитни оценки по скалата на степените на кредитно качество съгласно член 109а, параграф 1, който съответства на използването на външните кредитни оценки от АВКО при изчисляването на капиталовите изисквания за кредитните институции, съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и финансовите институции, съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 26 от него;
о)
подробните критерии във връзка с капиталовия индекс съгласно член 109а, параграф 2, буква в);
п)
подробните критерии във връзка с корекциите за фиксираните спрямо еврото валути с цел улесняване на изчисляването на подмодула на валутния риск съгласно член 109а, параграф 2, буква г);
р)
условията за категоризация на регионалните правителства и местните органи, посочени в член 109а, параграф 2, буква а).
2. За да осигури еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за надзорно одобрение на специфични за предприятието параметри, посочени в буква к) на параграф 1.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. До 31 декември 2020 г. Комисията прави оценка на целесъобразността на методите, допусканията и стандартните параметри, които се използват при изчисляване на стандартната формула на капиталовото изискване за платежоспособност. Тя взема предвид по-конкретно резултатите от прилагането на всеки клас активи и финансови инструменти, поведението на инвеститорите в тези активи и финансови инструменти, както и развитието на определянето на международните стандарти в областта на финансовите услуги. На преразглеждането на някои класове активи може да се даде предимство. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, придружен по целесъобразност от предложения за изменение на настоящата директива или на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно нея.
4. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с капиталовото изискване за платежоспособност, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на количествени ограничения и критерии за допустимост на активите, когато рисковете не са обхванати адекватно от даден под-модул.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Тези регулаторни технически стандарти се отнасят за активите, покриващи техническите резерви, като се изключват активите, държани във връзка с животозастрахователни договори, при които инвестиционният риск се носи от титулярите на полици. Те се преразглеждат от Комисията в светлината на развитията на стандартната формула и на финансовите пазари.“;
30)
Член 114 се заменя със следното:
„Член 114
Делегирани актове и технически стандарти за изпълнение във връзка с вътрешните модели на капиталовото изискване за платежоспособност
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи следното:
а)
адаптациите, които да бъдат извършени на предвидените в членове 120-125 стандарти предвид ограниченото приложно поле на частичния вътрешен модел;
б)
начина, по който се извършва пълното интегриране на частичен вътрешен модел в стандартната формула на капиталовото изискване за платежоспособност, посочена в член 113, параграф 1, буква в), и изискванията за използване на алтернативни техники за интегриране.
2. За да гарантира еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за:
а)
одобряването на вътрешния модел в съответствие с член 112; и
б)
одобряването на съществените промени на вътрешния модел и на промените на политиката за промяна на вътрешния модел, посочена в член 115.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
31)
Член 127 се заменя със следното:
„Член 127
Делегирани актове във връзка с членове 120 - 126
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на членове 120 - 126, за да стимулира по-доброто оценяване на рисковия профил и на управлението на дейността на застрахователните и презастрахователните предприятия във връзка с употребата на вътрешни модели в Съюза.“;
32)
Член 129 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, буква г) подточки i), ii) и iii) се заменят със следното:
„i)
2 500 000 EUR при общозастрахователните предприятия, включително каптивните застрахователни предприятия, освен в случаи, при които са покрити всички или някои от рисковете, попадащи в един от класовете 10-15, изброени в част А от приложение I, в който случай то е не по-малко от 3 700 000 EUR;
ii)
3 700 000 EUR за животозастрахователните предприятия, включително каптивните застрахователни предприятия;
iii)
3 600 000 EUR за презастрахователните предприятия, освен при каптивните презастрахователни предприятия, в който случай минималното капиталово изискване е не по-малко от 1 200 000 EUR,“;
б)
в параграф 3 втора алинея се заменя със следното:
„Държавите членки разрешават на надзорните си органи за срок, който завършва не по-късно от 31 декември 2017 г., да изискват застрахователните и презастрахователни дружества да прилагат посочените в първа алинея проценти изключително към капиталовото изискване за платежоспособност на дружеството, изчислено в съответствие с глава VI, раздел 4, подраздел 2.“;
в)
в параграф 4 след първата алинея се вмъква следната алинея:
„За целите на изчисляването на границите, посочени в параграф 3, от предприятията не се изисква да изчисляват капиталовите изисквания за платежоспособност на всяко тримесечие.“;
г)
в параграф 5, първа алинея се заменя със следното:
„5. До 31 декември 2020 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно приетите съгласно параграфи 1 - 4 правила и практики на надзорните органи на държавите членки.“;
33)
Член 130 се заменя със следното:
„Член 130
Делегирани актове
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи изчисляването на минималното капиталово изискване, посочено в членове 128 и 129.“;
34)
В член 131, параграф 1 датите „31 октомври 2012 г.“ и „31 октомври 2013 г.“ се заменят съответно с датите „31 декември 2015 г.“ и „31 декември 2016 г.“
35)
Член 135 се заменя със следното:
„Член 135
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти относно качествените изисквания
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи качествените изисквания в следните области:
а)
определянето, измерването, наблюдението и управлението на рисковете, възникващи от инвестиции във връзка с член 132, параграф 2, първа алинея;
б)
определянето, измерването, наблюдението и управлението на специфичните рискове, възникващи от инвестиции в деривативни инструменти и активи, посочени в член 132, параграф 4, втора алинея, както и определяне на степента, до която използването на такива активи се класифицира като намаляване на риска или ефективно управление на портфейла, както е посочено в член 132, параграф 4, трета алинея.
2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи:
а)
изискванията, които дружествата, „преопаковащи“ заеми в търгуеми ценни книжа и други финансови инструменти (издаващи дружества или спонсори), трябва да спазват, така че на застрахователно или презастрахователно предприятие да бъде разрешено да инвестира в такива ценни книжа или инструменти, емитирани след 1 януари 2011 г., включително изисквания, гарантиращи, че издаващото дружество, спонсора или първоначалният заемополучател запазва за постоянно материален нетен икономически интерес, който във всички случаи е в размер на най-малко 5 %;
б)
качествени изисквания, които застрахователното или презастрахователното предприятие, инвестиращо в такива ценни книжа или инструменти, трябва да спази;
в)
характеристиките на обстоятелствата, при които може да бъде наложено изискване за добавен капитал при нарушаването на посочените в букви а) и б) от настоящия параграф изисквания, без да се накърняват разпоредбите на член 101, параграф 3.
3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с параграф 2, буква в), ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на методологиите за изчисляване на пропорционалната допълнителна капиталова такса, посочена в тази буква.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
36)
Член 138, параграф 4 се заменя със следното:
„4. В случай на изключително неблагоприятни ситуации, засягащи застрахователни и презастрахователни предприятия, представляващи значителен дял от пазара или от засегнатите видове дейности, както са декларирани от Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване, когато е уместно и след консултиране с ЕССР, надзорният орган може да удължи за засегнатите предприятия срока, определен във втората алинея на параграф 3, с максимален седемгодишен срок, отчитащ всички съответни фактори, включително средната продължителност на техническите разпоредби.
Без да се засягат правомощията на ЕОЗППО по член 18 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, за целите на настоящия параграф ЕОЗППО, по искане от страна на съответния надзорен орган, декларира наличието на изключително неблагоприятни ситуации. Съответният надзорен орган може да отправи искане, ако застрахователни или презастрахователни предприятия, представляващи значителен дял на пазара или засегнати видове дейност, има малка вероятност да покрият едно от изискванията, посочени в параграф 3. Изключително неблагоприятни ситуации са налице, когато финансовата ситуация на застрахователни или презастрахователни предприятия, представляващи значителен дял на пазара или на засегнати видове дейност, са сериозно неблагоприятно засегнати от едно или повече от следните условия:
а)
непредвиден, остър и рязък срив на финансовите пазари;
б)
продължителни условия на ниски лихвени проценти;
в)
катастрофални събития със значително въздействие.
В сътрудничество със съответния надзорен орган ЕОЗППО редовно оценява дали условията, посочени във втора алинея, са все още актуални. Когато изключително неблагоприятна ситуация е престанала да бъде налице, ЕОЗППО обявява това в сътрудничество със съответния надзорен орган.
Застрахователното или презастрахователно предприятие представя на надзорния орган на всеки три месеца доклад за напредъка, посочващ предприетите мерки и отбелязания напредък за възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.
Удължаването на срока по първа алинея се отменя, когато докладът за напредък показва, че между датата на установяване на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност и датата на представяне на доклада за напредък няма съществен напредък в постигането на възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.“;
37)
Член 143 се заменя със следното:
„Член 143
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти във връзка с член 138, параграф 4
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, допълващи видовете изключително неблагоприятни ситуации и уточняващи факторите и критериите, които ЕОЗППО следва да взема предвид, когато декларира наличие на изключително неблагоприятни ситуации, и които надзорните органи следва да отчитат за определянето на удължаването на срока за възстановяване в съответствие с член 138, параграф 4.
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с член 138, параграф 2, член 139, параграф 2 и член 141, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на плана за възстановяване, посочен в член 138, параграф 2, и финансовата схема, посочена в член 139, параграф 2, и по отношение на член 141, като полага надлежно усилия за избягване на проциклични ефекти."
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
38)
Член 149 се заменя със следното:
„Член 149
Промени в характера на рисковете или задълженията
„Всяка промяна, която застрахователното предприятие възнамерява да направи в информацията по член 147, подлежи на процедурата, предвидена в членове 147 и 148.“;“
39)
Член 155 се изменя както следва:
а)
в параграф 3 след първата алинея се вмъква следната алинея:
„Освен това надзорният орган на държавата членка по произход или на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.“;
б)
параграф 9 се заменя със следното:
„9. Държавите членки информират Комисията и ЕОЗППО за броя и вида на случаите, довели до откази съгласно членове 146 и 148 или при които са взети мерки съгласно параграфи 3 и 4 от настоящия член.“;
40)
В член 158, параграф 2 след първа алинея се вмъква следната алинея:
„Освен това надзорният орган на държавата членка по произход или на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.“;
41)
Член 159 се заменя със следното:
„Член 159
Статистическа информация относно трансграничните дейности
Поотделно по отношение на операции, осъществявани съгласно правото на установяване или съгласно свободата за предоставяне на услуги, всяко застрахователно предприятие информира надзорния орган на своята държава членка по произход за размера на премиите, претенциите и комисионните, без да се приспада делът на презастраховането, по държава членка и както следва:
а)
при общото застраховане - по видове дейност в съответствие със съответния делегиран акт;
б)
при животозастраховането - по видове дейности в съответствие със съответния делегиран акт.
По отношение на клас 10 в част А от приложение I, с изключение на отговорността на превозвача, съответното предприятие информира надзорния орган относно честотата и средната стойност на претенциите.
Надзорният орган на държавата членка по произход представя информацията съгласно първата и втората алинеи в разумен срок и в обобщена форма на надзорните органи на всяка от засегнатите държави членки при поискване от тяхна страна.“;
42)
Член 172 се заменя със следното:
„Член 172
Еквивалентност по отношение на презастрахователните предприятия
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи критериите за оценка дали режимът на платежоспособност на трета държава, приложим по отношение на презастрахователната дейност на предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава, е еквивалентен на предвиденото в дял I.
2. Ако критериите, приети в съответствие с параграф 1, са изпълнени от трета държава, Комисията, в съответствие с член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, може да приема решения, с които определя, че режимът на платежоспособност на трета държава, приложим по отношение на презастрахователната дейност на предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава, е еквивалентен на предвиденото в дял I от настоящата директива.
Тези делегирани актове биват редовно преразглеждани, за да се вземат предвид всички значителни промени на режима на надзор, изложен в дял I, и промените на режима на надзор на третата държава.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
3. Ако съгласно параграф 2 режимът на платежоспособност на трета държава се счита за еквивалентен на предвидения в настоящата директива, презастрахователните договори, сключени с предприятия с централно управление в тези трети държави, биват третирани като презастрахователни договори, сключени с предприятия, лицензирани в съответствие с настоящата директива.
4. Чрез дерогация от параграф 2 и дори ако не са изпълнени критериите, определени в съответствие с параграф 1, Комисията може - за ограничен срок и в съответствие с член 301а, подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приема решения, с които определя, че режимът на платежоспособност на трета държава, приложим по отношение на презастрахователната дейност на предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава, е временно еквивалентен на предвидения в дял I, ако третата държава отговаря най-малко на следните критерии:
а)
поела е ангажимент към Съюза за приемане и прилагане на режим на платежоспособност, който е в състояние да бъде оценен като еквивалентен в съответствие с параграф 2, преди края на този ограничен период, и за участие в процес на оценяване на еквивалентността;
б)
изготвила е работна програма с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
в)
отпуснала е достатъчно средства с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
г)
режимът на платежоспособност на третата държава се основава на риска и установява количествени и качествени изисквания за платежоспособност и изисквания, свързани с надзорна отчетност и прозрачност;
д)
поети са писмени ангажименти за сътрудничество и обмен на поверителна информация във връзка с надзора с ЕОЗППО и надзорните органи;
е)
налице е независима система за надзор; и
ж)
установени са задължения за професионална тайна за всички лица, действащи от името на нейните надзорни органи, по-специално по отношение на обмена на информация с ЕОЗППО и надзорните органи.
Всеки делегиран акт за временна еквивалентност отчита докладите на Комисията съгласно член 177, параграф 2. Тези делегирани актове се преразглеждат редовно, въз основа на докладите за напредъка на съответната трета държава, които се представят ежегодно на Комисията и се оценяват от нея. ЕОЗППО подпомага Комисията в оценката на тези доклади за напредъка.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, които допълнително уточняват условията, посочени в първа алинея.
5. Посоченият в първата алинея на параграф 4 ограничен срок изтича на по-ранната от двете дати - 31 декември 2020 г.-или датата, на която в съответствие с параграф 2 режимът на надзор на третата държава е бил счетен за еквивалентен на посочения в дял I.
Срокът може да бъде удължен най-много с една година, когато е необходимо за ЕОЗППО и Комисията, за да извършат оценка на еквивалентността за целите на параграф 2.
6. Презастрахователните договори, сключени с предприятия с централно управление в трети държави, чийто режим на надзор е приет за временно еквивалентен в съответствие с параграф 4, получават същото третиране като посоченото в параграф 3. Член 173 се прилага и към презастрахователни предприятия с централно управление в трети държави, чийто режим на надзор е приет за временно еквивалентен в съответствие с параграф 4.“;
43)
Член 176 се заменя със следното:
„Член 176
Информиране на Комисията и ЕОЗППО от държавите членки
Надзорните органи на държавите членки информират Комисията, ЕОЗППО и надзорните органи на другите държави членки за всеки лиценз за пряко или непряко дъщерно предприятие, едно или повече от предприятията майки на което са уредени от правото на трета държава.
Тази информация съдържа също така указания за структурата на съответната група.
Ако предприятие, уредено от правото на трета държава, придобие дялове в застрахователно или презастрахователно предприятие, лицензирано в Съюза, които биха превърнали това застрахователно или презастрахователно предприятие в дъщерно предприятие на това предприятие от трета държава, надзорните органи на държавата членка по произход информират Комисията, ЕОЗППО и надзорните органи на другите държави членки.“;
44)
В член 177 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки информират Комисията и ЕОЗППО за всички принципни затруднения, които техните застрахователни или презастрахователни предприятия срещат при установяването и провеждането на дейността си, или при упражняването на дейности в трета държава.“;
45)
В член 210 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи разпоредбите, посочени в параграф 1 от настоящия член във връзка с наблюдаването, управляването и контролирането на рисковете, произтичащи от презастрахователни дейности с ограничено поемане на риск.“;
46)
В член 211 параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи следните критерии за надзорно одобрение:
а)
обхвата на лиценза;
б)
задължителните условия, които следва да бъдат част от всички сключвани договори;
в)
посочените в член 42 изисквания за квалификация и надеждност на лицата, които управляват схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск;
г)
изисквания за квалификацията и надеждност на акционерите или членовете с квалифицирано участие в схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск;
д)
надеждни административни и счетоводни процедури, адекватни механизми за вътрешен контрол и изисквания за управление на риска;
е)
изискванията за счетоводната, пруденциалната и статистическата информация;
ж)
изискванията за платежоспособност.
2а. За да осигури еднакви условия на прилагане на член 211, параграфи 1 и 2, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за предоставяне на надзорно одобрение за създаване на схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск и относно форматите и образците, които трябва да се използват по смисъла на параграф 2, буква е).
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
2б. За да осигури еднакви условия на прилагане на член 211, параграфи 1 и 2, ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за сътрудничеството и обмена на информация между надзорните органи, когато схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, поемаща рискове от застрахователни или презастрахователни предприятия, е създадена в държава членка, различна от държавата членка, в която е лицензирано застрахователното или презастрахователното предприятие.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. Схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, лицензирани преди 31 декември 2015 г., се подчиняват на правото на държавата-членка, издала лиценз за схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск. Всяка нова дейност, започната от подобна схема със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск след тази дата, се подчинява обаче на разпоредбите на параграфи 1, 2 и 2а.“;
47)
Член 212, параграф 1, буква д) се заменя със следното:
„д)
„колегиум на надзорните органи“ означава постоянна, но гъвкава структура за сътрудничество, координация и улесняване на вземането на решения във връзка с груповия надзор;“;
48)
Член 216 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавят следните алинеи:
„В такъв случай надзорният орган обосновава решението си както пред органа за групов надзор, така и пред крайното предприятие - майка, на ниво на Съюза. Органът за групов надзор уведомява колегиума на надзорните органи в съответствие с член 248, параграф 1, буква а).
Членове 218 - 258 се прилагат mutatis mutandis при спазване на параграфи 2 - 6 от настоящия член.“;
б)
в параграф 4 трета алинея се заменя със следното:
„Надзорният орган обосновава това решение както пред органа за групов надзор, така и пред предприятието. Органът за групов надзор уведомява колегиума на надзорните органи в съответствие с член 248, параграф 1, буква а).“;
в)
параграф 7 се заменя със следното:
„7. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи обстоятелствата, при които може да бъде взето посоченото в параграф 1 от настоящия член решение.“;
49)
Член 217 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„В такъв случай надзорните органи обосновават споразумението помежду си както пред органа за групов надзор, така и пред крайното предприятие - майка, на ниво на Съюза. Органът за групов надзор уведомява колегиума на надзорните органи в съответствие с член 248, параграф 1, буква а).“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи обстоятелствата, при които посоченото в параграф 1 от настоящия член решение може да бъде взето.“;
50)
Член 227 се заменя със следното:
„Член 227
Еквивалентност по отношение на свързани застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава
1. При изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователно или презастрахователно предприятие, което е предприятие, притежаващо дялово участие от застрахователно или презастрахователно предприятие от трета държава, в съответствие с член 233, застрахователното или презастрахователното предприятие от трета държава се третира, единствено за целите на изчислението, като свързано застрахователно или презастрахователно предприятие.
Когато обаче третата страна, в която се намира централното управление на това предприятие, изисква то да има лиценз и му налага режим за платежоспособност, най-малко еквивалентен на посочения в дял I, глава VI, държавите членки могат да предвидят, че изчислението взема предвид, по отношение на това предприятие, капиталовото изискване за платежоспособност и собствените средства, допустими за удовлетворяване на това изискване, както са предвидени от съответната трета държава.
2. Когато не е приет делегиран акт в съответствие с параграф 4 или параграф 5 от настоящия член, проверката на еквивалентността на режима на третата страна се осъществява от органа за групов надзор при поискване от страна на предприятието, притежаващо дялово участие, или по собствена инициатива. ЕОЗППО подпомага органа за групов надзор в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Органът за групов надзор, подпомаган от ЕОЗППО, се допитва до другите заинтересовани надзорни органи преди вземане на решение относно еквивалентността. Това решение се взема съгласно критериите, приети в съответствие с параграф 3. Органът за групов надзор не взема никакво решение във връзка с трета държава, което е в противоречие с решение, взето по-рано по отношение на същата трета държава, освен когато е необходимо да се отчетат значими промени в надзорния режим, посочен в дял I, глава VI и в надзорния режим на третата държава.
Ако надзорните органи изразят несъгласие с решението, взето в съответствие с алинея втора, те могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО и да поискат от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 в срок от три месеца след уведомяването за решението от страна на органа за групов надзор. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи критериите за оценяване дали режимът за надзор на трета държава е еквивалентен на определения в дял I, глава VI.
4. Ако критериите, приети в съответствие с параграф 3, са изпълнени от трета държава, Комисията може, в съответствие с член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи, режимът за надзор на тази трета държава като еквивалентен спрямо изложеното в дял I, глава VI.
Тези делегирани актове биват редовно преразглеждани, за да вземат предвид всички значителни промени на режима за надзор, изложен в дял I, глава VI, и промените на режима за надзор на третата държава.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
5. Чрез дерогация от параграф 4 и дори, когато критериите, посочени в съответствие с параграф 3, не са изпълнени, Комисията може, за периода, посочен в параграф 6 в съответствие с член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи режимът за надзор на трета държава, прилаган към предприятия с централно управление в същата трета държава, като временно еквивалентен на посочения в дял I, глава VI, когато:
а)
може да се докаже, че съществува режим, който може да бъде оценен като еквивалентен в съответствие с параграф 4, или такъв може да бъде приет и приложен от третата държава;
б)
режимът на платежоспособност на третата държава е риск-базиран и установява количествени и качествени изисквания за платежоспособност и изисквания, свързани с надзорна отчетност и прозрачност;
в)
правото на третата държава позволява по принцип сътрудничество и обмен на конфиденциална надзорна информация с ЕОЗППО и надзорните органи.
г)
третата държава притежава независима система за надзор; и
д)
третата държава е установила задължения за професионална тайна за всички лица, действащи от името на надзорните органи.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
6. Първоначалният период на временна еквивалентност, посочена в параграф 5, е 10 години, освен ако преди изтичането на този период:
а)
този делегиран акт е отменен; или
б)
е приет делегиран акт в съответствие с параграф 4, в който надзорният режим на тази трета държава се счита за еквивалентен на предвиденото в дял I, глава VI;
Временната еквивалентност е обект на подновяване за допълнителни периоди от по 10 години, когато критериите, посочени в параграф 5, продължават да се спазват. Комисията приема всеки такъв делегиран акт в съответствие с член 301а и се подпомага от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Всеки делегиран акт, определящ временна еквивалентност отчита докладите на Комисията съгласно член 177, параграф 2. Тези делегирани актове се преразглеждат редовно от Комисията. ЕОЗППО подпомага Комисията в оценката на тези решения. Комисията информира Парламента за всички преразглеждания, които се провеждат, и да докладва на Европейския парламент относно своите заключения.
7. В случай че съгласно параграф 5 е приет делегиран акт, определящ режима за надзор на трета държава като временно еквивалентен, тази трета държава се счита за еквивалентна за целите на втората алинея от параграф 1.“;
51)
Член 231 се заменя със следното:
„Член 231
Вътрешен модел на групата
1. В случай на заявление за разрешение за изчисляване на консолидираното групово капиталово изискване за платежоспособност, както и на капиталовото изискване за платежоспособност на застрахователните и презастрахователните дружества от дадена група въз основа на вътрешен модел, подадено от застрахователно или презастрахователно предприятие и свързаните с него дружества, или съвместно от свързаните дружества на застрахователен холдинг, съответните надзорни органи си сътрудничат при вземането на решение дали да предоставят такова разрешение, както и при определянето на реда и условията (ако има такива), на които такова разрешение подлежи.
Посоченото в първа алинея заявление се подава пред органа за групов надзор.
Органът за групов надзор незабавно уведомява другите членове на колегиума на надзорните органи и им представя пълното заявление.
2. Съответните надзорни органи полагат усилия в рамките на правомощията си да достигнат до общо решение относно заявлението в срок от шест месеца от датата, на която органът за групов надзор е получил пълното заявление.
3. Ако в рамките на шестмесечния срок, посочен в параграф 2, някой от съответните надзорни органи е отнесъл въпроса до ЕОЗППО в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, органът за групов надзор отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от посочения регламент, и взема своето решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
ЕОЗППО взема своето решение в рамките на един месец. Ако шестмесечният срок е изтекъл или е било постигнато общо решение, въпросът не се отнася до ЕОЗППО.
Ако, в съответствие с член 41, параграфи 2 и 3 и с член 44, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, предложеното от работната група решение бъде отхвърлено, окончателното решение се взема от органа за групов надзор. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи. Шестмесечният период се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от посочения регламент.
4. ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел осигуряване на еднакви условия за прилагане на посочения в параграф 2 процес на вземане на съвместно решение във връзка с посочените в параграф 1 заявления за разрешения с оглед на улесняване на вземането на съвместни решения.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
5. В случай че съответните надзорни органи са постигнали посоченото в параграф 2 общо решение, органът за групов надзор предава на заявителя документ, в който се излагат пълните мотиви.
6. Ако не е прието общо решение в срок от шест месеца от датата на получаване на пълното заявление от страна на групата, органът за групов надзор взема самостоятелно решение относно заявлението.
Органът за групов надзор надлежно взема предвид становищата и резервите на другите заинтересовани надзорни органи, изразени в рамките на този шестмесечен срок.
Органът за групов надзор предава на заявителя и на другите заинтересовани надзорни органи документ, в който се посочва неговото напълно обосновано решение.
Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
7. Когато някой от съответните надзорни органи счита, че рисковият профил на негово поднадзорно застрахователно или презастрахователно предприятие се отклонява значително от допусканията, стоящи в основата на одобрения на равнището на групата вътрешен модел, и докато предприятието не отстрани надлежно забележките на надзорния орган, този орган може да наложи съгласно член 37 добавяне на капитал към изчисленото чрез прилагане на този вътрешен модел капиталово изискване за платежоспособност на това застрахователно или презастрахователно предприятие.
При извънредни обстоятелства, когато такова добавяне на капитал не би било подходящо, надзорният орган може да изиска от съответното предприятие да изчислява своето капиталово изискване за платежоспособност на базата на стандартната формула, посочена в дял I, глава VI, раздел 4, подраздели 1 и 2. В съответствие с член 37, параграф 1, букви а) и в), надзорният орган може да наложи добавяне на капитал към капиталовото изискване за платежоспособност на това застрахователно или презастрахователно предприятие, изчислено чрез прилагане на стандартната формула.
Надзорният орган обосновава всяко посочено в алинеи първа и втора решение както пред органа за групов надзор и другите членове на колегиума на надзорните органи, така и пред застрахователното или презастрахователното предприятие.
ЕОЗППО може да издава насоки с цел осигуряване на последователно и съгласувано прилагане на настоящия параграф.“;
52)
В член 232, първи параграф уводната част се заменя със следното:
„Когато се определя дали консолидираното групово капиталово изискване за платежоспособност отразява по подходящ начин рисковия профил на групата, органът за групов надзор отделя специално внимание на всеки случай, в който обстоятелствата, посочени в член 37, параграф 1, букви от а) - г), могат да се проявят на равнището на групата, особено когато:“
53)
В член 232 третият параграф се заменя със следния текст:
„Член 37, параграфи 1-5, както и делегираните актове и техническите стандарти за изпълнение, приети в съответствие с член 37, параграфи 6, 7 и 8, се прилагат mutatis mutandis.“
54)
В член 233, параграф 6 третата алинея се заменя със следното:
„Член 37, параграфи 1-5, както и делегираните актове и техническите стандарти за изпълнение, приети в съответствие с член 37, параграфи 6, 7 и 8, се прилагат mutatis mutandis.“
55)
Член 234 се заменя със следното:
„Член 234
Делегирани актове, отнасящи се до членове 220-229 и 230-233
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи техническите принципи и методи, изложени в членове 220-229, както и прилагането на членове 230-233, отразяващи икономическото естество на специфични правни структури.“
56)
Член 237 се заменя със следното:
„Член 237
Дъщерни предприятия на застрахователно или презастрахователно предприятие: решение относно заявлението
1. При подадени заявления за получаване на разрешения за статут, подлежащ на правилата по членове 238 и 239, съответните надзорни органи работят заедно в рамките на колегиума на надзорните органи, като си сътрудничат по всички въпроси, при вземане на решение за предоставяне или отхвърляне на исканото разрешение и определяне на реда и условията (ако има такива), на които такова разрешение следва да подлежи.
Заявление от типа, посочен в първа алинея, се представя единствено пред надзорния орган, лицензирал дъщерното предприятие. Този надзорен орган незабавно уведомява членовете на колегиума на надзорните органи и им представя пълното заявление.
2. Съответните надзорни органи полагат усилия в рамките на правомощията си да достигнат до общо решене относно заявлението в срок от три месеца от датата, на която всички надзорни органи в рамките на колегиума на надзорните органи са получили пълното заявление.
3. Ако в рамките на тримесечния срок, посочен в параграф 2, някой от съответните надзорни органи е отнесъл въпроса до ЕОЗППО в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, органът за групов надзор отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от въпросния регламент, и взема своето решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
ЕОЗППО взема своето решение в рамките на един месец. Ако тримесечният срок е изтекъл или е било постигнато съвместно решение, въпросът не се отнася до ЕОЗППО.
Ако в съответствие с член 41, параграфи 2 и 3 и с член 44, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 предложеното от работната група решение бъде отхвърлено, окончателното решение се взема от органа за групов надзор. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи. Тримесечният период се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от въпросния регламент.
4. ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел осигуряване на еднакви условия за прилагане на посочения в параграф 2 процес на вземане на съвместно решение във връзка с посочените в параграф 1 заявления за разрешения с оглед на улесняване на вземането на съвместни решения.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
5. В случай че съответните надзорни органи са взели съвместното решение, посочено в параграф 2, надзорният орган, издал лиценз на дъщерното предприятие, предава на заявителя решението, в което се излагат пълните мотиви. Съвместното решение се признава за окончателно и се прилага от надзорните органи в съответните държави членки.
6. Ако съответните надзорни органи не достигнат до общо решение в рамките на тримесечния срок, посочен в параграф 2, органът за групов надзор взема самостоятелно решение по отношение на заявлението.
В рамките на този срок органът за групов надзор надлежно разглежда следното:
а)
становищата и резервите на другите засегнати надзорни органи;
б)
резервите на другите надзорни органи в колегиума на надзорните органи.
Решението съдържа пълни мотиви, както и обяснение за всяко значително отклонение от резервите на другите засегнати надзорни органи. Органът за групов надзор предава препис от това решение на заявителя и на другите заинтересовани надзорни органи. Решението се признава за решаващо и се прилага от съответните надзорни органи.“;
57)
В член 238 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Колегиумът на надзорните органи прави всичко, което е в кръга на правомощията му, за да постигне съгласие относно предложението на надзорния орган, лицензирал дъщерното предприятие, или относно други възможни мерки.
Това съгласие се признава за решаващо и се прилага от съответните надзорни органи.“;
58)
В член 238 параграф 5 се заменя със следния текст:
„5. Ако надзорният орган и органът за групов надзор не достигнат до съгласие, един от надзорните органи може в срок един месец от предложението на надзорния орган да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска неговата подкрепа в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член, и взема своето решение по случая в срок от един месец. Едномесечният период се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от въпросния регламент. Ако посоченият в настоящата алинея едномесечен срок е изтекъл или в рамките на колегиума е било постигнато споразумение в съответствие с параграф 4 от настоящия член, въпросът не се отнася до ЕОЗППО.
Надзорният орган, лицензирал дъщерното предприятие, отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19 от въпросния регламент, и взема своето решение в съответствие с решението на ЕОЗППО.
Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
Решението съдържа пълните мотиви, на които то се основава.
Решението се представя на дъщерното предприятие и на колегиума на надзорните органи.“;
59)
В член 239 се добавя следният параграф:
„4. Всеки от двата надзорни органа може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска неговата подкрепа в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, ако те не достигнат до съгласие:
а)
относно одобрението на плана за възстановяване, включително всяко удължаване на срока за възстановяване, в рамките на посочения в параграф 1 четиримесечен срок, или
б)
относно одобрението на предложените мерки в рамките на посочения в параграф 2 едномесечен срок,.
В тези случаи ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член, и взема своето решение по случая в срок от един месец.
Въпросът не се отнася до ЕОЗППО:
а)
след края на посочения в първа алинея съответно четиримесечен или едномесечен срок;
б)
след постигането на съгласие в колегиума в съответствие с параграф 1, алинея втора или параграф 2, алинея втора;
в)
в случай на извънредни ситуации, както е посочено в параграф 2.
Четиримесечният или едномесечният срок, съответно, се считат за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от въпросния регламент.
Надзорният орган, лицензирал дъщерното предприятие, отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от въпросния регламент, и взема своето окончателно решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
Решението съдържа пълните мотиви, на които то се основава.
Решението се представя на дъщерното предприятие и на колегиума на надзорните органи.“;
60)
Член 241 се заменя със следното:
„Член 241
Дъщерни предприятия на застрахователно или презастрахователно предприятие: делегирани актове
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи:
а)
критериите за оценяване на изпълнението на условията по член 236;
б)
критериите за оценяване коя ситуация следва да се счита за неотложна съгласно член 239, параграф 2;
в)
процедурите, които се прилагат от надзорните органи, когато обменят информация, упражняват правомощията си и изпълняват своите задължения в съответствие с членове 237-240.“;
61)
В член 242 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В срок до 31 декември 2017 г. Комисията извършва оценка на прилагането на дял III, по-конкретно във връзка със сътрудничеството между надзорните органи в рамките на колегиума на надзорните органи и неговата функционалност и надзорните практики за определяне на изисквания за добавяне на капитал, и представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, придружен, ако е необходимо, от предложения за изменение на настоящата директива.“;
62)
В член 242, параграф 2 датата „31 октомври 2015 г.“ се заменя с датата „31 декември 2018 г.“;
63)
Член 244, параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на дефинирането на значителната концентрация на риск за целите на параграфи 2 и 3 от настоящия член.
5. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с надзора на концентрацията на риск, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за разпознаване на значителната концентрация на риск и за определяне на подходящи прагове за целите на параграф 3.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените във първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
6. За да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за формулярите и образците за докладване на подобни случаи на концентрация на риск за целите на параграф 2.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
64)
Член 245, параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на дефинирането на значителни сделки в рамките на групата за целите на параграфи 2 и 3 от настоящия член.
5. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с надзора на сделки в рамките на групата, ЕОЗППО може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти за разпознаването на значителни сделки в рамките на групата за целите на параграф 3.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
6. За да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите, формулярите и образците за докладването на подобни сделки в рамките на групата за целите на параграф 2.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
65)
В член 247 параграфи 3 - 7 се заменят със следния текст:
„3. В определени случаи съответните надзорни органи могат по искане на някой от другите надзорни органи да вземат съвместно решение за дерогация от посочените в параграф 2 критерии, когато тяхното прилагане бъде счетено за неподходящо, като се имат предвид структурата на групата и относителното значение на дейностите на застрахователните и презастрахователните предприятия в различни държави, и да изберат друг надзорен орган за орган за групов надзор.
За целта всеки от съответните надзорни органи може да поиска обсъждане на целесъобразността на посочените в параграф 2 критерии. Подобно обсъждане не може да се провежда повече от веднъж годишно.
Съответните надзорни органи полагат всички усилия в рамките на правомощията си да достигнат до общо решене относно избора на орган за групов надзор в срок от три месеца от получаването на искането за обсъждане. Преди да вземат решението си, съответните надзорни органи дават на групата възможност да изложи становището си.
Определеният орган за групов надзор предава на групата съвместното решение, като посочва пълните мотиви.
4. Ако в рамките на тримесечния срок, посочен в трета алинея на параграф 3, някой от съответните надзорни органи е отнесъл въпроса до ЕОЗППО в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, съответните надзорни органи отлагат своето съвместно решение и изчакват всяко решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от въпросния регламент, и вземат своето съвместно решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Съвместното решение се признава за решаващо и се прилага от съответните надзорни органи. Тримесечният срок се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от посочения регламент.
5. ЕОЗППО взема своето решение по случая в рамките на един месец съгласно параграф 4. Ако тримесечният срок е изтекъл или е било постигнато съвместно решение, въпросът не се отнася до ЕОЗППО. Определеният орган за групов надзор предава на групата и на колегиума на надзорните органи съвместното решение, като посочва пълните мотиви.
6. Ако не бъде достигнато общо решение, задачата на органа за групов надзор се изпълнява от надзорния орган, определен в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
7. Поне веднъж годишно ЕОЗППО информира Европейския парламент, Съвета и Комисията за всякакви значителни трудности при прилагането на параграфи 2, 3 и 6.
В случай че възникнат значителни трудности при прилагането на критериите, посочени в параграфи 2 и 3 от настоящия член, Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи тези критерии допълнително.“;
66)
Член 248 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2 се добавя следната алинея:
„Когато органът за групов надзор не изпълнява задачите, посочени в параграф 1, или когато членовете на колегиума на надзорните органи не си сътрудничат в необходимата съгласно този параграф степен, всеки от съответните надзорни органи може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на този член.“;
б)
в параграф 3, първа алинея се заменя със следното:
„3. Членство в колегиума на надзорните органи имат органът за групов надзор, надзорните органи на всички държави членки, в които се намират централните управления на всички дъщерни предприятия, и ЕОЗППО в съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
в)
в параграф 4 втора алинея се заменя със следното:
„В случай на разминаване на мненията относно координационните споразумения всеки член на колегиума на надзорните органи може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на този член. Органът за групов надзор взема своето окончателно решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Органът за групов надзор предава решението на другите заинтересовани надзорни органи.“
г)
в параграф 5, втора алинея се заменя със следното:
„Без да се накърняват правата и задълженията, възложени от настоящата директива на органите за групов надзор и на други надзорни органи, координационните споразумения могат да възлагат допълнителни задачи на органа за групов надзор, на други надзорни органи или ЕОЗППО в случаи, в които това би довело до по-ефикасен групов надзор и не би препятствало надзорните дейности на членовете на колегиума на надзорните органи във връзка с техните собствени задължения.“;
д)
параграфи 6 и 7 се заменят със следното:
„6. ЕОЗППО издава насоки за оперативното функциониране на колегиумите на надзорните органи на базата на цялостни прегледи на работата на колегиумите за оценка на нивото на сближаване помежду им. Такива прегледи се извършват поне един път на три години. Държавите членки гарантират, че органът за групов надзор предава на ЕОЗППО информацията относно функционирането на колегиума на надзорните органи и всички затруднения, които са от значение за прегледите.
За да осигури последователно хармонизиране във връзка с координацията между надзорните органи, ЕОЗППО може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на оперативното действие на колегиумите на надзорните органи въз основа на насоките, посочени в алинея първа.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените във втората алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
7. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с координацията между надзорните органи, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на координацията на груповия надзор за целите на параграфи 1-6.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“
8. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а относно определението за „значим клон.“
67)
Член 249 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 втора алинея се заменя със следното:
„С цел да се гарантира, че надзорните органи, включително органът за групов надзор, разполагат с достъп до едно и също количество относима информация, без да се нарушават техните съответни отговорности и независимо от това дали са установени в една и съща държава членка, те обменят такава информация с цел предоставяне на възможност за изпълнение и улесняване на надзорните задължения на другите органи съгласно настоящата директива. За тази цел съответните надзорни органи и органът за групов надзор предоставят незабавно един на друг всякаква информация веднага щом получат достъп до нея или обменят информация помежду си при поискване. Информацията, определена в тази алинея, включва, но не се ограничава само до информация за действия на групата и надзорните органи, както и информация, предоставена от групата.“;
б)
добавя се следният параграф:
„1а. Ако надзорният орган не е съобщил съществена информация или е било отхвърлено искане за сътрудничество, по-специално за обмен на съществена информация, или не са били предприети действия в рамките на две седмици, надзорните органи могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО.
Когато въпросът бъде отнесен до него ЕОЗППО може, без да се засягат разпоредбите на член 258 от ДФЕС, да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с координацията и обмена на информация между надзорните органи, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на:
а)
данните, които редовно трябва да бъдат събирани от органа за групов надзор и предоставяни на другите заинтересовани надзорни органи или да бъдат съобщавани на органа за групов надзор от другите заинтересовани надзорни органи;
б)
съществените или относими данни за надзора на равнище група с оглед на засилване на сближаването в областта на надзорното отчитане.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
4. За да се осигурят еднакви условия за прилагане във връзка с координацията и обмена на информация между надзорните органи, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите и образците за предоставяне на информация на органа за групов надзор, както и на процедурите за сътрудничество и обмен на информация между надзорните органи, определени в настоящия член.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
68)
Член 250 се изменя, както следва:
„Член 250
Консултации между надзорните органи
1. Без да се засяга член 248, съответните надзорни органи, преди да вземат решение, което е от значение за надзорните задължения на други надзорни органи, се консултират помежду си в рамките на колегиума на надзорните органи относно следното:
а)
промени в структурата на акционерите, организационната или управленската структура на застрахователните и презастрахователните предприятия в дадена група, които промени изискват одобрение или разрешение от надзорните органи;
б)
решението за удължаване на срока за възстановяване по член 138, параграфи 3 и 4;
в)
сериозни санкции или изключителни мерки, предприети от надзорните органи, включително налагането съгласно член 37 на изискване за добавен капитал към капиталовото изискване за платежоспособност и налагане на всякакви ограничения върху използването на вътрешен модел за изчисляване на капиталовото изискване за платежоспособност съгласно дял I, глава VI, раздел 4, подраздел 3.
За целите на букви б) и в) от първа алинея винаги се взема мнението на органа за групов надзор.
Освен това съответните надзорни органи се консултират помежду си преди да вземат решение, което се основава на информация, получена от други надзорни органи.
2. Без да се засяга член 248, надзорният орган може да реши да не се консултира с другите надзорни органи в спешни случаи, или когато това допитване би могло да застраши ефективността на решението. В този случай надзорният орган уведомява незабавно другите съответни надзорни органи.“;
69)
В член 254, параграф 2 първата алинея се заменя със следното:
„2. Държавите членки осигуряват достъп на техните надзорни органи, отговорни за упражняване на надзор над групата, до всякаква информация, полезна за целта на надзора, независимо от естеството на въпросното предприятие. Член 35, параграфи 1 - 5, се прилага mutatis mutandis.
Органът за групов надзор може да ограничи редовната надзорна отчетност с честота, по-малка от една година, на равнището на групата, в случаите когато всички застрахователни и презастрахователни предприятия в групата имат полза от ограничаването в съответствие с член 35, параграф 6, при отчитане на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на всички предприятия, които са членове на групата.
Органът за групов надзор може да освободи от отчитане елемент по елемент, на равнището на групата, в случаите когато всички застрахователни и презастрахователни предприятия в групата имат полза от освобождаването в съответствие с член 35, параграф 7, при отчитане на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на всички предприятия, които са членове на групата, и целта за финансова стабилност.“;
70)
В член 255, параграф 2 се добавят следните алинеи:
„Когато по искане, отправено към друг надзорен орган за извършване на проверка в съответствие с настоящия параграф, не са били предприети действия в рамките на две седмици, или когато надзорният орган е бил практически възпрепятстван да упражни правото си да участва съгласно алинея трета, отправилият искането орган може да отнесе въпроса до ЕОЗППО или да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, ЕОЗППО има право да участва в проверките на място, когато те се провеждат съвместно от два или повече надзорни органа.“;
71)
Член 256 се изменя, както следва:
а)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а уточняващи допълнително информацията, която трябва да бъде оповестена, и сроковете за годишното оповестяване на информацията по отношение на индивидуалния отчет за платежоспособността и финансовото състояние в съответствие с параграф 2, както и отчета за платежоспособността и финансовото състояние на равнището на групата в съответствие с параграф 1.“;
б)
добавя се следният параграф:
„5. За да се осигурят еднакви условия за прилагане във връзка с индивидуалния и груповия отчет за платежоспособността и финансовото състояние, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите и образците и средствата за оповестяване на определения в настоящия член индивидуален и групов отчет за платежоспособността и финансовото състояние.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
72)
Добавя се следният член:
„Член 256а
Структура на групата
Държавите членки изискват от застрахователните и презастрахователните предприятия, застрахователните холдинги и смесените финансови холдингови дружества всяка година да оповестяват публично правната, управленческа и организационна структура, на равнището на групата, включително описание на всички дъщерни предприятия, материално свързани предприятия и значими клонове, принадлежащи към групата.“;
73)
В член 258 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на координацията на посочените в параграфи 1 и 2 от настоящия член принудителни мерки.“;
74)
Член 259 се заменя със следното:
„Член 259
Отчитане на ЕОЗППО
1. ЕОЗППО представя на Европейския парламент ежегоден доклад съгласно член 50 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
2. ЕОЗППО докладва, inter alia,за приложимия и важен натрупан опит от надзорните дейности и сътрудничеството между надзорните органи в рамките на дял III, и по-конкретно за:
а)
процеса на определяне на орган за групов надзор, броя на органите за групов надзор и географското им разпределение;
б)
работата на колегиумите на надзорни органи, по-конкретно участието и ангажираността на надзорните органи, когато не са орган за групов надзор.
3. ЕОЗППО може, за целите на параграф 1 от настоящия член, също да докладва за главните поуки, извлечени от прегледите по член 248, параграф 6, по целесъобразност.“;
75)
Член 260 се заменя със следното:
„Член 260
Предприятие-майка извън Съюза: проверка на еквивалентността
1. В случая, посочен в член 213, параграф 2, буква в), съответните надзорни органи проверяват дали застрахователните и презастрахователните предприятия, чието предприятие-майка е с централно управление извън Съюза, подлежат на извършван от надзорен орган на трета държава надзор, еквивалентен на този, предвиден в настоящия дял относно надзора на нивото на групата от застрахователни и презастрахователни предприятия, както е посочено в член 213, параграф 2, букви а) и б).
Когато не е приет делегиран акт съгласно параграф 2, 3 или 5 от настоящия член, проверката се извършва от надзорния орган, който би могъл да бъде органът за групов надзор, ако се прилагат изложените в член 247, параграф 2 критерии (наричан оттук нататък „действащ орган за групов надзор“), по искане на предприятието-майка или на което и да е от застрахователните или презастрахователните предприятия, лицензирани в Съюза, или по негова собствена инициатива. ЕОЗППО подпомага действащия орган за групов надзор в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
При извършването на това действащият орган за групов надзор, подпомаган от ЕОЗППО, се консултира с другите съответни надзорни органи, преди да вземе решение относно еквивалентността. Това решение се взема съгласно критериите, приети в съответствие с параграф 2. Действащият орган за групов надзор не взема никакво решение във връзка с трета държава, което е в противоречие с предишно решение, взето по отношение на същата трета държава, освен когато е необходимо да се отчетат значими промени в надзорния режим, посочен в дял I, и в надзорния режим на третата държава.
Ако надзорните органи изразят несъгласие с решението, взето в съответствие с алинея трета, те могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО и да поискат от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 в срок от три месеца след уведомяването за решението на действащия орган за групов надзор. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
2. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи критериите за оценка дали пруденциалният режим за групов надзор в трета държава е еквивалентен на този, предвиден в настоящия дял.
3. Ако критериите, приети в съответствие с параграф 2 от настоящия член, са изпълнени от трета държава, Комисията може, съгласно член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи пруденциалният режим на тази трета държава като еквивалентен на този, предвиден в настоящия дял.
Подобен делегиран акт на Комисията се преразглежда редовно, за да отрази промените в предвидения в настоящия дял пруденциален режим за групов надзор и в пруденциалния режим за групов надзор в третата държава и всякакви други промени в регулирането, които биха могли да засегнат решението относно еквивалентността.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
4. Когато няма делегиран акт, приет от Комисията в съответствие с параграф 3 или 5 от настоящия член, се прилага член 262.
5. Чрез дерогация от параграф 3 и дори ако критериите, посочени в параграф 2, не са изпълнени, Комисията може, в съответствие с член 301а и за ограничен период, подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи пруденциалният режим на дадена трета държава, прилаган към предприятия, чието предприятие-майка е с централно управление извън Съюза на 1 януари 2014 г., като временно еквивалентен на посочения в дял I, ако същата трета държава отговаря най-малко на следните критерии:
а)
поела е ангажимент към Съюза за приемане и прилагане на пруденциален режим, който е в състояние да бъде оценен като еквивалентен в съответствие с параграф 3, преди края на този ограничен период, и за участие в процеса по оценяване на еквивалентността;
б)
създала е работна програма с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
в)
отпуснала е достатъчно средства с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
г)
пруденциалният режим на третата държава е риск-базиран и установява количествени и качествени изисквания за платежоспособност и изисквания, свързани с надзорна отчетност, прозрачност и групов надзор;
д)
поети са писмени ангажименти за сътрудничество и обмен на поверителна информация във връзка с надзора с ЕОЗППО и надзорните органи, както е определено в член 13, параграф 10)
е)
налице е независима система за надзор;
ж)
установени са задължения за професионална тайна за всички лица, действащи от името на нейните надзорни органи, по-специално по отношение на обмена на информация с ЕОЗППО и надзорните органи, както е определено в член 13, параграф 10.
Всеки делегиран акт за временна еквивалентност отчита докладите на Комисията съгласно член 177, параграф 2. Тези делегирани актове се преразглеждат редовно, въз основа на докладите за напредъка на съответната трета държава, които се представят ежегодно на Комисията и се оценяват от нея. ЕОЗППО подпомага Комисията в оценката на тези доклади за напредъка.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първата алинея.
Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, които допълнително уточняват условията, посочени в първата алинея. Делегираните актове могат също така да включват правомощия на надзорните органи да налагат допълнителни изисквания за отчетност по време на периода на временна еквивалентност.
6. Посоченият в параграф 5 ограничен срок изтича на по-ранната от двете дати - 31 декември 2020 г. или датата, на която в съответствие с параграф 3 пруденциалният режим на третата държава е бил счетен за еквивалентен на посочения в настоящия дял.
Периодът може да бъде удължен с максимум една година, когато ЕОЗППО и Комисията имат нужда от това време, за да извършат оценка на еквивалентността за целите на параграф 3.
7. Когато е приет делегиран акт, определящ пруденциалният режим на дадена трета държава като временно еквивалентен, в съответствие с параграф 5, държавите членки прилагат член 261, освен ако няма застрахователно или презастрахователно предприятие, намиращо се в държава членка, чието салдо на счетоводния баланс превишава салдото на счетоводния баланс на предприятието-майка, намиращо се извън Съюза. В този случай задачите на органа за групов надзор се изпълняват от действащия орган за групов надзор.“;
76)
В член 262, параграф 1 първа алинея се заменя със следното:
„1. При липсата на еквивалентен надзор, посочен в член 260, или когато държава членка не прилага член 261 в случай на временна еквивалентност в съответствие с член 260, параграф 7, същата държава членка прилага към застрахователните и презастрахователните предприятия:
а)
членове 218-235 и членове 244-258 mutatis mutandis;
б)
един от предвидените в параграф 2 методи.“;
77)
В член 300 първа алинея се заменя със следното:
„Сумите, изразени в евро в настоящата директива, се преразглеждат на всеки пет години, като се увеличава базовата сума в евро с процентната промяна в хармонизираните индекси на потребителските цени на всички държави членки, както са публикувани от Комисията (Евростат), започвайки от 31 декември 2015 г. до датата на преразглеждането, като се закръгля до число, кратно на 100 000 EUR.“
78)
Член 301 се заменя със следното:
„Член 301
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет по застрахователно и професионално пенсионно осигуряване, създаден с Решение на Комисията 2004/9/ЕО (33). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011, във връзка с член 4 от него.
„Член 301а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109а,111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 и 308б, се предоставя на Комисията за срок от четири години, считано от 23 май 2014 г.
Комисията изготвя доклад относно делегираното на правомощия не по-късно от шест месеца преди изтичането на четиригодишния срок. Делегирането на правомощие се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109а, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 и 308б, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 или 308б влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 301б
Преходни разпоредби във връзка с регулаторните технически стандарти
1. До 24 май 2016 г., когато за първи път приема регулаторните технически стандарти, предвидени в членове 50, 58, 75, 86, 92, 97, 111, 135, 143, 244, 245, 248 и 249, Комисията спазва процедурата, посочена в член 301а. Всички изменения на тези делегирани актове или, след изтичането на преходния период, всички нови регулаторни технически стандарти се приемат в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
2. Делегирането на правомощия, посочено в параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета в съответствие с член 12 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. До 24 май 2016 г. ЕОЗППО може да представи на Комисията проекти на регулаторни технически стандарти за адаптиране към развитието на техническите аспекти на финансовите пазари на делегираните актове, предвидени в членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 и 308б.
Тези проекти на регулаторни технически стандарти се ограничават до техническите аспекти на делегираните актове, посочени в първата алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
79)
В член 304 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета, в срок до 31 декември 2020 г., доклад относно прилагането на посочения в параграф 1 от настоящия член подход и относно приетите съгласно параграф 1 практики на надзорните органи, придружаван, по целесъобразност, от съответни предложения. Докладът разглежда по-специално трансграничните последици от използването на въпросния подход с оглед на предотвратяването на регулаторен арбитраж от страна на застрахователни и презастрахователни предприятия.“;
80)
Добавя се следният раздел към дял VI, глава I:
„РАЗДЕЛ 3
ЗАСТРАХОВАНЕ И ПРЕЗАСТРАХОВАНЕ
Член 308а
Поетапно въвеждане
1. От 1 април 2015 г. държавите членки гарантират, че надзорните органи разполагат с правомощия да вземат решение относно одобряването на:
а)
допълнителни собствени средства в съответствие с член 90;
б)
класификацията на позициите от собствените средства, посочени в член 95, трета алинея;
в)
специфичните параметри за предприятието в съответствие с член 104, параграф 7;
г)
пълния или частичен вътрешен модел в съответствие с членове 112 и 113;
д)
схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, създавани на тяхна територия в съответствие с член 211;
е)
допълнителните собствени средства на междинен застрахователен холдинг в съответствие с член 226, параграф 2;
ж)
вътрешния модел на групата в съответствие с член 230, член 231 и член 233, параграф 5;
з)
използването на подмодул на риска, свързан с акции и основаващ се на срока, в съответствие с член 304;
и)
използването на изравнителна корекция към относимата срочна структура на безрисковия лихвен процент в съответствие с членове 77б и 77в;
й)
по желание на държавите членки, използването на корекция за променливост за относимата срочна структура на безрисковия лихвен процент в съответствие с член 77г;
к)
използването на преходна мярка за безрискови лихвени проценти в съответствие с член 308в;
л)
използването на преходна мярка за техническите разпоредби в съответствие с член 308г.
2. От 1 април 2015 г. държавите членки гарантират, че надзорните органи разполагат с правомощия за:
а)
определяне на нивото и обхвата на груповия надзор в съответствие с раздели 2 и 3 от дял III, глава I;
б)
определяне на органа за групов надзор в съответствие с член 247;
в)
установяване на колегиум на надзорните органи в съответствие с член 248.
3. От 1юли 2015 г. държавите членки гарантират, че надзорните органи разполагат с правомощия за:
а)
решения за приспадане на всякакво участие съгласно член 228, алинея втора;
б)
определяне на избора на метод за изчисляване на платежоспособността на нивото на групата в съответствие с член 220;
в)
по целесъобразност, определяне на еквивалентността в съответствие с членове 227 и 260;
г)
разрешаване за застрахователните и презастрахователните предприятия да се прилагат членове 238 и 239, в съответствие с член 236;
д)
вземане на решенията, посочени в членове 262 и 263;
е)
по целесъобразност, определяне на прилагането на преходни мерки в съответствие с член 308б.
4. Държавите членки задължават съответните надзорни органи да разглеждат заявленията за одобрение или разрешение, подавани от застрахователни и презастрахователни предприятия, в съответствие с параграфи 2 и 3. Решенията, вземани от надзорните органи относно заявленията за одобрение или разрешение, не се прилагат преди 1 януари 2016 г.
Член 308б
Преходни мерки
1. Без да се засяга член 12, застрахователните и презастрахователните предприятия, които до 1 януари 2016 г. са преустановили сключването на нови застрахователни или презастрахователни договори и единствено администрират съществуващия си портфейл, за да преустановят дейността си, не са предмет на дялове I, II и III от настоящата директива до датите, определени в параграф 2, ако:
а)
предприятието е представило уверения на надзорния орган, че ще преустанови дейността си преди 1 януари 2019 г., или
б)
предприятието подлежи на мерки по оздравяване, определени в глава II от дял IV, и е бил назначен администратор.
2. За застрахователни или презастрахователни предприятия, попадащи в:
а)
параграф 1, буква а), се прилагат дялове I, II и III от настоящата директива от 1 януари 2019 г. или от по-ранна дата, когато надзорния орган не е удовлетворен от напредъка, постигнат за приключването на дейността на предприятието;
б)
параграф 1, буква б), се прилагат дялове I, II и III от настоящата директива от 1 януари 2021 г. или от по-ранна дата, когато надзорния орган не е удовлетворен от напредъка, постигнат за приключването на дейността на предприятието.
3. Застрахователните и презастрахователните предприятия подлежат на преходните мерки в параграфи 1 и 2 само ако са изпълнени следните условия:
а)
предприятието не е част от група или ако е, всички предприятия, които са част от групата, преустановяват сключването на нови застрахователни или презастрахователни договори;
б)
предприятието представя на надзорния орган годишен доклад, в който се посочва напредъка, постигнат за приключването на дейността му;
в)
предприятието е уведомило своя надзорен орган, че прилага преходните мерки.
Параграфи 1 и 2 не възпрепятстват което и да е предприятие да работи в съответствие с дялове I, II и III от настоящата директива.
4. Държавите членки съставят списък на съответните застрахователни и презастрахователни предприятия и предоставят този списък на всички други държави членки.
5. Държавите членки гарантират, че за срок, не по-дълъг от четири години след 1 януари 2016 г., срокът, в който застрахователните и презастрахователните предприятия представят информацията по член 35, параграфи 1-4 на годишна основа или по-рядко, намалява с две седмици всяка финансова година, като започва не по-късно от 20 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2016 г. или след това, но преди 1 януари 2017 г., до не по-късно от 14 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2019 г. или след това, но преди 1 януари 2020 г.
6. За срок, не по-дълъг от четири години след 1 януари 2016 г., срокът, в който застрахователните и презастрахователните предприятия оповестяват информацията по член 51, намалява с две седмици всяка финансова година, като започва не по-късно от 20 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2016 г. или след това, но преди 1 януари 2017 г., до не по-късно от 14 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2019 г.или след това, но преди 1 януари 2020 г.
7. За срок, не по-дълъг от четири години след 1 януари 2016 г., срокът, в който застрахователните и презастрахователните предприятия представят информацията по член 35, параграфи 1-4 на тримесечна основа, намалява с една седмица всяка финансова година, като започва не по-късно от осем седмици в зависимост от това дали тримесечието свършва на 1 януари 2016 г. или след това, но преди 1 януари 2017 г., до 5 седмици в зависимост от това дали тримесечието свършва на 1 януари 2019 г. или след това, но преди 1 януари 2020 г.
8. Държавите членки гарантират, че параграфи 5, 6 и 7 от настоящия член се прилагат mutatis mutandis за участващите застрахователни и презастрахователни предприятия, застрахователните холдингови дружества и смесените финансови холдингови дружества на равнището на групата съгласно членове 254 и 256, като крайните срокове, посочени в параграфи 5, 6 и 7, се удължават съответно с шест седмици.
9. Независимо от разпоредбите на член 94, основни собствени средства се включват в основните собствени средства от ред 1 за период до 10 години след 1 януари 2016 г., при условие че тези средства:
а)
са емитирани преди 1 януари 2016 г. или преди датата на влизане в сила на посочения в член 97 делегиран акт, което от двете настъпи по-рано;
б)
на 31 декември 2015 г. биха могли да бъдат използвани за достигане на наличната граница на платежоспособност до 50 % от границата на платежоспособност съгласно законовите, подзаконовите и административни разпоредби, които са приети съгласно член 16, параграф 3 от Директива 73/239/ЕИО, член 1 от Директива 2002/13/ЕО, член 27, параграф 3 от Директива 2002/83/ЕО и член 36, параграф 3 на Директива 2005/68/ЕО;
в)
в противен случай не биха могли да бъдат класифицирани в ред 1 или 2 в съответствие с член 94;
10. Без да се засягат разпоредбите на член 94, основни собствени средства се включват в основните собствени средства от ред 2 за период до 10 години след 1 януари 2016 г., при условие че тези средства:
а)
са емитирани преди 1 януари 2016 г. или преди датата на влизане в сила на посочения в член 97 делегиран акт, което от двете настъпи по-рано;
б)
на 31 декември 2015 г. биха могли да бъдат използвани за достигане на наличната граница на платежоспособност до 25 % от границата на платежоспособност съгласно законовите, подзаконовите и административни разпоредби, които са приети съгласно член 16, параграф 3 от Директива 73/239/ЕИО, член 1 от Директива 2002/13/ЕО, член 27, параграф 3 от Директива 2002/83/ЕО и член 36, параграф 3 на Директива 2005/68/ЕО;
11. По отношение на застрахователни и презастрахователни предприятия, които инвестират в търгуеми ценни книжа или други финансови инструменти, основани на „преопаковани“ заеми, издадени преди 1 януари 2011 г., изискванията, посочени в член 135, параграф 2, се прилагат само при условие че нови, свързани с тях експозиции са били добавени или заменени след 31 декември 2014 г.
12. Без да се засягат разпоредбите на член 100, на член 101, параграф 3 и на член 104, се прилага следното:
а)
до 31 декември 2017 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, по отношение на експозиции към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е държава членка, са същите като тези, които биха били приложени към тези експозиции, деноминирани и финансирани в техните национални валути;
б)
през 2018 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, се намаляват с 80 % спрямо експозициите към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е друга държава членка;
в)
през 2019 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, се намаляват с 50 % спрямо експозициите към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е друга държава членка;
г)
след 1 януари 2020 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, не се намаляват спрямо експозициите към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е друга държава членка.
13. Независимо от разпоредбите на член 100, на член 101, параграф 3 и на член 104, стандартните параметри, които се използват за акции, закупени от предприятието на или преди 1 януари 2016 г., при изчисляването на подмодула на риска, свързан с акции, посредством стандартна формула без опцията, посочена в член 304, се изчисляват като среднопретеглени стойности на:
а)
стандартния параметър, използван за изчисляване на подмодула на риска, свързан с акции, в съответствие с член 304, и
б)
стандартния параметър, използван за изчисляване на подмодула на риска, свързан с акции, в съответствие със стандартната формула без опцията, посочена в член 304;
Тежестта на параметъра, посочен в буква б) от първата алинея, се увеличава поне линейно в края на всяка година от 0 % през годината, започваща на 1 януари 2016 г., до 100 % на 1 януари 2023 г.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, които определят допълнително критериите, които следва да се спазват, включително акциите, за които може да се прилага преходният период.
За да се осигурят еднакви условия на прилагане на този преходен период, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за прилагане на настоящия параграф.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в четвърта алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
14. Независимо от член 138, параграф 3 и без да се засягат разпоредбите на параграф 4 от посочения член, когато застрахователните и презастрахователните предприятия спазват изискваната граница на платежоспособност, посочена в член 16а от Директива 73/239/ЕИО, член 28 от Директива 2002/83/ЕО или членове 37, 38 или 39 от Директива 2005/68/ЕО съответно, както се прилага в правото на държавата членка в деня преди тези директиви да бъдат отменени съгласно член 310 от настоящата директива, но не съответства на капиталовото изискване за платежоспособност по време на първата година от прилагането на настоящата директива, надзорният орган изисква от съответното застрахователно или презастрахователно предприятие да предприеме необходимите мерки, за да постигне равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия си профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност до 31 декември 2017 г.
Застрахователното или презастрахователно предприятие представя на надзорния орган на всеки три месеца доклад за напредъка, посочващ предприетите мерки и отбелязания напредък за установяване на равнището на допустими собствени средства за спазване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.
Удължаването по първа алинея се отменя, когато докладът за напредъка показва, че между датата на установяване на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност и датата на представяне на доклада за напредък няма съществен напредък в постигането на възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.
15. Ако на 23 май 2014 г. държавите членки по произход са приложили разпоредбите, посочени в член 4 от Директива 2003/41/ЕО, тези държави членки по произход могат, до 31 декември 2019 г., да продължат да прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети от тях в съответствие с членове 1-19, 27-30, 32-35 и 37-67 от Директива 2002/83/ЕО, които са в сила на последната дата на прилагане на Директива 2002/83/ЕО.
Комисията може да приема делегирани актове за изменение на преходния период, предписан в настоящия параграф, когато измененията на членове от 17 до 17в от Директива 2003/41/ЕО са били приети преди датата, посочена в настоящия параграф.
16. Държавите членки могат да разрешат на крайното застрахователно или презастрахователно предприятие-майка в рамките на период до 31 март 2022 г. да кандидатства за одобряване на вътрешен модел на групата, приложим за част от групата, когато и предприятието, и крайното предприятие-майка са разположени в една и съща държава членка и ако тази част представлява обособена част с рисков профил, значително различаващ се от останалата част от групата.
17. Без да се засяга член 218, параграфи 2 и 3, преходните разпоредби, посочени в параграфи 8 - 12 и 15 от настоящия член и в членове 308в, 308г и 308д, се прилагат mutatis mutandis на равнището на групата.
Без да се засяга член 218, параграфи 2, 3 и 4, преходните разпоредби, както е посочено в параграф 14 от настоящия член, се прилагат mutatis mutandis на равнището на групата и когато участващите застрахователни и презастрахователни предприятия или застрахователни и презастрахователни предприятия в една група спазват коригираната платежоспособност, посочени в член 9 от Директива 98/78/ЕО, но не спазват груповото капиталово изискване за платежоспособност.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на промените в груповата платежоспособност, когато преходните разпоредби, посочени в параграф 13 от настоящия член, са приложими, и които са свързани с:
а)
премахване на двойното използване на допустими собствени средства и на вътрешногруповото генериране на капитал, както е посочено в членове 222 и 223;
б)
оценката на активите и пасивите, както е посочено в член 224;
в)
прилагане на методите за изчисление за свързани застрахователни и презастрахователни предприятия, както е посочено в член 225;
г)
прилагане на методите за изчисление за междинни застрахователни холдинги, както е посочено в член 226;
д)
методите за изчисляване на груповата платежоспособност, както е посочено в членове 230 и 233;
е)
изчисляване на груповото капиталово изискване за платежоспособност, както е посочено в член 231;
ж)
определяне на добавянето на капитал, както е посочено в член 232;
з)
принципите за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователно холдингово дружество, установени в член 235.
Член 308в
Преходна мярка за безрискови лихвени проценти
1. Застрахователните и презастрахователните предприятия могат, след предварително одобрение от съответния им надзорен орган, да прилагат преходна корекция към съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент по отношение на допустими застрахователни и презастрахователни задължения.
2. За всяка валута корекцията се изчислява като част от разликата между:
а)
лихвения процент, както е установен от застрахователното или презастрахователно предприятие в съответствие с законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които се приемат съгласно член 20 от Директива 2002/83/ЕО на последната дата на прилагане на тази директива;
б)
ефективния годишен лихвен процент, изчислен като един дисконтов процент, който при прилагане към паричните потоци на портфейла на допустимите застрахователни и презастрахователни задължения дава стойност, която е равна на стойността на най-добрата прогнозна оценка на портфейла на допустимите застрахователни и презастрахователни задължения, при което стойността на парите във времето се взема предвид, като се използва съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77, параграф 2.
В случаите, когато държавите членки са приели законови, подзаконови и административни разпоредби в съответствие с член 20, параграф 1, точка Б, буква а), подточка ii) от Директива 2002/83/ЕО, лихвеният процент, посочен в буква а) от първа алинея от настоящия параграф, се определя с помощта на методите, използвани от застрахователното или презастрахователното предприятие на последната дата на прилагане на Директива 2002/83/ЕО.
Частта, посочени в първа алинея, намалява линейно в края на всяка година от 100 % през годината, считано от 1 януари 2016 г., на 0 % на 1 януари 2032 г.
Когато застрахователните и презастрахователните предприятия прилагат корекцията за променливост, посочена в член 77г, съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в буква б), е коригираната съответна срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77г.
3. Допустимите застрахователни и презастрахователни задължения обхващат само застрахователните или презастрахователните задължения, които отговарят на следните изисквания:
а)
договорите, които пораждат застрахователните и презастрахователните задължения, са сключени преди първата дата на прилагане на настоящата директива, с изключение на подновяване на договори на или след тази дата;
б)
до последната дата на прилагане на Директива 2002/83/ЕО, техническите резерви за застрахователни и презастрахователни задължения са били определени в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са приети съгласно член 20 от посочената Директива на последната дата на прилагането ѝ;
в)
член 77б не се прилага към застрахователни и презастрахователни задължения.
4. Застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат параграф 1:
а)
не включват допустимите застрахователни и презастрахователни задължения при изчисляването на корекцията за променливост, посочена в член 77г;
б)
не прилагат член 308г;
в)
като част от доклада за тяхната платежоспособност и финансово състояние, посочен в член 51, оповестяват публично, че прилагат преходната срочна структура на безрисковия лихвен процент и количественото измерване на въздействието от неприлагането на настоящата преходна мярка върху финансовото им положение.
Член 308г
Преходна мярка относно техническите резерви
1. Застрахователните и презастрахователните предприятия могат, след предварително одобрение от съответния им надзорен орган, да прилагат преходно приспадане на техническите резерви. Това приспадане може да се прилага на равнището на хомогенни рискови групи, посочени в член 80.
2. Преходното приспадане съответства на част от разликата между следните две суми:
а)
техническите резерви след приспадането на сумите, възстановими от презастрахователни договори и от схеми със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, изчислени в съответствие с член 76 на първата дата на прилагане на настоящата директива;
б)
техническите резерви след приспадането на сумите, възстановими от презастрахователни договори, изчислени в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са приети съгласно член 15 от Директива 73/239/ЕИО, член 20 от Директива 2002/83/ЕО и член 32 от Директива 2005/68/ЕО в деня преди тези директиви да бъдат отменени съгласно член 310 от настоящата директива.
Максималният дял на приспадане се намалява линейно в края на всяка година от 100 % през годината, считано от 1 януари 2016 г., до 0 % на 1 януари 2032 г.
Когато застрахователните и презастрахователните предприятия прилагат на първата дата на прилагане на настоящата директива корекцията за променливост, посочена в член 77г, сумата, посочена в буква а), се изчислява с корекцията за променливост към тази дата.
3. След предварително одобрение от надзорния орган или по негова инициатива, сумите на техническите резерви, включително, където е приложимо, сумата на корекцията за променливост, използвана за изчисляване на преходното приспадане, посочено в параграф 2, букви а) и б), може да бъдат преизчислени на всеки 24 месеца или по-често, когато рисковият профил на предприятието е съществено изменен.
4. Приспадането, посочено в параграф 2, може да бъде ограничено от надзорния орган, ако неговото прилагане би могло да доведе до намаляване на изискванията за финансовите ресурси, които се прилагат по отношение на предприятието, в сравнение с тези, изчислени в съответствие със законовите, подзаконовите и административни разпоредби, които са приети съгласно Директива 73/239/ЕИО, Директива 2002/83/ЕО и Директива 2005/68/ЕО в деня преди тези директиви да бъдат отменени съгласно член 310 от настоящата директива.
5. Застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат параграф 1:
а)
не прилагат член 308в;
б)
когато те не биха отговаряли на капиталовото изискване за платежоспособност без прилагане на преходното приспадане, представят ежегодно доклад на съответния им надзорен орган, в който са посочени взетите мерки и отбелязания напредък за възстановяване в края на преходния период, определен в параграф 2, на равнище на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на техния рисковия профил за възстановяване на спазването на капиталовото изискване за платежоспособност;
в)
като част от доклада за тяхната платежоспособност и финансово състояние, посочен в член 51, оповестяват публично, че прилагат преходното приспадане за техническите резерви, както и количественото измерване на въздействието от неприлагането на това преходно приспадане върху финансовото им положение.
Член 308д
План за постепенно въвеждане на преходните мерки относно безрисковите лихвени проценти и относно техническите резерви
Застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат преходните мерки, посочени в членове 308в или 308г, информират надзорния орган веднага след като установят, че не биха спазили капиталовото изискване, без да прилагат тези преходни мерки. Надзорният орган изисква от съответното застрахователно или презастрахователно предприятие да предприеме необходимите мерки, за да гарантира спазването на капиталовото изискване за платежоспособност в края на преходния период.
В рамките на два месеца от установяването на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност без прилагане на тези преходни мерки, съответното застрахователно или презастрахователно предприятие представя на надзорния орган план за постепенно въвеждане, определящ планираните мерки за установяване на равнище на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия му профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност в края на преходния период. Съответното застрахователно или презастрахователно предприятие може да актуализира плана за постепенно въвеждане по време на преходния период.
Съответните застрахователни или презастрахователни предприятия представят ежегодно доклад на съответния им надзорен орган, в който се посочват предприетите мерки и отбелязания напредък за гарантиране на спазване на капиталовото изискване в края на преходния период. Надзорните органи отменят одобрението за прилагането на преходната мярка, когато този доклад за напредъка показва, че спазването на капиталовото изискване за платежоспособност в края на преходния период е нереалистично.“;
81)
Член 309, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
първата алинея се заменя със следното:
„1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за прилагането на членове 4, 10, 13, 14, 18, 23, 26-32, 34-49, 51-55, 67, 68, 71, 72, 74-85, 87-91, 93-96, 98, 100-110, 112, 113, 115-126, 128, 129, 131-134, 136-142, 144, 146, 148, 162-167, 172, 173, 178, 185, 190, 192, 210-233, 235-240, 243-258, 260-263, 265, 266, 303 и 304 и приложения III и IV, до 31 март 2015 година. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.“;
б)
добавя се следната алинея:
„Независимо от алинея втора, държавите членки прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 308а, считано от 1 април 2015 г.“;
82)
Вмъква се следният член:
„Член 310а
Персонал и ресурси на ЕОЗППО
ЕОЗППО извършва оценка на нуждите от персонал и ресурси, свързани с изпълнението на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящата директива, и представя доклад във връзка с това пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“;
83)
Член 311 се заменя със следното:
„Член 311
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 308а се прилага от 1 април 2015 г.
Членове 1, 2, 3, 5-9, 11, 12, 15, 16, 17, 19-22, 24, 25, 33, 57-66, 69, 70, 73, 145, 147, 149-161, 168-171, 174-177, 179-184, 186-189, 191, 193-209, 267-300, 302, 305-308, 308б и приложения I и II, V, VI и VII се прилагат от 1 януари 2016 година.
Комисията може да приема делегирани актове, регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение преди датата, посочена в параграф 3.“;
84)
В приложение III, част А точка 28 се заменя със следното:
„28)
при всички случаи и като алтернатива на формите на общозастрахователни дружества, изброени в точки 1-27 и точка 29, формата на Европейско дружество (SE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 2157/2001 на Съвета (1).;
29)
доколкото съответната държава членка разрешава правната форма на кооперативно дружество да извършва общозастрахователна дейност и като алтернатива на формите на общозастрахователни дружества, изброени в точки 1-28, формата на Европейското кооперативно дружество (SCE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 1435/2003 на Съвета (34).
85)
В приложение III, част Б, точка 28 се заменя със следното:
„28)
при всички случаи и като алтернатива на формите на животозастрахователни дружества, изброени в точки 1-27 и точка 29, формата на Европейско дружество (SE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 2157/2001.;
29)
доколкото съответната държава членка разрешава правната форма на кооперативно дружество да извършва животозастрахователна дейност и като алтернатива на формите на животозастрахователни дружества, изброени в точки 1-28, формата на Европейското кооперативно дружество (SCE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 1435/2003.“
86)
В приложение III, част В точка 28 се заменя със следното:
„28)
при всички случаи и като алтернатива на формите на презастрахователни дружества, изброени в точки 1-27 и точка 29, формата на Европейско дружество (SE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 2157/2001.
29)
доколкото съответната държава членка разрешава правната форма на кооперативно дружество да извършва презастрахователна дейност и като алтернатива на формите на презастрахователни дружества, изброени в точки 1-28, формата на Европейското кооперативно дружество (SCE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 1435/2003.“;
87)
В таблицата за съответствие в приложение VII, в колона „Настоящата директива“ се вмъква член 13, параграф 27 като съответстващ на член 5, буква г) от Директива 73/239/ЕИО.
Член 3
Изменения на Регламент (ЕО) № 1060/2009
В Регламент (ЕО) № 1060/2009 член 2, параграф 3 се заличава.
Член 4
Изменения на Регламент (ЕС) № 1094/2010
Регламент (ЕС) № 1094/2010 се изменя, както следва:
1)
В член 13 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Европейският парламент или Съветът могат да направят възражение срещу регулаторен технически стандарт в срок от три месеца от датата на която са нотифицирани за регулаторния технически стандарт, приет от Комисията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
Когато Комисията приема регулаторен технически стандарт, еднакъв с проекта на регулаторен технически стандарт, представен от Органа, срокът, в рамките на който Европейският парламент и Съветът могат да направят възражение, е един месец от датата на нотификацията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с един месец. Този удължен срок може да бъде допълнително удължен с един месец по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“;
2)
В член 17, параграф 2 втората алинея се заменя със следното:
„Без да се засягат правомощията, определени в член 35, компетентният орган незабавно предоставя на Органа цялата информация, която Органът счете за необходима за целите на разследването, включително по отношение на това как посочените в член 1, параграф 2 актове се прилагат в съответствие със законодателството на Съюза.“
Член 5
Изменения на Регламент (ЕС) № 1095/2010
Регламент (ЕС) № 1095/2010 се изменя, както следва:
1)
Член 13, параграф 1 се заменя със следното:
„1. Европейският парламент или Съветът могат да направят възражение срещу регулаторен технически стандарт в срок от три месеца от датата на която са нотифицирани за регулаторния технически стандарт, приет от Комисията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
Когато Комисията приема регулаторен технически стандарт, еднакъв с проекта на регулаторен технически стандарт, представен от Органа, срокът, в рамките на който Европейският парламент и Съветът могат да направят възражение, е един месец от датата на нотификацията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с един месец. Този удължен срок може да бъде допълнително удължен с един месец по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
2)
В член 17, параграф 2 втората алинея се заменя със следното:
„Без да се засягат правомощията, определени в член 35, компетентният орган незабавно предоставя на Органа цялата информация, която Органът счете за необходима за целите на разследването, включително по отношение на това как посочените в член 1, параграф 2 актове се прилагат в съответствие със законодателството на Съюза.“
Член 6
Преразглеждане
До 1 януари 2017 г. и ежегодно след това Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета доклад, посочващ дали ЕНО са предали проектите на регулаторни технически стандарти и проектите на технически стандарти за изпълнение, предвидени в Директиви 2003/71/ЕО и 2009/138/ЕО, дали предаването на проектите на регулаторни технически стандарти и проектите на технически стандарти е задължително или по желание, заедно с предложения, когато е целесъобразно.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за прилагането на член 1, параграф 1 и член 2, параграфи 1, 3, 6 - 11, 13, 14, 17-23, 32, 34, 36, 38 - 44, 46 - 54, 56 - 59, 65 - 70, 72, 75, 76, 80, 81, 84, 85 и 86 до 31 март 2015 година. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
2. Те прилагат мерките, посочени в параграф 1 от 1 януари 2016 година.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, регулирана с настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуване ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 2, параграфи 25, 43 и 82 се прилагат от 31 март 2015 г.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
DIRECTIVE 2014/51/UE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 16 avril 2014
modifiant les directives 2003/71/CE et 2009/138/CE et les règlements (CE) no 1060/2009, (UE) no 1094/2010 et (UE) no 1095/2010 en ce qui concerne les compétences de l'Autorité européenne de surveillance (Autorité européenne des assurances et des pensions professionnelles) et de l'Autorité européenne de surveillance (Autorité européenne des marchés financiers)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment ses articles 50, 53, 62 et 114,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d'acte législatif aux parlements nationaux,
vu l'avis de la Banque centrale européenne (1),
vu l'avis du Comité économique et social européen (2),
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (3),
considérant ce qui suit:
(1)
La crise financière de 2007 et 2008 a mis en lumière de graves lacunes dans la surveillance financière, à la fois dans des cas particuliers et en ce qui concerne le système financier dans son ensemble. Les systèmes de surveillance ayant une base nationale se sont avérés dépassés par rapport à la mondialisation financière et au degré d'intégration et d'interconnexion des marchés financiers européens, où l'activité de nombreux établissements financiers est transfrontalière. La crise a révélé des insuffisances en matière de coopération, de coordination, de cohérence dans l'application de la législation de l'Union et de confiance entre les autorités nationales compétentes.
(2)
Dans un certain nombre de résolutions adoptées avant et pendant la crise financière, le Parlement européen a préconisé de prendre des mesures sur la voie d'une plus grande intégration de la surveillance européenne afin de garantir des conditions de concurrence réellement équitables pour tous les acteurs au niveau de l'Union, et de faire en sorte que cette surveillance prenne en compte l'intégration croissante des marchés financiers dans l'Union (résolution du 13 avril 2000 sur la communication de la Commission concernant la mise en œuvre du cadre d'action pour les services financiers: plan d'action, résolution du 21 novembre 2002 sur les règles de surveillance prudentielle dans l'Union européenne, résolution du 11 juillet 2007 sur la politique des services financiers 2005-2010 - Livre blanc, résolution du 23 septembre 2008 contenant des recommandations à la Commission sur les fonds alternatifs et les fonds de capital-investissement, résolution du 9 octobre 2008 contenant des recommandations à la Commission sur le suivi Lamfalussy: structure à venir de la supervision, position du 22 avril 2009 concernant la proposition modifiée de directive du Parlement européen et du Conseil sur l'accès aux activités de l'assurance directe et de la réassurance et leur exercice (solvabilité II) et position du 23 avril 2009 concernant la proposition de règlement du Parlement européen et du Conseil sur les agences de notation de crédit).
(3)
En novembre 2008, la Commission a chargé un groupe à haut niveau, dirigé par Jacques de Larosière, de formuler des recommandations quant à la manière de renforcer le dispositif de surveillance en Europe en vue de mieux protéger les citoyens de l'Union et de rétablir la confiance dans le système financier. Dans son rapport final présenté le 25 février 2009 (ci-après dénommé «rapport de Larosière»), le groupe à haut niveau a recommandé de renforcer le cadre de la surveillance pour réduire le risque de crises financières futures et leur gravité. Il a recommandé des réformes profondes de la structure de surveillance du secteur financier dans l'Union. Le rapport de Larosière a aussi recommandé la création d'un système européen de surveillance financière, comprenant trois autorités européennes de surveillance, une pour le secteur bancaire, une pour le secteur des valeurs mobilières et une pour le secteur des assurances et des pensions professionnelles, ainsi qu'un Conseil européen du risque systémique.
(4)
La stabilité financière est une condition préalable pour que l'économie réelle débouche sur la création d'emplois, l'octroi de crédits et la croissance. La crise financière a mis en lumière de graves lacunes dans la surveillance financière, qui n'a pas permis d'anticiper l'évolution macroprudentielle défavorable ni de prévenir l'accumulation de risques excessifs dans le système financier.
(5)
Dans ses conclusions des 18 et 19 juin 2009, le Conseil européen a recommandé l'établissement d'un Système européen de surveillance financière comprenant trois nouvelles autorités européennes de surveillance. Ce système devait, selon lui, viser à rehausser la qualité et la cohérence de la surveillance nationale, à renforcer le contrôle des groupes transfrontaliers et à établir un «recueil réglementaire unique» européen applicable à tous les établissements financiers au sein du marché intérieur. Le Conseil européen a souligné que les autorités européennes de surveillance (AES) devraient aussi disposer de pouvoirs de surveillance à l'égard des agences de notation de crédit et a invité la Commission à préparer des propositions concrètes concernant les moyens par lesquels le Système européen de surveillance financière (SESF) pourrait jouer un rôle affirmé dans les situations de crise.
(6)
En 2010, le Parlement européen et le Conseil ont adopté trois règlements instituant les AES: le règlement (UE) no 1093/2010 du Parlement européen et du Conseil (4) instituant l'autorité européenne de surveillance (Autorité bancaire européenne, «ABE»), le règlement (UE) no 1094/2010 du Parlement européen et du Conseil (5) instituant l'autorité européenne de surveillance (Autorité européenne des assurances et des pensions professionnelles, «AEAPP») et le règlement (UE) no 1095/2010 du Parlement européen et du Conseil (6) instituant l'autorité européenne de surveillance (Autorité européenne des marchés financiers, «AEMF») qui font partie du SESF.
(7)
Pour assurer le bon fonctionnement du SESF, il est nécessaire de modifier les actes législatifs de l'Union en ce qui concerne le champ d'activité des trois AES. Ces modifications concernent la définition de la portée de certaines compétences conférées aux AES, l'intégration de certaines compétences dans les procédures existantes établies dans les actes législatifs de l'Union pertinents, et des modifications visant à garantir un fonctionnement harmonieux et efficace des AES dans le cadre du SESF.
(8)
La création des AES devrait donc s'accompagner de la mise en place d'un recueil réglementaire unique, garant d'une harmonisation cohérente et d'une application uniforme et contribuant, dès lors, à un meilleur fonctionnement du marché intérieur et à une surveillance microprudentielle plus efficace. Les règlements instituant le SESF disposent que les AES peuvent élaborer des projets de normes techniques dans les domaines spécifiquement prévus dans la législation pertinente, qui seront soumis à la Commission pour adoption conformément aux articles 290 et 291 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne par voie d'actes délégués ou d'exécution. La directive 2010/78/UE du Parlement européen et du Conseil (7) a défini une première série de domaines à cet égard, et la présente directive devrait définir une série de domaines supplémentaires, en particulier en ce qui concerne les directives 2003/71/CE et 2009/138/CE du Parlement européen et du Conseil (8), le règlement (CE) no 1060/2009 du Parlement européen et du Conseil (9) et les règlements (UE) nos 1094/2010 et 1095/2010.
(9)
Les actes législatifs correspondants devront définir les domaines dans lesquels les AES sont habilitées à élaborer des projets de normes techniques et arrêter les modalités de leur adoption. Conformément à ce que prévoit l'article 290 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne dans le cas d'actes délégués, les actes législatifs pertinents doivent définir les éléments, les conditions et les spécifications.
(10)
La définition des domaines dans lesquels des normes techniques devraient être adoptées et devraient respecter un juste équilibre entre la création d'un ensemble unique de règles harmonisées et la nécessité de ne pas compliquer inutilement la réglementation et la mise en œuvre. Seuls devraient être sélectionnés les domaines où des règles techniques cohérentes contribueraient de manière significative et effective à la réalisation des objectifs de la législation correspondante, étant entendu que les décisions relatives aux politiques sont prises par le Parlement européen, le Conseil et la Commission selon leurs procédures habituelles.
(11)
Les aspects soumis à des normes techniques devront être réellement techniques, et l'élaboration de celles-ci exigera la participation d'experts de la surveillance. Les normes techniques de réglementation arrêtées par des actes délégués en conformité avec l'article 290 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne devraient s'attacher à développer, à définir et à fixer les conditions d'une harmonisation cohérente des règles figurant dans les actes de base adoptés par le Parlement européen et le Conseil, en complétant ou en modifiant certains éléments non essentiels desdits actes. D'autre part, les normes techniques d'exécution adoptées sous la forme d'actes d'exécution, en conformité avec l'article 291 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne devraient définir les conditions de l'application uniforme d'actes de l'Union juridiquement contraignants. L'application de normes techniques ne devrait pas impliquer de choix stratégiques.
(12)
En ce qui concerne les normes techniques de réglementation, il convient d'appliquer la procédure prévue aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1093/2010, du règlement (UE) no 1094/2010 et du règlement (UE) no 1095/2010, le cas échéant. Les normes techniques d'exécution devraient être adoptées conformément à la procédure prévue à l'article 15 du règlement (UE) no 1093/2010, du règlement (UE) no 1094/2010 et du règlement (UE) no 1095/2010, le cas échéant.
(13)
Les normes techniques de réglementation ou d'exécution devraient contribuer à la mise en place d'un recueil réglementaire unique pour la législation sur les services financiers, conformément aux conclusions adoptées lors de la réunion du Conseil européen de juin 2009. Dans la mesure où certaines exigences figurant dans des actes législatifs de l'Union ne sont pas totalement harmonisées et conformément au principe de précaution qui s'applique en matière de surveillance, les normes techniques de réglementation ou d'exécution développant, précisant ou fixant les conditions d'application desdites exigences ne devraient pas empêcher les États membres de demander des informations supplémentaires ou d'imposer des exigences plus strictes. Les normes techniques de réglementation ou d'exécution devraient donc permettre aux États membres de demander des informations supplémentaires ou d'imposer des exigences plus strictes dans certains domaines, lorsque les actes législatifs concernés prévoient une telle latitude.
(14)
Conformément aux règlements (UE) nos 1093/2010, 1094/2010 et 1095/2010, avant de soumettre les normes techniques de réglementation ou d'exécution à la Commission, les AES devraient procéder, le cas échéant, à des consultations publiques ouvertes sur ces normes et analyser leurs coûts et avantages potentiels.
(15)
Les normes techniques de réglementation ou d'exécution devraient pouvoir prévoir des mesures transitoires assorties de délais adéquats si les coûts d'une mise en œuvre immédiate se révélaient excessifs par rapport aux avantages induits.
(16)
À la date d'adoption de la présente directive, la préparation d'un premier ensemble de mesures, ainsi que les consultations menées à ce sujet, pour mettre en œuvre les dispositions d'encadrement de la directive 2009/138/CE en sont à un stade avancé. Dans l'intérêt d'un achèvement précoce de ces mesures, il y a lieu d'autoriser la Commission, pour une période transitoire, à adopter les normes techniques de réglementation prévues par la présente directive selon la procédure prévue pour l'adoption d'actes délégués. Toutes les modifications de ces actes délégués ou, une fois la période transitoire expirée, toutes les normes techniques de réglementation pour la mise en œuvre de la directive 2009/138/CE devraient être adoptées conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
(17)
En outre, il est approprié de permettre à l'AEAPP, à l'issue d'une période transitoire de deux ans, de proposer des mises à jour d'un certain nombre d'actes délégués sous la forme de normes techniques de réglementation. Ces mises à jour devraient être limitées aux aspects techniques des actes délégués concernés et ne sauraient impliquer de décisions stratégiques ou de choix politiques.
(18)
Lorsque l'AEAPP prépare et élabore des normes techniques de réglementation pour adapter des actes délégués aux évolutions techniques qui ont lieu sur les marchés financiers, la Commission devrait veiller à une transmission simultanée, en temps utile et appropriée, au Parlement européen et au Conseil, des informations sur la portée de ces projets de normes techniques de réglementation.
(19)
Les règlements (UE) nos 1093/2010, 1094/2010 et 1095/2010 prévoient un mécanisme de règlement des différends entre les autorités nationales de surveillance. Lorsqu'une autorité nationale de surveillance n'est pas d'accord avec une procédure ou le contenu d'une mesure ou l'absence de mesure d'une autre autorité nationale de surveillance dans des domaines précisés dans les actes législatifs de l'Union conformément auxdits règlements, et que les actes législatifs en vigueur exigent une coopération, une coordination ou une prise de décision commune par les autorités nationales de surveillance de plus d'un État membre, l'AES concernée devrait pouvoir, à la demande de l'une des autorités nationales de surveillance concernées, aider celles-ci à trouver un accord dans un délai fixé par les AES, prenant en compte tous les délais pertinents figurant dans la législation en vigueur, ainsi que l'urgence et la complexité du différend. Si ce différend persiste, l'AES devrait pouvoir trancher la question.
(20)
Les règlements (UE) nos 1093/2010, 1094/2010 et 1095/2010 exigent que les cas dans lesquels le mécanisme de règlement des différends entre autorités nationales de surveillance peut s'appliquer soient précisés dans la législation sectorielle. La présente directive devrait définir une première série de cas de ce genre dans les secteurs de l'assurance et de la réassurance, sans préjuger de l'ajout d'autres cas à l'avenir. De même, la présente directive ne saurait empêcher les AES d'agir en vertu d'autres pouvoirs ou de remplir les tâches prévues dans les règlements (UE) nos 1093/2010, 1094/2010 et 1095/2010, y compris en ce qui concerne la médiation non contraignante et le devoir de contribuer à l'application cohérente, efficiente et efficace du droit de l'Union. Par ailleurs, dans les domaines où le droit pertinent prévoit déjà une certaine forme de procédure de médiation non contraignante ou lorsque des délais sont prévus pour les décisions conjointes à prendre par une ou plusieurs autorités nationales de surveillance, des modifications sont nécessaires pour faire en sorte que la procédure de décision conjointe soit claire et subisse le moins de perturbations possible, mais aussi pour assurer, le cas échéant, que les AES soient en mesure de régler les différends. La procédure obligatoire à suivre pour le règlement des différends a pour objet de résoudre les situations où des autorités nationales de surveillance ne parviennent pas à se mettre d'accord concernant des questions de procédure ou de fond relatives au respect du droit de l'Union.
(21)
La présente directive devrait dès lors identifier les cas où un problème de respect du droit de l'Union peut se poser en termes de procédure ou au fond et où les autorités nationales de surveillance peuvent être dans l'incapacité de résoudre la question par elles-mêmes. Dans une telle situation, l'une des autorités nationales de surveillance concernées devrait pouvoir soumettre la question à l'AES compétente. L'AES devrait agir conformément au règlement l'instituant et à la présente directive. Elle devrait être à même d'obliger les autorités nationales de surveillance concernées à prendre des mesures spécifiques ou à s'abstenir d'intervenir afin de régler le problème et d'assurer le respect du droit de l'Union, et ce avec des effets contraignants pour les autorités nationales de surveillance concernées. Dans les cas où l'acte législatif de l'Union en la matière confère des pouvoirs aux États membres, les décisions prises par une AES ne devraient pas remplacer l'exercice des pouvoirs par les autorités nationales de surveillance, lorsque cet exercice est conforme au droit de l'Union.
(22)
La directive 2009/138/CE prévoit la prise de décisions conjointes en ce qui concerne l'approbation des demandes d'utilisation d'un modèle interne au niveau du groupe et des filiales, l'approbation des demandes d'assujettissement d'une filiale aux articles 238 et 239 de cette directive et le choix du contrôleur du groupe sur une base différente des critères énoncés à l'article 247 de ladite directive. Dans tous ces domaines, il conviendrait d'apporter une modification indiquant clairement qu'en cas de différend, l'AEAPP peut régler celui-ci en application de la procédure prévue dans le règlement (UE) no 1094/2010. Il devient ainsi clair que, si l'AEAPP ne saurait se substituer à l'exercice du pouvoir discrétionnaire par les autorités nationales de surveillance, il devrait être possible de régler les litiges et de renforcer la coopération avant qu'une décision finale ne soit prise par l'autorité nationale de surveillance ou notifiée à une entreprise. L'AEAPP devrait régler les litiges en assurant une médiation entre les autorités nationales de surveillance ayant un point de vue divergent.
(23)
Le nouveau cadre de surveillance créé par le SESF imposera aux autorités nationales de contrôle de collaborer étroitement avec les AES. Les modifications apportées à la législation applicable devraient assurer qu'il n'y a pas d'obstacles juridiques aux obligations d'échange d'informations prévues dans les règlements (UE) nos 1093/2010, 1094/2010 et 1095/2010 et que la fourniture de données n'entraîne pas de charges administratives superflues.
(24)
Les entreprises d'assurance et de réassurance devraient uniquement être tenues de fournir à leurs autorités nationales de surveillance les informations pertinentes aux fins de la surveillance, compte tenu des objectifs de contrôle fixés dans la directive 2009/138/CE. L'obligation de fournir des informations poste par poste sur une liste complète d'actifs et d'autres informations à fournir plus fréquemment qu'une fois par an ne devrait être imposée que lorsque les connaissances supplémentaires obtenues par les autorités nationales de surveillance aux fins du contrôle de la santé financière des entreprises ou en prenant en compte l'examen de l'incidence potentielle de leurs décisions sur la stabilité financière, dépassent la charge associée au calcul et à la communication de ces informations. Après avoir évalué la nature, l'ampleur et la complexité des risques inhérents à l'activité de l'entreprise, les autorités nationales de surveillance devraient avoir le pouvoir d'autoriser à limiter la fréquence et l'étendue des informations à fournir ou à dispenser de l'obligation de communiquer des informations poste par poste uniquement lorsque cette entreprise ne dépasse pas des seuils spécifiques. Il convient de veiller à ce que les plus petites entreprises puissent faire l'objet de limitations et de dispenses et à ce qu'elles ne représentent pas plus de 20 % du marché d'assurance et de réassurance vie et non-vie d'un État membre.
(25)
Afin de veiller à ce que les informations communiquées par les entreprises d'assurance et de réassurance participantes ou les sociétés holding d'assurance au niveau du groupe soient exactes et complètes, les autorités nationales de surveillance ne devraient pas autoriser à limiter les informations à communiquer ni à dispenser de la communication d'informations poste par poste les entreprises appartenant à un groupe, à moins que l'autorité nationale de surveillance n'estime que ladite communication d'informations serait inappropriée étant donné la nature, l'ampleur et la complexité des risques inhérents aux activités du groupe.
(26)
Dans les domaines où elle est actuellement habilitée par la directive 2009/138/CE à adopter des mesures d'exécution, lorsque ces mesures d'exécution sont des actes non législatifs de portée générale qui complètent ou modifient certains éléments non essentiels de cette directive au sens de l'article 290 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, la Commission devrait pouvoir adopter des actes délégués conformément audit article ou des normes techniques de réglementation conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
(27)
Pour garantir que le même traitement est appliqué à toutes les entreprises d'assurance et de réassurance dans le calcul du capital de solvabilité requis (CSR) conformément à la directive 2009/138/CE sur la base de la formule standard, ou pour tenir compte des évolutions du marché, la Commission devrait être habilitée à adopter des actes délégués en ce qui concerne le calcul du CSR sur la base de la formule standard.
(28)
Lorsque les risques ne sont pas suffisamment couverts par un sous-module, l'AEAPP devrait être habilitée à développer des projets de normes techniques de réglementation en ce qui concerne les limites quantitatives et les critères d'éligibilité des actifs au CSR sur la base de la formule standard.
(29)
Pour permettre un calcul cohérent des provisions techniques par les entreprises d'assurance et de réassurance en vertu de la directive 2009/138/CE, il est nécessaire qu'un organisme central collecte, publie et actualise régulièrement certaines informations techniques relatives à la courbe des taux d'intérêt sans risque, en tenant compte des observations du marché financier. La courbe des taux d'intérêt sans risque devrait être établie de manière transparente. Compte tenu de la nature technique et assurantielle de ces tâches, il conviendrait qu'elles incombent à l'AEAPP.
(30)
La courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents devrait éviter toute volatilité artificielle des provisions techniques et des fonds propres éligibles et inciter à une bonne gestion du risque. Le choix du point d'origine pour l'extrapolation des taux d'intérêt sans risque devrait permettre aux entreprises d'apparier par des obligations les flux de trésorerie qui sont décomptés à des taux d'intérêt non extrapolés dans le calcul de la meilleure estimation. Dans des conditions de marché similaires à celles qui prévalent à la date d'entrée en vigueur de la présente directive, il conviendrait que le point d'origine pour l'extrapolation des taux d'intérêt sans risque, en particulier pour l'euro, soit à une échéance de vingt ans. Dans des conditions de marché similaires à celles existant au moment de l'entrée en vigueur de la présente directive, la partie extrapolée de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents, en particulier pour l'euro, devrait converger vers l'ultime taux à terme de telle manière qu'aux échéances postérieures de quarante ans par rapport au point d'origine de l'extrapolation, les taux à terme extrapolés ne s'écartent pas davantage que de trois points de base de l'ultime taux à terme. Pour les autres monnaies que l'euro, il convient de tenir compte des caractéristiques des marchés locaux des obligations et des contrats d'échange lors de la fixation du point d'origine pour l'extrapolation des taux d'intérêt sans risque et de la période de convergence appropriée vers l'ultime taux à terme.
(31)
Lorsque les entreprises d'assurance et de réassurance détiennent des obligations ou d'autres actifs ayant des caractéristiques similaires en flux de trésorerie jusqu'à leur échéance, elles ne s'exposent pas au risque de modification des marges sur ces actifs. Afin d'empêcher que des modifications des marges des actifs n'influent sur le montant des fonds propres de ces entreprises, celles-ci devraient être autorisées à ajuster la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents pour le calcul de la meilleure estimation en lien avec les mouvements des marges de leurs actifs. L'application d'un tel ajustement égalisateur devrait être soumise à l'accord des autorités de contrôle, et des exigences strictes imposées sur les actifs et les passifs devraient garantir que les entreprises d'assurance et de réassurance soient en mesure de détenir leurs actifs jusqu'à échéance. Les flux de trésorerie des actifs et des passifs devraient en particulier être ajustés, et les actifs ne devraient être remplacés qu'afin de maintenir l'ajustement uniquement si les flux de trésorerie attendus ont changé de façon significative comme en cas de dégradation ou de défaut d'une obligation. Les entreprises d'assurance et de réassurance devraient publier l'incidence de l'ajustement égalisateur sur leur situation financière afin de veiller à une transparence adéquate.
(32)
Pour empêcher les comportements d'investissement procycliques, les entreprises d'assurance et de réassurance devraient être autorisées à ajuster la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents pour le calcul de la meilleure estimation des provisions techniques afin d'atténuer l'effet d'exagération des marges des obligations. Une telle correction pour volatilité devrait s'appuyer sur les portefeuilles de référence pour les monnaies pertinentes pour ces entreprises et, si cela est nécessaire pour garantir la représentativité, sur les portefeuilles de référence pour les marchés nationaux de l'assurance. Les entreprises d'assurance et de réassurance devraient publier l'incidence de la correction pour volatilité sur leur situation financière afin de veiller à une transparence adéquate.
(33)
Compte tenu de l'importance de l'actualisation pour le calcul des provisions techniques, la directive 2009/138/CE devrait garantir des conditions uniformes pour le choix des taux d'actualisation opéré par les entreprises d'assurance et de réassurance. Afin d'assurer des conditions uniformes d'exécution, il convient de conférer des compétence d'exécution à la Commission en ce qui concerne la fixation des courbes des taux d'intérêt sans risque pertinents pour calculer la meilleure estimation, des marges de base pour le calcul de l'ajustement égalisateur et des corrections pour volatilité dans des actes d'exécution. Ces compétences devraient être exercées en conformité avec le règlement (UE) no 182/2011 du Parlement européen et du Conseil (10). Ces actes d'exécution devraient utiliser les informations techniques élaborées et publiées par l'AEAPP. Il convient d'avoir recours à la procédure consultative pour l'adoption desdits actes d'exécution.
(34)
La Commission devrait adopter des actes d'exécution immédiatement applicables lorsque, dans des cas dûment justifiés liés aux courbes des taux d'intérêt sans risque pertinents, des raisons d'urgence impérieuses le requièrent.
(35)
Afin d'atténuer d'éventuels effets procycliques indésirables, la période pour restaurer la conformité avec le CSR devrait être prolongée en cas de situation défavorable exceptionnelle, y compris en cas de baisses brutales sur les marchés financiers, de contextes durables de faibles taux d'intérêt et d'évènements catastrophiques porteurs de graves incidences, affectant des entreprises d'assurance et de réassurance représentant une part significative du marché ou des lignes d'activité affectées. L'AEAPP devrait être chargée de déclarer l'existence de situations défavorables exceptionnelles et la Commission devrait pouvoir adopter, par voie d'actes délégués et d'exécution, des mesures précisant les critères et les procédures.
(36)
Dans le contexte de l'ajustement égalisateur appliqué à la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents élaborée conformément à la présente directive, le besoin d'identifier, d'organiser et de gérer le portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance auquel l'ajustement égalisateur est appliqué et le portefeuille assigné d'actifs, séparément des autres activités des entreprises, et le besoin que ces actifs ne puissent pas être utilisés pour couvrir les pertes résultant d'autres activités des entreprises, devraient s'entendre au sens économique. Il ne saurait impliquer d'obligation faite aux États membres de disposer d'une notion juridique de fonds cantonnés dans la législation nationale. Les entreprises ayant recours à l'ajustement égalisateur devraient identifier, organiser et gérer le portefeuille d'actifs et d'obligations séparément d'autres branches de l'activité et ne devraient donc pas être autorisées à couvrir des risques apparaissant ailleurs dans l'activité à l'aide du portefeuille assigné d'actifs. Si cela permet une gestion de portefeuille efficace, il est nécessaire, aux fins de l'ajustement égalisateur, que la transférabilité réduite et les possibilités réduites de diversification entre le portefeuille assigné et le reste de l'entreprise se reflètent dans les ajustements apportés aux fonds propres et au CSR.
(37)
La marge sur le portefeuille de référence visée dans la présente directive devrait être déterminée de manière transparente, à l'aide d'indices pertinents s'ils sont disponibles.
(38)
Pour garantir l'application transparente de la correction pour volatilité, de l'ajustement égalisateur et des mesures transitoires sur les taux d'intérêt sans risque et sur les provisions techniques prévues conformément à la présente directive, les entreprises d'assurance et de réassurance devraient communiquer au public les conséquences de la non-application de ces mesures sur leur situation financière, y compris sur le montant des provisions techniques, le CSR, le minimum de capital requis (MCR) conformément à la directive 2009/138/CE, les fonds propres de base et le montant des fonds propres éligibles pour couvrir le MCR et le CSR.
(39)
Les États membres devraient être en mesure, dans leur législation nationale, de conférer à leurs autorités nationales de surveillance le pouvoir d'autoriser et, dans des circonstances exceptionnelles, de rejeter l'utilisation de la correction pour volatilité.
(40)
Afin de garantir que certaines données techniques entrant dans le calcul du CSR selon la formule standard sont fournies de façon harmonisée, par exemple afin de permettre une approche harmonisée en matière d'utilisation de notations, certaines tâches spécifiques devraient être assignées à l'AEAPP. Les règles de reconnaissance des agences de notation de crédit devraient être mises en adéquation et en conformité avec le règlement (CE) no 1060/2009, le règlement (UE) no 575/2013 du Parlement européen et du Conseil (11) et la directive 2013/36/UE du Parlement européen et du Conseil (12). À cette fin, il convient d'éviter les chevauchements avec le règlement (CE) no 1060/2009, ce qui justifie de donner un rôle au comité mixte des autorités de surveillance institué par les règlements (UE) nos 1093/2010, 1094/2010 et 1095/2010. L'AEAPP devrait faire un usage optimal des compétences et de l'expérience de l'AEMF. Les modalités exactes d'exercice dans lesquelles ces tâches devraient être effectuées devraient être précisées dans des mesures adoptées par voie d'actes délégués ou d'exécution.
(41)
Les listes des autorités régionales et locales publiées par l'AEAPP ne devraient pas être plus détaillées qu'il n'est nécessaire pour garantir que ces gouvernements ou autorités ne bénéficient du même traitement que lorsque les risques de l'exposition sont les mêmes que pour les gouvernements centraux.
(42)
Afin de garantir une approche harmonisée, en vertu de la directive 2009/138/CE, lorsqu'il s'agit de déterminer si une prolongation du délai de rétablissement en cas de non-respect du capital de solvabilité requis peut être accordée, il convient de préciser quelles situations constituent une situation défavorable exceptionnelle. L'AEAPP devrait être chargée de déclarer l'existence de situations défavorables exceptionnelles, et la Commission devrait pouvoir adopter, par voie d'actes délégués ou d'exécution, des mesures précisant les critères et les procédures en cas de telles situations défavorables exceptionnelles.
(43)
Afin de garantir une cohérence entre les secteurs et d'éliminer les divergences d'intérêts entre, d'une part, les entreprises qui «reconditionnent» des prêts sous forme de valeurs mobilières négociables et d'autres instruments financiers (initiateurs ou sponsors) et, d'autre part, les entreprises d'assurance et de réassurance qui investissent dans ces valeurs ou ces instruments, la Commission devrait pouvoir, en vertu de la directive 2009/138/CE et dans le contexte des investissements dans des prêts «reconditionnés», adopter par voie d'actes délégués des mesures précisant non seulement les exigences applicables, mais aussi les conséquences d'un non-respect de ces exigences.
(44)
Afin d'assurer une plus grande convergence des procédures d'approbation par les autorités de contrôle prévues dans la directive 2009/138/CE en ce qui concerne l'utilisation de paramètres spécifiques à l'entreprise, les politiques de modification du modèle utilisé, les véhicules de titrisation, et l'imposition ou la suppression d'exigences de capital supplémentaire, la Commission devrait pouvoir adopter, par voie d'actes délégués, des mesures précisant la procédure à appliquer dans ces domaines.
(45)
L'élaboration, par l'Association internationale des contrôleurs d'assurance, d'une norme mondiale de solvabilité basée sur le risque est en cours et continue de favoriser davantage de coordination du contrôle et de coopération dans ce domaine au niveau international. Les dispositions de la directive 2009/138/CE relatives aux actes délégués de la Commission déterminant l'équivalence des régimes prudentiels et des régimes de solvabilité des pays tiers sont cohérentes avec l'objectif d'encourager la convergence internationale en faveur de régimes prudentiels et de régimes de solvabilité basés sur le risque. Afin de tenir compte du fait que certains pays tiers auront peut-être besoin de plus de temps pour s'adapter et mettre en œuvre des régimes de solvabilité et prudentiels satisfaisant pleinement aux critères de reconnaissance comme régimes équivalents, il est nécessaire de préciser des conditions à appliquer aux régimes de ces pays tiers afin qu'ils soient reconnus comme temporairement équivalents. Les actes délégués de la Commission en matière d'équivalence temporaire devraient, le cas échéant, tenir compte des évolutions internationales. Lorsque la Commission conclut que le régime prudentiel de contrôle des groupes d'un pays tiers est temporairement équivalent, des exigences supplémentaires relatives à la communication d'informations aux fins du contrôle devraient être autorisées afin d'assurer la protection des preneurs et des bénéficiaires au sein de l'Union.
(46)
Étant donné la nature particulière du marché de l'assurance, et afin de garantir des conditions d'égalité pour les entreprises d'assurance et de réassurance établies dans des pays tiers, que leur entreprise mère soit établie ou pas dans l'Union, la Commission devrait être en mesure de conclure qu'un pays tiers est provisoirement équivalent aux fins du calcul des exigences de solvabilité du groupe et des fonds propres éligibles pour satisfaire ces exigences.
(47)
Pour garantir que les parties prenantes intéressées sont correctement informées de la structure des groupes d'assurance et de réassurance, il est nécessaire que des informations relatives à leur structure juridique et à leur structure de gouvernance et organisationnelle soient mises à la disposition du public. Ces informations devraient inclure au moins la dénomination juridique, le type d'activité et le pays d'établissement des filiales, des grandes entreprises liées et des succursales importantes.
(48)
Les décisions de la Commission visant à ce que le régime prudentiel ou de solvabilité d'un pays tiers soit pleinement ou temporairement équivalent devraient tenir compte, le cas échéant, de l'existence, de la durée et de la nature de mesures transitoires dans les régimes desdits pays tiers.
(49)
Afin de permettre aux sociétés coopératives européennes, définies par le règlement (CE) no 1435/2003 du Conseil (13), de fournir des services d'assurance et de réassurance, il est nécessaire d'étendre la liste des formes juridiques autorisées d'entreprises d'assurance et de réassurance figurant dans la directive 2009/138/CE pour y inclure la société coopérative européenne.
(50)
Il y a lieu d'adapter le montant en euros du seuil plancher du MCR dans le cas des entreprises d'assurance et de réassurance, en conséquence de l'adaptation périodique en fonction de l'inflation des seuils d'exigences de fonds propres en vigueur pour ces entreprises.
(51)
Le calcul du CSR pour l'assurance maladie doit refléter la situation des systèmes de péréquation nationaux et doit aussi tenir compte des changements apportés à la législation nationale sur la santé, puisque ces derniers représentent une composante fondamentale du système d'assurance sur ces marchés nationaux de la santé.
(52)
Certaines compétences d'exécution prévues à l'article 202 du traité instituant la Communauté européenne devraient être remplacées par les dispositions appropriées prévues à l'article 290 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne.
(53)
L'alignement des procédures de comitologie sur le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment sur son article 290, devrait se faire au cas par cas. Afin de prendre en compte les progrès techniques sur les marchés financiers et de préciser les obligations établies dans les directives modifiées par la présente directive, la Commission devrait être habilitée à adopter des actes délégués conformément à l'article 290 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne. En particulier, des actes délégués devraient pouvoir être adoptés afin de préciser les dispositions relatives à l'évaluation, la gouvernance, les informations communiquées aux fins du contrôle et à destination du public, la détermination et le classement des fonds propres, la formule standard pour le calcul du capital de solvabilité requis (y compris tout changement significatif dans le domaine des exigences de capital supplémentaire) et le choix des méthodes et des hypothèses pour le calcul des provisions techniques.
(54)
Dans la déclaration no 39 relative à l'article 290 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, annexée à l'acte final de la Conférence intergouvernementale qui a adopté le traité de Lisbonne, la Conférence a pris acte de l'intention de la Commission de continuer à consulter les experts désignés par les États membres dans l'élaboration de ses projets d'actes délégués dans le domaine des services financiers, conformément à sa pratique constante.
(55)
Le Parlement européen et le Conseil devraient disposer de trois mois à compter de la date de notification pour formuler des objections à l'égard d'un acte délégué. À l'initiative du Parlement européen ou du Conseil, il devrait être possible de prolonger ce délai de trois mois dans des domaines sensibles. Le Parlement européen et le Conseil devraient également pouvoir informer les autres institutions qu'ils n'ont pas l'intention de formuler des objections. Cette approbation rapide des actes délégués est particulièrement indiquée lorsque des délais doivent être respectés, par exemple lorsque l'acte de base fixe un calendrier pour l'adoption, par la Commission, d'actes délégués.
(56)
Au vu de la crise financière et des mécanismes procycliques qui ont contribué à son déclenchement, avant d'en aggraver les effets, le Conseil de stabilité financière (CSF), le Comité de Bâle sur le contrôle bancaire (ci-après dénommé le «Comité de Bâle») et le G20 ont émis des recommandations préconisant d'atténuer les effets procycliques de la réglementation financière. Ces recommandations concernent directement les entreprises d'assurance et de réassurance en leur qualité de composantes importantes du système financier.
(57)
Pour veiller à une application cohérente de la présente directive et pour garantir une surveillance macroprudentielle dans toute l'Union, il convient que le Comité européen du risque systémique, institué par le règlement (UE) no 1092/2010 du Parlement européen et du Conseil (14), élabore des principes adaptés à l'économie de l'Union.
(58)
La crise financière a mis en évidence le fait que les établissements financiers avaient très largement sous-estimé le risque de contrepartie associé aux produits dérivés de gré à gré. En septembre 2009, cette situation a poussé le G20 à réclamer que davantage de produits dérivés de gré à gré soient compensés par une contrepartie centrale. Le G20 a également demandé que les dérivés de gré à gré qui n'ont pas pu être compensés par une contrepartie centrale soient soumis à une exigence relative au capital requis plus importante, afin de refléter le risque plus élevé qu'ils comportent.
(59)
Le calcul de la formule standard pour le CSR devrait traiter les expositions aux contreparties centrales éligibles de manière cohérente avec le traitement de ces expositions dans les exigences de capital requis pour les établissements de crédit et les établissements financiers au sens de l'article 4, paragraphe 1, du règlement (UE) no 575/2013, en particulier eu égard aux différences de traitement qui existent entre des contreparties centrales éligibles et d'autres contreparties.
(60)
Pour veiller à ce que l'objectif de l'Union en matière de croissance durable à long terme et les objectifs de la directive 2009/138/CE visant principalement à protéger les preneurs et également à garantir la stabilité financière continuent d'être atteints, la Commission devrait examiner l'adéquation des méthodes, hypothèses et paramètres standard à utiliser pour calculer la formule standard pour le CSR dans un délai de cinq ans à compter de l'application de la directive 2009/138/CE. Cet examen devrait se fonder en particulier sur l'expérience globale des entreprises d'assurance et de réassurance qui utilisent la formule standard pour le CSR pendant la période de transition. L'examen devrait également tenir compte de la performance de toute classe d'actifs et de tout instrument financier, du comportement des investisseurs dans ces actifs et instruments financiers ainsi que des évolutions dans la fixation des normes internationales dans les services financiers. L'examen des paramètres standard pour certaines classes d'actifs, comme les titres à revenu fixe et les infrastructures à long terme, peut nécessiter d'être réalisé en priorité.
(61)
Afin d'assurer une transition harmonieuse vers un nouveau régime dans le cadre de la directive 2009/138/CE, il y a lieu de prévoir une mise en œuvre graduelle et des mesures transitoires spécifiques. Les mesures transitoires devraient éviter de désorganiser le marché et interférer aussi peu que possible avec les produits existants, tout en garantissant la disponibilité des produits d'assurance. Les mesures transitoires devraient encourager les entreprises à se mettre en conformité aussitôt que possible avec les exigences particulières du nouveau régime.
(62)
Il est nécessaire de prévoir un régime transitoire pour les activités de retraite professionnelle menées par les entreprises d'assurance conformément à l'article 4 de la directive 2003/41/CE du Parlement européen et du Conseil (15), pendant que la Commission procède au réexamen de ladite directive. Le régime transitoire devrait prendre fin dès l'entrée en vigueur des modifications à la directive 2003/41/CE.
(63)
Nonobstant l'application anticipée de la directive 2009/138/CE, en particulier aux fins des évaluations relatives à l'approbation des modèles internes, aux fonds propres auxiliaires, au classement des fonds propres, aux paramètres propres à l'entreprise, aux véhicules de titrisation, au sous-module «risque sur actions» fondé sur la durée, et nonobstant la disposition transitoire sur le calcul de la meilleure estimation concernant les engagements d'assurance ou de réassurance correspondant aux primes versées en vertu de contrats existants, les directives 64/225/CEE (16), 73/239/CEE (17), 73/240/CEE (18), 76/580/CEE (19), 78/473/CEE (20), 84/641/CEE (21), 87/344/CEE, (22) 88/357/CEE (23) et 92/49/CEE (24) du Conseil et les directives 98/78/CE (25), 2001/17/CE (26), 2002/83/CE (27) et 2005/68/CE (28) du Parlement européen et du Conseil (ci-après dénommées collectivement «Solvabilité I»), modifiées par les actes énumérés dans l'annexe VI, partie A, de la directive 2009/138/CE, devraient rester d'application jusqu'à la fin de l'année 2015.
(64)
Conformément à la déclaration politique commune du 28 septembre 2011 des États membres et de la Commission sur les documents explicatifs, les États membres se sont engagés à accompagner, dans les cas où cela se justifie, la notification de leurs mesures de transposition d'un ou plusieurs documents expliquant le lien entre les éléments d'une directive et les parties correspondantes des instruments nationaux de transposition. En ce qui concerne la présente directive et la directive 2009/138/CE, le législateur estime que la transmission de ces documents est justifiée.
(65)
Étant donné que les objectifs de la présente directive, à savoir l'amélioration du fonctionnement du marché intérieur par un niveau de réglementation et de surveillance prudentielles élevé, efficace et cohérent, la protection des preneurs d'assurance et des bénéficiaires et, partant, des entreprises et des consommateurs, la préservation de l'intégrité, de l'efficience et du bon fonctionnement des marchés financiers, le maintien de la stabilité du système financier et le renforcement de la coordination internationale de la surveillance, ne peuvent être atteints de manière suffisante par les États membres, mais peuvent l'être mieux, en raison de leur dimension, au niveau de l'Union, l'Union peut prendre des mesures conformément au principe de subsidiarité consacré à l'article 5 du traité sur l'Union européenne. Conformément au principe de proportionnalité énoncé audit article, la présente directive n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre ces objectifs.
(66)
Il y a dès lors lieu de modifier les directives 2003/71/CE et 2009/138/CE ainsi que le règlement (CE) no 1060/2009 et les règlements (UE) nos 1094/2010 et 1095/2010 en conséquence,
ONT ADOPTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Modifications de la directive 2003/71/CE
La directive 2003/71/CE est modifiée comme suit:
1.
À l'article 5, paragraphe 4, le troisième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Si les conditions définitives de l'offre ne sont pas incluses dans le prospectus de base ou dans un supplément, elles sont mises à la disposition des investisseurs et déposées auprès de l'autorité compétente de l'État membre d'origine, et communiquées par cette autorité compétente à l'autorité compétente de l'État membre d'accueil dans les plus brefs délais après que l'offre publique est faite, et si possible avant le lancement de l'offre publique ou l'admission à la négociation. L'autorité compétente de l'État membre d'origine communique les conditions définitives à l'AEMF. Les conditions définitives ne doivent contenir que des informations concernant la note relative aux valeurs mobilières et ne servent pas de supplément au prospectus de base. L'article 8, paragraphe 1, point a), s'applique dans ce cas.».
2.
À l'article 11, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Pour assurer une harmonisation cohérente concernant le présent article, l'AEMF élabore des projets de normes techniques de réglementation précisant les informations à inclure par référence.
L'AEMF soumet ces projets de normes techniques de réglementation à la Commission au plus tard le 1er juillet 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa, conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1095/2010.».
3.
À l'article 13, le paragraphe 7 est remplacé par le texte suivant:
«7. Pour assurer une harmonisation cohérente concernant l'approbation des prospectus, l'AEMF élabore des projets de normes techniques de réglementation précisant les procédures d'approbation du prospectus et les conditions auxquelles les délais applicables peuvent être adaptés.
L'AEMF soumet ces projets de normes techniques de réglementation à la Commission au plus tard le 1er juillet 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa, conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1095/2010.».
4.
À l'article 14, le paragraphe 8 est remplacé par le texte suivant:
«8. Pour assurer une harmonisation cohérente concernant le présent article, l'AEMF élabore des projets de normes techniques de réglementation précisant les dispositions relatives à la publication du prospectus visées aux paragraphes 1 à 4.
L'AEMF soumet ces projets de normes techniques de réglementation à la Commission au plus tard le 1er juillet 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa, conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1095/2010.».
5.
À l'article 15, le paragraphe 7 est remplacé par le texte suivant:
«7. Pour assurer une harmonisation cohérente concernant le présent article, l'AEMF élabore des projets de normes techniques de réglementation pour préciser les dispositions concernant la diffusion de communications à caractère promotionnel annonçant l'intention d'offrir des valeurs mobilières au public ou de faire admettre ces valeurs à la négociation sur un marché réglementé, en particulier avant que le prospectus n'ait été mis à disposition du public ou avant l'ouverture de la souscription, et pour préciser les dispositions visées au paragraphe 4.
L'AEMF soumet ces projets de normes techniques de réglementation à la Commission au plus tard le 1er juillet 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa, conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1095/2010.».
6.
L'article suivant est inséré:
«Article 31 bis
Effectifs et ressources de l'AEMF
L'AEMF évalue ses besoins en personnel et en ressources au regard des pouvoirs et obligations susceptibles de découler de la présente directive et soumet un rapport à ce sujet au Parlement européen, au Conseil et à la Commission.».
Article 2
Modifications de la directive 2009/138/CE
La directive 2009/138/CE est modifiée comme suit:
1.
L'article 13 est modifié comme suit:
a)
Le point suivant est ajouté après le point 32):
«32 bis)
“contrepartie centrale éligible”: une contrepartie centrale qui a été soit agréée conformément à l'article 14 du règlement (UE) no 648/2012 du Parlement européen et du Conseil (29), soit reconnue conformément à l'article 25 dudit règlement;
b)
le point suivant est ajouté:
«40.
“établissement externe d'évaluation du crédit” ou “EEEC”: une agence de notation de crédit qui est enregistrée ou certifiée conformément au règlement (CE) no 1060/2009 du Parlement européen et du Conseil (30) ou une banque centrale émettant des notations de crédit qui sont dispensées de l'application dudit règlement.
2.
À l'article 17, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. La Commission peut adopter des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis, concernant la liste des formes mentionnées à l'annexe III, à l'exclusion des points 28 et 29 de chacune des parties A, B et C.».
3.
L'article suivant est inséré:
«Article 25 bis
Notification et publication des autorisations ou retraits d'autorisation
Toute autorisation ou tout retrait d'autorisation est notifié à l'Autorité européenne de surveillance (Autorité européenne des assurances et des pensions professionnelles, “AEAPP”) instituée par le règlement (UE) no 1094/2010 du Parlement européen et du Conseil (31). Le nom de toute entreprise d'assurance ou de toute entreprise de réassurance à laquelle l'agrément a été accordé est inscrit sur une liste. L'AEAPP publie et tient à jour cette liste sur son site.
4.
À l'article 29, le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. Les actes délégués ainsi que les normes techniques de réglementation ou d'exécution adoptés par la Commission tiennent compte du principe de proportionnalité, garantissant ainsi l'application proportionnée de la présente directive, en particulier en relation avec les petites entreprises d'assurance.
Les projets de normes techniques de réglementation soumis par l'AEAPP conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010, les projets de normes techniques d'exécution soumis conformément à l'article 15 dudit règlement, et les orientations et recommandations formulées conformément à son article 16, tiennent compte du principe de proportionnalité, garantissant ainsi l'application proportionnée de la présente directive, en particulier en relation avec les petites entreprises d'assurance.».
5.
À l'article 31, le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. Sans préjudice des articles 35 et 51, de l'article 254, paragraphe 2, et de l'article 256, la Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis concernant le paragraphe 2 du présent article, qui précisent les principaux éléments au sujet desquels des données statistiques agrégées doivent être publiées, ainsi que le contenu et la date des publications.
5. Pour assurer des conditions uniformes concernant l'application du paragraphe 2 du présent article, et sans préjudice des articles 35 et 51, de l'article 254, paragraphe 2, et de l'article 256, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution précisant le format et la structure de la publication visée dans le présent article.
L'AEAPP soumet ces projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 septembre 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
6.
À l'article 33, les alinéas suivants sont ajoutés:
«Lorsqu'une autorité de contrôle a informé les autorités de contrôle d'un État membre d'accueil qu'elle envisage de procéder à des vérifications sur place conformément au premier alinéa et qu'il lui est interdit d'exercer son droit à procéder à ces vérifications ou que les autorités de contrôle de l'État membre d'accueil ne sont dans la pratique pas en mesure d'exercer leur droit à participer à ces vérifications conformément au deuxième alinéa, les autorités de contrôle peuvent saisir l'AEAPP et solliciter son aide conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010. Dans ce cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article.
Conformément à l'article 21 du règlement (UE) no 1094/2010, l'AEAPP peut prendre part aux vérifications sur place lorsqu'elles sont menées conjointement par deux autorités de contrôle ou davantage.».
7.
L'article 35 est modifié comme suit:
a)
Au paragraphe 1, la phrase introductive est remplacée par le texte suivant:
«1. Les États membres exigent des entreprises d'assurance et de réassurance qu'elles soumettent aux autorités de contrôle les informations nécessaires aux fins du contrôle, compte tenu des objectifs du contrôle établis aux articles 27 et 28. Ces informations comprennent au minimum les informations nécessaires à l'exécution des tâches suivantes, dans le cadre de la mise en œuvre du processus visé à l'article 36:»;
b)
le paragraphe 6 est remplacé par le texte suivant:
«6. Sans préjudice de l'article 129, paragraphe 4, lorsque les moments prédéfinis visés au paragraphe 2, point a) i), sont plus courts qu'un an, les autorités de contrôle concernées peuvent limiter la communication régulière des informations à des fins de contrôle, lorsque:
a)
la fourniture de ces informations représenterait une charge disproportionnée compte tenu de la nature, de l'ampleur et de la complexité des risques inhérents à l'activité de l'entreprise;
b)
ces informations sont communiquées au moins une fois par an.
Les autorités de contrôle ne limitent pas la communication régulière des informations à des fins de contrôle à une fréquence supérieure à une fois par an pour les entreprises d'assurance ou de réassurance faisant partie d'un groupe au sens de l'article 212, paragraphe 1, point c), sauf si l'entreprise concernée peut démontrer à l'autorité de contrôle que le fait de communiquer régulièrement des informations à une fréquence supérieure à une fois par an à des fins de contrôle n'est pas approprié, compte tenu de la nature, de l'ampleur et de la complexité des risques inhérents à l'activité du groupe.
La limitation de la communication régulière des informations à des fins de contrôle n'est permise qu'aux entreprises qui ne représentent pas plus de 20 %, respectivement, du marché d'assurance et de réassurance vie et non-vie d'un État membre, lorsque la part de marché “non-vie” repose sur des primes brutes émises et que la part de marché “vie” repose sur des provisions techniques brutes.
Les autorités de contrôle donnent priorité aux plus petites entreprises lorsqu'elles déterminent l'éligibilité de ces entreprises à ces limitations.
7. Les autorités de contrôle concernées peuvent limiter la communication régulière des informations à des fins de contrôle ou dispenser des entreprises d'assurance et de réassurance de cette obligation de communication d'informations poste par poste, lorsque:
a)
la fourniture de ces informations représenterait une charge disproportionnée compte tenu de la nature, de l'ampleur et de la complexité des risques inhérents à l'activité de l'entreprise;
b)
la fourniture de ces informations n'est pas nécessaire au contrôle effectif de l'entreprise;
c)
la dispense ne nuit pas à la stabilité des systèmes financiers concernés dans l'Union; et
d)
l'entreprise est en mesure de fournir des informations de façon ad hoc.
Les autorités de contrôle ne dispensent pas de la communication d'informations poste par poste les entreprises d'assurance ou de réassurance qui font partie d'un groupe au sens de l'article 212, paragraphe 1, point c), à moins que l'entreprise puisse démontrer à l'autorité de contrôle que la communication d'informations poste par poste est inappropriée, eu égard à la nature, à l'ampleur et à la complexité des risques inhérents à l'activité du groupe et compte tenu de l'objectif de stabilité financière.
La dispense de communication d'informations poste par poste n'est permise qu'aux entreprises qui ne représentent pas plus de 20 %, respectivement, du marché d'assurance ou de réassurance vie et non-vie d'un État membre, lorsque la part de marché “non-vie” repose sur des primes brutes émises et que la part de marché “vie” repose sur des provisions techniques brutes.
Les autorités de contrôle donnent priorité aux plus petites entreprises lorsqu'elles déterminent l'éligibilité de ces entreprises à ces dispenses.
8. Aux fins des paragraphes 6 et 7, dans le cadre du processus de contrôle prudentiel, les autorités de contrôle évaluent si la fourniture d'informations représente une charge disproportionnée eu égard à la nature, à l'ampleur et à la complexité des risques à laquelle l'entreprise est exposée, compte tenu, au moins:
a)
du volume des primes, des provisions techniques et des actifs de l'entreprise;
b)
de la volatilité des sinistres et des indemnisations couverts par l'entreprise;
c)
des risques de marché auxquels les investissements de l'entreprise donnent lieu;
d)
du niveau de concentrations du risque;
e)
du nombre total de branches d'assurance vie et non-vie pour lesquelles l'autorisation est accordée;
f)
des effets potentiels de la gestion des actifs de l'entreprise sur la stabilité financière;
g)
des systèmes et structures de l'entreprise lui permettant de communiquer des informations aux fins du contrôle et de la politique écrite visée au paragraphe 5;
h)
de l'adéquation du système de gouvernance de l'entreprise;
i)
du niveau des fonds propres couvrant le capital de solvabilité requis et le minimum de capital requis;
j)
du fait que l'entreprise est ou non une entreprise captive d'assurance ou de réassurance couvrant uniquement les risques associés au groupe commercial ou industriel auquel elle appartient.
9. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les informations visées aux paragraphes 1 à 4 du présent article et les délais de communication de ces informations, en vue de garantir, dans une mesure appropriée, la convergence des informations communiquées en vue du contrôle.
10. Pour garantir des conditions uniformes d'application en relation avec le présent article, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution pour préciser la communication régulière des informations à des fins de contrôle eu égard aux modèles de communication d'informations aux autorités de contrôle visées aux paragraphes 1 et 2.
L'AEAPP soumet ces projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 juin 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.
11. Pour améliorer la cohérence de l'application des paragraphes 6 et 7, l'AEAPP émet des orientations conformément à l'article 16 du règlement (UE) no 1094/2010 pour préciser les méthodes à utiliser pour déterminer les parts de marché visées au troisième alinéa des paragraphes 6 et 7.».
8.
L'article 37 est modifié comme suit:
a)
Le paragraphe 1 est modifié comme suit:
i)
le point b) est remplacé par le texte suivant:
«b)
les autorités de contrôle concluent que le profil de risque de l'entreprise d'assurance ou de réassurance s'écarte sensiblement des hypothèses qui sous-tendent le capital de solvabilité requis, calculé à l'aide d'un modèle interne ou d'un modèle interne partiel conformément au chapitre VI, section 4, sous-section 3, parce que certains risques quantifiables sont insuffisamment pris en compte et que le modèle n'a pas été adapté dans un délai approprié de manière à mieux refléter le profil de risque;»;
ii)
le point suivant est ajouté:
«d)
l'entreprise d'assurance ou de réassurance applique l'ajustement égalisateur visé à l'article 77 ter, la correction pour volatilité visée à l'article 77 quinquies ou les mesures transitoires visées aux articles 308 quater et 308 quinquies et l'autorité de contrôle conclut que le profil de risque de cette entreprise s'écarte de façon significative des hypothèses sous-tendant ces ajustements et corrections et mesures transitoires.»;
b)
le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Dans les circonstances visées au paragraphe 1, points a) et b), l'exigence de capital supplémentaire est calculée de façon à garantir que l'entreprise se conforme à l'article 101, paragraphe 3.
Dans les circonstances énoncées au paragraphe 1, point c), l'exigence de capital supplémentaire est proportionnée aux risques importants découlant des carences qui ont incité l'autorité de contrôle à prendre la décision de l'imposer.
Dans les circonstances visées au paragraphe 1, point d), l'exigence de capital supplémentaire est proportionnée aux risques importants découlant de l'écart visé audit paragraphe.»;
c)
le paragraphe 6 est remplacé par le texte suivant:
«6. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les circonstances dans lesquelles une exigence de capital supplémentaire peut être imposée.
7. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les méthodes de calcul des exigences de capital supplémentaire.
8. Afin d'assurer des conditions uniformes d'application concernant le présent article, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution pour préciser les procédures pour les décisions d'imposition, de calcul et de suppression d'exigences de capital supplémentaire.
L'AEAPP soumet ces projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 septembre 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
9.
À l'article 38, paragraphe 2, les alinéas suivants sont ajoutés:
«Lorsqu'une autorité de contrôle a informé l'autorité appropriée de l'État membre du prestataire de services qu'elle envisage de procéder à une inspection sur place conformément au présent paragraphe, ou lorsqu'elle procède à une inspection sur place conformément au premier alinéa s'il est en pratique impossible à cette autorité de contrôle d'exercer son droit à procéder à ladite inspection sur place, l'autorité de contrôle peut saisir l'AEAPP et solliciter son aide conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010. Dans ce cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article.
Conformément à l'article 21 du règlement (UE) no 1094/2010, l'AEAPP est habilitée à prendre part aux contrôles sur place lorsqu'ils sont menés conjointement par deux autorités de contrôle ou davantage.».
10.
L'article 44 est modifié comme suit:
a)
Au paragraphe 2, l'alinéa suivant est ajouté:
«Lorsque les entreprises d'assurance ou de réassurance appliquent l'ajustement égalisateur visé à l'article 77 ter ou la correction pour volatilité visée à l'article 77 quinquies, elles établissent un plan de liquidité comportant une prévision des flux de trésorerie entrants et sortants au regard des actifs et passifs faisant l'objet de ces ajustements et corrections.»;
b)
le paragraphe suivant est inséré:
«2 bis. En ce qui concerne la gestion des actifs et des passifs, les entreprises d'assurance et de réassurance évaluent régulièrement:
a)
la sensibilité de leurs provisions techniques et de leurs fonds propres aux hypothèses sous-tendant l'extrapolation de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents visée à l'article 77 bis;
b)
en cas d'application de l'ajustement égalisateur visé à l'article 77 ter:
i)
la sensibilité de leurs provisions techniques et de leurs fonds propres éligibles aux hypothèses sous-tendant le calcul de l'ajustement égalisateur, y compris le calcul de la marge fondamentale visé à l'article 77 quater, paragraphe 1, point b), et les effets potentiels d'une vente forcée d'actifs sur leurs fonds propres éligibles;
ii)
la sensibilité de leurs provisions techniques et de leurs fonds propres éligibles aux modifications de la composition du portefeuille assigné d'actifs;
iii)
les conséquences d'une réduction de l'ajustement égalisateur à zéro;
c)
en cas d'application de la correction pour volatilité visée à l'article 77 quinquies:
i)
la sensibilité de leurs provisions techniques et de leurs fonds propres éligibles aux hypothèses sous-tendant le calcul de la correction pour volatilité et les conséquences potentielles d'une vente forcée d'actifs sur leurs fonds propres éligibles;
ii)
les conséquences d'une réduction de la correction pour volatilité à zéro.
Les entreprises d'assurance et de réassurance soumettent chaque année les évaluations visées au premier alinéa, points a), b) et c), à l'autorité de contrôle dans le cadre de la communication d'informations visée à l'article 35. Dans le cas où la réduction de l'ajustement égalisateur ou de la correction pour volatilité à zéro aurait pour effet le non-respect du capital de solvabilité requis, l'entreprise soumet également une analyse des mesures qu'elle pourrait prendre en vue de rétablir le niveau de fonds propres éligibles correspondant au capital de solvabilité requis ou de réduire le profil de risque afin de garantir la conformité du capital de solvabilité requis.
Lorsque la correction pour volatilité visée à l'article 77 quinquies est appliquée, la politique écrite en matière de gestion du risque visée à l'article 41, paragraphe 3, comprend une politique sur les critères d'application de la correction pour volatilité.»;
c)
le paragraphe suivant est inséré:
«4 bis. Pour se garder d'un excès de confiance dans les établissements externes d'évaluation du crédit lorsqu'elles utilisent les évaluations externes du crédit pour le calcul des provisions techniques et du capital de solvabilité requis, les entreprises d'assurance et de réassurance vérifient, dans le cadre de leur gestion des risques, le bien-fondé des évaluations externes de crédit en usant, le cas échéant, d'évaluations supplémentaires dans le but de se préserver d'une dépendance automatique à l'égard de ces évaluations externes.
Afin d'assurer des conditions uniformes d'application concernant le présent paragraphe, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution afin de préciser les procédures pour évaluer les évaluations externes de crédit.
L'AEAPP soumet ces projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 juin 2015.
La Commission a compétence pour adopter les normes techniques d'exécution visées au deuxième alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
11.
À l'article 45, le paragraphe suivant est inséré:
«2 bis. Lorsque l'entreprise d'assurance ou de réassurance applique l'ajustement égalisateur visé à l'article 77 ter, la correction pour volatilité visée à l'article 77 quinquies ou les mesures transitoires visées aux articles 308 quater et 308 quinquies, elle évalue la conformité avec les exigences de capital visées au paragraphe 1, point b), en tenant compte et sans tenir compte de ces ajustements et corrections et mesures transitoires.».
12.
L'article 50 est remplacé par le texte suivant:
«Article 50
Actes délégués et normes techniques de réglementation
1. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis visant à préciser:
a)
les éléments des systèmes visés aux articles 41, 44, 46 et 47 et, en particulier, les domaines que doivent couvrir la gestion actif-passif et la politique d'investissement, visées à l'article 44, paragraphe 2, des entreprises d'assurance et de réassurance;
b)
les fonctions respectivement prévues aux articles 44, 46, 47 et 48.
2. Afin d'assurer une harmonisation cohérente des dispositions de la présente section, l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation visant à préciser:
a)
les exigences énoncées à l'article 42 et les fonctions qui y sont soumises;
b)
les conditions dans lesquelles la sous-traitance peut être pratiquée, en particulier la sous-traitance à des prestataires de services situés dans des pays tiers.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
3. Afin d'assurer une harmonisation cohérente de l'évaluation visée à l'article 45, paragraphe 1, point a), l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation visant à préciser les éléments d'une telle évaluation.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.».
13.
L'article 51 est modifié comme suit:
a)
Le paragraphe suivant est inséré:
«1 bis. Dans le cas où l'ajustement égalisateur visé à l'article 77 ter est appliqué, la description visée au paragraphe 1, point d), inclut une description de l'ajustement égalisateur et du portefeuille d'obligations ainsi que des actifs du portefeuille assigné auxquels s'applique l'ajustement égalisateur, ainsi qu'une quantification des effets d'une annulation de l'ajustement égalisateur sur la situation financière de l'entreprise.
La description visée au paragraphe 1, point d), comprend également une déclaration indiquant si la correction pour volatilité visée à l'article 77 quinquies est utilisée par l'entreprise concernée ainsi qu'une quantification des effets d'une annulation de la correction pour volatilité sur la situation financière de l'entreprise.»;
b)
au paragraphe 2, le troisième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Cependant, et sans préjudice d'autres exigences législatives ou réglementaires de publication d'informations, les États membres peuvent prévoir que, même si l'ensemble du capital de solvabilité requis visé au paragraphe 1, point e) ii), est publié, l'exigence de capital supplémentaire ou l'effet des paramètres spécifiques que l'entreprise d'assurance ou de réassurance est tenue d'utiliser en vertu de l'article 110 n'ont pas à faire l'objet d'une divulgation séparée pendant une période transitoire se terminant au plus tard le 31 décembre 2020.».
14.
L'article 52 est remplacé par le texte suivant:
«Article 52
Informations à fournir à l'Autorité européenne des assurances et des pensions professionnelles et informations fournies par cette autorité
1. Sans préjudice de l'article 35 du règlement (UE) no 1094/2010, les États membres exigent des autorités de contrôle qu'elles fournissent annuellement les informations suivantes à l'AEAPP:
a)
le montant moyen des exigences de capital supplémentaire par entreprise et la répartition des exigences de capital supplémentaire imposées par les autorités de contrôle durant l'année précédente, en pourcentage du capital de solvabilité requis et selon la ventilation suivante:
i)
les entreprises d'assurance et de réassurance;
ii)
les entreprises d'assurance vie;
iii)
les entreprises d'assurance non-vie;
iv)
les entreprises d'assurance exerçant leurs activités à la fois en vie et en non-vie;
v)
les entreprises de réassurance;
b)
pour chacune des publications prévues au point a) du présent paragraphe, la proportion d'exigences de capital supplémentaire imposées respectivement en vertu de l'article 37, paragraphe 1, points a), b) et c);
c)
le nombre d'entreprises d'assurance et de réassurance qui bénéficient de la restriction à l'obligation de donner régulièrement des informations et le nombre d'entreprises d'assurance et de réassurance qui bénéficient de l'exemption de donner des informations poste par poste tels que visées à l'article 35, paragraphes 6 et 7, ainsi que leur volume d'exigences de capital, primes, provisions techniques et actifs, respectivement exprimés en pourcentage du volume total des exigences de capital, primes, provisions techniques et actifs des entreprises d'assurance et de réassurance de l'État membre;
d)
le nombre de groupes qui bénéficient de la restriction à l'obligation de donner régulièrement des informations et le nombre de groupes qui bénéficient de l'exemption de donner des informations poste par poste tels que visées à l'article 254, paragraphe 2, ainsi que leur volume d'exigences de capital, primes, provisions techniques et actifs, respectivement exprimés en pourcentage du volume total des exigences de capital, primes, provisions techniques et actifs de l'ensemble des groupes.
2. L'AEAPP publie annuellement les informations suivantes:
a)
pour l'ensemble des États membres, la répartition totale des exigences de capital supplémentaire, en pourcentage du capital de solvabilité requis, pour chacune des catégories d'entreprises suivantes:
i)
l'ensemble des entreprises d'assurance et de réassurance;
ii)
les entreprises d'assurance vie;
iii)
les entreprises d'assurance non-vie;
iv)
les entreprises d'assurance exerçant leurs activités à la fois en vie et en non-vie;
v)
les entreprises de réassurance;
b)
pour chaque État membre séparément, la répartition des exigences de capital supplémentaire, en pourcentage du capital de solvabilité requis, pour l'ensemble des entreprises d'assurance et de réassurance dudit État membre;
c)
pour chacune des publications visées aux points a) et b) du présent paragraphe, la proportion d'exigences de capital supplémentaire imposées respectivement en vertu de l'article 37, paragraphe 1, points a), b) et c);
d)
pour l'ensemble des États membres collectivement, le nombre total d'entreprises d'assurance et de réassurance et de groupes qui bénéficient de la restriction à l'obligation de donner régulièrement des informations et le nombre total d'entreprises d'assurance et de réassurance et de groupes qui bénéficient de l'exemption de donner des informations poste par poste tels que visées à l'article 35, paragraphes 6 et 7, et à l'article 254, paragraphe 2, ainsi que leur volume d'exigences de capital, primes, provisions techniques et actifs, respectivement exprimés en pourcentage du volume total des exigences de capital, primes, provisions techniques et actifs de l'ensemble des entreprises d'assurance et de réassurance et des groupes;
e)
pour chaque État membre séparément, le nombre total d'entreprises d'assurance et de réassurance et de groupes qui bénéficient de la restriction à l'obligation de donner régulièrement des informations et le nombre d'entreprises d'assurance et de réassurance et de groupes qui bénéficient de l'exemption de donner des informations poste par poste tels que visées à l'article 35, paragraphes 6 et 7, et à l'article 254, paragraphe 2, ainsi que leur volume d'exigences de capital, primes, provisions techniques et actifs, respectivement exprimés en pourcentage du volume total des primes, provisions techniques et actifs de l'ensemble des entreprises et des groupes d'assurance et de réassurance de l'État membre.
3. L'AEAPP communique au Parlement européen, au Conseil et à la Commission les informations visées au paragraphe 2, assorties d'un rapport mettant en évidence le degré de convergence du contrôle, dans le recours aux exigences de capital supplémentaire, entre les autorités de contrôle des différents États membres.».
15.
L'article 56 est remplacé par le texte suivant:
«Article 56
Rapport sur la solvabilité et la situation financière: actes délégués et normes techniques d'exécution
La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant quelles informations doivent être publiées et dans quels délais les informations doivent être annuellement publiées conformément à la section 3.
Afin d'uniformiser les modalités d'application de la présente section, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution précisant les procédures ainsi que les formats et modèles.
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 juin 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au second alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
16.
À l'article 58, le paragraphe 8 est remplacé par le texte suivant:
«8. Afin de garantir une harmonisation cohérente de la présente section, l'AEAPP peut élaborer des projets de normes techniques de réglementation régissant l'établissement de la liste exhaustive des informations, telle que visée à l'article 59, paragraphe 4, que les candidats acquéreurs doivent mentionner dans leur notification, sans préjudice de l'article 58, paragraphe 2.
Afin de garantir une harmonisation cohérente de la présente section et de tenir compte des évolutions futures, l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation précisant les ajustements à apporter aux critères fixés à l'article 59, paragraphe 1.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées aux premier et deuxième alinéas conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
9. Afin d'uniformiser les conditions d'application de la présente directive, l'AEAPP peut élaborer des projets de normes techniques d'exécution précisant les procédures, les formes et les modèles pour le processus de consultation entre les autorités de contrôle concernées, visée à l'article 60.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
17.
L'article suivant est inséré:
«Article 65 bis
Coopération avec l'AEAPP
Les États membres veillent à ce que les autorités de contrôle coopèrent avec l'AEAPP aux fins de la présente directive, conformément au règlement (UE) no 1094/2010.
Les États membres veillent à ce que les autorités de contrôle communiquent sans retard à l'AEAPP toutes les informations qui lui sont nécessaires pour remplir sa mission, conformément au règlement (UE) no 1094/2010.».
18.
L'article suivant est inséré:
«Article 67 bis
Pouvoirs d'enquête du Parlement européen
Les articles 64 et 67 s'appliquent sans préjudice des pouvoirs d'enquête qui sont conférés au Parlement européen par l'article 226 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne.».
19.
À l'article 69, le deuxième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Ces communications ne sont effectuées que lorsque cela se révèle nécessaire pour des raisons de contrôle prudentiel. Les États membres prévoient cependant que les informations reçues au titre de l'article 65 et de l'article 68, paragraphe 1, et les informations obtenues au moyen de vérifications sur place visées à l'article 33 ne peuvent être divulguées qu'avec l'accord explicite de l'autorité de contrôle dont elles proviennent ou de l'autorité de contrôle de l'État membre où la vérification sur place a été effectuée.».
20.
L'article 70 est remplacé par le texte suivant:
«Article 70
Transmission d'informations aux banques centrales et aux autorités monétaires, aux autorités de supervision des systèmes de paiement et au Comité européen du risque systémique
1. Sans préjudice des articles 64 à 69, une autorité de contrôle est habilitée à transmettre des informations, pour l'accomplissement de leurs missions:
a)
aux banques centrales du Système européen de banques centrales (SEBC), y compris à la Banque centrale européenne (BCE) et à d'autres entités remplissant une fonction similaire en tant qu'autorités monétaires, si les informations visées sont pertinentes pour l'accomplissement de leurs missions statutaires respectives, y compris la conduite de la politique monétaire et des provisions de liquidités liées, la supervision des paiements, les systèmes de compensation et de liquidation de titres et la sauvegarde de la stabilité du système financier;
b)
le cas échéant, à d'autres autorités publiques chargées, à l'échelon national, de la surveillance des systèmes de paiement; et
c)
au Comité européen du risque systémique (CERS), institué par le règlement (UE) no 1092/2010 du Parlement européen et du Conseil (32), si les informations visées sont pertinentes pour l'accomplissement de ses missions.
2. Dans une situation d'urgence, y compris une situation d'urgence telle que définie par l'article 18 du règlement (UE) no 1094/2010, les États membres autorisent les autorités de contrôle à communiquer sans tarder des informations aux banques centrales du SEBC, y compris à la BCE, si ces informations sont pertinentes pour l'accomplissement de leur mission statutaire, y compris la conduite de la politique monétaire et des provisions de liquidités liées, la supervision des paiements, les systèmes de compensation et de liquidation de titres et la sauvegarde du système financier, ainsi qu'au CERS si les informations visées sont pertinentes pour l'accomplissement de sa mission.
3. Ces entités et autorités sont également habilitées à communiquer aux autorités de contrôle les informations qui pourraient leur être nécessaires aux fins de l'article 67. Les informations reçues dans ce cadre sont soumises aux dispositions relatives au secret professionnel visées à la présente section.
21.
L'article 71 est modifié comme suit:
a)
Le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Les États membres veillent à ce que, dans l'exercice de leurs fonctions, les autorités de contrôle prennent en compte la convergence en matière d'outils de contrôle et de pratiques de contrôle dans l'application des dispositions législatives, réglementaires et administratives adoptées conformément à la présente directive. À cette fin, les États membres veillent à ce que:
a)
les autorités de contrôle participent aux activités de l'AEAPP;
b)
les autorités de contrôle mettent tout en œuvre pour se conformer aux orientations et recommandations publiées par l'AEAPP conformément à l'article 16 du règlement (UE) no 1094/2010 et, si elles ne le font pas, en indiquent les raisons;
c)
les mandats nationaux conférés aux autorités de contrôle n'entravent pas l'exercice des fonctions qui leur incombent en tant que membres de l'AEAPP ou en vertu de la présente directive.»;
b)
le paragraphe 3 est supprimé.
22.
À l'article 75, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis, exposant les méthodes et les hypothèses à utiliser lors de la valorisation des actifs et des passifs prévue au paragraphe 1.
3. Afin d'assurer une harmonisation cohérente de la valorisation des actifs et des passifs, l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation visant à préciser:
a)
dans la mesure où les actes délégués visés au paragraphe 2 nécessitent le recours aux normes comptables internationales telles qu'adoptées par la Commission conformément au règlement (CE) no 1606/2002, la cohérence de ces normes comptables avec l'approche en matière de valorisation des actifs et des passifs prévue aux paragraphes 1 et 2;
b)
les méthodes et hypothèses à utiliser en l'absence de cotation de marché ou lorsque les normes internationales d'information financière, telles qu'adoptées par la Commission conformément au règlement (CE) no 1606/2002, sont de manière provisoire ou permanente incompatibles avec l'approche en matière de valorisation des actifs et des passifs prévue aux paragraphes 1 et 2;
c)
les méthodes et les hypothèses à utiliser lors de la valorisation des actifs et des passifs prévue au paragraphe 1, lorsque les actes délégués visés au paragraphe 2 permettent l'utilisation d'autres méthodes de valorisation.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.».
23.
Les articles suivants sont insérés:
«Article 77 bis
Extrapolation de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents
La détermination de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents visée à l'article 77, paragraphe 2, fait usage des informations tirées d'instruments financiers pertinents et reste cohérente avec elles. Cette détermination tient compte des instruments financiers pertinents pour les échéances auxquelles les marchés desdits instruments financiers, à l'instar des marchés obligataires, sont profonds, liquides et transparents. Pour les échéances auxquelles les marchés des instruments financiers pertinents ou les obligations ne sont plus profonds, liquides et transparents, la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents est extrapolée.
La partie extrapolée de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents se fonde sur des taux à terme convergeant sans à-coups depuis un taux, ou un ensemble de taux à terme, pour les échéances les plus longues auxquelles il est possible d'observer l'instrument financier pertinent et les obligations, sur un marché profond, liquide et transparent, jusqu'à l'ultime taux à terme.
Article 77 ter
Ajustement égalisateur de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents
1. Les entreprises d'assurance et de réassurance peuvent appliquer un ajustement égalisateur de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents pour calculer la meilleure estimation d'un portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance vie, y compris les rentes découlant de contrats d'assurance ou de réassurance non-vie, sous réserve de l'accord des autorités de contrôle, lorsque les conditions suivantes sont remplies:
a)
les entreprises d'assurance ou de réassurance ont assigné un portefeuille d'actifs, fait d'obligations ou d'autres titres ayant des caractéristiques similaires en flux de trésorerie, en couverture de la meilleure estimation du portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance et conservent cet assignement jusqu'à l'échéance desdites obligations, sauf à vouloir maintenir l'équivalence des flux de trésorerie escomptés entre actifs et passifs si ces flux ont sensiblement changé;
b)
le portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance auquel l'ajustement égalisateur est appliqué et le portefeuille assigné d'actifs sont identifiés, gérés et organisés séparément des autres activités des entreprises, et le portefeuille assigné d'actifs ne peut être utilisé pour couvrir les pertes résultant d'autres activités des entreprises;
c)
les flux de trésorerie escomptés du portefeuille assigné d'actifs répondent dans la même monnaie, point par point, aux flux de trésorerie escomptés du portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance et aucune rupture d'équivalence ne donne lieu à des risques qui sont réels par rapport aux risques inhérents à l'activité d'assurance ou de réassurance à laquelle l'ajustement égalisateur s'applique;
d)
les contrats sous-jacents du portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance ne donnent pas lieu au versement de primes futures;
e)
les risques de souscription liés au portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance sont uniquement le risque de longévité, le risque de dépenses, le risque de révision et le risque de mortalité;
f)
lorsque le risque de souscription lié au portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance inclut le risque de mortalité, la meilleure estimation du portefeuille des engagements d'assurance ou de réassurance ne doit pas augmenter de plus de 5 % dans le cadre d'un choc de risque de mortalité calibré conformément à l'article 101, paragraphes 2 à 5;
g)
les contrats sous-jacents des portefeuilles d'engagements d'assurance ou de réassurance ne comprennent pas d'options pour les preneurs, hormis une option de rachat si la valeur de rachat n'excède pas la valeur des actifs, évaluée conformément à l'article 75, couvrant les engagements d'assurance ou de réassurance à la date où s'exerce l'option de rachat;
h)
les flux de trésorerie des actifs constituant le portefeuille assigné d'actifs sont fixes et ne peuvent être modifiés par les émetteurs des titres ni par des tiers;
i)
les engagements d'assurance ou de réassurance d'un contrat d'assurance ou de réassurance ne sont pas divisés en différentes parties lors de la composition du portefeuille des engagements d'assurance ou de réassurance aux fins du présent paragraphe.
Nonobstant le point h) du premier alinéa, l'entreprise d'assurance ou de réassurance peut utiliser des actifs dont les flux de trésorerie sont fixes, à part une indexation sur l'inflation, pourvu que ces actifs correspondent aux flux de trésorerie du portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance, qui sont fonction de l'inflation.
Dans le cas où les émetteurs ou des tierces parties ont le droit de modifier les flux d'un actif de manière telle que l'investisseur reçoive une indemnisation suffisante pour lui permettre d'obtenir les mêmes flux de trésorerie en réinvestissant dans des actifs d'un niveau de qualité de crédit équivalent ou meilleur, le droit de modifier les flux de trésorerie n'exclut pas que l'actif soit éligible au portefeuille assigné conformément au premier alinéa, point h).
2. Les entreprises d'assurance ou de réassurance qui appliquent l'ajustement égalisateur à un portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance ne peuvent revenir à une méthode qui ignore l'ajustement égalisateur. Si une entreprise d'assurance ou de réassurance qui applique l'ajustement égalisateur n'est plus capable de remplir les conditions prévues au paragraphe 1, elle en informe immédiatement l'autorité de contrôle et prend les mesures nécessaires pour revenir au respect de ces conditions. Si elle se montre incapable de revenir au respect des conditions dans un délai de deux mois, l'entreprise cesse d'appliquer l'ajustement égalisateur à chacun de ses engagements d'assurance ou de réassurance et ne peut appliquer à nouveau un tel ajustement qu'après un délai de vingt-quatre mois supplémentaires.
3. L'ajustement égalisateur n'est pas appliqué aux engagements d'assurance ou de réassurance lorsque la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents utilisée pour calculer la meilleure estimation desdits engagements fait intervenir une correction pour volatilité en vertu de l'article 77 quinquies ou une mesure transitoire sur les taux d'intérêt sans risque en vertu de l'article 308 quater.
Article 77 quater
Calcul de l'ajustement égalisateur
1. Dans chaque monnaie, l'ajustement égalisateur visé à l'article 77 ter est calculé conformément aux principes suivants:
a)
l'ajustement égalisateur doit être égal à la différence entre les montants suivants:
i)
le taux annuel effectif, calculé comme le taux unique d'actualisation qui, s'il était appliqué aux flux de trésorerie du portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance, donnerait une valeur égale à la valeur calculée conformément à l'article 75 du portefeuille assigné d'actifs;
ii)
le taux annuel effectif, calculé comme le taux unique d'actualisation qui, s'il était appliqué aux flux de trésorerie du portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance, donnerait une valeur égale à la valeur de la meilleure estimation du portefeuille d'engagements d'assurance ou de réassurance pour laquelle la valeur temporelle de l'argent est prise en compte en suivant la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents;
b)
l'ajustement égalisateur ne peut pas inclure la marge fondamentale reflétant les risques assumés par l'entreprise d'assurance ou de réassurance;
c)
nonobstant le point a), la marge fondamentale doit être augmentée, le cas échéant, de manière que l'ajustement égalisateur pour les actifs dont la qualité est inférieure à celle d'une valeur d'investissement ne dépasse pas l'ajustement égalisateur pour les actifs de bonne qualité et de même durée et de même catégorie;
d)
le recours à des évaluations externes de crédit dans le calcul de l'ajustement égalisateur doit être conforme aux spécifications visées à l'article 111, paragraphe 1, point n).
2. Aux fins du paragraphe 1, point b), la marge fondamentale est:
a)
égale à la somme des éléments suivants:
i)
de la marge de crédit correspondant à la probabilité de défaut des actifs;
ii)
de la marge de crédit correspondant à la perte attendue d'une dégradation des actifs;
b)
pour les expositions sur les administrations centrales et les banques centrales des États membres, supérieure ou égale à 30 % de la moyenne à longue échéance de la marge par rapport au taux de la courbe fondamentale des taux d'intérêt sans risque d'actifs de même durée, de même qualité de crédit et de même catégorie, telle qu'elle s'observe sur les marchés financiers;
c)
pour les actifs autres que les expositions sur les administrations centrales et les banques centrales des États membres, supérieure ou égale à 35 % de la moyenne à longue échéance de la marge par rapport au taux de la courbe fondamentale des taux d'intérêt sans risque d'actifs de même durée, de même qualité de crédit et de même catégorie, telle qu'elle s'observe sur les marchés financiers.
La probabilité de défaut visée au premier alinéa, point a) i), est fondée sur des statistiques de défaut à longue échéance qui sont pertinentes pour l'actif en question, selon sa durée, sa qualité de crédit et sa catégorie.
Lorsqu'aucune marge de crédit fiable ne peut être tirée des statistiques de défaut visées au deuxième alinéa, la marge fondamentale est égale à la part de la moyenne à longue échéance de la marge par rapport au taux de la courbe fondamentale que fixent les points b) et c).
Article 77 quinquies
Correction pour volatilité de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents
1. Les États membres peuvent soumettre l'utilisation par les entreprises d'assurance et de réassurance de la correction pour volatilité de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents pour calculer la meilleure estimation visée à l'article 77, paragraphe 2, à l'autorisation préalable des autorités de contrôle.
2. Pour chaque monnaie concernée, la correction pour volatilité de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents est fonction de l'écart entre le taux d'intérêt qu'il serait possible de tirer des actifs inclus dans un portefeuille de référence dans cette monnaie et les taux de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents correspondante dans cette monnaie.
Le portefeuille de référence dans une monnaie est représentatif des actifs qui sont libellés dans ladite monnaie et dans lesquels les entreprises d'assurance et de réassurance ont investi pour couvrir la meilleure estimation des engagements d'assurance et de réassurance libellés dans cette monnaie.
3. Le montant de la correction pour volatilité des taux d'intérêt sans risque correspond à 65 % de l'écart “monnaies” moyennant correction du risque.
L'écart “monnaies” moyennant correction du risque est calculé sur la base de la différence entre l'écart visé au paragraphe 2 et la partie de cet écart imputable à une évaluation réaliste des pertes escomptées, du risque non escompté de crédit ou de tout autre risque, des actifs.
La correction pour volatilité n'est applicable qu'aux taux d'intérêt sans risque pertinents de la courbe qui ne sont pas calculés au moyen d'une extrapolation conformément à l'article 77 bis. L'extrapolation de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents est fonction des taux d'intérêt sans risque.
4. Pour chaque pays concerné, la correction pour volatilité des taux d'intérêt sans risque visés au paragraphe 3 dans la monnaie de ce pays est, avant application du facteur de 65 %, augmentée de la différence entre l'écart “pays” moyennant correction du risque et le double dudit écart, lorsque cette différence est positive et que l'écart “monnaies” moyennant correction du risque est supérieur à 100 points de base. L'augmentation de la correction pour volatilité s'applique au calcul de la meilleure estimation pour engagements d'assurance et de réassurance de produits vendus sur le marché de l'assurance de ce pays. L'écart “pays” moyennant correction du risque est calculé de la même manière que l'écart “monnaies” moyennant correction du risque de ce pays, mais sur la base d'un portefeuille de référence qui est représentatif du portefeuille d'actifs dans lesquels les entreprises d'assurance et de réassurance ont investi pour couvrir la meilleure estimation des engagements d'assurance et de réassurance de produits vendus sur le marché de l'assurance de ce pays et libellés dans la monnaie de ce pays.
5. La correction pour volatilité ne s'applique pas aux obligations d'assurance si la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents à utiliser pour calculer la meilleure estimation de ces obligations fait intervenir l'ajustement égalisateur prévu à l'article 77 ter.
6. Par dérogation à l'article 101, le capital de solvabilité requis ne couvre pas le risque de perte de fonds propres de base découlant d'une variation de la correction pour volatilité.
Article 77 sexies
Informations techniques émises par l'Autorité européenne des assurances et des pensions professionnelles
1. L'AEAPP arrête et publie pour chaque monnaie concernée les informations techniques suivantes au moins une fois par trimestre:
a)
une courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents à utiliser pour calculer la meilleure estimation visée à l'article 77, paragraphe 2, sans aucun ajustement égalisateur ni correction pour volatilité;
b)
pour chaque durée, qualité de crédit et catégorie d'actifs pertinente, une marge fondamentale pour le calcul de la correction visée à l'article 77 quater, paragraphe 1, point b);
c)
pour chaque marché d'assurance national pertinent, une correction pour volatilité de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents visée à l'article 77 quinquies, paragraphe 1.
2. Afin d'assurer des conditions uniformes de calcul des provisions techniques et des fonds propres de base, la Commission peut adopter des actes d'exécution qui énoncent pour chaque monnaie concernée les informations techniques visées au paragraphe 1. Lesdits actes d'exécution font usage de ces informations.
Ces mesures d'exécution sont adoptées suivant la procédure consultative visée à l'article 301, paragraphe 2.
Pour des raisons d'urgence impérieuse dûment justifiées liées à la disponibilité de la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents, la Commission adopte des actes d'exécution immédiatement applicables en conformité avec la procédure visée à l'article 301, paragraphe 3.
3. Lorsque les informations techniques visées au paragraphe 1 sont adoptées par la Commission conformément au paragraphe 2, les entreprises d'assurance et de réassurance font usage de ces informations techniques pour calculer la meilleure estimation conformément à l'article 77, l'ajustement égalisateur conformément à l'article 77 quater, et la correction pour volatilité conformément à l'article 77 quinquies.
En ce qui concerne les monnaies pour lesquelles et les marchés nationaux sur lesquels l'ajustement visé au paragraphe 1, point c), n'est pas prévu dans les actes d'exécution visés au paragraphe 2, aucune correction pour volatilité n'est appliquée à la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents à utiliser pour calculer la meilleure estimation.
Article 77 septies
Examen des mesures de garanties à longue échéance et des mesures concernant le “risque sur actions”
1. L'AEAPP fait, sur une base annuelle et jusqu'au 1er janvier 2021, rapport au Parlement européen, au Conseil et à la Commission des effets de l'application des articles 77 bis à 77 sexies, de l'article 106, de l'article 138, paragraphe 4, et des articles 304, 308 quater et 308 quinquies, y compris des actes délégués ou des actes d'exécution adoptés en vertu de ceux-ci.
Les autorités de contrôle fournissent, sur une base annuelle, au cours de cette période, à l'AEAPP les informations suivantes:
a)
la disponibilité des garanties à longue échéance des produits d'assurance sur leurs marchés nationaux et les pratiques des entreprises d'assurance et de réassurance en tant qu'investisseurs à long terme;
b)
le nombre d'entreprises d'assurance et de réassurance qui appliquent l'ajustement égalisateur, la correction pour volatilité et la prolongation du délai de rétablissement conformément à l'article 138, paragraphe 4, le sous-module “risque sur actions” fondé sur la durée et les mesures transitoires énoncées aux articles 308 quater et 308 quinquies;
c)
les effets, sur la situation financière des entreprises d'assurance et de réassurance, de l'ajustement égalisateur, de la correction pour volatilité, du mécanisme d'ajustement symétrique de l'exigence de capital pour actions, du sous-module “risque sur actions” fondé sur la durée et des mesures transitoires énoncées aux articles 308 quater et 308 quinquies, au niveau national et dans des conditions rendues anonymes pour chaque entreprise;
d)
l'effet de l'ajustement égalisateur, de la correction pour volatilité, du mécanisme d'ajustement symétrique de l'exigence de capital pour actions et du sous-module “risque sur actions” fondé sur la durée sur les pratiques d'investissement des entreprises d'assurance et de réassurance et la fourniture ou pas, par lesdites entreprises, d'un allègement de fonds propres indu;
e)
l'effet de toute prolongation du délai de rétablissement conformément à l'article 138, paragraphe 4, sur les efforts déployés par les entreprises d'assurance et de réassurance pour rétablir le niveau de fonds propres éligibles couvrant le capital de solvabilité requis ou réduire le profil de risque en vue de garantir le respect de l'exigence de capital de solvabilité;
f)
lorsque les entreprises d'assurance et de réassurance appliquent les mesures transitoires énoncées aux articles 308 quater et 308 quinquies, le respect, par lesdites entreprises, des plans de mise en œuvre graduelle visés à l'article 308 sexies et les perspectives d'une réduction de la dépendance à l'égard de ces mesures transitoires, y compris les mesures qui ont été prises ou devraient être prises par les entreprises et les autorités de surveillance, compte tenu de l'environnement réglementaire de l'État membre concerné.
2. L'AEAPP rend, le cas échéant après avoir consulté le CERS et après avoir procédé publiquement à des consultations, à la Commission un avis sur l'évaluation de l'application des articles 77 bis à 77 sexies, de l'article 106, de l'article 138, paragraphe 4, et des articles 304, 308 quater et 308 quinquies, y compris des actes délégués et des actes d'exécution adoptés en vertu de ceux-ci. Cette évaluation est faite relativement à la disponibilité de garanties à longue échéance pour les produits d'assurance et de réassurance, aux pratiques des entreprises d'assurance vie en tant qu'investisseurs à long terme et, plus généralement, à la stabilité financière.
3. Sur la base de l'avis visé au paragraphe 2, la Commission présente au Parlement européen et au Conseil un rapport au plus tard le 1er janvier 2021, ou, le cas échéant, plus tôt. Le rapport examine en particulier:
a)
la protection des preneurs;
b)
le bon fonctionnement et la stabilité des marchés européens de l'assurance;
c)
le marché intérieur et, notamment, l'état de la concurrence et l'égalité des conditions de jeu sur les marchés européens de l'assurance;
d)
dans quelle mesure les entreprises d'assurance et de réassurance continuent de se comporter en investisseurs à long terme;
e)
la disponibilité et le tarif des produits à rente;
f)
la disponibilité et le tarif des autres produits en concurrence;
g)
les stratégies d'investissement de longue durée des entreprises d'assurance à l'égard des produits pour lesquels s'appliquent les articles 77 ter et 77 quater, comparés aux produits liés à d'autres garanties à long terme;
h)
le choix des consommateurs et leur conscience des risques;
i)
le degré de diversification du domaine d'assurance et du portefeuille d'actifs des entreprises d'assurance et de réassurance;
j)
la stabilité financière.
En outre, le rapport s'appuie sur l'expérience en matière de contrôle acquise dans l'application des articles 77 bis à 77 sexies, de l'article 106, de l'article 138, paragraphe 4, et des articles 304, 308 quater et 308 quinquies, y compris les actes délégués ou les actes d'exécution adoptés en vertu de ces articles.
4. Le rapport de la Commission est accompagné, si nécessaire, de propositions législatives.».
24.
L'article 86 est remplacé par le texte suivant:
«Article 86
Actes délégués et normes techniques de réglementation ou d'exécution
1. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis prévoyant ce qui suit:
a)
les méthodes actuarielles et statistiques à utiliser pour calculer la meilleure estimation visée à l'article 77, paragraphe 2;
b)
les méthodes, principes et techniques à appliquer pour établir dans le temps la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents à utiliser pour calculer la meilleure estimation visée à l'article 77, paragraphe 2;
c)
les circonstances dans lesquelles les provisions techniques sont à calculer comme un tout ou comme la somme d'une meilleure estimation et d'une marge de risque, et les méthodes à utiliser lorsqu'elles sont calculées comme un tout, comme indiqué à l'article 77, paragraphe 4;
d)
les méthodes et hypothèses à utiliser aux fins du calcul de la marge de risque, y compris la détermination du montant de fonds propres éligibles nécessaire pour faire face aux engagements d'assurance et de réassurance et le calibrage du taux du coût du capital, comme indiqué à l'article 77, paragraphe 5;
e)
les lignes d'activité selon lesquelles les engagements d'assurance et de réassurance doivent être segmentés aux fins du calcul des provisions techniques visées à l'article 80;
f)
les normes à respecter en vue de garantir le caractère approprié, l'exhaustivité et l'exactitude des données utilisées dans le calcul des provisions techniques, et les circonstances particulières dans lesquelles il conviendrait d'user d'approximations, y compris par approches au cas par cas, pour le calcul de la meilleure estimation, comme indiqué à l'article 82;
g)
les spécifications en ce qui concerne les exigences énoncées à l'article 77 ter, paragraphe 1, y compris les méthodes, hypothèses et paramètres standard à utiliser pour calculer l'incidence du choc de risque de mortalité visé à l'article 77 ter, paragraphe 1, point e);
h)
les spécifications en ce qui concerne les exigences visées à l'article 77 quater, y compris les hypothèses et les méthodes à suivre dans le calcul de l'ajustement égalisateur et de la marge fondamentale;
i)
les méthodes et les hypothèses utilisées pour le calcul de la correction pour volatilité visées à l'article 77 quinquies, y compris une formule de calcul de la marge visée au paragraphe 2 dudit article.
2. Afin d'assurer une harmonisation cohérente des méthodes pour le calcul des provisions techniques, l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation visant à préciser:
a)
les méthodes à utiliser pour calculer l'ajustement pour défaut de la contrepartie, visé à l'article 81, visant à tenir compte des pertes probables pour défaut de la contrepartie;
b)
si nécessaire, les méthodes et techniques simplifiées à utiliser pour calculer les provisions techniques, afin de garantir que les méthodes actuarielles et statistiques visées aux points a) et d) sont proportionnées à la nature, à l'ampleur et à la complexité des risques supportés par les entreprises d'assurance et de réassurance, y compris les entreprises captives d'assurance et de réassurance.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa, conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
3. Afin d'assurer des conditions cohérentes d'application de l'article 77 ter, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution afin de préciser les procédures à l'approbation de la demande d'ajustement égalisateur visée à l'article 77 ter, paragraphe 1.
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 31 octobre 2014.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
25.
L'article 92 est modifié comme suit:
a)
Le titre est remplacé par le texte suivant:
«Actes délégués et normes techniques de réglementation et d'exécution»;
b)
le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Afin d'assurer une harmonisation cohérente en matière de définition des fonds propres, l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation précisant les critères d'octroi de l'approbation des fonds propres auxiliaires, conformément à l'article 90.
Pouvoir est délégué à la Commission pour adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa, conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
1 bis. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant le traitement à réserver aux participations, au sens de l'article 212, paragraphe 2, troisième alinéa, détenues dans des établissements de crédit et des établissements financiers, aux fins de la détermination des fonds propres.»;
c)
le paragraphe suivant est ajouté:
«3. Afin d'uniformiser les conditions d'application de l'article 90, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution précisant les procédures pour se faire délivrer l'approbation nécessaire à l'utilisation de fonds propres auxiliaires.
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 31 octobre 2014.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
26.
L'article 97 est remplacé par le texte suivant:
«Article 97
Actes délégués et normes techniques de réglementation
1. La Commission adopte, en conformité avec l'article 301 bis, des actes délégués précisant une liste des éléments de fonds propres, y compris ceux qui sont visés à l'article 96, réputés satisfaire aux critères énoncés à l'article 94, avec, pour chaque élément de fonds propres, une description précise des facteurs qui ont déterminé son classement.
2. Afin d'assurer une harmonisation cohérente en matière de classification des fonds propres, l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation visant à préciser les méthodes que les autorités de contrôle doivent utiliser lorsqu'elles approuvent l'évaluation et le classement des éléments de fonds propres ne relevant pas de la liste visée au paragraphe 1.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa, conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
La Commission réexamine régulièrement et, le cas échéant, actualise la liste visée au paragraphe 1 à la lumière des évolutions du marché.».
27.
L'article 99 est remplacé par le texte suivant:
«Article 99
Actes délégués sur l'éligibilité des fonds propres
La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis fixant:
a)
les limites quantitatives visées à l'article 98, paragraphes 1 et 2;
b)
les ajustements à apporter pour refléter l'absence de transférabilité des éléments de fonds propres qui ne peuvent être utilisés que pour couvrir les pertes résultant d'un segment particulier du passif ou de risques particuliers (fonds cantonnés).».
28.
L'article suivant est inséré:
«Article 109 bis
Données techniques harmonisées utilisées dans la formule standard
1. Afin de calculer le capital de solvabilité requis conformément à la formule standard, les AES, par l'intermédiaire du comité mixte, élaborent des projets de normes techniques d'exécution afin de préciser le classement des évaluations de crédit effectuées par les organismes externes d'évaluation du crédit (OEEC) selon une échelle objective de niveaux de qualité de crédit, en appliquant des niveaux déterminés conformément à l'article 111, paragraphe 1, point n).
Le comité mixte des AES soumet ces projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 juin 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.
2. Afin d'assurer l'uniformité des modalités d'application du présent article, de faciliter le calcul du module “risque de marché” visé à l'article 105, paragraphe 5, de faciliter le calcul du module “risque de contrepartie” visé à l'article 105, paragraphe 6, d'évaluer les techniques d'atténuation du risque visées à l'article 101, paragraphe 5, et de calculer les provisions techniques, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution précisant:
a)
des listes d'autorités régionales et locales à considérer, en ce qui concerne les expositions à leur égard, comme le gouvernement central dans la juridiction duquel elles sont établies lorsqu'il n'existe pas de différence de risque entre ces expositions en raison du pouvoir spécifique de celui-ci de lever des recettes et de l'existence d'accords institutionnels spécifiques ayant pour effet de réduire leur risque de défaut;
b)
l'indice du cours des actions visé à l'article 106, paragraphe 2, conformément aux critères détaillés établis à l'article 111, paragraphe 1, points c) et o);
c)
les ajustements à effectuer pour les monnaies rattachées à l'euro dans le module “risque de change” visé à l'article 105, paragraphe 5, conformément aux critères détaillés applicables aux ajustements à effectuer pour les monnaies rattachées à l'euro afin de faciliter le calcul du sous-module “risque de change”, comme établi à l'article 111, paragraphe 1, point p).
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 juin 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa, conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.
3. L'AEAPP publie des informations techniques, y compris des informations concernant l'ajustement symétrique visé à l'article 106 au moins une fois par trimestre.
4. Afin d'assurer l'uniformité des modalités d'application du présent article et de faciliter le calcul du module “risque de souscription en santé” visé à l'article 105, paragraphe 4, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution, tenant compte des calculs effectués par les autorités de surveillance des États membres concernés, précisant les écarts types relatifs aux mesures législatives nationales spécifiques d'États membres qui autorisent la répartition des remboursements en matière de risque de santé entre entreprises d'assurance et de réassurance et qui respectent les critères du paragraphe 5 ainsi que tous les critères supplémentaires établis par les actes délégués.
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 juin 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa, conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.
5. Les normes techniques d'exécution visées au paragraphe 4 ne s'appliquent qu'aux mesures législatives nationales des États membres qui autorisent la répartition des remboursements en matière de risque de santé entre entreprises d'assurance et de réassurance et qui respectent les critères suivants:
a)
le mécanisme de répartition des remboursements est transparent et intégralement précisé avant la période annuelle à laquelle il se rapporte;
b)
le mécanisme de répartition des remboursements, le nombre d'entreprises d'assurance participant à un système de péréquation des risques en matière de santé (ci-après dénommé “système de péréquation”) et les caractéristiques en matière de risque des activités soumises au système de péréquation garantissent que, pour chaque entreprise participant au système de péréquation, la volatilité des pertes annuelles subies dans le cadre des activités soumises au système de péréquation est réduite de manière significative au moyen dudit système, tant en termes de risque de prime que de provisionnement;
c)
l'assurance santé soumise au système de péréquation est obligatoire et se substitue en tout ou partie à la couverture “maladie” fournie par le régime légal de sécurité sociale;
d)
en cas de défaut d'entreprises d'assurance participant au système de péréquation, les gouvernements d'un ou de plusieurs États membres garantissent de répondre pleinement aux demandes de remboursement des assurés relevant du domaine soumis au système de péréquation.
La Commission adopte des actes délégués, en conformité avec l'article 301 bis, qui établissent les critères supplémentaires que les dispositions des mesures législatives nationales doivent respecter, ainsi que la méthode et les exigences pour le calcul de l'écart type visées au paragraphe 4 du présent article.».
29.
L'article 111 est remplacé par le texte suivant:
«Article 111
Actes délégués et normes techniques de réglementation et d'exécution relatives aux articles 103 à 109
1. La Commission adopte des actes délégués, en conformité avec l'article 301 bis, précisant ce qui suit:
a)
une formule standard, conformément à l'article 101 et aux articles 103 à 109;
b)
tout sous-module qui est nécessaire ou qui couvre plus précisément les risques relevant des différents modules de risque visés à l'article 104 et toute actualisation ultérieure;
c)
les méthodes, hypothèses et paramètres standard à calibrer au niveau de confiance visé à l'article 101, paragraphe 3, et à utiliser pour calculer chacun des modules ou sous-modules de risque du capital de solvabilité requis de base, prévus aux articles 104, 105 et 304, le mécanisme d'ajustement symétrique et la période convenable, exprimée en mois, visés à l'article 106, ainsi que l'approche appropriée pour l'intégration de la méthode visée à l'article 304 dans le calcul du capital de solvabilité requis selon la formule standard;
d)
les paramètres de corrélation, y compris, le cas échéant, ceux visés à l'annexe IV, et leurs procédures d'actualisation;
e)
lorsque les entreprises d'assurance et de réassurance recourent à des techniques d'atténuation du risque, les méthodes et hypothèses à utiliser pour en évaluer l'impact sur leur profil de risque et pour ajuster en conséquence le calcul du capital de solvabilité requis;
f)
les critères qualitatifs auxquels les techniques d'atténuation du risque visées au point e) doivent satisfaire pour garantir que le risque a bien été transféré à un tiers;
f bis)
la méthode et les paramètres à utiliser pour évaluer l'exigence de capital pour risque de contrepartie en cas d'exposition à des contreparties centrales éligibles, ces paramètres assurant la cohérence avec le traitement de ces risques dans le cas d'établissements de crédit et d'établissements financiers au sens de l'article 4, paragraphe 1, points 1) et 26), du règlement (UE) no 575/2013;
g)
les méthodes et paramètres à utiliser pour évaluer l'exigence de capital pour risque opérationnel prévue à l'article 107, y compris le pourcentage visé à l'article 107, paragraphe 3;
h)
les méthodes et ajustements à appliquer pour refléter les possibilités réduites de diversification du risque dont disposent les entreprises d'assurance et de réassurance en matière de fonds cantonnés;
i)
la méthode à utiliser pour calculer l'ajustement visant à tenir compte de la capacité d'absorption de pertes des provisions techniques et des impôts différés, prévu à l'article 108;
j)
le sous-ensemble de paramètres standard qui, dans les modules “risque de souscription en vie”, “risque de souscription en non-vie” et “risque de souscription en santé”, peut être remplacé par des paramètres propres à l'entreprise, conformément à l'article 104, paragraphe 7;
k)
les méthodes standardisées qu'une entreprise d'assurance ou de réassurance doit utiliser pour calculer les paramètres qui lui sont propres visés au point j) et tout critère à remplir, en ce qui concerne l'exhaustivité, l'exactitude et le caractère approprié des données utilisées, pour obtenir l'accord des autorités de contrôle, ainsi que la procédure à suivre à cet effet;
l)
les calculs simplifiés autorisés pour certains sous-modules et modules de risque spécifiques, ainsi que les critères que les entreprises d'assurance et de réassurance, y compris les entreprises captives d'assurance et de réassurance, sont tenues de remplir pour pouvoir utiliser chacune de ces simplifications, conformément à l'article 109;
m)
l'approche à suivre pour les entreprises liées, au sens de l'article 212, en ce qui concerne le calcul du capital de solvabilité requis, notamment du sous-module “risque sur actions” visé à l'article 105, paragraphe 5, afin de tenir compte de la réduction probable de volatilité de la valeur des entreprises découlant du caractère stratégique de ces participations et de l'influence exercée par l'entreprise participante sur les entreprises liées;
n)
comment utiliser les évaluations externes du crédit de l'OEEC dans le calcul du capital de solvabilité requis selon la formule standard et le classement des évaluations de crédit selon des échelles de qualité de crédit conformément à l'article 109 bis, paragraphe 1, conformes à l'utilisation des évaluations externes du crédit de l'OEEC dans le calcul des exigences de capital pour les établissements de crédit, au sens de l'article 4, paragraphe 1, point 1), du règlement (UE) no 575/2013, et les établissements financiers, au sens de l'article 4, paragraphe 1, point 26) dudit règlement;
o)
les critères détaillés pour l'indice du cours des actions visé à l'article 109 bis, paragraphe 2, point c);
p)
les critères détaillés pour les ajustements à effectuer pour les monnaies rattachées à l'euro afin de faciliter le calcul du module “risque de change” visé à l'article 109 bis, paragraphe 2, point d);
q)
les conditions d'admission des autorités régionales et locales dans la catégorie visée à l'article 109 bis, paragraphe 2, point a).
2. Afin d'uniformiser les modalités d'application du présent article, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution pour préciser les procédures en ce qui concerne l'accord des autorités de contrôle pour l'utilisation des paramètres propres à une entreprise visés au paragraphe 1, point k).
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 31 octobre 2014.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa, conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.
3. Au plus tard le 31 décembre 2020, la Commission procède à une évaluation de la pertinence des méthodes, hypothèses et paramètres standard à utiliser pour le calcul de la formule standard du capital de solvabilité requis. L'examen devrait également tenir compte de la performance de toute classe d'actifs et de tout instrument financier, des pratiques des investisseurs dans ces actifs et instruments financiers ainsi que des évolutions dans la fixation des normes internationales dans les services financiers. Le réexamen de certaines catégories d'actifs peut être considéré comme prioritaire. La Commission présente au Parlement européen et au Conseil un rapport, accompagné, s'il y a lieu, de propositions de modification de la présente directive, ou des actes délégués ou des actes d'exécution adoptés en vertu de la présente directive.
4. En vue de garantir une harmonisation cohérente pour ce qui concerne le capital de solvabilité requis, l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation fixant des limites quantitatives et des critères d'éligibilité des actifs lorsque ces risques ne sont pas suffisamment couverts par un sous-module.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa, conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
Ces normes techniques de réglementation s'appliquent aux actifs couvrant les provisions techniques, à l'exclusion des actifs détenus en représentation de contrats d'assurance vie dans le cadre desquels le risque d'investissement est supporté par les preneurs. Elles sont réexaminées par la Commission à la lumière de l'évolution de la formule standard et des marchés financiers.».
30.
L'article 114 est remplacé par le texte suivant:
«Article 114
Actes délégués et normes techniques d'exécution relatifs aux modèles internes pour le calcul du capital de solvabilité requis
1. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis, définissant:
a)
les adaptations à apporter aux normes définies aux articles 120 à 125 compte tenu du champ d'application limité des modèles internes partiels;
b)
le moyen de parvenir à la pleine intégration d'un modèle interne partiel dans la formule standard de calcul du capital de solvabilité requis visée à l'article 113, paragraphe 1, point c), et les exigences applicables en cas d'utilisation d'autres techniques d'intégration.
2. En vue d'uniformiser les modalités d'application du présent article, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution précisant les procédures en ce qui concerne:
a)
l'approbation d'un modèle interne, conformément à l'article 112; et
b)
l'approbation de modifications majeures dans un modèle interne et les changements apportés à la politique de modification des modèles internes visée à l'article 115.
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 31 octobre 2014.
La Commission a compétence pour adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
31.
L'article 127 est remplacé par le texte suivant:
«Article 127
Actes délégués relatifs aux articles 120 à 126
La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis, en ce qui concerne les articles 120 à 126, afin de favoriser une meilleure évaluation du profil de risque des entreprises d'assurance et de réassurance ainsi que de la gestion de leurs activités, pour l'utilisation des modèles internes dans toute l'Union.».
32.
L'article 129 est modifié comme suit:
a)
Au paragraphe 1, les points d) i), ii) et iii) sont remplacés par le texte suivant:
«i)
de 2 500 000 EUR pour les entreprises d'assurance non-vie, y compris les entreprises captives d'assurance, sauf dans le cas où tout ou partie des risques visés dans l'une des branches 10 à 15 de la partie A de l'annexe I sont couverts, auquel cas il ne peut être inférieur à 3 700 000 EUR;
ii)
de 3 700 000 EUR pour les entreprises d'assurance vie, y compris les entreprises captives d'assurance;
iii)
de 3 600 000 EUR pour les entreprises de réassurance, sauf dans le cas des entreprises captives de réassurance, auquel cas il ne peut être inférieur à 1 200 000 EUR;»;
b)
au paragraphe 3, le deuxième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Les États membres autorisent leurs autorités de contrôle, pendant une période se terminant au plus tard le 31 décembre 2017, à exiger qu'une entreprise d'assurance ou de réassurance applique les pourcentages prévus au premier alinéa exclusivement pour le capital de solvabilité requis de l'entreprise calculé conformément au chapitre VI, section 4, sous-section 2.»;
c)
au paragraphe 4, l'alinéa suivant est inséré après le premier alinéa:
«Afin de calculer les limites visées au paragraphe 3, les entreprises ne sont pas tenues de calculer sur une base trimestrielle le capital de solvabilité requis.»;
d)
au paragraphe 5, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«5. La Commission soumet au Parlement européen et au Conseil, au plus tard le 31 décembre 2020, un rapport sur les réglementations des États membres et les pratiques des autorités de contrôle adoptées conformément aux paragraphes 1 à 4.».
33.
L'article 130 est remplacé par le texte suivant:
«Article 130
Actes délégués
La Commission adopte des actes délégués, en conformité avec l'article 301 bis, précisant le mode de calcul du minimum de capital requis visé aux articles 128 et 129.».
34.
À l'article 131, paragraphe 1, les dates du «31 octobre 2012» et du «31 octobre 2013» sont respectivement remplacées par les dates du «31 décembre 2015» et du «31 décembre 2016».
35.
L'article 135 est remplacé par le texte suivant:
«Article 135
Actes délégués et normes techniques de réglementation concernant les exigences qualitatives
1. La Commission adopte des actes délégués, en conformité avec l'article 301 bis, prévoyant des exigences qualitatives dans les domaines suivants:
a)
l'identification, la mesure, le suivi et la gestion des risques découlant des investissements, en relation avec l'article 132, paragraphe 2, premier alinéa;
b)
l'identification, la mesure, le suivi et la gestion des risques particuliers découlant des investissements réalisés dans des instruments dérivés et dans les actifs visés à l'article 132, paragraphe 4, deuxième alinéa, et l'appréciation du degré auquel le recours à de tels actifs contribue à réduire les risques ou favorise une gestion efficace du portefeuille, ainsi que le prévoit le troisième alinéa de l'article 132, paragraphe 4.
2. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis fixant:
a)
les exigences que les sociétés qui “reconditionnent” des prêts sous forme de valeurs mobilières négociables ou d'autres instruments financiers (initiateurs ou sponsors) doivent respecter pour qu'une entreprise d'assurance ou de réassurance soit autorisée à investir dans ces valeurs mobilières ou instruments, émis après le 1er janvier 2011, notamment les exigences visant à garantir que l'initiateur, le sponsor ou le prêteur initial conserve en permanence un intérêt économique net significatif qui, en tout cas, n'est pas inférieur à 5 %;
b)
les exigences qualitatives que doivent respecter les entreprises d'assurance ou de réassurance investissant dans ces valeurs mobilières ou instruments;
c)
les détails des circonstances dans lesquelles une exigence de capital supplémentaire proportionnelle peut être imposée lorsque les exigences prévues aux points a) et b) du présent paragraphe n'ont pas été remplies, sans préjudice de l'article 101, paragraphe 3.
3. En vue d'assurer une harmonisation cohérente avec le paragraphe 2, point c), l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation visant à préciser la méthode de calcul de l'exigence de capital supplémentaire proportionnelle énoncée dans ledit point.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.».
36.
À l'article 138, le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. En cas de situation défavorable exceptionnelle affectant des entreprises d'assurance et de réassurance représentant une part significative du marché ou des lignes d'activité affectées, déclarée comme telle par l'AEAPP, et le cas échéant après avoir consulté le CERS, l'autorité de contrôle peut prolonger, pour les entreprises affectées, la période visée au paragraphe 3, deuxième alinéa, d'une durée maximale de sept ans compte tenu de tous les facteurs pertinents, notamment la durée moyenne des provisions techniques.
Sans préjudice des compétences de l'AEAPP en vertu de l'article 18 du règlement (UE) no 1094/2010, aux fins du présent paragraphe, l'AEAPP, à la suite d'une sollicitation par l'autorité de contrôle concernée, déclare l'existence de situations défavorables exceptionnelles. L'autorité de contrôle concernée peut formuler une demande s'il est improbable que des entreprises d'assurance ou de réassurance représentant une part significative du marché ou des lignes d'activité affectées respectent les exigences énoncées au paragraphe 3. On est en présence d'une situation défavorable exceptionnelle lorsque la situation financière d'entreprises d'assurance ou de réassurance représentant une part significative du marché ou des lignes d'activité affectées subit les effets graves ou préjudiciables d'au moins l'une des conditions suivantes:
a)
une baisse imprévue, prononcée et abrupte des marchés financiers;
b)
un contexte durable de faibles taux d'intérêt;
c)
un évènement catastrophique porteur de graves incidences.
L'AEAPP vérifie à intervalles réguliers, après consultation de l'autorité de contrôle concernée, si les conditions visées au deuxième alinéa sont encore remplies. L'AEAPP, après consultation de l'autorité de contrôle concernée, déclare la fin de l'existence d'une situation défavorable exceptionnelle.
L'entreprise d'assurance ou de réassurance concernée soumet tous les trois mois à son autorité de contrôle un rapport d'étape exposant les mesures prises et les progrès accomplis pour rétablir le niveau de fonds propres éligibles correspondant au capital de solvabilité requis ou pour réduire son profil de risque afin de garantir la conformité du capital de solvabilité requis.
La prolongation visée au premier alinéa est retirée lorsque le rapport d'étape montre qu'aucun progrès significatif n'a été accompli par l'entreprise afin de rétablir le niveau de fonds propres éligibles correspondant au capital de solvabilité requis ou de réduire le profil de risque afin de garantir la conformité du capital de solvabilité requis entre la date de la constatation de la non-conformité du capital de solvabilité requis et la date de remise du rapport d'étape.».
37.
L'article 143 est remplacé par le texte suivant:
«Article 143
Actes délégués et normes techniques de réglementation relatifs à l'article 138, paragraphe 4
1. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis complétant les types de situation défavorable exceptionnelle et précisant les facteurs et les critères que l'AEAPP doit prendre en compte pour déclarer l'existence d'une situation défavorable exceptionnelle et que les autorités de contrôle doivent prendre en compte pour décider de la prolongation du délai de rétablissement conformément à l'article 138, paragraphe 4.
2. Afin de garantir une harmonisation cohérente avec l'article 138, paragraphe 2, avec l'article 139, paragraphe 2, et avec l'article 141, l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation précisant le programme de rétablissement visé à l'article 138, paragraphe 2, et le plan de financement visé à l'article 139, paragraphe 2, ainsi que les dispositions de l'article 141, en prenant soin d'éviter les effets procycliques.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.».
38.
L'article 149 est remplacé par le texte suivant:
«Article 149
Modifications de la nature des risques ou des engagements
Toute modification que l'entreprise d'assurance entend apporter à l'information visée à l'article 147 est soumise à la procédure prévue aux articles 147 et 148.».
39.
L'article 155 est modifié comme suit:
a)
Au paragraphe 3, l'alinéa suivant est inséré après le premier alinéa:
«En outre, l'autorité de contrôle compétente de l'État membre d'origine ou de l'État membre d'accueil peut saisir du problème l'AEAPP et solliciter son aide conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010. Dans ce cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article.»;
b)
le paragraphe 9 est remplacé par le texte suivant:
«9. Les États membres indiquent à la Commission et à l'AEAPP le nombre et le type de cas qui ont abouti à un refus au titre des articles 146 et 148 ou dans lesquels des mesures ont été prises au titre des paragraphes 3 et 4 du présent article.».
40.
À l'article 158, paragraphe 2, l'alinéa suivant est inséré après le premier alinéa:
«En outre, l'autorité de contrôle compétente de l'État membre d'origine ou de l'État membre d'accueil peut saisir du problème l'AEAPP et solliciter son aide conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010. Dans ce cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article.».
41.
L'article 159 est remplacé par le texte suivant:
«Article 159
Informations statistiques relatives aux activités transfrontalières
Chaque entreprise d'assurance communique à l'autorité de contrôle compétente de son État membre d'origine, de manière distincte pour les opérations effectuées en vertu du droit d'établissement et pour celles effectuées dans le cadre de la libre prestation de services, le montant des primes, sinistres et commissions, sans déduction de la réassurance, par État membre et comme suit:
a)
pour l'assurance non-vie, par lignes d'activité, conformément à l'acte délégué correspondant;
b)
pour l'assurance vie, par lignes d'activité, conformément à l'acte délégué correspondant.
En ce qui concerne l'annexe I, partie A, branche 10, à l'exclusion de la responsabilité du transporteur, l'entreprise concernée informe également cette autorité de contrôle de la fréquence et du coût moyen des sinistres.
L'autorité de contrôle de l'État membre d'origine présente les informations visées aux premier et deuxième alinéas dans un délai raisonnable et sous une forme agrégée aux autorités de contrôle de chacun des États membres concernés qui lui en font la demande.».
42.
L'article 172 est remplacé par le texte suivant:
«Article 172
Équivalence pour les entreprises de réassurance
1. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les critères permettant d'évaluer si le régime de solvabilité d'un pays tiers applicable aux activités de réassurance d'entreprises ayant leur siège social dans ce pays tiers équivaut ou non au régime instauré par le titre I.
2. Si un pays tiers satisfait aux critères adoptés conformément au paragraphe 1, la Commission, assistée par l'AEAPP en vertu de l'article 33, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1094/2010, peut, en conformité avec l'article 301 bis, adopter des actes délégués déterminant que le régime de solvabilité dudit pays tiers applicable aux activités de réassurance d'entreprises ayant leur siège social dans ce pays tiers équivaut au régime instauré par le titre I de la présente directive.
Ces actes délégués sont régulièrement réexaminés pour tenir compte de toute modification significative apportée soit au régime de contrôle instauré par le titre I soit au régime de contrôle du pays tiers.
L'AEAPP publie et tient à jour sur son site une liste de tous les pays tiers visés au premier alinéa.
3. Lorsque, conformément au paragraphe 2, le régime de solvabilité d'un pays tiers a été jugé équivalent à celui établi par la présente directive, les contrats de réassurance conclus avec des entreprises qui ont leur siège social dans ce pays tiers sont traités comme des contrats de réassurance conclus avec des entreprises agréées conformément à la présente directive.
4. Par dérogation au paragraphe 2, même si les critères fixés conformément au paragraphe 1 ne sont pas remplis, la Commission, assistée par l'AEAPP en vertu de l'article 33, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1094/2010, peut, en conformité avec l'article 301 bis, adopter des actes délégués déterminant que, pour une période limitée, le régime de solvabilité d'un pays tiers appliqué aux activités de réassurance d'entreprises ayant leur siège social dans ce pays tiers équivaut provisoirement au régime instauré par le titre I, pourvu que ledit pays tiers satisfasse au moins aux critères suivants:
a)
il a pris auprès de l'Union l'engagement d'adopter et d'appliquer un régime de solvabilité qui puisse être jugé équivalent conformément au paragraphe 2 avant la fin de cette période limitée ainsi que d'entreprendre le processus d'évaluation de l'équivalence;
b)
il a établi un programme de travail pour remplir l'engagement visé au point a);
c)
il a alloué des ressources suffisantes pour remplir l'engagement visé au point a);
d)
il a instauré un régime de solvabilité fondé sur les risques et défini des exigences de solvabilité quantitatives et qualitatives, ainsi que des exigences relatives à la communication d'informations aux fins du contrôle et à la transparence;
e)
il a pris des dispositions écrites afin de collaborer et d'échanger des informations confidentielles en matière de contrôle avec l'AEAPP et les autorités de contrôle;
f)
il a instauré un système de contrôle indépendant; et
g)
il a prévu des obligations de secret professionnel pour toutes les personnes agissant au nom de ses autorités de contrôle, notamment en ce qui concerne l'échange d'informations avec l'AEAPP et les autorités de contrôle.
Tout acte délégué concernant l'équivalence temporaire tient compte des rapports de la Commission présentés conformément à l'article 177, paragraphe 2. Ces actes délégués sont réexaminés à intervalles réguliers sur la base des rapports d'étape du pays tiers concerné, qui sont présentés à la Commission et évalués par elle chaque année. L'AEAPP assiste la Commission dans l'évaluation de ces rapports d'étape.
L'AEAPP publie et tient à jour sur son site une liste de tous les pays tiers visés au premier alinéa.
La Commission peut adopter, en conformité avec l'article 301 bis, des actes délégués précisant davantage les conditions énoncées au premier alinéa.
5. La période limitée visée au paragraphe 4, premier alinéa, prend fin le 31 décembre 2020, ou à la date à laquelle, conformément au paragraphe 2, le régime de contrôle de ce pays tiers est jugé équivalent au régime instauré par le titre I, si la décision est prise entre-temps.
Cette période peut être prolongée d'une année au plus lorsque ce délai est nécessaire à l'AEAPP et à la Commission pour achever l'évaluation de l'équivalence aux fins du paragraphe 2.
6. Le traitement prévu au paragraphe 3 est appliqué aux contrats de réassurance conclus avec des entreprises qui ont leur siège social dans un pays tiers dont le régime de contrôle est réputé temporairement équivalent au sens du paragraphe 4. L'article 173 s'applique également aux entreprises de réassurance qui ont leur siège social dans un pays tiers dont le régime de contrôle est réputé temporairement équivalent au sens du paragraphe 4.».
43.
L'article 176 est remplacé par le texte suivant:
«Article 176
Informations à communiquer à la Commission et à l'AEAPP par les États membres
Les autorités de contrôle des États membres informent la Commission, l'AEAPP et les autorités de contrôle des autres États membres de tout agrément d'une filiale directe ou indirecte d'une ou de plusieurs entreprises mères qui sont régies par le droit d'un pays tiers.
Ces informations doivent également comporter une indication de la structure du groupe concerné.
Lorsqu'une entreprise régie par le droit d'un pays tiers acquiert une participation dans une entreprise d'assurance ou de réassurance agréée dans l'Union et que cette dernière devient de ce fait sa filiale, les autorités de contrôle de l'État membre d'origine en informent la Commission, l'AEAPP et les autorités de contrôle des autres États membres.».
44.
À l'article 177, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Les États membres informent la Commission et l'AEAPP des difficultés d'ordre général que rencontrent leurs entreprises d'assurance ou de réassurance pour s'établir et opérer dans un pays tiers ou y exercer leur activité.».
45.
À l'article 210, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La Commission peut adopter des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les dispositions visées au paragraphe 1 du présent article en ce qui concerne la surveillance, la gestion et le contrôle des risques découlant des activités de réassurance finite.».
46.
À l'article 211, les paragraphes 2 et 3 sont remplacés par le texte suivant:
«2. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les critères suivants applicables à l'agrément prudentiel:
a)
le champ de l'agrément;
b)
les conditions obligatoires à inscrire dans tous les contrats conclus;
c)
les exigences de compétence et d'honorabilité visées à l'article 42 pour les personnes gérant le véhicule de titrisation;
d)
les exigences de compétence et d'honorabilité pour les actionnaires ou associés détenant une participation qualifiée dans le véhicule de titrisation;
e)
les procédures administratives et comptables saines, mécanismes de contrôle interne appropriés et exigences en matière de gestion des risques;
f)
les exigences en matière comptable et prudentielle et en matière d'informations statistiques;
g)
les exigences de solvabilité.
2 bis. Afin d'assurer des conditions uniformes d'application de l'article 211, paragraphes 1 et 2, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution précisant les procédures pour délivrer l'agrément prudentiel nécessaire à l'établissement de véhicules de titrisation, ainsi que les formats et modèles à utiliser aux fins du paragraphe 2, point f).
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 31 octobre 2014.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.
2 ter. Afin d'assurer des conditions uniformes d'application de l'article 211, paragraphes 1 et 2, l'AEAPP peut élaborer des projets de normes techniques d'exécution précisant les procédures pour la coopération et l'échange d'informations entre autorités de contrôle dans le cas où le véhicule de titrisation prenant en charge les risques d'une entreprise d'assurance ou de réassurance est établi dans un État membre autre que celui où est agréée cette entreprise.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.
3. Les véhicules de titrisation agréés avant le 31 décembre 2015 sont soumis au droit de l'État membre qui a agréé le véhicule de titrisation. Toute nouvelle activité de ces véhicules de titrisation commencée après cette date est cependant soumise aux dispositions des paragraphes 1, 2 et 2 bis.».
47.
À l'article 212, paragraphe 1, le point e) est remplacé par le texte suivant:
«e)
“collège des contrôleurs”: une structure permanente, mais souple, de coopération et de coordination visant à faciliter la prise de décisions relatives au contrôle d'un groupe;».
48.
L'article 216 est modifié comme suit:
a)
au paragraphe 1, les alinéas suivants sont ajoutés:
«Dans ce cas, l'autorité de contrôle explique sa décision au contrôleur du groupe et à l'entreprise mère supérieure au niveau de l'Union. Le contrôleur du groupe informe le collège des contrôleurs conformément à l'article 248, paragraphe 1, point a).
Les articles 218 à 258 s'appliquent mutatis mutandis, sous réserve des paragraphes 2 à 6 du présent article.»;
b)
au paragraphe 4, le troisième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«L'autorité de contrôle explique ces décisions à l'entreprise et au contrôleur du groupe. Le contrôleur du groupe informe le collège des contrôleurs conformément à l'article 248, paragraphe 1, point a).»;
c)
le paragraphe 7 est remplacé par le texte suivant:
«7. La Commission peut adopter des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les circonstances dans lesquelles peut être prise la décision visée au paragraphe 1 du présent article.».
49.
L'article 217 est modifié comme suit:
a)
au paragraphe 1, l'alinéa suivant est ajouté:
«Dans ce cas, les autorités de contrôle exposent leur accord au contrôleur du groupe et à l'entreprise mère supérieure au niveau de l'Union. Le contrôleur du groupe informe le collège des contrôleurs conformément à l'article 248, paragraphe 1, point a).»;
b)
le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les circonstances dans lesquelles peut être prise la décision visée au paragraphe 1 du présent article.».
50.
L'article 227 est remplacé par le texte suivant:
«Article 227
Équivalence concernant des entreprises d'assurance et de réassurance liées de pays tiers
1. Pour le calcul, conformément à l'article 233, de la solvabilité du groupe d'une entreprise d'assurance ou de réassurance qui est une entreprise participante d'une entreprise d'assurance ou de réassurance d'un pays tiers, ladite entreprise d'assurance ou de réassurance d'un pays tiers est traitée, aux seules fins de ce calcul, comme une entreprise d'assurance ou de réassurance liée.
Toutefois, lorsque le pays tiers dans lequel cette entreprise a son siège social la soumet à un régime d'agrément et lui impose un régime de solvabilité au moins équivalent à celui instauré par le titre I, chapitre VI, les États membres peuvent prévoir que le calcul tient compte, en ce qui concerne cette entreprise, du capital de solvabilité requis et des fonds propres éligibles pour le couvrir, tels qu'ils sont définis par le pays tiers concerné.
2. Si aucun acte délégué n'a été adopté conformément au paragraphe 4 ou au paragraphe 5 du présent article, le contrôleur du groupe entreprend de vérifier, à la demande de l'entreprise participante ou de sa propre initiative, si le régime du pays tiers est au moins équivalent. L'AEAPP assiste le contrôleur du groupe conformément à l'article 33, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1094/2010.
Pour ce faire, le contrôleur du groupe, assisté par l'AEAPP, consulte les autres autorités de contrôle concernées avant de se prononcer sur l'équivalence. La décision est prise sur la base des critères adoptés en vertu du paragraphe 3. Le contrôleur du groupe ne prend aucune décision à l'égard d'un pays tiers qui contredise une décision prise antérieurement à l'égard dudit pays tiers, à moins qu'il ne soit nécessaire de prendre en compte des modifications significatives apportées au régime de contrôle instauré par le titre I, chapitre VI, et au régime de contrôle du pays tiers.
Les autorités de contrôle en désaccord avec la décision prise en vertu du deuxième alinéa peuvent, dans un délai de trois mois à compter de la notification de la décision du contrôleur du groupe, saisir l'AEAPP et solliciter son aide conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010. Dans ce cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article.
3. La Commission peut adopter des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les critères à appliquer pour évaluer si le régime de solvabilité d'un pays tiers équivaut ou non à celui instauré par le titre I, chapitre VI.
4. Si un pays tiers satisfait aux critères adoptés conformément au paragraphe 3, la Commission, assistée par l'AEAPP en vertu de l'article 33, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1094/2010, peut, en conformité avec l'article 301 bis, adopter des actes délégués précisant que le régime de contrôle dudit pays tiers équivaut à celui instauré par le titre I, chapitre VI.
Ces actes délégués sont régulièrement réexaminés pour tenir compte de toute modification significative apportée au régime de contrôle instauré par le titre I, chapitre VI, ou au régime de contrôle du pays tiers.
L'AEAPP publie et tient à jour sur son site une liste de tous les pays tiers visés au premier alinéa.
5. Par dérogation au paragraphe 4, même lorsque les critères énoncés conformément au paragraphe 3 ne sont pas remplis, la Commission, assistée par l'AEAPP en vertu de l'article 33, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1094/2010, peut adopter, en conformité avec l'article 301 bis, des actes délégués précisant, pour la période visée au paragraphe 6, que le régime de solvabilité d'un pays tiers appliqué aux entreprises ayant leur siège social dans ce pays tiers équivaut provisoirement au régime instauré par le titre I, chapitre VI, lorsque:
a)
il peut être démontré qu'un régime de solvabilité susceptible d'être jugé équivalent conformément au paragraphe 4 est déjà en place ou peut être adopté et appliqué par le pays tiers;
b)
le pays tiers a instauré un régime de solvabilité fondé sur les risques et défini des exigences de solvabilité quantitatives et qualitatives, ainsi que des exigences relatives à la communication d'informations aux fins du contrôle et à la transparence;
c)
le droit du pays tiers permet, en principe, de collaborer et d'échanger des informations confidentielles en matière de contrôle avec l'AEAPP et les autorités de contrôle;
d)
le pays tiers a instauré un système de contrôle indépendant; et
e)
le pays tiers a prévu des obligations de secret professionnel pour toutes les personnes agissant au nom de ses autorités de contrôle.
L'AEAPP publie et tient à jour sur son site une liste de tous les pays tiers visés au premier alinéa.
6. La période initiale de l'équivalence provisoire visée au paragraphe 5 est de dix ans, à moins que, avant l'expiration de cette période:
a)
cet acte délégué ait été révoqué; ou
b)
qu'un acte délégué ait été adopté conformément au paragraphe 4 afin que le régime de contrôle de ce pays tiers soit réputé équivalent à celui qui est instauré par le titre I, chapitre VI.
L'équivalence provisoire est reconduite pour de nouvelles périodes de dix ans, dès lors que les critères énoncés au paragraphe 5 continuent d'être remplis. La Commission adopte tout acte délégué en ce sens en conformité avec l'article 301 bis, assistée par l'AEAPP conformément à l'article 33, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1094/2010.
Tout acte délégué déterminant l'équivalence provisoire tient compte des rapports de la Commission présentés conformément à l'article 177, paragraphe 2. La Commission réexamine régulièrement ces actes délégués. L'AEAPP assiste la Commission dans l'évaluation de ces décisions. La Commission informe le Parlement des réexamens effectués et rend compte au Parlement européen de ses conclusions.
7. Lorsque, conformément au paragraphe 5, un acte délégué déterminant que le régime de contrôle d'un pays tiers est provisoirement équivalent a été adopté, ledit pays tiers est réputé équivalent aux fins du paragraphe 1, deuxième alinéa.».
51.
L'article 231 est remplacé par le texte suivant:
«Article 231
Modèle interne du groupe
1. Dans le cas où une entreprise d'assurance ou de réassurance et ses entreprises liées, ou l'ensemble des entreprises liées d'une société holding d'assurance, demandent l'autorisation de calculer, sur la base d'un modèle interne, le capital de solvabilité requis du groupe sur une base consolidée et le capital de solvabilité requis des entreprises d'assurance et de réassurance du groupe, les autorités de contrôle concernées coopèrent pour décider d'accorder ou non cette autorisation et, le cas échéant, pour en définir les conditions.
La demande visée au premier alinéa est adressée au contrôleur du groupe.
Le contrôleur du groupe informe les autres membres du collège des contrôleurs et leur communique la demande complète sans tarder.
2. Les autorités de contrôle concernées font tout ce qui est en leur pouvoir pour parvenir conjointement à une décision sur la demande dans un délai de six mois à compter de la réception de la demande complète par le contrôleur du groupe.
3. Si, durant la période de six mois visée au paragraphe 2, une autorité de contrôle concernée a saisi l'AEAPP conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010, le contrôleur du groupe diffère sa décision en attendant une éventuelle décision de l'AEAPP arrêtée conformément à l'article 19, paragraphe 3, dudit règlement et arrête sa propre décision en se conformant à la décision de l'AEAPP. Cette décision est considérée comme déterminante et est appliquée par les autorités de contrôle concernées.
L'AEAPP arrête sa décision dans un délai d'un mois. Elle n'est pas saisie au-delà du délai de six mois ou après qu'une décision commune a été prise.
Si, en application de l'article 41, paragraphes 2 et 3, et de l'article 44, paragraphe 1, troisième alinéa, du règlement (UE) no 1094/2010, le groupe d'experts rejette la décision proposée, le contrôleur du groupe prend une décision définitive. Cette décision est considérée comme déterminante et est appliquée par les autorités de contrôle concernées. La période de six mois est le délai de conciliation au sens de l'article 19, paragraphe 2, dudit règlement.
4. L'AEAPP peut élaborer des projets de normes techniques d'exécution afin de déterminer des conditions uniformes d'application du processus de décision conjointe visé au paragraphe 2, en ce qui concerne les demandes d'autorisation visées au paragraphe 1, dans le but de faciliter les décisions communes.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.
5. Lorsque les autorités de contrôle concernées sont arrivées conjointement à la décision visée au paragraphe 2, le contrôleur du groupe fournit au demandeur un document précisant l'ensemble des motivations.
6. À défaut d'adoption d'une décision conjointe dans les six mois suivant la date de réception par le groupe de la demande complète, le contrôleur du groupe se prononce lui-même sur la demande.
Le contrôleur du groupe tient dûment compte de l'avis et des réserves exprimés par les autres autorités de contrôle concernées dans le délai de six mois.
Le contrôleur du groupe transmet au demandeur et aux autres autorités de contrôle concernées un document précisant la motivation complète de sa décision.
Cette décision est considérée comme déterminante et est appliquée par les autorités de contrôle concernées.
7. Lorsque l'une des autorités de contrôle concernées considère que le profil de risque d'une entreprise d'assurance ou de réassurance qu'elle est chargée de contrôler s'écarte significativement des hypothèses qui sous-tendent le modèle interne approuvé au niveau du groupe, elle peut imposer à cette entreprise, conformément à l'article 37 et aussi longtemps que l'entreprise ne répond pas de manière satisfaisante aux préoccupations de l'autorité de contrôle, une exigence de capital supplémentaire s'ajoutant à son capital de solvabilité requis tel qu'il résulte de l'application dudit modèle.
Dans des circonstances exceptionnelles, lorsque cette exigence de capital supplémentaire serait inappropriée, l'autorité de contrôle peut exiger de l'entreprise concernée qu'elle calcule son capital de solvabilité requis sur la base de la formule standard visée au titre I, chapitre VI, section 4, sous-sections 1 et 2. Conformément à l'article 37, paragraphe 1, points a) et c), l'autorité de contrôle peut imposer une exigence de capital supplémentaire s'ajoutant au capital de solvabilité requis de cette entreprise d'assurance ou de réassurance résultant de l'application de la formule standard.
L'autorité de contrôle explique toute décision visée aux premier et deuxième alinéas à l'entreprise d'assurance ou de réassurance ainsi qu'aux autres membres du collège des contrôleurs.
L'AEAPP peut publier des orientations dans le but d'assurer l'application systématique et cohérente du paragraphe.».
52.
À l'article 232, paragraphe 1, la partie introductive est remplacée par le texte suivant:
«Pour déterminer si le capital de solvabilité requis du groupe sur une base consolidée reflète de manière appropriée son profil de risque, le contrôleur du groupe accorde une attention particulière à tout cas où les circonstances visées à l'article 37, paragraphe 1, points a) à d), sont susceptibles de se présenter au niveau du groupe et notamment aux cas où:».
53.
À l'article 232, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«L'article 37, paragraphes 1 à 5, ainsi que les actes délégués et les normes techniques d'exécution arrêtées en vertu de l'article 37, paragraphes 6, 7 et 8, s'appliquent mutatis mutandis.».
54.
À l'article 233, paragraphe 6, le troisième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«L'article 37, paragraphes 1 à 5, ainsi que les actes délégués et les normes techniques d'exécution arrêtées en vertu de l'article 37, paragraphes 6, 7 et 8, s'appliquent mutatis mutandis.».
55.
L'article 234 est remplacé par le texte suivant:
«Article 234
Actes délégués relatifs aux articles 220 à 229 et aux articles 230 à 233
La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les principes techniques et les méthodes énoncés aux articles 220 à 229 ainsi que les modalités d'application des articles 230 à 233, de manière à refléter la nature économique de structures juridiques spécifiques.».
56.
L'article 237 est remplacé par le texte suivant:
«Article 237
Filiales d'une entreprise d'assurance ou de réassurance: décision relative à la demande
1. En cas de demande d'autorisation d'assujettissement aux règles énoncées aux articles 238 et 239, les autorités de contrôle concernées travaillent ensemble au sein du collège des contrôleurs, en pleine coopération, en vue de décider s'il convient ou non d'accorder l'autorisation demandée et, le cas échéant, pour en définir les conditions.
La demande visée au premier alinéa n'est adressée qu'à l'autorité de contrôle ayant agréé la filiale. Ladite autorité de contrôle en informe les autres membres du collège des contrôleurs et leur communique la demande complète sans tarder.
2. Les autorités de contrôle concernées font tout ce qui est en leur pouvoir pour parvenir conjointement à une décision sur la demande dans un délai de trois mois à compter de la réception de la demande complète par toutes les autorités de contrôle au sein du collège des contrôleurs.
3. Si, au cours de la période de trois mois visée au paragraphe 2, une autorité de contrôle concernée saisit l'AEAPP conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010, le contrôleur du groupe diffère sa décision en attendant une éventuelle décision de l'AEAPP arrêtée conformément à l'article 19, paragraphe 3, dudit règlement et arrête sa propre décision en se conformant à la décision de l'AEAPP. Cette décision est considérée comme déterminante et est appliquée par les autorités de contrôle concernées.
L'AEAPP arrête sa décision dans un délai d'un mois. Elle n'est pas saisie au-delà du délai de trois mois ou après qu'une décision commune a été prise.
Si, en application de l'article 41, paragraphes 2 et 3, et de l'article 44, paragraphe 1, troisième alinéa, du règlement (UE) no 1094/2010, le groupe d'experts rejette la décision proposée, le contrôleur du groupe prend une décision définitive. Cette décision est considérée comme déterminante et est appliquée par les autorités de contrôle concernées. La période de trois mois est le délai de conciliation au sens de l'article 19, paragraphe 2, dudit règlement.
4. L'AEAPP peut élaborer des projets de normes techniques d'exécution afin d'assurer des conditions uniformes d'application du processus de décision conjointe visé au paragraphe 2, en ce qui concerne les demandes d'autorisation visées au paragraphe 1, dans le but de faciliter les décisions communes.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.
5. Lorsque les autorités de contrôle concernées sont arrivées à la décision conjointe visée au paragraphe 2, l'autorité de contrôle ayant agréé la filiale fournit au demandeur la décision précisant l'ensemble des motivations. Cette décision conjointe est considérée comme déterminante et est appliquée par les autorités de contrôle concernées.
6. À défaut de décision conjointe des autorités de contrôle concernées au cours de la période de trois mois visée au paragraphe 2, le contrôleur du groupe se prononce lui-même sur la demande.
Pendant cette période, le contrôleur du groupe tient dûment compte:
a)
de l'avis et des réserves exprimés par les autorités de contrôle concernées;
b)
des réserves exprimées par les autres autorités de contrôle au sein du collège des contrôleurs.
La décision est dûment motivée et comporte une explication de toute divergence importante par rapport aux réserves exprimées par les autres autorités de contrôle concernées. Le contrôleur du groupe transmet une copie de la décision au demandeur et aux autres autorités de contrôle concernées. La décision est considérée comme déterminante et est appliquée par les autorités de contrôle concernées.».
57.
À l'article 238, le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. Le collège des contrôleurs fait tout ce qui est en son pouvoir pour parvenir à un accord sur la proposition de l'autorité de contrôle ayant agréé la filiale ou sur d'autres mesures éventuelles.
Cet accord est considéré comme déterminant et est appliqué par les autorités de contrôle concernées.».
58.
À l'article 238, le paragraphe 5 est remplacé par le texte suivant:
«5. Lorsque l'autorité de contrôle et le contrôleur du groupe sont en désaccord, chacun d'eux peut, dans un délai d'un mois à compter de la proposition de l'autorité de contrôle, saisir l'AEAPP et solliciter son aide conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010. Dans ce cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article, et elle arrête sa décision dans un délai d'un mois à compter de cette saisine. La période d'un mois est le délai de conciliation au sens de l'article 19, paragraphe 2, dudit règlement. L'AEAPP n'est pas saisie au-delà du délai d'un mois visé au présent alinéa ni après qu'un accord a été trouvé par le collège conformément au paragraphe 4 du présent article.
L'autorité de contrôle qui a agréé cette filiale diffère sa décision en attendant une éventuelle décision de l'AEAPP arrêtée conformément à l'article 19 dudit règlement et arrête sa propre décision en se conformant à cette décision de l'AEAPP.
Cette décision est considérée comme déterminante et est appliquée par les autorités de contrôle concernées.
La décision est dûment motivée.
La décision est transmise à la filiale et au collège des contrôleurs.».
59.
À l'article 239, le paragraphe suivant est ajouté:
«4. L'autorité de contrôle ou le contrôleur de groupe peut saisir l'AEAPP et solliciter son aide, conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010 lorsqu'ils sont en désaccord concernant l'un des points suivants:
a)
sur l'approbation du programme de rétablissement, notamment d'une prolongation du délai de rétablissement, dans le délai de quatre mois visé au paragraphe 1; ou
b)
sur l'approbation des mesures proposées, dans le délai d'un mois visé au paragraphe 2.
Dans ces cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article et arrête sa décision dans un délai d'un mois à compter de cette saisine.
L'AEAPP n'est pas saisie lorsque:
a)
le délai de quatre mois ou d'un mois visé au premier alinéa a expiré;
b)
le collège a dégagé un accord conformément au paragraphe 1, deuxième alinéa, ou au paragraphe 2, deuxième alinéa;
c)
il se présente une situation d'urgence telle qu'elle est visée au paragraphe 2.
La période de quatre mois ou d'un mois est le délai de conciliation au sens de l'article 19, paragraphe 2, dudit règlement.
L'autorité de contrôle qui a agréé cette filiale diffère sa décision en attendant une éventuelle décision de l'AEAPP arrêtée conformément à l'article 19, paragraphe 3, dudit règlement et arrête sa propre décision en se conformant à cette décision de l'AEAPP. Cette décision est considérée comme déterminante et est appliquée par les autorités de contrôle concernées.
La décision est dûment motivée.
La décision est transmise à la filiale et au collège des contrôleurs.».
60.
L'article 241 est remplacé par le texte suivant:
«Article 241
Filiales d'une entreprise d'assurance ou de réassurance: actes délégués
La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant:
a)
les critères servant à déterminer si les conditions fixées à l'article 236 sont respectées;
b)
les critères servant à déterminer ce qui doit être considéré comme une situation d'urgence, aux fins de l'article 239, paragraphe 2;
c)
les procédures à suivre par les autorités de contrôle lorsqu'elles échangent des informations, exercent leurs droits et remplissent leurs obligations conformément aux articles 237 à 240.».
61.
À l'article 242, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Au plus tard le 31 décembre 2017, la Commission procède à l'évaluation de l'application du titre III, notamment en ce qui concerne la coopération des autorités de contrôle au sein du collège des contrôleurs et le bon fonctionnement de ce collège, ainsi que les pratiques de contrôle pour le recours aux exigences de capital supplémentaire, et présente au Parlement européen et au Conseil un rapport, accompagné, s'il y a lieu, de propositions de modification de la présente directive.».
62.
À l'article 242, paragraphe 2, la date du «31 octobre 2015» est remplacée par la date du «31 décembre 2018».
63.
À l'article 244, le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis concernant la définition d'une concentration de risques importante, aux fins des paragraphes 2 et 3 du présent article.
5. Afin de garantir une harmonisation cohérente dans le contrôle de la concentration de risques, l'AEAPP élabore, sous réserve de l'article 301 ter, des projets de normes techniques de réglementation pour préciser l'identification d'une concentration de risques importante et la détermination de seuils appropriés aux fins du paragraphe 3.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
6. Afin d'assurer des conditions uniformes d'application du présent article, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution pour les formulaires et modèles pour la déclaration de telles concentrations de risques aux fins du paragraphe 2.
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 septembre 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
64.
À l'article 245, le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis concernant la définition d'une transaction intragroupe importante, aux fins des paragraphes 2 et 3 du présent paragraphe.
5. Afin de garantir une harmonisation cohérente dans le contrôle des transactions intragroupe, l'AEAPP peut élaborer des projets de normes techniques de réglementation pour préciser l'identification d'une transaction intragroupe importante aux fins du paragraphe 3.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
6. Afin d'assurer des conditions uniformes d'application du présent article, l'AEAPP peut élaborer des projets de normes techniques d'exécution pour préciser les procédures applicables, les formulaires et modèles pour la déclaration de telles transactions intragroupe aux fins du paragraphe 2.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
65.
À l'article 247, les paragraphes 3 à 7 sont remplacés par le texte suivant:
«3. Dans des cas particuliers, les autorités de contrôle concernées peuvent, à la demande de toute autre autorité de contrôle, prendre conjointement la décision de déroger aux critères mentionnés au paragraphe 2 lorsqu'il apparaît inapproprié de les appliquer compte tenu de la structure du groupe et de l'importance relative des activités des entreprises d'assurance et de réassurance dans les différents pays, et désigner une autre autorité de contrôle comme contrôleur du groupe.
À cette fin, toute autorité de contrôle concernée peut exiger l'ouverture d'une discussion quant au point de savoir si les critères visés au paragraphe 2 sont appropriés. Ce type de discussion a lieu au maximum une fois par an.
Les autorités de contrôle concernées font tout ce qui est en leur pouvoir pour parvenir conjointement à une décision sur le choix du contrôleur du groupe au plus tard trois mois après la demande d'ouverture de la discussion. Avant de prendre leur décision, les autorités de contrôle concernées donnent au groupe la possibilité d'exprimer son avis.
Le contrôleur du groupe désigné soumet au groupe la décision conjointe avec sa motivation complète.
4. Si, pendant le délai de trois mois visé au paragraphe 3, troisième alinéa, une autorité de contrôle concernée saisit l'AEAPP conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010, les autorités de contrôle concernées diffèrent leur décision conjointe en attendant une éventuelle décision de l'AEAPP arrêtée conformément à l'article 19, paragraphe 3, dudit règlement et arrêtent leur propre décision conjointe en se conformant à la décision de l'AEAPP. Cette décision conjointe est considérée comme déterminante et est appliquée par les autorités de contrôle concernées. La période de trois mois est le délai de conciliation au sens de l'article 19, paragraphe 2, dudit règlement.
5. L'AEAPP arrête sa décision dans un délai d'un mois après sa saisine au titre du paragraphe 4. Elle n'est pas saisie au-delà du délai de trois mois ou après qu'une décision commune a été prise. Le contrôleur du groupe désigné soumet au groupe et au collège des contrôleurs la décision commune avec sa motivation complète.
6. Si aucune décision conjointe n'a été prise, la tâche du contrôleur du groupe est exercée par l'autorité de contrôle définie conformément au paragraphe 2 du présent article.
7. L'AEAPP informe le Parlement européen, le Conseil et la Commission au moins une fois par an des difficultés majeures relatives à l'application des paragraphes 2, 3 et 6.
Si des difficultés majeures apparaissent lors de l'application des critères énoncés aux paragraphes 2 et 3 du présent article, la Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant encore ces critères.».
66.
L'article 248 est modifié comme suit:
a)
Au paragraphe 2, l'alinéa suivant est ajouté:
«Lorsque le contrôleur du groupe n'accomplit pas les tâches visées au paragraphe 1 ou que les membres du collège des contrôleurs ne coopèrent pas dans la mesure exigée au présent paragraphe, toute autorité de contrôle concernée peut saisir l'AEAPP et solliciter son aide conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010. Dans ce cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article.»;
b)
au paragraphe 3, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«3. La composition du collège des contrôleurs inclut le contrôleur du groupe, les autorités de contrôle de tous les États membres dans lesquels les entreprises filiales ont leur siège social et l'AEAPP conformément à l'article 21 du règlement (UE) no 1094/2010.»;
c)
au paragraphe 4, le deuxième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«En cas de divergence de vues concernant ces accords de coordination, tout membre du collège des contrôleurs peut saisir l'AEAPP et solliciter son aide conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010. Dans ce cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article. Le contrôleur du groupe arrête sa décision finale en se conformant à la décision de l'AEAPP. Le contrôleur du groupe transmet sa décision aux autres autorités de contrôle concernées.»;
d)
au paragraphe 5, le deuxième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Sans préjudice des droits et obligations conférés par la présente directive au contrôleur du groupe et aux autres autorités de contrôle, les accords de coordination peuvent confier des tâches supplémentaires au contrôleur du groupe, à d'autres autorités de contrôle ou à l'AEAPP lorsqu'il en résulte un contrôle plus efficace du groupe et que les activités de contrôle des membres du collège des contrôleurs, pour ce qui relève de leur responsabilité individuelle, ne s'en trouvent pas entravées.»;
e)
les paragraphes 6 et 7 sont remplacés par le texte suivant:
«6. L'AEAPP émet des orientations pour le fonctionnement opérationnel des collèges des contrôleurs, sur la base d'un examen approfondi de leurs travaux afin d'évaluer le niveau de convergence existant entre eux. Cet examen a lieu au moins tous les trois ans. Les États membres veillent à ce que le contrôleur du groupe transmette à l'AEAPP les informations pertinentes pour cet examen sur le fonctionnement des collèges des contrôleurs et sur toutes les difficultés rencontrées.
Afin de garantir une harmonisation cohérente dans la coordination entre les autorités de contrôle, l'AEAPP peut élaborer des projets de normes techniques de réglementation pour préciser le fonctionnement opérationnel des collèges des contrôleurs en se fondant sur les orientations visées au premier alinéa.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au deuxième alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
7. Afin de garantir une harmonisation cohérente dans la coordination entre les autorités de contrôle, l'AEAPP peut, sous réserve de l'article 301 ter, élaborer des projets de normes techniques de réglementation pour préciser la coordination du contrôle de groupe aux fins des paragraphes 1 à 6.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
8. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis définissant ce qu'est une “succursale importante”.».
67.
L'article 249 est modifié comme suit:
a)
Au paragraphe 1, le deuxième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Afin d'assurer que les autorités de contrôle, y compris le contrôleur du groupe, disposent des mêmes informations pertinentes disponibles, sans préjudice de leurs responsabilités respectives et indépendamment du fait qu'elles sont établies ou non dans le même État membre, elles échangent entre elles ces informations pour permettre et faciliter l'exercice des tâches de contrôle des autres autorités au titre de la présente directive. À cette fin, les autorités de contrôle concernées et le contrôleur du groupe se communiquent sans tarder toute information pertinente dès qu'elle devient disponible ou échangent des informations à la demande. Les informations visées au présent alinéa comprennent, sans s'y limiter, les informations concernant des actions du groupe et des autorités de contrôle, ainsi que les informations fournies par le groupe.»;
b)
le paragraphe suivant est inséré:
«1 bis. Si une autorité de contrôle a omis de communiquer des informations pertinentes, ou si des demandes de coopération, en particulier d'échange d'informations pertinentes, ont été rejetées ou n'ont pas été suivies d'effet dans un délai de deux semaines, les autorités de contrôle peuvent saisir l'AEAPP.
Lorsque l'AEAPP est saisie de la question, elle peut, sans préjudice de l'article 258 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010.»;
c)
le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Afin de garantir une harmonisation cohérente dans la coordination et l'échange d'informations entre les autorités de contrôle, l'AEAPP peut, sous réserve de l'article 301 ter, élaborer des projets de normes techniques de réglementation pour préciser:
a)
les informations devant être rassemblées systématiquement par le contrôleur du groupe et transmises aux autres autorités de contrôle concernées ou devant être transmises au contrôleur du groupe par les autres autorités de contrôle concernées;
b)
les éléments essentiels ou pertinents pour le contrôle au niveau du groupe en vue d'améliorer la convergence des informations communiquées aux fins du contrôle.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
4. Afin d'uniformiser les modalités d'application pour la coordination et l'échange d'informations entre les autorités de contrôle, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution pour préciser les procédures et modèles pour la transmission d'informations au contrôleur du groupe ainsi que la procédure de coopération et d'échange d'informations entre autorités de contrôle prévus au présent article.
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 septembre 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
68.
L'article 250 est modifié comme suit:
«Article 250
Consultation entre autorités de contrôle
1. Sans préjudice de l'article 248, avant toute décision importante pour les tâches de contrôle des autres autorités de contrôle, les autorités de contrôle concernées se consultent, au sein du collège des contrôleurs, sur ce qui suit:
a)
les modifications de la structure de l'actionnariat, de l'organisation ou de la gestion des entreprises d'assurance et de réassurance d'un groupe, requérant l'approbation ou l'autorisation des autorités de contrôle;
b)
la décision relative à la prolongation du délai de rétablissement conformément à l'article 138, paragraphes 3 et 4;
c)
les principales sanctions et les mesures exceptionnelles prises par les autorités de contrôle, y compris l'application d'une exigence de capital supplémentaire s'ajoutant au capital de solvabilité requis conformément à l'article 37 et l'application de toute limitation de l'utilisation d'un modèle interne pour le calcul du capital de solvabilité requis conformément au titre I, chapitre VI, section 4, sous-section 3.
Aux fins des points b) et c) du présent alinéa, le contrôleur du groupe est toujours consulté.
En outre, les autorités de contrôle concernées se consultent avant toute décision lorsque celle-ci est fondée sur les informations reçues d'autres autorités de contrôle.
2. Sans préjudice de l'article 248, une autorité de contrôle peut décider de ne pas consulter les autres autorités de contrôle en cas d'urgence ou lorsque cette consultation risquerait de compromettre l'efficacité de la décision. En pareil cas, l'autorité de contrôle informe sans tarder les autres autorités de contrôle concernées.».
69.
À l'article 254, paragraphe 2, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«2. Les États membres prévoient que leurs autorités chargées du contrôle des groupes ont accès à toute information présentant un intérêt pour ce contrôle, quelle que soit la nature de l'entreprise concernée. L'article 35, paragraphes 1 à 5, s'applique mutatis mutandis.
Le contrôleur du groupe peut limiter la communication régulière des informations à des fins de contrôle d'une fréquence inférieure à un an au niveau du groupe dès lors que toutes les entreprises d'assurance ou de réassurance du groupe bénéficient de la limitation conformément à l'article 35, paragraphe 6, eu égard à la nature, à l'ampleur et à la complexité des risques inhérents à l'activité du groupe.
Le contrôleur du groupe peut dispenser de l'obligation de communiquer des informations poste par poste au niveau du groupe dès lors que toutes les entreprises d'assurance ou de réassurance du groupe bénéficient de l'exemption conformément à l'article 35, paragraphe 7, eu égard à la nature, à l'ampleur et à la complexité des risques inhérents à l'activité du groupe ainsi qu'à l'objectif de stabilité financière.».
70.
À l'article 255, paragraphe 2, les alinéas suivants sont ajoutés:
«Lorsqu'une demande, adressée à une autre autorité de contrôle, de faire en sorte qu'une vérification soit effectuée conformément au présent paragraphe n'a pas été suivie d'effets dans un délai de deux semaines, ou lorsque l'autorité de contrôle qui a fait la demande se voit, en pratique, empêchée d'exercer son droit de participer à la vérification au titre du troisième alinéa, l'autorité qui a fait la demande peut saisir l'AEAPP et solliciter son aide conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010. Dans ce cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article.
Conformément à l'article 21 du règlement (UE) no 1094/2010, l'AEAPP est habilitée à prendre part aux contrôles sur place lorsqu'ils sont menés conjointement par deux autorités de contrôle ou davantage.».
71.
L'article 256 est modifié comme suit:
a)
Le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les informations qui doivent être publiées et les délais applicables à la publication annuelle des informations en ce qui concerne le rapport unique sur la solvabilité et la situation financière conformément au paragraphe 2 ainsi que le rapport sur la solvabilité et la situation financière au niveau du groupe conformément au paragraphe 1.»;
b)
le paragraphe suivant est ajouté:
«5. Afin d'uniformiser les modalités d'application en ce qui concerne le rapport unique sur la solvabilité et la situation financière et le rapport sur la solvabilité et la situation financière au niveau du groupe, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution pour préciser les procédures à suivre, les modèles à utiliser et les moyens à mettre en œuvre pour la publication du rapport unique sur la solvabilité et la situation financière et du rapport sur la solvabilité et la situation financière du groupe prévus au présent article.
L'AEAPP soumet des projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 juin 2015.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques d'exécution visées au premier alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.».
72.
L'article suivant est inséré:
«Article 256 bis
Structure de groupe
Les États membres imposent aux entreprises d'assurance et de réassurance, aux sociétés holding d'assurance et aux compagnies financières holding mixtes de publier annuellement, au niveau du groupe, la structure juridique, ainsi que le système de gouvernance et la structure organisationnelle, notamment un descriptif de toutes les filiales, entreprises liées significatives et succursales importantes qui se rattachent au groupe.».
73.
À l'article 258, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. La Commission peut adopter des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis en ce qui concerne la coordination des mesures, prévues aux paragraphes 1 et 2 du présent article, visant au respect des dispositions applicables.».
74.
L'article 259 est remplacé par le texte suivant:
«Article 259
Compte rendu de l'AEAPP
1. L'AEAPP présente chaque année un compte rendu au Parlement européen conformément à l'article 50 du règlement (UE) no 1094/2010.
2. L'AEAPP rend notamment compte de toutes les expériences pertinentes et significatives acquises quant aux activités de contrôle et à la coopération entre contrôleurs dans le cadre du titre III, notamment en ce qui concerne:
a)
la procédure de nomination du contrôleur d'un groupe ainsi que le nombre et la répartition géographique des contrôleurs de groupe;
b)
le fonctionnement du collège des contrôleurs, en particulier l'implication et l'engagement des autorités de contrôle qui ne sont pas le contrôleur du groupe.
3. L'AEAPP peut également, aux fins du paragraphe 1 du présent article, s'il y a lieu, rendre compte des principaux enseignements tirés des révisions prévues par l'article 248, paragraphe 6.».
75.
L'article 260 est remplacé par le texte suivant:
«Article 260
Entreprises mères ayant leur siège social en dehors de l'Union: vérification de l'équivalence
1. Dans le cas visé à l'article 213, paragraphe 2, point c), les autorités de contrôle concernées vérifient si les entreprises d'assurance et de réassurance dont l'entreprise mère a son siège social en dehors de l'Union sont soumises à un contrôle, par une autorité de contrôle d'un pays tiers, équivalent à celui prévu par le présent titre au niveau du groupe pour les entreprises d'assurance et de réassurance visées à l'article 213, paragraphe 2, points a) et b).
Si aucun acte délégué n'a été adopté conformément aux paragraphes 3 ou 5 du présent article, la vérification est effectuée par l'autorité de contrôle qui jouerait le rôle de contrôleur du groupe si les critères énoncés à l'article 247, paragraphe 2, devaient s'appliquer (ci-après dénommé “contrôleur f.f. du groupe”), à la demande de l'entreprise mère ou de l'une des entreprises d'assurance et de réassurance agréées dans l'Union, ou de sa propre initiative. L'AEAPP assiste le contrôleur f.f. du groupe conformément à l'article 33, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1094/2010.
Pour ce faire, le contrôleur f.f. du groupe, assisté par l'AEAPP, consulte les autres autorités de contrôle concernées avant de se prononcer sur l'équivalence. La décision est prise sur la base des critères adoptés en vertu du paragraphe 2. Le contrôleur f.f. du groupe ne prend aucune décision à l'égard d'un pays tiers qui s'oppose à une décision prise antérieurement à l'égard dudit pays tiers, à moins qu'il ne soit nécessaire de prendre en compte des modifications significatives dans le régime de contrôle instauré par le titre I ou dans le régime de contrôle du pays tiers.
Les autorités de contrôle en désaccord avec la décision prise en vertu du troisième alinéa peuvent, dans un délai de trois mois à compter de la notification de la décision du contrôleur f.f. du groupe, saisir l'AEAPP et solliciter son aide conformément à l'article 19 du règlement (UE) no 1094/2010. Dans ce cas, l'AEAPP peut agir conformément aux pouvoirs qui lui sont conférés par ledit article.
2. La Commission peut adopter des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis précisant les critères permettant d'évaluer si le régime prudentiel d'un pays tiers pour le contrôle des groupes équivaut ou non à celui établi par le présent titre.
3. Si un pays tiers satisfait aux critères adoptés conformément au paragraphe 2 du présent article, la Commission, assistée par l'AEAPP en vertu de l'article 33, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1094/2010, peut, en conformité avec l'article 301 bis, adopter des actes délégués déterminant que le régime prudentiel dudit pays tiers équivaut à celui établi par le présent titre.
Cet acte délégué est réexaminé régulièrement pour tenir compte de toute modification éventuellement apportée au régime prudentiel de contrôle des groupes établi par le présent titre ou à celui du pays tiers, ainsi que de toute autre modification réglementaire pouvant avoir une incidence sur la décision relative à l'équivalence.
L'AEAPP publie et tient à jour sur son site une liste de tous les pays tiers visés au premier alinéa.
4. À défaut d'acte délégué de la Commission arrêté conformément aux paragraphes 3 ou 5 du présent article, l'article 262 s'applique.
5. Par dérogation au paragraphe 3, même si les critères définis au paragraphe 2 ne sont pas remplis, la Commission, assistée par l'AEAPP en vertu de l'article 33, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1094/2010, peut, en conformité avec l'article 301 bis, pour une période limitée, adopter des actes délégués déterminant que le régime prudentiel d'un pays tiers appliqué aux entreprises dont l'entreprise mère a son siège social hors de l'Union au 1er janvier 2014 équivaut provisoirement au régime instauré par le titre I, pourvu que ledit pays tiers satisfasse au moins aux critères suivants:
a)
il a pris auprès de l'Union l'engagement d'adopter et d'appliquer un régime prudentiel qui puisse être jugé équivalent conformément au paragraphe 3 avant la fin de cette période limitée ainsi que d'entreprendre le processus d'évaluation de l'équivalence;
b)
il a établi un programme de travail pour remplir ses engagements au titre du point a);
c)
il a alloué des ressources suffisantes pour remplir ses engagements au titre du point a);
d)
il a instauré un régime prudentiel fondé sur les risques et défini des exigences de solvabilité quantitatives et qualitatives, ainsi que des exigences relatives à la communication d'informations aux fins du contrôle, à la transparence et au contrôle des groupes;
e)
il a pris des dispositions écrites afin de collaborer et d'échanger des informations confidentielles en matière de contrôle avec l'AEAPP et les autorités de contrôle définies à l'article 13, paragraphe 10;
f)
il a instauré un système de contrôle indépendant;
g)
il a prévu des obligations de secret professionnel pour toutes les personnes agissant au nom de ses autorités de contrôle, notamment en ce qui concerne l'échange d'informations avec l'AEAPP et les autorités de contrôle définies à l'article 13, point 10.
Tout acte délégué concernant l'équivalence temporaire tient compte des rapports de la Commission présentés conformément à l'article 177, paragraphe 2. Ces actes délégués sont réexaminés à intervalles réguliers sur la base des rapports d'étape du pays tiers concerné, qui sont présentés à la Commission et évalués par elle chaque année. L'AEAPP assiste la Commission dans l'évaluation de ces rapports d'étape.
L'AEAPP publie et tient à jour sur son site une liste de tous les pays tiers visés au premier alinéa.
La Commission peut adopter, en conformité avec l'article 301 bis, des actes délégués précisant les conditions fixées au premier alinéa. Les actes délégués peuvent porter notamment sur le pouvoir des autorités de contrôle d'imposer, durant la période d'équivalence temporaire, des exigences supplémentaires relatives à la communication d'informations aux fins du contrôle.
6. La période limitée visée au paragraphe 5 prend fin le 31 décembre 2020 ou à la date à laquelle, conformément au paragraphe 3, le régime prudentiel de ce pays tiers est jugé équivalent au régime instauré par le titre I, si la décision est prise entre-temps.
Cette période peut être prolongée d'une année au plus si ce délai est nécessaire à l'AEAPP et à la Commission pour achever l'évaluation de l'équivalence aux fins du paragraphe 3.
7. Lorsqu'est adopté un acte délégué, conformément au paragraphe 5, déterminant que le régime prudentiel d'un pays tiers est temporairement équivalent, les États membres appliquent l'article 261, à moins qu'une entreprise d'assurance ou de réassurance située dans un État membre présente un bilan total supérieur au bilan total de l'entreprise mère située hors de l'Union. Dans ce cas, la tâche du contrôleur du groupe est exercée par le contrôleur f.f. du groupe.».
76.
À l'article 262, paragraphe 1, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«1. À défaut de contrôle équivalent tel qu'il est visé à l'article 260, ou lorsqu'un État membre n'applique pas l'article 261 en cas d'équivalence temporaire conformément à l'article 260, paragraphe 7, ce dernier applique aux entreprises d'assurance et de réassurance:
a)
soit les articles 218 à 235 et les articles 244 à 258, mutatis mutandis;
b)
soit l'une des méthodes énoncées au paragraphe 2.».
77.
À l'article 300, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Les montants libellés en euros figurant dans la présente directive sont révisés tous les cinq ans, par application aux montants de base en euros de la variation en pourcentage des indices harmonisés des prix à la consommation de tous les États membres, publiés par la Commission (Eurostat), du 31 décembre 2015 jusqu'à la date de la révision, en arrondissant au multiple de 100 000 EUR supérieur.».
78.
L'article 301 est remplacé par le texte suivant:
«Article 301
Procédure de comité
1. La Commission est assistée par le comité européen des assurances et des pensions professionnelles, institué par la décision 2004/9/CE de la Commission (33). Ledit comité est un comité au sens du règlement (UE) no 182/2011.
2. Lorsqu'il est fait référence au présent paragraphe, l'article 4 du règlement (UE) no 182/2011 s'applique.
3. Lorsqu'il est fait référence au présent paragraphe, l'article 8 du règlement (UE) no 182/2011, en liaison avec l'article 4 dudit règlement, s'applique.
Article 301 bis
Exercice de la délégation
1. Le pouvoir d'adopter des actes délégués conféré à la Commission est soumis aux conditions fixées au présent article.
2. La délégation de pouvoir visée aux articles 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109 bis, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 et 308 ter est conférée à la Commission pour une période de quatre ans à compter du 23 mai 2014.
La Commission élabore un rapport relatif à la délégation de pouvoir au plus tard six mois avant la fin de la période de quatre ans. La délégation de pouvoir est tacitement renouvelée pour des périodes d'une durée identique, sauf si le Parlement européen ou le Conseil s'oppose à cette prorogation trois mois au plus tard avant la fin de chaque période.
3. La délégation de pouvoir visée aux articles 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109 bis, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 et 308 ter peut être révoquée à tout moment par le Parlement européen ou le Conseil.
La décision de révocation met fin à la délégation de pouvoir qui y est précisée. La révocation prend effet le jour suivant celui de la publication au Journal officiel de l'Union européenne ou à une date ultérieure qui est précisée dans ladite décision. Elle ne porte pas atteinte à la validité des actes délégués déjà en vigueur.
4. Aussitôt qu'elle adopte un acte délégué, la Commission le notifie au Parlement européen et au Conseil simultanément.
5. Un acte délégué adopté en vertu des articles 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109 bis, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 ou 308 ter n'entre en vigueur que si le Parlement européen ou le Conseil n'a pas exprimé d'objection dans un délai de trois mois à compter de la notification de cet acte au Parlement européen et au Conseil ou si, avant l'expiration de ce délai, le Parlement européen et le Conseil ont tous les deux informé la Commission de leur intention de ne pas exprimer d'objections. Ce délai est prolongé de trois mois à l'initiative du Parlement européen ou du Conseil.
Article 301 ter
Disposition relative à l'entrée en vigueur différée des normes techniques de réglementation
1. Jusqu'au 24 mai 2016, la Commission applique, pour l'adoption initiale des normes techniques de réglementation visées aux articles 50, 58, 75, 86, 92, 97, 111, 135, 143, 244, 245, 248 et 249, la procédure énoncée à l'article 301 bis. Toutes les modifications de ces actes délégués ou, une fois la période transitoire expirée, toutes les nouvelles normes techniques de réglementation sont adoptées conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
2. La délégation de pouvoir visée au paragraphe 1 peut être révoquée à tout moment par le Parlement européen ou le Conseil conformément à l'article 12 du règlement (UE) no 1094/2010.
3. Au plus tard le 24 mai 2016, l'AEAPP peut soumettre à la Commission des projets de normes techniques de réglementation pour adapter à l'évolution technique des marchés financiers les actes délégués visés aux articles 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109 bis, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 et 308 ter.
Ces projets de normes techniques de réglementation sont limités aux aspects techniques des actes délégués visés au premier alinéa, conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
La Commission est habilitée à adopter les normes techniques de réglementation visées au premier alinéa conformément aux articles 10 à 14 du règlement (UE) no 1094/2010.
79.
À l'article 304, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La Commission soumet au Parlement européen et au Conseil, au plus tard le 31 décembre 2020, un rapport sur l'application de l'approche décrite au paragraphe 1, ainsi que sur les pratiques des autorités de contrôle arrêtées en vertu du paragraphe 1, accompagné, s'il y a lieu, de propositions adéquates. Ce rapport aborde notamment les effets transfrontaliers du recours à cette approche, afin de prévenir, de la part des entreprises d'assurance et de réassurance, un arbitrage entre réglementations.».
80.
La section suivante est ajoutée au titre VI, chapitre I:
«SECTION 3
ASSURANCE ET RÉASSURANCE
Article 308 bis
Introduction progressive
1. À partir du 1er avril 2015, les États membres veillent à ce que les autorités de contrôle aient le pouvoir de décider de l'approbation:
a)
des fonds propres auxiliaires, conformément à l'article 90;
b)
du classement des éléments de fonds propres visé à l'article 95, troisième alinéa;
c)
de critères propres à l'entreprise, conformément à l'article 104, paragraphe 7;
d)
d'un modèle interne, intégral ou partiel, conformément aux articles 112 et 113;
e)
des véhicules de titrisation destinés à être établis sur leur territoire conformément à l'article 211;
f)
des fonds propres auxiliaires d'une société holding d'assurance intermédiaire, conformément à l'article 226, paragraphe 2;
g)
d'un modèle interne d'un groupe, conformément à l'article 230, à l'article 231 et à l'article 233, paragraphe 5;
h)
de l'utilisation du sous-module “risque sur actions” fondé sur la durée conformément à l'article 304;
i)
de l'application de l'ajustement égalisateur à la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents conformément aux articles 77 ter et 77 quater;
j)
lorsque les États membres l'exigent, de l'application de la correction pour volatilité à la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents conformément à l'article 77 quinquies;
k)
de l'application de la mesure transitoire sur les taux d'intérêt sans risque conformément à l'article 308 quater;
l)
de l'application de la mesure transitoire sur les provisions techniques conformément à l'article 308 quinquies.
2. À partir du 1er avril 2015, les États membres veillent à ce que les autorités de contrôle aient le pouvoir:
a)
de déterminer le niveau et la portée du contrôle de groupe, conformément au titre III, chapitre I, sections 2 et 3;
b)
d'identifier le contrôleur du groupe, conformément à l'article 247;
c)
de constituer un collège des contrôleurs, conformément à l'article 248.
3. À partir du 1er juillet 2015, les États membres veillent à ce que les autorités de contrôle aient le pouvoir:
a)
de décider de déduire toute participation conformément à l'article 228, second alinéa;
b)
de déterminer le choix de la méthode de calcul de la solvabilité du groupe, conformément à l'article 220;
c)
de déterminer l'équivalence, autant que de besoin, conformément aux articles 227 et 260;
d)
de soumettre les entreprises d'assurance et de réassurance aux articles 238 et 239, conformément à l'article 236;
e)
de prendre les décisions visées aux articles 262 et 263;
f)
de décider, le cas échéant, l'application de mesures transitoires conformément à l'article 308 ter.
4. Les États membres imposent aux autorités de contrôle concernées d'examiner les demandes déposées par des entreprises d'assurance et de réassurance en vue d'un agrément ou d'une autorisation conformément aux paragraphes 2 et 3. Les décisions prises par les autorités de contrôle au sujet de demandes d'agrément ou d'autorisation ne sont pas applicables avant le 1er janvier 2016.
Article 308 ter
Mesures transitoires
1. Sans préjudice de l'article 12, les entreprises d'assurance ou de réassurance qui cessent, au 1er janvier 2016, de souscrire de nouveaux contrats d'assurance ou de réassurance et se contentent d'administrer leur portefeuille existant en vue de mettre un terme à leur activité ne relèvent pas des titres I, II et III de la présente directive jusqu'aux dates visées au paragraphe 2 lorsque:
a)
soit l'entreprise s'est engagée auprès de l'autorité de contrôle à cesser son activité avant le 1er janvier 2019;
b)
soit l'entreprise fait l'objet des mesures d'assainissement énoncées au titre IV, chapitre II, et un administrateur a été nommé.
2. Les entreprises d'assurance ou de réassurance visées:
a)
au paragraphe 1, point a), relèvent des titres I, II et III de la présente directive à compter du 1er janvier 2019 ou d'une date antérieure lorsque l'autorité de contrôle n'est pas satisfaite des progrès qui ont été accomplis dans le sens de la cessation de l'activité de l'entreprise;
b)
au paragraphe 1, point b), relèvent des titres I, II et III de la présente directive à compter du 1er janvier 2021 ou d'une date antérieure lorsque l'autorité de contrôle n'est pas satisfaite des progrès qui ont été accomplis dans le sens de la cessation de l'activité de l'entreprise.
3. Les entreprises d'assurance et de réassurance ne font l'objet des mesures transitoires visées aux paragraphes 1 et 2 que si les conditions suivantes sont remplies:
a)
l'entreprise ne fait pas partie d'un groupe, ou dans le cas inverse, toutes les entreprises qui font partie du groupe cessent de souscrire de nouveaux contrats d'assurance ou de réassurance;
b)
l'entreprise présente à son autorité de contrôle un rapport annuel exposant les progrès accomplis dans la cessation de son activité;
c)
l'entreprise a informé son autorité de contrôle qu'elle appliquait les mesures transitoires.
Les paragraphes 1 et 2 ne s'opposent pas à ce qu'une entreprise exerce des activités conformément aux titres I, II et III de la présente directive.
4. Les États membres dressent une liste des entreprises d'assurance et de réassurance concernées et la communiquent à tous les autres États membres.
5. Les États membres veillent à ce que, durant une période n'excédant pas quatre ans à compter du 1er janvier 2016, le délai dans lequel les entreprises d'assurance et de réassurance doivent livrer les informations visées à l'article 35, paragraphes 1 à 4, selon une périodicité annuelle ou moins fréquente diminue de deux semaines à chaque exercice, à partir d'une date postérieure au maximum de vingt semaines à la clôture de l'exercice de l'entreprise par rapport à son exercice clos au plus tôt le 30 juin 2016 mais avant le 1er janvier 2017, jusqu'à une date postérieure au maximum de quatorze semaines à la clôture de l'exercice de l'entreprise par rapport à ses exercices clos au plus tôt le 30 juin 2019 mais avant le 1er janvier 2020.
6. Durant une période n'excédant pas quatre ans à compter du 1er janvier 2016, le délai dans lequel les entreprises d'assurance et de réassurance doivent publier les informations visées à l'article 51 diminue de deux semaines à chaque exercice, à partir d'une date postérieure au maximum de vingt semaines à la clôture de l'exercice de l'entreprise par rapport à son exercice clos au plus tôt le 30 juin 2016 mais avant le 1er janvier 2017, jusqu'à une date postérieure au maximum de quatorze semaines à la clôture de l'exercice de l'entreprise par rapport à ses exercices clos au plus tôt le 30 juin 2019 mais avant le 1er janvier 2020.
7. Durant une période n'excédant pas quatre ans à compter du 1er janvier 2016, le délai dans lequel les entreprises d'assurance et de réassurance doivent livrer les informations visées à l'article 35, paragraphes 1 à 4, selon une périodicité trimestrielle diminue d'une semaine à chaque exercice, à partir d'une date postérieure au maximum de huit semaines par rapport à tout trimestre clos au plus tôt le 1er janvier 2016 mais avant le 1er janvier 2017, jusqu'à cinq semaines par rapport à tout trimestre clos au plus tôt le 30 juin 2019 mais avant le 1er janvier 2020.
8. Les États membres veillent à ce que les paragraphes 5, 6 et 7 du présent article s'appliquent mutatis mutandis aux entreprises d'assurance et de réassurance participantes, aux sociétés holding d'assurance et aux compagnies financières holding mixtes au niveau du groupe conformément aux articles 254 et 256, les délais visés aux paragraphes 5, 6 et 7 étant prolongés, chaque fois, de six semaines.
9. Nonobstant l'article 94, les éléments de fonds propres de base sont inclus dans les fonds propres de base de niveau 1 pour une durée maximale de dix ans après le 1er janvier 2016, si ces éléments:
a)
ont été émis avant le 1er janvier 2016 ou avant la date d'entrée en vigueur de l'acte délégué visé à l'article 97, la date retenue étant la plus proche;
b)
au 31 décembre 2015, pourraient être utilisés afin de respecter la marge de solvabilité disponible dans une proportion d'au moins 50 % de la marge de solvabilité conformément aux dispositions législatives, réglementaires et administratives adoptées en vertu de l'article 16, paragraphe 3, de la directive 72/239/CEE, de l'article 1er de la directive 2002/13/CE, de l'article 27, paragraphe 3, de la directive 2002/83/CE et de l'article 36, paragraphe 3, de la directive 2005/68/CE;
c)
sinon, ne seraient pas classés au niveau 1 ou au niveau 2 conformément à l'article 94.
10. Sans préjudice de l'article 94, les éléments de fonds propres de base sont inclus dans les fonds propres de base de niveau 2 pour une durée maximale de dix ans après le 1er janvier 2016 si ces éléments:
a)
ont été émis avant le 1er janvier 2016 ou avant la date d'entrée en vigueur de l'acte délégué visé à l'article 97, la date retenue étant la plus proche;
b)
au 31 décembre 2015, pourraient être utilisés afin de respecter la marge de solvabilité disponible dans une proportion d'au moins 25 % de la marge de solvabilité conformément aux dispositions législatives, réglementaires et administratives adoptées en vertu de l'article 16, paragraphe 3, de la directive 72/239/CEE, de l'article 1er de la directive 2002/13/CE, de l'article 27, paragraphe 3, de la directive 2002/83/CE et de l'article 36, paragraphe 3, de la directive 2005/68/CE.
11. En ce qui concerne les entreprises d'assurance et de réassurance qui investissent dans des valeurs mobilières négociables ou d'autres instruments financiers reposant sur des emprunts reconditionnés qui ont été émis avant le 1er janvier 2011, les exigences visées à l'article 135, paragraphe 2, s'appliquent uniquement si des expositions sous-jacentes ont été remplacées ou complétées par de nouvelles expositions après le 31 décembre 2014.
12. Nonobstant l'article 100, l'article 101, paragraphe 3, et l'article 104, les règles suivantes s'appliquent:
a)
jusqu'au 31 décembre 2017, les paramètres standard à utiliser pour calculer le sous-module de risque de concentration et le sous-module “risque de spread” selon la formule standard sont les mêmes, pour les expositions sur les administrations centrales et les banques centrales des États membres qui sont libellées et financées dans la monnaie nationale de tout État membre, que ceux qui s'appliqueraient à de pareilles expositions libellées et financées dans leur monnaie nationale;
b)
en 2018, les paramètres standard à utiliser pour calculer le sous-module de risque de concentration et le sous-module “risque de spread” selon la formule standard sont réduits de 80 % pour les expositions sur les administrations centrales et les banques centrales des États membres qui sont libellées et financées dans la monnaie nationale de tout autre État membre;
c)
en 2019, les paramètres standard à utiliser pour calculer le sous-module de risque de concentration et le sous-module “risque de spread” selon la formule standard sont réduits de 50 % pour les expositions sur les administrations centrales et les banques centrales des États membres qui sont libellées et financées dans la monnaie nationale de tout autre État membre;
d)
à partir du 1er janvier 2020, les paramètres standard à utiliser pour calculer le sous-module de risque de concentration et le sous-module “risque de spread” selon la formule standard ne sont pas réduits pour les expositions sur les administrations centrales et les banques centrales des États membres qui sont libellées et financées dans la monnaie nationale de tout autre État membre.
13. Sans préjudice de l'article 100, de l'article 101, paragraphe 3, et de l'article 104, les paramètres standard à utiliser pour les actions acquises par l'entreprise au plus tard le 1er janvier 2016 lors du calcul du sous-module “risque sur actions” selon la formule standard sans l'option prévue à l'article 304 équivalent aux moyennes pondérées:
a)
du paramètre standard à utiliser pour le calcul du sous-module “risque sur actions” conformément à l'article 304; et
b)
du paramètre standard à utiliser pour le calcul du sous-module “risque sur actions” selon la formule standard sans l'option prévue à l'article 304.
Le coefficient affecté au paramètre visé au premier alinéa, point b), s'accroît d'une manière au moins linéaire à la fin de chaque année, de 0 % pour l'année commençant le 1er janvier 2016 jusqu'à 100 % à compter du 1er janvier 2023.
La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis, précisant les critères à appliquer, y compris pour les actions qui font l'objet d'une période de transition.
En vue d'uniformiser les modalités d'application de ladite période de transition, l'AEAPP élabore des projets de normes techniques d'exécution précisant les procédures pour l'application du présent paragraphe.
L'AEAPP soumet ces projets de normes techniques d'exécution à la Commission au plus tard le 30 juin 2015.
La Commission a compétence pour adopter les normes techniques d'exécution visées au quatrième alinéa conformément à l'article 15 du règlement (UE) no 1094/2010.
14. Nonobstant l'article 138, paragraphe 3, et sans préjudice du paragraphe 4 dudit article, lorsque les entreprises d'assurance et de réassurance se conforment à l'exigence de marge de solvabilité visée à l'article 16 bis de la directive 73/239/CEE, à l'article 28 de la directive 2002/83/CE ou aux articles 37, 38 ou 39 de la directive 2005/68/CE, respectivement, telles qu'elles sont applicables dans le droit de l'État membre le jour précédant celui de l'abrogation desdites directives en vertu de l'article 310 de la présente directive, mais ne respectent pas le capital de solvabilité requis durant la première année d'application de la présente directive, l'autorité de contrôle exige de l'entreprise d'assurance ou de réassurance concernée qu'elle prenne les mesures nécessaires pour établir le niveau de fonds propres éligibles couvrant le capital de solvabilité requis ou réduire son profil de risque afin de garantir le respect de l'exigence de capital de solvabilité au 31 décembre 2017.
L'entreprise d'assurance ou de réassurance concernée soumet tous les trois mois à son autorité de contrôle un rapport d'étape exposant les mesures prises et les progrès accomplis pour établir le niveau de fonds propres éligibles correspondant au capital de solvabilité requis ou pour réduire son profil de risque afin de garantir la conformité du capital de solvabilité requis.
La prolongation visée au premier alinéa est retirée lorsque le rapport d'étape montre qu'aucun progrès significatif n'a été accompli par l'entreprise afin de rétablir le niveau de fonds propres éligibles correspondant au capital de solvabilité requis ou de réduire le profil de risque afin de garantir la conformité du capital de solvabilité requis, entre la date de la constatation de la non-conformité du capital de solvabilité requis et la date de remise du rapport d'étape.
15. Lorsque, le 23 mai 2014, ils ont mis en œuvre les dispositions visées à l'article 4 de la directive 2003/41/CE, les États membres d'origine peuvent continuer à appliquer les dispositions législatives, réglementaires et administratives qu'ils ont adoptées en vue de se conformer aux articles 1er à 19, 27 à 30, 32 à 35 et 37 à 67 de la directive 2002/83/CE telles qu'elles sont en vigueur le dernier jour d'application de la directive 2002/83/CE jusqu'au 31 décembre 2019.
La Commission peut adopter des actes délégués modifiant la période transitoire prescrite dans le présent paragraphe lorsque des modifications ont été apportées aux articles 17 à 17 quater de la directive 2003/41/CE avant la date énoncée dans le présent paragraphe.
16. Les États membres peuvent autoriser l'entreprise mère supérieure à demander, avant le 31 mars 2022, l'autorisation d'un modèle interne de groupe qui ne s'applique qu'à une partie du groupe pourvu que, à la fois, l'entreprise d'assurance ou de réassurance et l'entreprise mère supérieure soient situées dans le même État membre et que cette partie constitue une partie distincte ayant un profil de risque sensiblement différent de celui du reste du groupe.
17. Nonobstant l'article 218, paragraphes 2 et 3, les dispositions transitoires visées aux paragraphes 8 à 12 et au paragraphe 15 du présent article ainsi qu'aux articles 308 quater, 308 quinquies et 308 sexies s'appliquent mutatis mutandis au niveau du groupe.
Nonobstant l'article 218, paragraphes 2, 3 et 4, les dispositions transitoires visées au paragraphe 14 du présent article s'appliquent mutatis mutandis au niveau du groupe et lorsque les entreprises d'assurance ou de réassurance participantes ou les entreprises d'assurance et de réassurance appartenant à un groupe se conforment à l'exigence de solvabilité ajustée visée à l'article 9 de la directive 98/78/CE mais ne se conforment pas à l'exigence de capital de solvabilité applicable au groupe.
La Commission adopte des actes délégués en conformité avec l'article 301 bis définissant les changements dans la solvabilité du groupe en présence desquels les dispositions transitoires visées au paragraphe 13 du présent article sont applicables et qui se rapportent:
a)
à l'élimination du double emploi des fonds propres éligibles et de la création intragroupe de capital visée aux articles 222 et 223;
b)
à l'évaluation des actifs et passifs visée à l'article 224;
c)
à l'application des méthodes de calcul aux entreprises d'assurance et de réassurance liées visées à l'article 225;
d)
à l'application des méthodes de calcul aux sociétés holding d'assurance intermédiaires visées à l'article 226;
e)
aux méthodes de calcul de la solvabilité du groupe visées aux articles 230 et 233;
f)
au calcul du capital de solvabilité requis du groupe visé à l'article 231;
g)
à la fixation d'une exigence de capital supplémentaire visée à l'article 232;
h)
aux principes du calcul de la solvabilité du groupe dans le cas d'une société holding d'assurance visés à l'article 235.
Article 308 quater
Mesure transitoire sur les taux d'intérêt sans risque
1. Les entreprises d'assurance et de réassurance peuvent, sous réserve de l'approbation préalable de l'autorité de contrôle, appliquer une mesure transitoire à la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents pour les engagements d'assurance et de réassurance admissibles.
2. Dans chaque monnaie, l'ajustement est calculé comme part de la différence entre:
a)
le taux d'intérêt déterminé par l'entreprise d'assurance ou de réassurance conformément aux dispositions législatives, réglementaires et administratives adoptées en vertu de l'article 20 de la directive 2002/83/CE à la dernière date de l'application de ladite directive;
b)
le taux annuel effectif, calculé comme le taux unique d'actualisation qui, s'il était appliqué aux flux de trésorerie du portefeuille d'engagements d'assurance et de réassurance admissibles, donnerait une valeur égale à la valeur de la meilleure estimation du portefeuille d'engagements d'assurance et de réassurance admissibles pour laquelle la valeur temporelle de l'argent est prise en compte en suivant la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents visée à l'article 77, paragraphe 2.
Lorsque les États membres ont adopté des dispositions législatives, réglementaires et administratives conformément à l'article 20, paragraphe 1, point B a) ii), de la directive 2002/83/CE, le taux d'intérêt visé au point a) du premier alinéa du présent paragraphe est déterminé au moyen des méthodes utilisées par l'entreprise d'assurance ou de réassurance à la dernière date de l'application de la directive 2002/83/CE.
La part visée au premier alinéa diminue d'une manière linéaire à la fin de chaque année, de 100 % pour la première année commençant au 1er janvier 2016 jusqu'à 0 % au 1er janvier 2032.
Lorsque les entreprises d'assurance et de réassurance appliquent la correction pour volatilité visée à l'article 77 quinquies, la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents visée au point b) est la courbe des taux d'intérêt sans risque pertinents définie à l'article 77 quinquies.
3. Les engagements d'assurance et de réassurance admissibles consistent uniquement dans les engagements admissibles qui satisfont aux exigences suivantes:
a)
les contrats qui donnent naissance aux engagements d'assurance et de réassurance ont été conclus avant la première date de l'application de la présente directive, à l'exclusion des renouvellements de contrats qui ont lieu à cette date ou ultérieurement;
b)
jusqu'à la dernière date de l'application de la directive 2002/83/CE, les provisions techniques constituées pour les engagements d'assurance et de réassurance ont été déterminées conformément aux dispositions législatives, réglementaires et administratives adoptées en vertu de l'article 20 de ladite directive à la dernière date de l'application de celle-ci;
c)
l'article 77 ter n'est pas appliqué aux engagements d'assurance et de réassurance.
4. Les entreprises d'assurance et de réassurance qui appliquent le paragraphe 1:
a)
n'incluent pas les engagements d'assurance et de réassurance admissibles dans le calcul de la correction pour volatilité visé à l'article 77 quinquies;
b)
n'appliquent pas l'article 308 quinquies;
c)
signalent dans leur rapport sur leur solvabilité et leur situation financière visé à l'article 51 qu'elles appliquent la courbe des taux d'intérêt sans risque transitoire et quantifient l'incidence sur leur situation financière de la décision de ne pas appliquer cette mesure transitoire.
Article 308 quinquies
Mesure transitoire sur les provisions techniques
1. Les entreprises d'assurance et de réassurance peuvent, sous réserve de l'approbation préalable de l'autorité de contrôle, appliquer une déduction transitoire aux provisions techniques. Cette déduction peut être appliquée au niveau des groupes de risques homogènes visés à l'article 80.
2. La déduction transitoire correspond à une part de la différence entre les deux montants suivants:
a)
les provisions techniques après déduction des créances découlant des contrats de réassurance et des véhicules de titrisation, calculées conformément à l'article 76 à la première date de l'application de la présente directive;
b)
les provisions techniques après déduction des créances découlant des contrats de réassurance, calculées conformément aux dispositions législatives, réglementaires et administratives adoptées en application de l'article 15 de la directive 73/239/CE, de l'article 20 de la directive 2002/83/CE et de l'article 32 de la directive 2005/68/CE le jour précédant celui de l'abrogation desdites directives en vertu de l'article 310 de la présente directive.
La part déductible maximale diminue d'une manière linéaire à la fin de chaque année, de 100 % pour la première année commençant au 1er janvier 2016 jusqu'à 0 % au 1er janvier 2032.
Lorsque les entreprises d'assurance et de réassurance appliquent à la première date de l'application de la présente directive la correction pour volatilité visée à l'article 77 quinquies, le montant visé au point a) est calculé avec la correction pour volatilité de cette date.
3. Sous réserve de l'approbation préalable ou sur l'initiative de l'autorité de contrôle, les montants des provisions techniques, intégrant le cas échéant le montant de la correction pour volatilité, entrant dans le calcul de la déduction transitoire au paragraphe 2, points a) et b), peuvent être recalculés tous les vingt-quatre mois ou plus fréquemment si le profil de risque de l'entreprise a changé sensiblement.
4. L'autorité de contrôle peut limiter la déduction visée au paragraphe 2 si son application est susceptible de se traduire par de moindres exigences en matière de ressources financières applicables à l'entreprise que celles qui sont calculées conformément aux dispositions législatives, réglementaires et administratives adoptées en application de la directive 73/239/CEE, de la directive 2002/83/CE et de la directive 2005/68/CE le jour précédant celui de l'abrogation desdites directives en vertu de l'article 310 de la présente directive.
5. Les entreprises d'assurance et de réassurance qui appliquent le paragraphe 1:
a)
n'appliquent pas l'article 308 quater;
b)
dans le cas où elles ne respecteraient pas l'exigence de capital de solvabilité sans l'application de la déduction transitoire, présentent chaque année à leur autorité de contrôle un rapport exposant les mesures prises et les progrès accomplis pour rétablir à la fin de la période transitoire définie au paragraphe 2 un niveau de fonds propres éligibles correspondant au capital de solvabilité requis ou réduire leur profil de risque afin d'assurer de nouveau le respect de l'exigence de capital de solvabilité;
c)
signalent dans leur rapport sur leur solvabilité et leur situation financière visé à l'article 51 qu'elles appliquent la déduction transitoire aux provisions techniques et quantifient l'incidence sur leur situation financière de la décision de ne pas appliquer cette déduction transitoire.
Article 308 sexies
Plan de mise en œuvre progressive des mesures transitoires relatives aux taux d'intérêt sans risque et aux provisions techniques
Les entreprises d'assurance et de réassurance qui appliquent les mesures transitoires énoncées à l'article 308 quater ou à l'article 308 quinquies informent l'autorité de contrôle dès qu'elles constatent qu'elles ne respecteraient pas l'exigence de capital de solvabilité sans l'application de ces mesures transitoires. L'autorité de contrôle exige de l'entreprise d'assurance ou de réassurance concernée qu'elle prenne les mesures nécessaires pour garantir le respect de l'exigence de capital de solvabilité à la fin de la période transitoire.
Dans les deux mois suivant le constat du non-respect de l'exigence de capital de solvabilité sans application de ces mesures transitoires, l'entreprise d'assurance ou de réassurance concernée présente à l'autorité de contrôle un plan de mise en œuvre progressive exposant les mesures prévues afin d'établir le niveau de fonds propres éligibles correspondant au capital de solvabilité requis ou de réduire son profil de risque afin de garantir le respect de l'exigence de capital de solvabilité à la fin de la période transitoire. L'entreprise d'assurance ou de réassurance concernée peut actualiser le plan de mise en œuvre progressive durant la période transitoire.
Les entreprises d'assurance et de réassurance concernées présentent chaque année à leur autorité de contrôle un rapport exposant les mesures prises et les progrès accomplis pour garantir le respect de l'exigence de capital de solvabilité à la fin de la période transitoire. Les autorités de contrôle retirent l'autorisation d'appliquer la mesure transitoire lorsqu'il ressort de ce rapport d'étape que le respect de l'exigence de capital de solvabilité à la fin de la période transitoire est une perspective irréaliste.»
81.
L'article 309, paragraphe 1, est modifié comme suit:
a)
Le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer aux articles 4, 10, 13, 14, 18, 23, 26 à 32, 34 à 49, 51 à 55, 67, 68, 71, 72, 74 à 85, 87 à 91, 93 à 96, 98, 100 à 110, 112, 113, 115 à 126, 128, 129, 131 à 134, 136 à 142, 143, 144, 146, 148, 162 à 167, 172, 173, 178, 185, 190, 192, 210 à 233, 235 à 240, 243 à 258, 260 à 263, 265, 266, 303 et 304 ainsi qu'aux annexes III et IV au plus tard le 31 mars 2015. Ils communiquent immédiatement à la Commission le texte de ces dispositions.»;
b)
l'alinéa suivant est ajouté:
«Nonobstant le second alinéa, les États membres appliquent les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à l'article 308 bis à compter du 1er avril 2015.».
82.
L'article suivant est inséré:
«Article 310 bis
Effectifs et ressources de l'AEAPP
L'AEAPP évalue ses besoins en personnel et en ressources au regard des pouvoirs et obligations susceptibles de découler de la présente directive et soumet un rapport à ce sujet au Parlement européen, au Conseil et à la Commission.».
83.
L'article 311 est remplacé par le texte suivant:
«Article 311
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
L'article 308 bis s'applique à compter du 1er avril 2015.
Les articles 1er, 2, 3, 5 à 9, 11, 12, 15, 16, 17, 19 à 22, 24, 25, 33, 57 à 66, 69, 70, 73, 145, 147, 149 à 161, 168 à 171, 174 à 177, 179 à 184, 186 à 189, 191, 193 à 209, 267 à 300, 302, 305 à 308, 308 ter, ainsi que les annexes I, II, V, VI et VII sont applicables à partir du 1er janvier 2016.
La Commission peut adopter des actes délégués et des normes techniques de réglementation ou d'exécution avant la date visée au troisième alinéa.».
84.
À l'annexe III, partie A, le point 28 est remplacé par le texte suivant:
«28)
en toute circonstance, en lieu et place des formes d'entreprises d'assurance non-vie énumérées aux points 1) à 27) et 29), la forme de société européenne (SE) définie dans le règlement (CE) no 2157/2001 du Conseil (1);
29)
dans la mesure où l'État membre concerné autorise la forme juridique d'une société coopérative à exercer une activité d'assurance non-vie, en lieu et place des formes d'entreprises d'assurance non-vie énumérées aux points 1) à 28), la forme de société coopérative européenne (SEC) définie dans le règlement (CE) no 1435/2003 (34).
85.
À l'annexe III, partie B, le point 28 est remplacé par le texte suivant:
«28)
en toute circonstance, en lieu et place des formes d'entreprises d'assurance vie énumérées aux points 1) à 27) et 29), la forme de société européenne (SE) définie dans le règlement (CE) no 2157/2001;
29)
dans la mesure où l'État membre concerné autorise la forme juridique d'une société coopérative à exercer une activité d'assurance vie, en lieu et place des formes d'entreprises d'assurance vie énumérées aux points 1) à 28), la forme de société coopérative européenne (SEC) définie dans le règlement (CE) no 1435/2003.».
86.
À l'annexe III, partie C, le point 28 est remplacé par ce qui suit:
«28)
en toute circonstance, en lieu et place des formes d'entreprises de réassurance énumérées aux points 1) à 27) et 29), la forme de société européenne (SE) définie dans le règlement (CE) no 2157/2001;
29)
dans la mesure où l'État membre concerné autorise la forme juridique d'une société coopérative à exercer une activité de réassurance, en lieu et place des formes d'entreprises de réassurance énumérées aux points 1) à 28), la forme de société coopérative européenne (SEC) définie dans le règlement (CE) no 1435/2003.».
87.
Dans le tableau de correspondance de l'annexe VII, dans la colonne intitulée «Présente directive», l'article 13, paragraphe 27, est inséré comme correspondant à l'article 5, point d), de la directive 73/239/CEE.
Article 3
Modifications du règlement (CE) no 1060/2009
L'article 2, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1060/2009 est supprimé.
Article 4
Modifications du règlement (UE) no 1094/2010
Le règlement (UE) no 1094/2010 est modifié comme suit:
1.
À l'article 13, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Le Parlement européen ou le Conseil peuvent formuler des objections à l'égard de la norme technique de réglementation dans un délai de trois mois à compter de la date de notification de la norme technique de réglementation adoptée par la Commission. Ce délai est prolongé de trois mois à l'initiative du Parlement européen ou du Conseil.
Si la Commission adopte une norme technique de réglementation qui est identique au projet de norme technique de réglementation soumis par l'Autorité, la période pendant laquelle le Parlement européen ou le Conseil peuvent formuler des objections est d'un mois à compter de la date de notification. À l'initiative du Parlement européen ou du Conseil, ce délai est prolongé d'un mois. Ce délai prolongé peut être de nouveau prolongé d'un mois à l'initiative du Parlement européen ou du Conseil.».
2.
À l'article 17, paragraphe 2, le second alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Sans préjudice des compétences définies à l'article 35, l'autorité compétente communique sans tarder à l'Autorité toutes les informations que celle-ci juge nécessaires à son enquête, notamment sur les modalités de l'application des actes visés à l'article 1er, paragraphe 2, au regard du droit de l'Union.».
Article 5
Modifications du règlement (UE) no 1095/2010
Le règlement (UE) no 1095/2010 est modifié comme suit:
1.
À l'article 13, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Le Parlement européen ou le Conseil peuvent formuler des objections à l'égard de la norme technique de réglementation dans un délai de trois mois à compter de la date de notification de la norme technique de réglementation adoptée par la Commission. Ce délai est prolongé de trois mois à l'initiative du Parlement européen ou du Conseil.
Si la Commission adopte une norme technique de réglementation qui est identique au projet de norme technique de réglementation soumis par l'Autorité, la période pendant laquelle le Parlement européen ou le Conseil peuvent formuler des objections est d'un mois à compter de la date de notification. À l'initiative du Parlement européen ou du Conseil, ce délai est prolongé d'un mois. Ce délai prolongé peut être de nouveau prolongé d'un mois à l'initiative du Parlement européen ou du Conseil.».
2.
À l'article 17, paragraphe 2, le second alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Sans préjudice des compétences définies à l'article 35, l'autorité compétente communique sans tarder à l'Autorité toutes les informations que celle-ci juge nécessaires à son enquête, notamment sur les modalités de l'application des actes visés à l'article 1er, paragraphe 2, au regard du droit de l'Union.».
Article 6
Révision
La Commission présente, avant le 1er janvier 2017 et chaque année par la suite, au Parlement européen et au Conseil un rapport précisant si les AES lui ont soumis les projets de normes techniques de réglementation et les projets de normes techniques d'exécution prévus dans les directives 2003/71/CE et 2009/138/CE, qu'elles soient tenues ou non d'élaborer de tels projets de normes techniques de réglementation ou de normes techniques d'exécution, avec les propositions, le cas échéant.
Article 7
Transposition
1. Les États membres adoptent et publient, au plus tard le 31 mars 2015, les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à l'article 1er, paragraphe 1, et à l'article 2, points 1), 3), 6) à 11), 13), 14), 17) à 23), 32), 34), 36), 38) à 44), 46) à 54), 56) à 59), 65) à 70), 72), 75), 76), 80), 81), 84), 85) et 86). Ils communiquent immédiatement à la Commission le texte de ces mesures.
2. Ils appliquent les mesures visées au paragraphe 1 à partir du 1er janvier 2016.
Lorsque les États membres adoptent ces mesures, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
3. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit national qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 8
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
L'article 2, points 25, 43 et 82, est applicable à compter du 31 mars 2015.
Article 9
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Strasbourg, le 16 avril 2014.