РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 септември 2013 година
за отказ да бъде предоставена дерогация от Решение 2001/822/ЕО на Съвета по отношение на правилата за произход за захар от Кюрасао
(нотифицирано под номер C(2013) 5826)
(2013/460/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2001/822/ЕО на Съвета от 27 ноември 2001 г. за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейската общност („Решение за отвъдморско асоцииране“) (1), и по-специално член 37 от приложение III към него,
като има предвид:
(1)
Приложение III към Решение 2001/822/ЕО се отнася до определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество. В член 37 от него се предвижда, че дерогации от тези правила за произход могат да се приемат в случаите, когато това се налага от развитието на съществуващи производства или създаването на нови производства в дадена държава или територия.
(2)
В член 5, параграф 1, букви ж), й), к) и о) от приложение III към Решение 2001/822/ЕО се предвижда, че частичното или цялостното мелене на захар, отсяването и поставянето в торби се считат за операции, които са недостатъчни, за да придадат статут на продукти с произход.
(3)
В член 6, параграф 4 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО се предвижда, че кумулацията на произход от АКТБ/ЕО-ОСТ за всички захарни продукти, класирани в глава 17 от ХС, постепенно намалява във времето и с нея прогресивно се намаляват количествата, за които е разрешена такава кумулация. С определянето на количеството на нула тона постепенното намаляване доведе в крайна сметка до забраната на такава кумулация, считано от 1 януари 2011 г.
(4)
През 2002 г. Нидерландия поиска дерогация от правилото за произход по отношение на захарните продукти, попадащи под кодове по КН 1701 11 90, 1701 99 10 и 1701 91 00, преработвани в Нидерландските Антили, за годишно количество от 3 000 тона. Това искане беше удовлетворено и дерогацията изтече на 31 декември 2007 г.
(5)
През 2009 г. Нидерландия подаде искане за удължаване на предоставената през 2002 г. дерогация, което искане беше отхвърлено с Решение 2009/699/ЕО на Комисията (2). С посоченото решение обаче беше удовлетворено ново искане за дерогация, включено в искането за удължаване, в рамките на количествата, за които на Нидерландските Антили са били предоставени лицензии за внос на захар през 2009 и през 2010 година.
(6)
През 2010 г. Нидерландия поиска нова дерогация за захарни продукти, преработвани в Нидерландските Антили, за периода 2011-2013 г. С Решение 2011/47/ЕС на Комисията (3) дерогацията беше предоставена в съответствие с член 37, параграфи 1, 3 и 7 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО и при някои условия, чиято цел беше да се балансират легитимните интереси на операторите от отвъдморските страни и територии (ОСТ) с целите на общата организация на пазара на захар в Съюза. Продуктите, за които бе предоставена дерогация, бяха действително преработвани в Нидерландските Антили и се смяташе, че създадената там добавена стойност на суровата захар е най-малко 45 % от стойността на крайния продукт.
(7)
В Решение 2011/47/ЕС се поясняваше, че постепенното прекратяване на кумулацията на произход от АКТБ/ЕО-ОСТ по отношение на захарта, предвидено в член 6, параграф 4 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО, показва намерението на Съюза да съсредоточи търговските преференции върху стопанска дейност, която допринася по устойчив начин за развитието на ОСТ, като надлежно се взема предвид секторът на захарта в Съюза. Този принцип беше приложен при определяне на количествата, за които бе предоставена дерогация с Решение 2011/47/ЕС. В подаденото през 2010 г. искане също така се посочваше, че дружеството в Кюрасао, ползвало се от предходните дерогации, се стреми към диверсификация чрез насочване към дейности, различни от производството на захар, което изисква допълнителни дерогации. Ето защо количествата, предмет на дерогация, постепенно намаляваха във времето (5 000 тона за 2011 г., 3 000 тона за 2012 г. и 1 500 тона за 2013 г.).
(8)
В подаденото през 2010 г. искане Нидерландия изтъкна, че дружеството в Кюрасао, ползвало се от предходните дерогации, се стреми към диверсификация чрез производството на смеси и „биозахар“, които са насочени към напълно различни пазари в сравнение със захарните продукти, обхванати от подаденото през 2010 г. искане. Поисканата през 2010 г. дерогация е била необходима, за да се осигури нужният капитал за инвестициите, необходими за такава диверсификация. Следователно при предоставянето на дерогацията с Решение 2011/47/ЕС се е очаквало тя да осигури необходимия оборот за финансиране на посочените инвестиции в диверсификация на продукти и дейности, така че да не е необходимо дружеството, ползващо се от дерогацията, да иска повече дерогации.
(9)
На 11 февруари 2013 г. Нидерландия поиска от името на правителството на Кюрасао нова дерогация от правилата за произход, определени в приложение III към Решение 2001/822/ЕО, за периода от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2013 г., когато Решение 2001/822/ЕО ще престане да бъде в сила. Искането обхващаше общо годишно количество в размер на 5 500 тона захарни продукти от код по КН 1701 14 90, описани като „биозахар“, с произход от трети държави и преработвани в Кюрасао за износ в Съюза.
(10)
Това искане беше официално оттеглено от Нидерландия на 17 април 2013 г., тъй като описаните в искането преработвателни дейности вече не се извършват в Нидерландските Антили. Дружеството в Кюрасао е преместило част от дейността си по преработката на захар, по-специално производството на захар на бучки, произвеждана от сурова захар от захарна тръстика и опакована за продажба на дребно, в Белгия, откъдето понастоящем снабдява супермаркетите в Нидерландия. То е пренасочило останалата си производствена линия към отсяване, почистване, мелене и обикновено смесване на биологична захар и опаковането ѝ в 1 000-килограмови чували за транспорт.
(11)
На 17 април 2013 г. Нидерландия подаде второ искане за дерогация за 5 000 тона захарни продукти, описани като биологична сурова захар от захарна тръстика от код по КН 1701 14 90, за периода от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2013 г. Нидерландия обясни, че от разговорите с властите на Кюрасао става ясно, че количествата, за които е предоставена дерогация за 2013 г. с Решение 2011/47/ЕС, ще бъдат недостатъчни за продължаване на дейността на дружеството, извършващо преработката на захарта в Кюрасао.
(12)
Второто искане беше аргументирано главно с промяна в обстоятелствата в засегнатото дружество, тъй като дружеството е пренасочило стопанската си дейност към преработка на биологична захар от захарна тръстика, промяна на световния пазар на захар, тъй като ЕС се е превърнал в нетен вносител на захар, фактът, че добавената стойност на суровините от трети държави е над 45 % от цената франко завод на крайния продукт, и създаването на пряка и непряка заетост в Кюрасао. На 14 юни 2013 г. и 28 юни 2013 г. Нидерландия предостави допълнителна информация в подкрепа на искането си от 17 април 2013 г.
(13)
С писмо от 16 юли 2013 г. Комисията прикани нидерландските власти да вземат под внимание направената от Комисията оценка на искането и намерението на Комисията да препоръча то да бъде отхвърлено. Комисията също така поиска от нидерландските власти да предадат тази оценка на потенциално засегнатото от дерогацията дружество, за да могат Нидерландия и засегнатото дружество да представят фактически или правни съображения, евентуално отнасящи се до искането, преди Комисията да вземе окончателното си решение. Крайният срок за отговор беше 25 юли 2013 г. Отговорът на нидерландските власти беше получен на 24 юли 2013 г.
(14)
Съгласно член 37, параграф 7 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО дерогации се предоставят, когато добавената стойност на продукти без произход, използвани в съответната ОСТ, е най-малко 45 % от стойността на завършения продукт, при условие че дерогацията не причинява сериозни вреди на съответния икономически сектор на Съюза или на една или повече държави членки.
(15)
В изпратената от дружеството в Кюрасао и предадена от Нидерландия информация относно изчисляването на стойността, създадена в Кюрасао при производството на „биозахар от захарна тръстика“ през 2013 г., е посочена добавената стойност, получена при преработката на 5 000 тона „биозахар“. Дружеството е посочило също покупната цена за тон сурова „биозахар“ с произход от трети държави и цената франко завод, на която се продава един тон „биозахар“. Според дружеството при тези данни създадената добавена стойност в сравнение с цената франко завод е 52 %. Според същата информация при производството на 1 500 тона „биозахар“ ще бъде създадена добавена стойност в размер на 88 % в сравнение с цената франко завод.
(16)
В изпратената от дружеството и предадена от Нидерландия информация относно изчисляването на стойността, създадена в Кюрасао при производството на „кафява кристална захар“ към 1 януари 2013 г., е посочена добавената стойност, получена при обработката и преработката на 5 500 тона „кафява кристална захар“. В случаите когато най-високата налична добавена стойност за тон „кафява кристална захар“ се смята за реалистична, добавената стойност спрямо цената франко завод възлиза на около 52,4 %. Извършваните операции по преработката на „биозахар“ обаче включват по-малко преработка, отколкото за „кристалната захар“, опакована за продажба на дребно. Следователно присъщата на тези операции добавена стойност и действителните разходи за преработка на „биозахарта“, опакована за транспорт в 1 000-килограмови чували, могат да бъдат само по-ниски в сравнение с „кафявата кристална захар“, опакована за продажба на дребно.
(17)
Според „Global Sugar Outlook - 2013 Report“ (4) („Глобален обзор в сектора на захарта - доклад за 2013 г.“) производствените разходи за захар от захарна тръстика в Бразилия - най-конкурентоспособния регион при производството на захар в света - възлизат на 224,7 USD на тон за производството на захарната тръстика и 95 USD на тон за преработката на захарната тръстика в сурова захар. Общите разходи, включително административните разходи, са 367,8 USD на тон или, при обменен курс 1 EUR = 1,3 USD, 283 EUR на тон сурова захар от захарна тръстика. Като се имат предвид земеделските операции и операциите по преработка, които се включват в производството на сурова захар от захарна тръстика, изглежда малко вероятно разходите за обикновено почистване, смилане и опаковане на биологична захар от захарна тръстика, което е само част от производствения процес, да бъдат по-високи. Ако 283 EUR на тон бъдат приети за реалистични производствени разходи за изчисляване на добавената стойност, получена при почистването, смилането и опаковането на биологична сурова захар от захарна тръстика от дружеството в Кюрасао, то цената франко завод възлиза на 1 020,19 EUR на тон, а добавената стойност спрямо цената франко завод е само 32,2 %.
(18)
При симулацията на съпоставимите разходи в съображение 17 добавената стойност няма да достигне 45 %. Следователно е нереалистично дружеството в Кюрасао да е постигнало такава добавена стойност чрез извършването на обикновена преработка. Вместо това трябва да се предполага, че предадените на Комисията данни включват и други режийни компоненти и печалби, които не представляват суми, допринасящи за благосъстоянието на населението на Кюрасао.
(19)
Съгласно член 37, параграф 3, буква в) от приложение III към Решение 2001/822/ЕО при разглеждането на искания за дерогации следва да се вземат предвид случаите, когато може ясно да бъде показано, че е възможно преустановяване на съществени инвестиции в дадена промишленост поради правилата за произход и когато дерогацията в полза на изпълнението на инвестиционната програма би позволила удовлетворяване на тези правила поетапно.
(20)
Постепенното прекратяване на кумулацията на произход от АКТБ/ОСТ-ЕО по отношение на захарта към 1 януари 2011 г. е било известно предварително на дружеството в Кюрасао, което е имало достатъчно време да се подготви и да осъществи диверсификация с насочване към производството на продукти, неизискващи дерогация.
(21)
В периода 2009-2013 г. дружеството в Кюрасао е ползвало дерогации, спомагащи за създаване на необходимия оборот за извършването на инвестиции в диверсификация, насочена към производството на продукти, неизискващи дерогация от правилата за произход. Според информацията, получена от дружеството, инвестициите през 2009 г. са били много малки, а в периода 2010-2012 г. не са направени никакви инвестиции. Следователно дерогациите само са помогнали за запазване на настоящите дейности на дружеството в Кюрасао, без да допринесат по устойчив начин за развитието на съществуваща промишленост или за създаването на нова такава. Следователно е малко вероятно, че нова дерогация ще стимулира дружеството да направи нови инвестиции.
(22)
За да могат захарните смеси от позиция 2106 по ХС, съдържащи пектин или казеин, да се считат за продукти с произход от Кюрасао и по този начин да се ползват от преференциален достъп до Съюза, стойността на захарта без произход, използвана при производството на крайния продукт, не може да надвишава 30 % от цената франко завод на продукта. Чрез диверсификация, насочена към производството на такива смеси, както се предлага в настоящото искане, дружеството ще трябва въпреки всичко да кандидатства за дерогация, за да може да изпълни правилата за произход.
(23)
Съгласно член 37, параграф 3, буква б) от приложение III към Решение 2001/822/ЕО при разглеждането на искания за дерогации следва да се вземат предвид случаите, когато прилагането на съществуващи правила за произход значително би застрашило способността на съществуваща промишленост в ОСТ да продължи износа си за Съюза, по-специално случаите, когато това би могло да доведе до преустановяване на дейностите ѝ.
(24)
Комисията води баланс, за да анализира пазара на захар и да прецени дали запасите от захар са достатъчни, дали са необходими допълнителни количества захар или трябва да бъде изтеглена захар от пазара, за да се поддържа ценово равнище, близко до референтната цена. Този баланс непрекъснато показва, че количества захар в размер на 50 000-60 000 тона се внасят при пълен размер на митото.
(25)
За захарните продукти от код по КН 1701 14 90 в Съюза се прилага митническа ставка в размер на 419 EUR на тон. Като се има предвид, че цената на бялата захар на световния пазар, включително разходите за рафиниране, търгувана на Лондонската борса за фючърсни сделки е около 380 EUR на тон и приложимата митническа ставка е 419 EUR на тон, то цената на тази захар ще бъде най-малко 800 EUR на тон при доставка в Съюза с платени мита. Средната цена на такива захарни продукти, произведени в Съюза, съгласно съобщенията на държавите членки в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (5), е около 725 EUR на тон. При такива условия е малко вероятно тези захарни продукти да се внасят с печалба в Съюза, освен ако не са първокачествена захар, като например биологична захар или захар, която е предмет на справедлива търговия, продавани на много по-висока цена от други захарни продукти.
(26)
Следователно е вероятно значителна част от количествата, внасяни в Съюза при пълен размер на митото, да са биологична захар или захар, която е предмет на справедлива търговия, тъй като цената на такава захар може да достигне 3 000 EUR на тон при продажба на дребно. Обемът на количествата биологична захар от захарна тръстика, внасяни в Съюза при пълен размер на митото, показва, че износителите на захар в целия свят успяват да останат на пазара при настоящите пазарни условия.
(27)
След като към покупната цена за сурова захар, съобщена от дружеството, се прибавят 283 EUR на тон като реалистични производствени разходи за изчисляване на добавената стойност, получена при смилането и опаковането на биологична сурова захар от захарна тръстика от дружеството в Кюрасао, маржа на печалбата и транспортните разходи, съобщени от дружеството, и вносните мита, подлежащи на плащане в Съюза, дружеството в Кюрасао би трябвало да продължава да е в състояние да осъществява икономически ефективен износ на „биозахар“ за Съюза, без да се налага да разчита на дерогация, която ще освободи вносителя в Съюза от плащане на действащите вносни мита. Нещо повече, равнището на продажната цена на тон „биозахар“ за купувача в Нидерландия, според посоченото в искането на Нидерландия, може да се смята за достатъчно, за да компенсира въздействието на прилагания пълен размер на митото.
(28)
Като оператор от ОСТ дружеството в Кюрасао, извършващо дейностите по преработка на захарните продукти, излиза на световния пазар и е свободно да изнася продуктите си навсякъде по света, включително и в Съюза. Следователно това дружество може да бъде сравнявано с други оператори от целия свят, извършващи същата дейност. По-специално равнището на транспортните разходи от ОСТ до Съюза, които според получената от дружеството информация възлизат на 42,59 EUR на тон, не поставя дружеството в Кюрасао в по-неблагоприятно положение при конкурирането му с други участници на пазара, защото дружеството е свободно да продава продуктите си на пазари, които се намират по-близо до мястото му на дейност, отколкото Съюза.
(29)
Износът на захар, меласа и пчелен мед представлява само 6 % от общия износ на стоки от Кюрасао, с изключение на нефтопродуктите. Дейностите по обработка на контейнери във връзка с вноса и износа на захарни продукти представляват само 2 % от всички дейности по обработка на контейнери във връзка с вноса и износа. В най-добрия случай този износ би могъл да има само малък принос в развитието на територията.
(30)
От гледна точка на заетостта се очаква в резултат на дерогацията да бъдат създадени 10 допълнителни работни места, което е несъразмерно малко в сравнение с исканото увеличение на обема на производството. По-специално 10-те допълнителни работни места, които се очаква да бъдат създадени, са по-малко от 20-те работни места, закрити в периода между искането от 2010 г., в което Нидерландия беше посочила, че в дружеството в Кюрасао работят 35 души, и второто искане от 2013 г., в което се посочва, че в дружеството работят 15 души.
(31)
Отказът да бъде предоставена новата дерогация, поискана на 17 април 2013 г., би имал минимално въздействие. Отказът няма да попречи на дружеството да продължи да изнася захарни продукти за Съюза, нито ще възпрепятства инвестициите в захарната промишленост в Кюрасао, тъй като маржът на печалбата ще бъде все така достатъчен за поощряване на инвестициите, дори при заплащане на пълната ставка на митото в Съюза.
(32)
Поради това исканата дерогация не е обоснована от гледна точка на член 37, параграф 1, член 37, параграф 3, букви б) и в) и член 37, параграф 7 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО.
(33)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Отхвърля се искането, подадено от Нидерландия на 17 април 2013 г. и допълнено на 14 и 28 юни 2013 г., за дерогация от Решение 2001/822/ЕО по отношение на правилата за произход за захар от Кюрасао.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 17 септември 2013 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 17 päivänä syyskuuta 2013,
neuvoston päätöksen 2001/822/EY mukaisen alkuperäsääntöjä koskevan poikkeuksen epäämisestä Curaçaosta peräisin olevan sokerin osalta
(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 5826)
(2013/460/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY (”päätös merentakaisten alueiden assosiaatiosta”) (1) ja erityisesti sen liitteessä III olevan 37 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Päätöksen 2001/822/EY liite III koskee käsitteen alkuperätuotteet määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä. Sen 37 artiklassa säädetään, että poikkeuksia alkuperäsäännöistä voidaan hyväksyä, jos se on maan tai alueen olemassa olevien elinkeinojen kehittämisen tai uusien elinkeinojen luomisen vuoksi perusteltua.
(2)
Päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 5 artiklan 1 kohdan g, j, k ja o alakohdassa todetaan, että sokerin jauhaminen osittain tai kokonaan sekä sen seulominen ja pussittaminen eivät ole riittäviä toimia antamaan tuotteille alkuperäasemaa.
(3)
Päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 6 artiklan 4 kohdassa esitetään, että kaikkien harmonoidun järjestelmän ryhmään 17 kuuluvien sokerituotteiden osalta AKT/EY-MMA-alkuperäkumulaatio poistetaan asteittain ja sallitun alkuperäkumulaation määrää vähennetään progressiivisesti. Kun kumulaation määrä asetettiin nollaan tonniin, asteittainen poistaminen johti alkuperäkumulaation kieltoon tammikuun 1 päivästä 2011 alkaen.
(4)
Vuonna 2002 Alankomaat pyysi alkuperäsääntöä koskevaa poikkeusta 3 000 tonnin vuotuiselle määrälle Alankomaiden Antilleilla tuotettuja CN-koodeihin 1701 11 90, 1701 99 10 ja 1701 91 00 kuuluvia sokerituotteita. Tähän pyyntöön suostuttiin, ja poikkeuslupa päättyi 31 päivänä joulukuuta 2007.
(5)
Vuonna 2009 Alankomaat pyysi vuonna 2002 myönnetyn poikkeuksen voimassaolon pidennystä, minkä komissio hylkäsi tekemällään päätöksellä 2009/699/EY (2). Tässä päätöksessä kuitenkin myönnyttiin poikkeuksen pidentämistä koskevaan pyyntöön sisältyneeseen uuteen poikkeuslupapyyntöön, jonka mukaisesti sokerin tuontitodistusten enimmäismäärien rajoiksi määrättiin Alankomaiden Antilleille vuosiksi 2009-2010 myönnetyt enimmäismäärät.
(6)
Vuonna 2010 Alankomaat pyysi uutta Alankomaiden Antilleilla vuosina 2011-2013 jalostettuja sokerituotteita koskevaa poikkeuslupaa. Poikkeus myönnettiin komission päätöksellä 2011/47/EU (3) päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 37 artiklan 1, 3 ja 7 kohdan mukaisesti ja tietyin ehdoin, joiden päämääränä oli merentakaisten maiden ja alueiden (MMA) toimijoiden oikeutettujen etujen tasapainottaminen unionin yhteisen sokerimarkkinajärjestelyn päämäärien kanssa. Poikkeuslupa myönnettiin Alankomaiden Antilleilla tosiasiallisesti jalostettaville tuotteille, ja Alankomaiden Antilleilla käsitellyn raakasokerin arvonlisäykseksi arvioitiin vähintään 45 prosenttia lopputuotteen arvosta.
(7)
Päätöksessä 2011/47/EU todettiin, että sokerin AKT/EY-MMA-alkuperäkumulaation asteittainen poistaminen päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti osoitti, että unionin päämääränä oli keskittää kauppaetuuksia taloudelliseen toimintaan, joka edistää merentakaisten maiden ja alueiden kehitystä kestävällä tavalla ottaen samalla huomioon unionin sokerialan. Tätä periaatetta sovellettiin päätettäessä määristä, joille poikkeus myönnettiin päätöksellä 2011/47/EU. Vuonna 2010 esitetystä pyynnöstä kävi myös ilmi, että aiemmista poikkeuksista hyötynyt Curaçaossa sijainnut yritys pyrki monipuolistamaan toimintaansa poikkeuslupia tarvitsevan sokerintuotannon jatkamisen sijaan. Siksi määriä, joita poikkeus koski, vähennettiin asteittain (5 000 tonnia vuonna 2011, 3 000 tonnia vuonna 2012 ja 1 500 tonnia vuonna 2013).
(8)
Vuonna 2010 esitetyssä pyynnössä Alankomaat korosti, että aiemmista poikkeuksista hyötynyt Curaçaossa sijaitseva yritys pyrkii monipuolistamaan toimintaansa seosten ja ”bio-sokerin” valmistamiseen, mikä tarkoittaa, että tuotanto suuntautuisi aivan erilaisille markkinoille kuin ne markkinat, joille vuonna 2010 esitetyssä pyynnössä käsitellyt sokerituotteet suuntautuivat. Vuoden 2010 poikkeuspyyntö esitettiin tarvittavan pääoman hankkimiseksi mainitun monipuolistamisen vaatimia uudistuksia varten. Kun poikkeus myönnettiin päätöksellä 2011/47/EU, odotettiin, että sillä saataisiin tarvittavat varat tuotteiden ja toimintojen monipuolistamiseksi tehtäviin sijoituksiin, ja että poikkeuksesta hyötyvän yrityksen ei enää tarvitsisi esittää lisää poikkeuspyyntöjä.
(9)
Alankomaat haki 11 päivänä helmikuuta 2013 Curaçaon hallituksen puolesta uutta poikkeusta päätöksen 2001/822/EY liitteessä III vahvistetuista alkuperäsäännöistä 1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2013, jolloin päätöksen 2001/822/EY voimassaolo päättyy, väliseksi ajaksi. Pyyntö koski bio-sokereiksi kuvailtujen, kolmansista maista peräisin olevien, Curaçaossa jalostettujen ja sieltä unioniin vietävien, CN-koodiin 1701 14 90 kuuluvien sokerituotteiden 5 500 tonnin vuotuista kokonaismäärää.
(10)
Alankomaat peruutti pyynnön virallisesti 17 päivänä huhtikuuta 2013, koska pyynnössä kuvattua jalostustoimintaa ei enää harjoitettu Alankomaiden Antilleilla. Curaçaossa sijaitseva yritys oli muuttanut osan sen sokerinjalostustoiminnasta, erityisesti raakaruokosokerista valmistettujen ja vähittäismyyntiä varten pakattujen sokeripalojen tuotannon, Belgiaan, mistä tuotteita välitetään tällä hetkellä vähittäismyyntiin Alankomaissa. Yritys on suunnannut uudelleen jäljellä olevan tuotantonsa luonnonmukaisesti tuotetun sokerin seulontaan, puhdistukseen, jauhamiseen ja pelkkään sekoittamiseen sekä sen pakkaamiseen 1 000 kilogramman säkkeihin kuljetusta varten.
(11)
Huhtikuun 17 päivänä 2013 Alankomaat pyysi tammikuun 1 päivän 2013 ja joulukuun 31 päivän 2013 väliselle ajalle poikkeusta 5 000 tonnille luonnonmukaisesta raakaruokosokerista koostuvia, CN-koodiin 1701 14 90 kuuluvia sokerituotteita. Alankomaat selvitti, että Curaçaon viranomaisten kanssa käydyistä keskusteluista oli ilmennyt, että määrät, joille poikkeus päätöksellä 2011/47/EU vuodeksi 2013 myönnettiin, olivat riittämättömät, jotta Curaçaossa sokeria jalostavan yrityksen toiminta voisi jatkua.
(12)
Toista pyyntöä perusteltiin pääasiassa muutoksilla, jotka olivat seurausta yrityksen liiketoiminnan raakaruokosokerin jalostamiseen suuntautumisesta, mutta myös maailman sokerimarkkinoilla tapahtuneilla muutoksilla, jotka EU:n muuttuminen sokerin nettotuojaksi aiheutti sekä sillä, että kolmansista maista peräisin olevien raaka-aineiden arvonlisäys ylittää 45 prosenttia lopullisen tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta. Lisäksi pyyntöön vaikutti myös Curaçaoon syntynyt välitön ja välillinen työllisyys. Alankomaat toimitti 14 ja 28 päivänä kesäkuuta 2013 lisätietoja 17 päivänä huhtikuuta 2013 esittämänsä pyynnön tueksi.
(13)
Kesäkuun 16 päivänä 2013 päivätyssä kirjeessä komissio pyysi Alankomaiden viranomaisia ottamaan huomioon komission tekemän pyyntöä koskevan arvion ja komission aikomuksen suositella pyynnön hylkäämistä. Komissio pyysi Alankomaiden viranomaisia toimittamaan tämän arvion myös yritykselle, jota poikkeus mahdollisesti koskee, jotta sekä Alankomaat että asianomainen yritys voisivat ottaa esille pyyntöön mahdollisesti vaikuttavia tosiasioita tai oikeudellisia seikkoja ennen kuin komissio on tehnyt lopullisen päätöksensä. Vastaus tuli toimittaa heinäkuun 25 päivään 2013 mennessä. Vastaus saatiin Alankomaiden viranomaisilta 24 päivänä heinäkuuta 2013.
(14)
Päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 37 artiklan 7 kohdan mukaan poikkeus myönnetään, jos asianomaisella MMA:lla käytettävien ei-alkuperätuotteiden arvonlisäys on vähintään 45 prosenttia valmiin tuotteen arvosta edellyttäen, että poikkeus ei aiheuta yhteisön tai yhden tai useamman jäsenvaltion tuotannonalalle vakavaa haittaa.
(15)
Alankomaiden viranomaisten toimittamissa, Curaçaossa sijaitsevalta yritykseltä saaduissa tiedoissa, jotka koskevat Curaçaossa vuonna 2013 tuotetun ”bio-ruokosokerin” arvonlisäyksen laskemista, ilmoitetaan arvonlisäys, joka saadaan jalostamalla 5 000 tonnia ”bio-sokeria”. Yritys myös ilmoitti kolmansista maista peräisin olevan raa’an ”bio-sokerin” tonnikohtaisen ostohinnan ja tonnikohtaisen vapaasti tehtaalla -hinnan, jolla ”bio-sokeria” myydään. Yrityksen mukaan nämä luvut aiheuttavat 52 prosentin arvonlisäyksen suhteessa vapaasti tehtaalla -hintaan. Samoihin tietoihin perustuen 1 500”bio-sokeritonnin” tuottaminen aiheuttaisi 88 prosentin suuruisen arvonlisäyksen suhteessa vapaasti tehtaalla -hintaan.
(16)
Alankomaiden 1 päivänä tammikuuta 2013 toimittamissa, yritykseltä saaduissa tiedoissa, jotka koskevat Curaçaossa tuotetun ”ruskean kidesokerin” arvonlisäyksen laskemista, ilmoitetaan arvonlisäys, joka saadaan jalostamalla 5 500 tonnia ”ruskeaa kidesokeria”. Kun lasketaan korkein mahdollinen realistinen arvonlisäys tonnia kohden, ”ruskean kidesokerin” arvonlisäys suhteessa vapaasti tehtaalla -hintaan on noin 52,4 prosenttia. ”Bio-sokerin” tuottaminen vaatii kuitenkin vähemmän jalostamista kuin vähittäismyyntiin pakatun ’kidesokerin’ tuottaminen. Niinpä jalostamisen tuottama arvonlisäys ja todelliset tuotantokustannukset voivat kuljetusta varten 1 000 kilogramman säkkeihin pakatun ”bio-sokerin” kohdalla olla vain alhaisemmat kuin vähittäismyyntiin pakatun ”ruskean kidesokerin”.
(17)
Vuoden 2013 Global Sugar Outlook -raportin (4) mukaan ruokosokerin tuotantokustannukset sokerintuotannon kannalta maailman kilpailukykyisimmällä alueella Brasiliassa ovat sokeriruokoa tuotettaessa 224,7 Yhdysvaltain dollaria tonnia kohden ja raakasokeria sokeriruo’osta tuotettaessa 95 Yhdysvaltain dollaria tonnia kohden. Myös hallinnolliset kulut käsittävät raakaruokosokerin kokonaiskustannukset ovat 367,8 Yhdysvaltain dollaria tonnia kohden, tai 283 euroa tonnia kohden, kun dollarin ja euron vaihtokurssi on 1 EUR = 1,3 USD. Kun otetaan huomioon sokeriruo’osta tuotetun raakasokerin viljely- ja jalostustoimenpiteet, on epätodennäköistä, että pelkkä luonnonmukaisen ruokosokerin puhdistaminen, jauhaminen ja pakkaaminen, jotka ovat vain pieni osa jalostamisprosessia, aiheuttaisivat enemmän kustannuksia. Jos tuotantokustannusten realistisena määränä pidetään 283 euroa tonnia kohden silloin, kun lasketaan, kuinka suuren arvonlisäyksen ruokosokerin puhdistaminen, jauhaminen ja pakkaaminen Curaçaossa sijaitsevassa yrityksessä tuottaa, tuotteen vapaasti tehtaalla -hinta on 1 020,19 euroa tonnia kohden, ja arvonlisäys suhteessa vapaasti tehtaalla -hintaan on vain 32,2 prosenttia.
(18)
Jos arvonlisäyksen laskemiseen käytetään johdanto-osan 17 kohdassa mainittuja, Curaçaossa sijaitsevan yrityksen tuotantokustannusten kanssa samaa suuruusluokkaa olevia lukuja, arvonlisäys ei ylitä 45 prosenttia. Näin ollen on epätodennäköistä, että Curaçaossa sijaitsevan yrityksen yksinkertainen käsittely toisi tällaisen arvonlisäyksen. Sen sijaan on katsottava, että komissiolle toimitettuihin lukuihin sisältyy muita yleistekijöitä ja -etuja, joiden määrä ei ole riittävä tuottamaan hyötyä Curaçaon väestölle.
(19)
Päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 37 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan poikkeuspyyntöjen tutkinnassa tulisi ottaa huomioon tapaukset, joissa voidaan selkeästi osoittaa, että alkuperäsäännöt voisivat estää merkittäviä sijoituksia tuotannonalaan ja joissa sijoitusohjelman toteuttamista edistävä poikkeus mahdollistaisi näiden sääntöjen vaiheittaisen noudattamisen.
(20)
Curaçaossa sijaitseva yritys oli tietoinen sokerin AKT/EY-MMA-alkuperäkumulaation asteittaisesta poistamisesta tammikuun 1 päivästä 2011 alkaen, ja sillä oli riittävästi aikaa valmistautua monipuolistamaan toimintaansa tuotantoon, johon se ei tarvitsisi poikkeuksia.
(21)
Vuosien 2009 ja 2013 välisenä aikana Curaçaossa sijaitseva yritys hyötyi poikkeuksista, jotka auttoivat sitä luomaan tarvittavan liikevaihdon toiminnan monipuolistamiseksi sellaisten tuotteiden tuotantoon, johon ei tarvita poikkeusta alkuperäsäännöistä. Yritykseltä saatujen tietojen mukaan investoinnit olivat hyvin vähäisiä vuonna 2009, ja vuosien 2010 ja 2012 välisenä aikana investointeja ei tehty lainkaan. Poikkeukset ovat näin ollen auttaneet ainoastaan ylläpitämään Curaçaossa sijaitsevan yrityksen nykyisiä toimintoja, mutta ne eivät ole edistäneet jo olemassa olevan tuotannon kestävää kehittämistä tai uuden tuotannonalan luomista. Tämän vuoksi on epätodennäköistä, että uusi poikkeus kannustaisi yritystä tekemään uusia sijoituksia.
(22)
Jotta HS 2106 -nimikkeisiin kuuluvia, pektiiniä tai kaseiinia sisältäviä sokeriseoksia voitaisiin pitää Curaçaosta peräisin olevina ja näin ollen unionin etuuskohteluun oikeutettuina, lopputuotteen valmistukseen käytetyn sokerin, joka ei ole alkuperätuote, arvo ei saa ylittää 30:tä prosenttia tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta. Vaikka yritys monipuolistaisi toimintaa mainittujen seosten valmistamiseen, kuten käsiteltävässä pyynnössä ehdotetaan, sen olisi silti haettava poikkeusta voidakseen noudattaa alkuperäsääntöjä.
(23)
Päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 37 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan, poikkeuspyyntöjen tutkinnassa tulisi ottaa huomioon tapaukset, joissa voimassa olevien alkuperäsääntöjen soveltaminen vaikuttaisi merkittävästi MMA:n olemassa olevan tuotannonalan kykyyn jatkaa vientiä unioniin, ja erityisesti tapaukset, joissa tämä johtaisi kyseisen tuotannonalan loppumiseen.
(24)
Komissio ylläpitää taselaskelmaa analysoidakseen sokerimarkkinoita ja arvioidakseen, ovatko sokerivarastot riittäviä, onko markkinoille tuotava lisää sokeria tai onko sitä poistettava markkinoilta, jotta viitehintaa lähellä oleva hintataso voitaisiin säilyttää. Tässä taselaskelmassa näkyy aina täydellä tullilla tuotu 50 000-60 000 tonnin suuruinen sokerimäärä.
(25)
CN-koodiin 1701 14 90 kuuluviin sokerituotteisiin sovelletaan unionin alueella 419 euron suuruista tullitariffia tonnia kohden. Kun otetaan huomioon, että valkoisen sokerin jalostuskustannukset sisältävä maailmanmarkkinahinta Lontoon termiinimarkkinoilla on noin 380 euroa tonnia kohden ja sokeriin sovelletaan 419 euron tullimaksua tonnia kohden, unioniin tuodun, tullatun sokerin hinnaksi muodostuu vähintään 800 euroa tonnia kohden. Jäsenvaltioiden neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (5) 9 artiklan mukaisesti antamien tietojen mukaan unionissa valmistettujen vastaavien sokerituotteiden keskihinta on noin 725 euroa tonnia kohden. Tässä tilanteessa on epätodennäköistä, että sokerin tuominen unioniin olisi kannattavaa, ellei kyseessä ole kalliimpi sokeri, kuten luonnonmukainen tai reilun kaupan sokeri, jota myydään muita sokerituotteita selvästi korkeammilla hinnoilla.
(26)
Tämän vuoksi merkittävä osa täysimääräisellä tullilla unioniin tuodusta sokerista on todennäköisesti luonnonmukaista tai reilun kaupan sokeria, jota voidaan myydä vähittäiskaupan alalla jopa 3 000 eurolla tonnia kohden. Täysimääräisellä tullilla unioniin tuodun, luonnonmukaisesti tuotetun ruokosokerin tuontimäärät osoittavat, että sokerinviejät ympäri maailman kykenevät harjoittamaan toimintaansa vallitsevilla markkinoilla.
(27)
Kun raa’an sokerin ostohintaan lisätään yrityksen ilmoittamat 283 euron tonnikohtaiset, realistisiksi arvioidut tuotantokustannukset, joiden perusteella luonnonmukaisen ruokosokerin jauhamisen ja pakkaamisen synnyttämä arvonlisäys voidaan laskea sekä yrityksen ilmoittama voittomarginaali, kuljetuskustannukset ja unionille maksettavat tuontitullit, Curaçaossa sijaitsevan yrityksen tulisi edelleen kyetä viemään ”bio-sokeria” kustannustehokkaasti unioniin ilman, että sen täytyy luottaa poikkeuksiin, joilla tuoja vapautetaan sokerituotteisiin sovellettavista tuontitulleista. Tämän lisäksi Alankomaiden esittämässä pyynnössä ilmoitettua tonnikohtaista myyntihintojen tasoa, jolla ”bio-sokeria” myydään ostajalle Alankomaissa, voidaan pitää riittävänä tasoittamaan täysimääräisen tullin vaikutuksia.
(28)
MMA:iden toimijana Curaçaossa sijaitseva, sokerituotteiden jalostustoimintaa harjoittava yritys on sijoittanut itsensä maailmanmarkkinoille ja voi vapaasti viedä tuotteitaan mihin osaan maailmaa tahansa, myös Euroopan unioniin. Näin ollen asianomaista yritystä voidaan verrata muihin, samanlaista toimintaa harjoittaviin toimijoihin ympäri maailman. Varsinkaan kuljetuskustannukset MMA:ista unioniin, jotka yrityksen antamien tietojen mukaan ovat 42,59 euroa tonnilta, eivät saata Curaçaossa sijaitsevaa yritystä epäsuotuisaan asemaan suhteessa muihin markkinoilla kilpaileviin toimijoihin, sillä yritys voi vapaasti myydä tuotteitaan markkinoille, jotka sijaitsevat lähempänä yrityksen omaa toimipaikkaa kuin unioni.
(29)
Sokerin, melassin ja hunajan vienti muodostaa öljytuotteet pois lukien vain 6 prosenttia Curaçaossa tuotettujen tuotteiden kokonaisviennistä. Sokerituotteiden tuontiin ja vientiin liittyvät konttien käsittelypalvelut muodostavat vain 2 prosenttia kaikista tuontiin ja vientiin liittyvistä konttien käsittelypalveluista. Tämä vienti voi parhaimmillaankin vain vähäisessä määrin edistää alueen kehitystä.
(30)
Työllisyyden kannalta, poikkeuksen myöntäminen loisi kymmenen uutta työpaikkaa, mikä on suhteettoman alhainen luku verrattuna tuotantomäärän esitettyyn kasvuun. Ennakoidut kymmenen uutta työpaikkaa eivät myöskään riitä korvaamaan niitä 20:tä työpaikkaa, jotka on menetetty vuoden 2010 jälkeen. Tuolloin tehdyn pyynnön yhteydessä Alankomaat ilmoitti yrityksessä olevan 35 työntekijää, kun taas vuonna 2013 työntekijöiden määräksi ilmoitettiin 15.
(31)
Huhtikuun 17 päivänä 2013 pyydetyn uuden poikkeuksen epäämisen aiheuttamat vaikutukset olisivat vähäiset. Epääminen ei estäisi yritystä jatkamasta sokerituotteiden vientiä unioniin tai jarruttaisi sokerialan investointeja Curaçaossa, sillä voittomarginaali olisi silti riittävä investointien helpottamiseen myös silloin, kun unionille maksetaan täysimääräinen tulli.
(32)
Tämän vuoksi pyydetty poikkeus ei ole perusteltu päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 37 artiklan 1 kohdan, 3 kohdan b ja c alakohdan, eikä 7 kohdan säännösten edellyttämällä tavalla.
(33)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hylätään Alankomaiden 17 päivänä huhtikuuta 2013 esittämä ja 14 ja 28 päivänä kesäkuuta 2013 täydentämä pyyntö alkuperäsääntöjä koskevan poikkeuksen tekemiseksi neuvoston päätöksestä 2001/822/EY Curaçaosta peräisin olevan sokerin osalta.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 17 päivänä syyskuuta 2013.