РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/162 НА КОМИСИЯТА
от 9 юли 2014 година
относно държавна помощ SA.36612 (2014/C) (ex 2013/NN), приведена в действие от Латвия за предприятие Parex
(нотифицирано под номер C(2014) 4550)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената/ите по-горе разпоредба/и (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Предишни мерки в полза на Parex
(1)
На 10 ноември 2008 г. Латвия уведоми Комисията за пакет от мерки за държавна помощ в полза на AS Parex banka („Parex banka“), насочени към подкрепа на стабилността на финансовата система. Комисията временно одобри тези мерки на 24 ноември 2008 г. (2) („първо решение за оздравяване“) въз основа на ангажимента на Латвия да представи план за преструктуриране на Parex banka в срок от шест месеца.
(2)
След исканията от Латвия Комисията одобри два набора от изменения в мерките за помощ за Parex banka с решения от 11 февруари 2009 г. (3) („второто решение за оздравяване“) и от 11 май 2009 г. (4) („трето решение за оздравяване“).
(3)
На 11 май 2009 г. Латвия уведоми за план за преструктуриране на Parex banka. С решение от 29 юни 2009 г. (5) Комисията стигна до предварителното заключение, че мерките за преструктуриране, предмет на уведомлението, представляват държавна помощ за Parex banka, и изрази съмнения, че тези помощи могат да бъдат счетени за съвместими с вътрешния пазар. В резултат на това Комисията реши да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и изиска от Латвия да предостави информацията, необходима за оценяване на съвместимостта на помощта.
(4)
От 11 май 2009 г. до 15 септември 2010 г. няколко пъти се проведоха информационни обмени и дискусии между Латвия и Комисията за преструктурирането на Parex banka. През този период Латвия неколкократно актуализира плана за преструктуриране на Parex banka.
(5)
В плана за преструктуриране се предвиждаше разделянето на Parex banka на две: новосъздадената т. нар. „добра банка“ AS Citadele banka („Citadele“), която да поеме всички основни активи и някои неосновни активи (6), и т. нар. „лоша банка“ („Reverta“ (7)), която да запази останалите неосновни и неефективни активи. Това разделяне беше приведено в действие на 1 август 2010 г.
(6)
С решение от 15 септември 2010 г. (8) („окончателното решение за Parex“), Комисията одобри плана за преструктуриране на Parex banka, въз основа на ангажиментите, поети от органите на Латвия, представен на 3 септември 2010 г.
(7)
С решение от 10 август 2012 г. (наричано по-нататък „решението за изменение“) (9) Комисията одобри измененията в три ангажимента, включени в окончателното решение за Parex, по искане на Латвия. Тези изменения: 1) удължават срока за продажба на заемите в ОНД (10) до 31 декември 2014 г.; 2) увеличават границата на минималните изисквания в областта на капиталовата адекватност, разрешена за Citadele на равнище банка и група, и 3) позволяват пренос от предходни години на неусвоени ограничения на отпускането на заеми, като същевременно се зачитат първоначалните ограничения на пазарния дял.
(8)
Комисията отбелязва, че на 5 юни 2014 г. Латвия по изключение се е съгласила това решение да бъде прието на английски език.
1.2. Официална процедура по разследване
(9)
На 1 октомври 2013 г. Латвия изпрати искане за допълнително изменение на окончателното решение за Parex, като помоли за отлагане на крайния срок за продажба на дейността по управлението на благосъстоянието на Citadele (11). В хода на оценката на заявлението за изменение Комисията откри, че Латвия е предоставила държавна помощ на Citadele и Parex извън мерките за помощ, одобрени от Комисията.
(10)
Между […] (12) и 4 март 2014 г. се проведоха няколко информационни обмена между Латвия и Комисията по отношение на тези допълнителни мерки за помощ. Латвия представи информация и документи на 30 октомври 2013 г., 31 януари 2014 г. и 4 март 2014 г. (включително преразгледан план за преструктуриране на Parex banka).
(11)
От 11 ноември 2013 г. насам Комисията получава и месечни актуални сведения относно напредъка на Латвия с продажбата на Citadele - процес, който започна през октомври 2013 г.
(12)
С решение от 16 април 2014 г. („решението за откриване на процедурата“) (13) Комисията уведоми Латвия, че след като се е запознала с информацията, предоставена от латвийските органи, тя е взела решение да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз („Договора“). В решението за откриване на процедурата Комисията също така прикани заинтересованите страни да представят своите мнения относно въпросната помощ, като получи един отговор на 23 май 2014 г.
(13)
Латвия информира Комисията, че от съображения за спешност по изключение е съгласна настоящото решение ще бъде прието на английски език.
2. ОПИСАНИЕ
2.1. Съответното предприятие
(14)
Към 31 декември 2008 г. Parex banka е била втората по големина банка в Латвия с общи активи от 3,4 млрд. LVL (4,9 млрд. EUR). Parex banka е основана през 1992 г. През ноември 2008 г. Латвия придоби 84,83 % от дяловия капитал на банката от двата най-големи акционера на символична обща покупна цена от 2 LVL (около 3 EUR), мярка за държавна помощ, одобрена от Комисията през първото и второто решение за оздравяване. След рекапитализацията, одобрена с решенията за оздравяване, Латвия увеличи допълнително своето участие в Parex banka до около 95 % чрез вливане на допълнително 140,75 млн. LVL, което се състоя през май 2009 г. - мярка, която беше одобрена от Комисията чрез третото решение за оздравяване.
(15)
През април 2009 г. Европейската банка за възстановяване и развитие („ЕБВР“) придоби 25 % от дяловия капитал на Parex banka плюс една акция. След разделянето на Parex banka на „добра“ и „лоша“ банка през 2010 г. заедно с последващите промени в акционерната структура, акционерите на Citadele понастоящем са Латвия (75 %) и ЕБВР (25 %), докато акционери на Reverta са Латвия (84,15 %), ЕБВР (12,74 %) и други (3,11 %).
(16)
Подробно описание на Parex banka до момента на окончателното решение за Parex може да бъде намерено в съображения 11 до 15 на това решение.
2.2. Мерките за помощ, одобрени за Citadele и Reverta
(17)
На Parex banka бе разрешено да получи поредица от мерки за помощ, одобрени от Комисията в първото, второто и третото решение за оздравяване („решения за оздравяване“), както и в окончателното решение за Parex.
(18)
Планът за преструктуриране, одобрен от Комисията в окончателното решение за Parex предвижда, че помощта за оздравяване, която вече е одобрена от Комисията, следва да се удължи до края на периода на преструктуриране и да се раздели между Citadele и Reverta. Окончателното решение за Parex одобрява и допълнителната помощ за преструктуриране на Reverta и Citadele. С него се определя и механизъм за усвояване на помощите, които са били временно одобрени чрез решението за оздравяване, след като Parex banka е била разделена, по отношение на:
а)
подкрепа за осигуряване на ликвидност под формата на държавни депозити в Citadele и Reverta (14);
б)
държавни гаранции за задълженията на Citadele и Reverta (15);
в)
държавна рекапитализация за Reverta и Citadele (16); както и
г)
мярка за облекчаване на активите за Citadele (17).
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
3.1. Допълнителните мерки, прилагани от Латвия за Parex banka, Citadele и Reverta.
(19)
Въз основа на доклада, предаден на 29 август 2013 г. от контролиращото доверено лице (18), и документите и информацията, предоставени от Латвия от октомври 2013 г., става ясно, че Латвия е привела в действие следните мерки, без да уведоми предварително Комисията за тях:
а)
На 22 май 2009 г. Латвия отпусна на Parex banka подчинен заем от 50,27 млн. LVL (определен като капитал от втори ред) със срок от седем години, т.е. до 21 май 2016 г. („първа мярка“). Падежът на този подчинен заем надвишава максималния петгодишен срок, посочен в първото решение за оздравяване и потвърден в окончателното решение за Parex;
б)
На 27 юни 2013 г. Латвия предостави на Citadele допълнително 18-месечно удължаване на срока („втора мярка“) на подчинени заеми в размер на 37 млн. LVL (от общо 45 млн. LVL, държани от Латвия по това време) (19). Латвия не е изпратила уведомление на Комисията за удължаване на срока на подчинените заеми.
в)
Освен това от 2011 г. Латвия е предоставила на Reverta подкрепа за ликвидността, превишаваща максималните граници, одобрени от Комисията в окончателното решение за Parex („третата мярка“), както за основния сценарий, така и за най-лошия сценарий (20).
(20)
Въз основа на информацията, която беше на разположение на Комисията към момента на приемане на решението за откриване на процедурата, във връзка с първа и втора мярка Комисията изрази сериозни съмнения дали те могат да бъдат окачествени като съвместими с вътрешния пазар, като се има предвид, че:
а)
в първоначалната оценка на съвместимостта на подчинените заеми, предоставени от Латвия, 5-годишният срок до падежа беше счетен за необходимия минимум, поради което заемите можеха да бъдат обявени за съвместими на тази основа, и
б)
не бяха представени нови аргументи, с които да се обоснове защо по-дълъг падеж е абсолютно необходим.
(21)
По същия начин не бяха представени достатъчно аргументи в момента на решението за откриване на процедурата, за да се докаже съвместимостта на третата мярка.
(22)
Въз основа на тези съображения Комисията откри официалната процедура по разследване по силата на член 13, параграф 1 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (21) по отношение на неправомерната помощ, предоставена посредством първата, втората и третата мярка, описани в съображение 19.
3.2. Нарушението на задължението за продажба на дейността по управлението на благосъстоянието на Citadele
(23)
Латвия не е изпълнила и своя ангажимент, който е записан в окончателното решение за Parex, да продаде дейността по управлението на благосъстоянието на Citadele до 30 юни 2013 г. без доверено лице по продажбите или до 31 декември 2013 г. с доверено лице по продажбите („четвъртата мярка“) (22). Поради това задължението за продажба на дейността по управлението на благосъстоянието на Citadele в тези срокове е било нарушено.
(24)
В решението за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че нарушението на задължението, описано в съображение 21, представлява неправилно използване на помощ. Поради това Комисията реши да открие официална процедура по разследване за неправилно използване на помощ по силата на член 16 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
4. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(25)
Вследствие на решението за откриване Комисията получи мнения от едно лице, което не представи елементи, доказващи, че лицето може да се определи като заинтересована страна, т.е. страна, чиито собствени интереси биха могли да бъдат засегнати от мярката (например конкуренти или търговски сдружения (23)), или че е действало от името на заинтересована страна.
(26)
Получените коментари бяха свързани с твърдения за нередности с участието на Parex banka и не бяха свързани с първата, втората и третата мярка, въведени от Латвия за Parex banka, Citadele и Reverta, нито с четвъртата мярка. По същество те се отнасят до факти и информация, които не са от пряко значение за прилагането на правилата за държавната помощ в конкретния случай. Поради това за оценката, извършена в настоящото решение, те бяха регистрирани и отчетени като обща пазарна информация.
5. МНЕНИЯ ОТ ЛАТВИЯ ЗА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(27)
След решението за откриване на процедурата на 26 май 2014 г. Латвия представи мнения, целящи преодоляване на съмненията, изразени от Комисията по отношение на съвместимостта на първата, втората и третата мярка, както и нарушението на задължението за продажба на дейността по управлението на благосъстоянието на Citadele.
(28)
На 30 май 2014 г. Латвия също представи актуализиран план за преструктуриране, в който бяха включени информацията и компенсаторните мерки, представени в раздели 5.1 - 5.5 от настоящото решение.
(29)
След искане за информация от Комисията на 23 юни 2014 г. Латвия представи допълнителни елементи по отношение на втората мярка.
5.1. Относно първоначалния срок до падежа на подчинените заеми, превишаващ условията от решението за оздравяване и окончателното решение за Parex (първата мярка)
(30)
В своите коментари от 26 май 2014 г. Латвия твърди, че приемането на първата мярка е било необходимо, за да се даде възможност на Parex banka да се съобрази с приложимите регулаторни изисквания за платежоспособност и по този начин да предотврати непоправим срив на нестабилната, силно взаимосвързана и взаимозависима латвийска банкова система.
(31)
Латвия твърди, че към момента на приемането на първото решение за оздравяване латвийските органи са имали ограничена информация относно действителното финансово състояние на Parex banka и относно качеството на нейните активи. Следователно в първоначалното си искане до Комисията за одобрение на мерките за държавна помощ Латвия е поела задължението да отпусне подчинени заеми със срок до падежа пет години, като този срок е минимумът, изискван за подчинени заеми, за да се определят като капитал от втори ред по силата на съответните разпоредби на латвийското право.
(32)
Латвия посочва още, че с цел по-добра оценка на финансовото състояние на Parex banka, тя е възложила на PricewaterhouseCoopers да извърши надлежна проверка на Parex banka, която е била извършена на 26 януари 2009 г. след приемането на първото решение за оздравяване.
(33)
В същото време Латвия подчертава факта, че ситуацията на пазара в периода 2008-2009 г. е била много динамична и влошаването на качеството на заемите е било по-бързо от очакваното. Това влошаване е било отразено и е довело до приемането от Комисията на три решения за оздравяване на Parex banka, както и до представянето от Латвия на няколко варианта на плана за преструктуриране на Parex banka, последният от които е изпратен на 11 май 2009 г. („план за преструктуриране от 2009 г.“).
(34)
В тази връзка Латвия обяснява, че предположенията и прогнозите, включени в решенията за оздравяване, бързо са изгубили актуалността си поради бързите промени в икономическата среда, главно поради световната финансова криза и спада на пазарното доверие в Parex banka. Така Латвия е стигнала до извода, че срокът от пет години за подчинените заеми, отпуснати на Parex banka от Латвия, вече няма да бъде достатъчен за стабилизиране на крехката латвийски банкова система. В действителност се оказва, че Parex banka, системна банка по това време, е трябвало да получи подчинени заеми с падеж повече от пет години, за да изпълни своите изисквания за платежоспособност, и по-специално да отговаря на приложимите изисквания по отношение на капиталовата адекватност.
(35)
Съгласно регулаторната рамка (въз основа на стандартите на Базел II (24)), приложима за Parex banka в момента на издаването на подчинените заеми, само 80 % от 5-годишните заеми от 50,27 млн. LVL (т.е. само 40,22 млн. LVL) биха били определени като капитал от втори ред. По-специално, за регулаторни цели трябваше да се приложи кумулативен дисконтов фактор (или амортизация) годишно по отношение на размера на подчинените заеми, за да се отрази намаляващата стойност на тези инструменти, като позитивни елементи на регулаторния капитал. В резултат на това само 80 % от 5-годишния заем в началото отговарят на изискванията за целите на капиталовата адекватност; 60 % в началото на втората година; и т.н.
(36)
Това твърдение е допълнително подкрепено от Латвия чрез сравнителни изчисления, показващи, че ако подчинените заеми бяха отпуснати от Латвия за срок от пет години, те нямаше да бъдат напълно допустими като капитал от втори ред от самото им създаване.
(37)
Определянето на срока до падежа на подчинените заеми, отпуснати на Parex banka от Латвия, на седем години се оказа необходимо, за да се позволи цялата сума от 50,27 млн. LVL подчинени заеми, отпуснати от държавата, да могат да се определят като капитал от втори ред за периода 2009-2010 г., така че да се даде възможност на Parex banka да постигне своята целева капиталова адекватност. В таблица 1 са посочени сумите на допустимия капитал от втори ред, притежаван от Parex banka в края на всяка година, въз основа на срока на подчинения заем в размер на 50,27 млн. LVL, представен през май 2009 г.
Таблица 1
Срок на подчинен заем, представен през май 2009 г., и квалифицирането му като капитал от втори ред (млн. LVL)
Срок до падежа
2009
2010
2011
5-годишен заем
40,22
30,16
20,11
6-годишен заем
50,27
40,22
30,16
7-годишен заем
50,27
50,27
40,22
8-годишен заем
50,27
50,27
50,27
(38)
Латвия обяснява, че на 9 юни 2009 г. Nomura International (назначено от Латвия през март 2009 г. да организира продажбата на Parex banka) е представило на латвийските органи стратегия за продажба на Parex banka с много агресивен график, с план процесът на продажбата да бъде завършен през 2010 г. Поради това е било необходимо Parex banka да остане в пълно съответствие с приложимите изисквания за капитал поне до края на 2010 г.
(39)
Накрая, Латвия твърди, че ако падежът на подчинения заем е бил само пет години, в плана за преструктуриране от 2009 г. е трябвало да се включат други мерки, насочени към укрепване на капиталовата адекватност на Parex banka по друг начин (напр. вливане на свеж капитал, незабавно разширяване на обхвата на подчинените заеми и т.н.). При липсата на подобни мерки вложителите щяха да бъдат оставени без защита и стабилността на латвийската финансова система щеше да бъде сериозно застрашена.
5.2. Относно удължаването на срока до падежа на подчинените заеми, за което не е изпратено уведомление (втората мярка)
(40)
По отношение на втората мярка Латвия счита, че допълнителното удължаване на срока до падежа на подчинения заем е било необходимо поради регулаторните промени, настъпили през 2013 г. По-специално, на 1 март 2013 г. Citadele е била информирана от Комисията за финансовия и капиталов пазар на Латвия („FCMC“), че коефициентът на капиталова адекватност на групата трябва да достигне минимум 10 % в абсолютно изражение до края на 2013 г., докато препоръчителното съотношение за справяне със съществуващите и потенциалните рискове е […]. Преди март 2013 г. минималният нормативен коефициентът на капиталова адекватност е бил 8,4 %.
(41)
Латвия счита, че втората мярка е приета добросъвестно, тъй като латвийските органи са смятали, че мярката е в съответствие с принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като тя не води до финансови загуби за държавата.
(42)
Латвия декларира също, че към момента на приемането на втората мярка тя, заедно с Citadele, е считала добросъвестно, че възможността за удължаване на погасителния срок на въпросния подчинен заем е била предвидена в съответните решения на Комисията и в плана за преструктуриране.
(43)
Латвия посочва, че всеки инвеститор на пазара, ако е в позиция на мажоритарен акционер на Citadele, би направил всичко необходимо, за да запази, доколкото е възможно, стойността на своята инвестиция и би бил склонен да приеме и приложи необходимите мерки, за да се предотврати нетната балансова стойност на неговите дялови участия да бъде намалена в резултат на това, че банката не успява да изпълни капиталовите изисквания. Ако Citadele не беше успяла да отговори на по-строгите изисквания за капиталова адекватност, наложени от FCMC по това време, стабилността на банката, жизнеспособността и възможността за пазарна реализация щяха да бъдат застрашени, което в крайна сметка щеше да повлияе върху възможността за продажба в добро финансово състояние.
(44)
Латвия също така представи съпоставителен сценарий, при който втората мярка не е била отпусната. В този съпоставителен сценарий препоръчителното съотношение на капитала не би изпълнено, тъй като равнището на капиталова адекватност е под 9,3 % към 31 декември 2013 г. в сравнение с минималното изискване от 10 %.
(45)
Латвия също така твърди, че алтернативните мерки за подсилване на капиталовата адекватност на Citadele (т.е. увеличение на капитала и емитиране на нови подчинени заеми) не са били осъществими. По-конкретно, тя посочва, че би било невъзможно за Citadele да получи подчинени заеми от трети инвеститори през 2013 г., имайки предвид ангажимента на латвийските органи да продадат Citadele в кратък срок (т.е. до 31 декември 2014 г.). Несигурността по отношение на възможния приобретател и неговата бъдеща стратегия би накарала доставчиците на подчинени заеми да изискват пут опция за всички подчинени заеми, предоставени от тях на Citadele (промяна на клаузата за контрол) (25). Това на практика би означавало, че реалният срок до падежа на такива подчинени заеми при предоставяне би бил считан за по-кратък от пет години и следователно заемите не биха били квалифицирани като капитал от втори ред.
(46)
В отговор на искане за информация от страна на Комисията, за да прецени дали Латвия се е обърнала към ЕБВР относно възможно удължаване на срока до падежа на подчинените заеми във връзка с Citadele, компетентните латвийски органи представиха отговор на 23 юни 2014 г. В него те потвърждават, че преди да предоставят втората мярка, те не са се обърнали към ЕБВР, за да ѝ предложат да удължи срока на подчинените заеми, които държи. В този контекст те повтарят, че втората мярка е трябвало да бъде приета с цел предотвратяване на предстоящо нарушение от страна на Citadele на новите, по-строги капиталови изисквания.
(47)
Латвия посочва, че е трябвало незабавно да пристъпи към удължаване на срока до падежа на подчинения дълг, който притежава в Citadele, и не е договорила подобно удължаване на срока по отношение на подчинения дълг, който е държан от ЕБВР.
(48)
Латвия твърди, че нейното решение в тази връзка е било повлияно от следните три точки.
а)
Необходимостта от ефективно разрешаване на предстоящо нарушение на новите капиталови изисквания: Citadele е преизчислила своите потребности от капитал от втори ред и е направила заключението, че за разлика от приемането на втората мярка, която включва удължаване на срока до падежа с 18 месеца, всяка евентуална промяна на падежа на подчинения дълг, по който ЕБВР също е страна, би изисквала значително по-голямо удължаване на срока. Тази разлика се дължи на факта, че главницата на този заем е по-ниска и следователно неговото въздействие върху капиталовата позиция на Citadele би било значително по-ниско. Латвия също заявява, че удължаването на срока на подчинения дълг, държан от ЕБВР, предполага водене на предварителни преговори с ЕБВР. Освен това, с оглед на разликите по отношение на приложимото право и на общата изисквана правна структура, която ще трябва да бъде въведена за удължаване на подчинения заем, по който ЕБВР също е страна, като в същото време се удължи само част от подчинения дълг, държан от Латвия, би изисквало по-сложни правни договорености.
б)
Латвия подчертава, че към момента на удължаването тя също така е смятала, че удължаването на срока на подчинения дълг, държан от ЕБВР, ще направи продажбата на Citadele по-тежка, тъй като в момента на продажбата ще съществуват няколко взаимосвързани договори за подчинен дълг. Тя счита, че такава възможност би усложнила продажбата на Citadele, тъй като би могла да има последици за съответните крайни условия и вероятно би увеличила съответните разходи по сделката.
в)
Освен това Латвия отбелязва, че статутът на ЕБВР по отношение на Citadele би могъл да усложни решението на ЕБВР да даде съгласието си за удължаването на срока. Тя посочва в заявлението си от 23 юни 2014 г., че твърдо вярва, че по принцип ЕБВР би била склонна да се съгласи с удължаването на срока на съответния инструмент. Тя обаче признава, че позицията на ЕБВР се различава от тази на Латвия по това, че Латвия е мажоритарният акционер на Citadele и в това си качество тя би могла да упражнява решаващо влияние върху процеса на продажба и би могла да договори различни варианти във връзка с плащането на подчинените заеми с участниците в търга. Поради това Латвия призна, че липсата на контрол на ЕБВР върху продажбата на Citadele би могла да представлява демотивиращ фактор за удължаване на срока на съответния заем или във всеки случай би могла да доведе до продължителни преговори.
5.3. По отношение на подкрепата за ликвидността, предоставена на Reverta, за която не е изпратено уведомление (трета мярка)
(49)
Латвия и Reverta признават, че от декември 2010 г. подкрепата за ликвидността, предоставена от Латвия на Parex banka (и след това на Reverta), е превишила разрешения таван на ликвидността, посочен в съображение (55) от окончателното решение за Parex. Решението за откриване на процедурата сочи, че оставащата подкрепа за ликвидността на Reverta към 31 декември 2013 г. е била 362,52 млн. LVL, което превишава с 55,52 млн. LVL тавана от 307 млн. LVL, определен за „най-лошия“ сценарий.
(50)
Латвия твърди, че в окончателното решение за Parex Комисията първоначално е разрешила преобразуването в капитал на отпусната подкрепа за ликвидността в размер на 218,7 млн. LVL за Parex banka. Тази сума, която е трябвало да бъде преобразувана, впоследствие е била намалена в измененото решение на 118,7 млн. LVL. Ако 118,7 млн. LVL подкрепа за ликвидността бяха трансформирани в капитал, подкрепата за ликвидността щеше да бъде намалена и щяха да бъдат спазени ограниченията. Въпреки това, само 49,5 млн. LVL от подкрепа за ликвидността в размер на 118,7 млн. LVL всъщност са били преобразувани в капитал. Този факт се изтъква от Латвия като основна причина за прекомерните нива на ликвидността.
(51)
Освен това Латвия счита, че допълнителната помощ се дължи също на забавяния в генерирането на парични средства в сравнение с темповете на генериране на парични средства, предвидени към момента на окончателното решение за Parex. Лошите длъжници са забавили плащанията и следователно паричното възстановяване е закъсняло с около две години. Латвия счита, че това явление е временно и очаква прекомерните ликвидни средства да намалеят през годините 2015-2016.
(52)
Въпреки това Латвия и Reverta признават отклонението от разрешения размер на помощта, дължащо се на трудностите, които те срещат при подходящото разпределяне на държавната подкрепа между разрешената подкрепа за ликвидността и капиталовите вноски, след приемането на решението за изменение.
(53)
Латвийските органи обясняват още, че ако банковият лиценз на Parex banka (понастоящем Reverta) беше запазен, на Латвия щеше да се наложи да инжектира повече капитал в Parex banka отколкото първоначално предвиденото (в действителност минималното равнище на изисквания капитал съгласно правилата за платежоспособност е бил над максималната капиталова подкрепа от 218,7 млн. LVL, разрешена от окончателното решение за Parex). Въз основа на първоначалния план за преструктуриране, представен на Комисията, икономическата стойност, реализирана от продажбата на активи, и превръщането на 218,7 млн. LVL биха били недостатъчни за Parex banka (Reverta) да отговори на регулаторните изисквания за капиталова адекватност.
(54)
Следователно, ако лицензът беше запазен, Parex banka (Reverta) щеше да има нужда от допълнителен капитал. След оттеглянето на банковия лиценз размерът на допълнителната помощ беше ограничен до сумата, необходима за процеса на ликвидация.
(55)
Съгласно Латвия след 31 декември 2011 г. вече не било необходимо подкрепата за ликвидността да се преобразува в капитал, тъй като банковият лиценз на Reverta е бил оттеглен. Латвия беше съобщила на Комисията своя план да не преобразува подкрепата за ликвидността в капитал след 31 декември 2011 г. по време на обмен на мнения преди приемането на решението за изменение, въпреки че Латвия не потвърди намерението си да го прави на практика и не идентифицира изрично и не сподели с Комисията техническите последствия от липсата на преобразуване. По-специално, Латвия не спомена, че в резултат на „непреобразуването“ в капитал средствата, които вече са били отпуснати като подкрепа за ликвидността, няма да намалеят толкова бързо, колкото се изисква от окончателното решение за Parex.
(56)
Тъй като само 49,5 млн. LVL от подкрепата за ликвидността действително е била преобразувана в капитал до 31 декември 2011 г., а 69,2 млн. LVL подкрепа на ликвидността не е преобразувана в капитал, равнището на подкрепата за ликвидността е превишило одобреното равнище приблизително два пъти.
(57)
Съгласно Латвия запазването на подкрепата за ликвидността и избягването на нейното преобразуване в капитал е най-икономичната мярка за латвийските органи и всъщност намалява до минимум държавната помощ.
(58)
Латвия и Reverta потвърдиха, че Reverta вече не се нуждае от „свежи пари“. Като се има предвид по-ниската сума за подкрепата за ликвидността, преобразувана в капитал, Латвия очаква, че Reverta ще запази [300-350] млн. LVL подкрепа за ликвидността в края на 2014 г., [250-300] млн. LVL в края на 2015 г. и [200-250] млн. LVL в края на 2016 г. и 2017 г. (при ликвидацията на Reverta). Съгласно Латвия тази подкрепа за ликвидността ще надхвърли първоначално разрешения таван, тъй като i) по-малко ликвидни активи са били преобразувани в капитал и ii) закриването на Reverta се очаква да донесе по-малко парични постъпления от първоначално планираното.
(59)
Според новите прогнози за паричните потоци, отразяващи трудностите при възстановяването на активите, Латвия очаква Reverta да има отрицателна капиталова позиция от [250-300] млн. LVL в края на процеса на ликвидация (31 декември 2017 г.).
5.4. Относно ангажимента за продажба на дейността по управлението на благосъстоянието (четвъртата мярка)
(60)
Латвия започна процеса на продажба на Citadele през 2011 г., за да спази поетите си ангажиментите, които са записани в окончателното решение за Parex. Първият опит за продажба беше направен с Nomura International като консултант, но поради значителните сътресения в еврозоната, предизвикани от икономическата и финансова криза в Гърция, както и срива на Snoras и Krajbanka в Литва и Латвия, този опит беше неуспешен.
(61)
В допълнение, през февруари 2013 г. Латвия поръча специално проучване от независим експерт […] относно, между другото, въздействието на продажбата на дейността по управлението на благосъстоянието, на датата, определена в ангажиментите. Експертът доказа, че стойността на двете отделни образувания (дейността за управление на благосъстоянието и останалата част на Citadele) е по-малка от стойността на Citadele като цяло. Следователно, лишавайки Citadele от дейността ѝ за управление на благосъстоянието би намалило балансовата стойност на банката и по този начин би засегнало акционерната стойност. Чрез различни прогнози експертът показа, че без дейността по управление на благосъстоянието „оперативната печалба на банката би спаднала, […]“ и нейните […] ще се влошат.
(62)
Според Латвия въз основа на експертното проучване продажбата на дейността по управление на благосъстояние, отделно от останалата част на Citadele, в рамките на 2013 г. би попречило на жизнеспособността на Citadele и следователно възможността за пазарна реализация. Това би намалило значително способността на банката да привлече частни участници да инвестират в Citadele на разумна цена. Ето защо през 2013 г. започна втора процедура за продажба на цялата Citadele със съдействието на Société Générale и Linklaters LLP като външни консултанти. Двата метода на продажба, които в момента се обмислят, са сливане и придобиване („M&A“) или първоначално публично предлагане („IPO“).
5.5. Компенсаторни мерки, предложени от Латвия
(63)
С цел да се осигури съвместимост с вътрешния пазар съгласно разпоредбите на Съюза за държавна помощ на допълнителните мерки за помощ, предоставени от Латвия на Parex banka, Citadele и Reverta посредством първата, втората и третата мярка, както и неспособността да се продаде дейността по управлението на благосъстоянието на Citadele в определения срок (четвърта мярка), Латвия предложи редица ангажименти, които са посочени в съображения 64 - 73.
5.5.1. Краен срок за продажбата на Citadele и за продажбата на дейността по управление на благосъстоянието
(64)
Латвия и Citadele се задължават да положат всички усилия, за да получат възможно най-скоро и във всички случаи преди […] обвързващи оферти за продажбата на целия дял на Република Латвия в Citadele (включително дейността по управление на благосъстоянието). Продажбата трябва да бъде приключена до […] най-късно. Следва да се остави на преценката на Република Латвия (и нейния консултант) да реши какви са подходящите структура и условия на сделката за продажба (напр. търговска продажба или IPO), доколкото Република Латвия в крайна сметка продаде целия си дял в Citadele най-късно до […]. В случай на IPO Република Латвия се ангажира да приеме задължителен проспект с FCMC до […].
(65)
Латвия и Citadele също се ангажират, че ще бъде назначен управител по продажбата, ако до […] не бъдат получени обвързващи оферти или, в случай на IPO, с една и съща цел, ако не бъде договорен проспект с FCMC. В такъв случай Република Латвия ще предприеме необходимите стъпки, за да гарантира, че управителят по продажбата е назначен и функционира от […]. Подразбира се, че финансовият съветник за продажбата на Citadele също може да бъде назначен за управител по продажбата, считано от […]. Ако бъде назначен управител по продажбата, Латвия и Citadele се ангажират да приемат обвързващи и неотменими за всички страни оферти до […] и да подпишат обвързващо и неотменимо споразумение за продажба на целия дял на Република Латвия в Citadele до […], като сделката следва да бъде приключена най-късно до […].
(66)
Латвия и Citadele се ангажират още, че от […] Citadele ще […] нов бизнес и останалата част от стопанската дейност на Citadele ще […], ако Република Латвия не е влязла до […] в обвързващо и неотменимо споразумение, предвиждащо приключване на продажбата до […] на целия дял на Република Латвия в Citadele или ако IPO не позволява на Република Латвия да продаде целия си дял в Citadele до […].
(67)
Латвия и Citadele се ангажират да приключат покупко-продажбата на целия дял на Република Латвия в Citadele до […]. Ако продажбата на този дял не е приключила до […], те се ангажират, че Citadele ще […] нов бизнес и останалата част от стопанската дейност на Citadele ще бъде […].
(68)
Ако Citadele е […] в някой от случаите, посочени в съображения 64 - 67, всички части от стопанската дейност на Citadele, за които е налице интерес от трети страни, могат да бъдат продадени и прехвърлени от Република Латвия и/или Citadele на такова трето лице (без да се засягат принципите […] и без нова държавна помощ).
5.5.2. Допълнително намаляване на размера на разрешените капиталови вноски
(69)
Що се отнася до Reverta, с решението за изменение беше разрешено преобразуването в капитал на държавни депозити и лихви (подкрепа за ликвидността) за обща сума от 118,7 млн. LVL. Поради факта, че досега само 49,5 млн. LVL подкрепа за ликвидността са били преобразувани в капитал, Латвия предлага незабавно и окончателно да намали максималната обща сума на капитала, който може да бъде предоставен на Reverta от Латвия, на 49,5 млн. LVL (по-рано 118,7 млн. LVL).
5.5.3. Ангажимент за засилване на мерките за споделяне на тежестта чрез предотвратяване на обратните парични потоци към заварените подчинени кредитори на Reverta
(70)
Латвия признава, че засилените мерки за споделяне на тежестта са необходими, за да се гарантира съвместимостта на първата, втората и третата мярка с вътрешния пазар. Тези мерки ще гарантират наред с друго, че не се облагодетелстват неоснователно трети страни от допълнителната държавна помощ, предоставена на Reverta и Citadele.
(71)
За тази цел Латвия се ангажира да засили предишните ангажименти за споделяне на тежестта чрез рекапитализиране чрез вътрешни източници на предишните мажоритарни акционери на Parex banka, техните филиали и другите кредитори („заварените подчинени кредитори“), които са предоставили подчинени заеми („заварени подчинени заеми“).
(72)
Reverta е надхвърлила сумите на ликвидност, разрешени от окончателното решение за Parex, отчасти поради плащането на лихвата по заварените подчинените заеми. Ако Reverta не беше платила тези лихви или ако заварените подчинени заеми бяха обезценени веднага след окончателното решение за Parex, на Латвия може би нямаше да се наложи да прилага първата, втората и третата мярка, доколкото те действително са били предприети.
(73)
В светлината на изложеното по-горе Латвия предлага да изясни и да засили ангажиментите си по отношение на главницата и лихвите, дължими по отношение на заварените подчинени заеми, както следва:
а)
Citadele и Reverta (по-рано Parex banka), както и техните дъщерни предприятия, няма да плащат лихви, дивиденти или купони по съществуващите капиталови инструменти (в това число привилегировани акции, акции В и инструменти от първа и втора група, втори ред) (дължими или начислени), нито ще упражняват права на кол опция по отношение на същите, на притежателите на подчинени дългове или акции, които не са латвийската държава или ЕБВР, докато и освен ако държавната помощ за Reverta и/или Citadele бъде напълно изплатена и ако не съществува правно задължение да го правят. Доколкото съществуват такива правни задължения, Латвия се заема да ги премахне възможно най-скоро (и при всяко положение не по-късно от 30 април 2015 г.).
б)
Латвия също така се ангажира да изплати всички неизплатени дългове (главници) от заварените подчинени заеми (освен ако и докато всички държавни помощи за Reverta/Citadele бъдат напълно изплатени), които ще бъдат:
i)
предмет на обвързваща заповед за това, че никакви плащания по заварените подчинени заеми не са изискуеми и дължими; или
ii)
преобразувани в капитал от първи ред без право на глас; или
iii)
обезценени;
до степента, необходима за покриване на отрицателната нетна стойност на активите на Reverta, и при наличие на правно основание.
в)
Латвия ще предприеме всички необходими мерки, за да гарантира, че всички законови разпоредби, необходими, за да се спазят горепосочените ангажименти, са въведени до 30 април 2015 г. най-късно.
5.6. Реакция на Латвия на мненията на трети страни
(74)
На 6 юни 2014 г. Латвия представи отговора си по отношение на мненията на трети страни, получени от Комисията. Латвия заявява, че твърденията, съдържащи се в коментарите, са неоснователни и нямат отношение към решението за откриване на процедурата. Латвия отхвърля твърденията на третата страна и изисква те да не бъдат взети предвид от Комисията.
6. ОЦЕНКА
6.1. Наличие на държавна помощ вследствие на новите мерки
(75)
В съответствие с член 107, параграф 1 от Договора всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез държавни ресурси под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(76)
Квалифицирането на дадена мярка като държавна помощ изисква кумулативно да бъдат изпълнени следните условия: а) мярката трябва да бъде финансирана чрез държавни ресурси; б) тя трябва да предоставя селективно предимство, което може да постави в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки; в) мярката трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да има потенциал да засегне търговията между държавите членки.
6.1.1. Първата мярка
(77)
Това, че предоставянето на подчинени заеми на Parex banka от страна на Латвия е включвало държавна помощ, е установено в първото решение за оздравяване, когато Комисията одобри емитирането на подчинен дълг с петгодишен срок като съвместима мярка за помощ. Комисията тогава реши, че инвеститор в условията на пазарна икономика не би предоставил подчинен дълг с петгодишен срок (26).
(78)
Подчинените заеми, които действително са били отпуснати от Латвия в полза на Parex banka, са били идентични с мярка, която е била одобрена от Комисията, с изключение на факта, че те имат по-продължителен срок до падежа, което създава допълнително предимство за Parex banka.
(79)
Подчинен дълг със 7-годишен срок би осигурил на заемополучателя по-голямо предимство от подчинен дълг с 5-годишен срок, тъй като рискът за инвеститора на дадена инвестиция се увеличава, когато срокът на инвестицията бъде удължен. Ако подчиненият дълг със 7-годишен срок беше предоставен, щеше да бъде още по-малко вероятно инвеститор в условията на пазарна икономика да предостави подчинен дълг с тези удължени срокове, отколкото за срок от пет години. По тази причина по-дългият срок на подчинения дълг представлява допълнително предимство за Parex banka в сравнение с формата на подчинения дълг, който е бил одобрен в рамките на решението за оздравяване и окончателното решение за Parex. Тъй като всички други изисквания за наличие на държавна помощ вече са установени в първото решение за оздравяване, първата мярка представлява допълнителна държавна помощ.
6.1.2. Втората мярка
(80)
На 27 юни 2013 г. Латвия предостави допълнително 18-месечно удължаване на срока на подчинените заеми в размер на 37 млн. LVL за Citadele (от общо 45 млн. LVL, държани от Латвия по това време).
(81)
В решението за откриване на процедурата при липса на други аргументи Комисията е преценила, че подобно удължаване на срока не би било предоставено от инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като създава допълнителни рискове в сравнение с по-рано съществуващите форми на подчинените заеми. Поради това Комисията счете, че по-дългият срок на подчинения дълг представлява допълнително предимство, предоставено от държавата на Citadele, спрямо формата на подчинения дълг, която бе одобрена в рамките на решението за оздравяване и окончателното решение за Parex, и следователно е допълнителна помощ.
(82)
Латвия заяви, че пазарен инвеститор рационално би решил да предприеме конкретни мерки за поддържане на капиталова адекватност на банката, за да запази стойността на своята инвестиция. Поради това тя твърди по същество, че втората мярка не предоставя предимство на Citadele, тъй като предоставянето на допълнителна подкрепа е в съответствие с принципа за оператор в условията на пазарна икономика.
(83)
Комисията не оспорва, че принципът за оператор в условията на пазарна икономика е приложим към сделка като втората мярка. Въпреки това тя припомня, че съдилищата на Съюза са посочили, че ако държава членка ползва този тест по време на административна процедура, тя трябва, когато има съмнения, да установи еднозначно и въз основа на обективни и проверими доказателства, че прилаганата мярка ще бъде приписана на държавата, действаща като акционер, и че в това отношение могат да се изискват доказателства, че решението се основава на икономически оценки, съпоставими с онези, които в дадените обстоятелства рационалният частен инвеститор в положение, възможно най-близко до това на държавата членка, би направил, преди да извърши инвестицията, за да определи своята бъдеща доходност (27).
(84)
При това положение Комисията счита, че твърдението на Латвия, че е действала в съответствие с принципа на оператора в условията на пазарна икономика, не е обосновано с подходящи доводи и подробен анализ.
(85)
На първо място, не са представени никакви доказателства на Комисията, че Латвия е извършила оценка на стойността на своята инвестиция в Citadele едновременно с решението си да приложи втората мярка. Пазарен инвеститор, действащ в качеството си на акционер, би оценил стойността на Citadele, за да определи настоящата стойност на своите инвестиции в тази банка преди (и без) и след изпълнението на втората мярка и би сравнил тези две стойности. Комисията счита, че един целящ печалба пазарен инвеститор би започнал с определяне на настоящата стойност на своите инвестиции в банката и след това би проверил дали сегашната стойност на тази инвестиция ще бъде защитена от допълнителното удължаване на сроковете на подчинените заеми. Ако резултатът от този преглед показва, че стойността е можело да бъде защитена или дори увеличена, тогава като втора стъпка целящият печалба пазарен инвеститор би сравнил алтернативните разходи за защита (или дори увеличаване) на стойността и разликата в стойността.
(86)
Ако Латвия беше извършила такъв анализ, тя трябваше да докаже, че предоставянето на удължен срок е ефективна мярка поне за запазване на стойността на инвестицията и след това трябваше да докаже, че алтернативните разходи за предоставянето на такава мярка са по-ниски от увеличението на стойността. Само ако алтернативните разходи за предоставяне на допълнителен срок до падежа са по-малки от запазването на стойността в резултат на втората мярка, Комисията може да приеме, че Латвия е действала в съответствие с принципа за оператор в условията на пазарна икономика. Латвия обаче не е представила нито валидна оценка за стойността на инвестицията, нито анализ, доказващ, че алтернативните разходи за предоставяне на допълнителен срок до падежа са по-ниски от запазването на стойността, произтичаща от прилагането на втората мярка.
(87)
По тази причина Комисията счита, че втората мярка не може да се счита, че е в съответствие с поведението на пазарен оператор, поставен в сходно положение с това на Латвия през юни 2013 г.
(88)
На второ място и при всички случаи, установените принципи за прилагане на принципа за оператор в условията на пазарна икономика изискват сравнението с поведението на рационален частен инвеститор да се прави в ситуация, която е възможно най-близка до тази на държавата членка (28). Следователно при оценяването на стойността на своята инвестиция в Citadele Латвия следва да е взела предвид ангажиментите, записани в окончателното решение за Parex, свързани с продажбата на Citadele. През юни 2013 г., когато втората мярка е приведена в действие, тези ангажименти включват задълженията за продажба на Citadele до 31 декември 2014 г. и още за продажба на дейността по управлението на благосъстоянието на Citadele (тъй като дейността по управлението на благосъстоянието трябваше да бъде продадена отделно, ако не бъде продадена от 30 юни 2013 г.). Като се има предвид, че на 27 юни 2013 г., когато е било предоставено удължаването на срока, не е бил намерен купувач за дейността по управлението на благосъстоянието, един частен инвеститор би стигнал до извода, че е невъзможно да се продаде дейността по управлението на благосъстоянието заедно със Citadele в срок до 30 юни 2013 г., определен в окончателното решение за Parex, и следователно двете дружества трябва да бъдат продадени поотделно.
(89)
Освен това, един частен акционер в банката в положение, което е възможно най-близко до това на държавата членка, не би имал никакви основания да приеме, че спазването на тези ангажименти би било отменено или отложено, тъй като такива изменения са предмет на одобрение от страна на Комисията. Поради това при определяне на стойността на инвестицията през юни 2013 г. не е можело да се очаква, че тези задължения ще бъдат невалидни, както не е можело да се очаква, че Комисията ще одобри всяко изменение на което и да е задължение преди срока, в рамките на който Латвия се е ангажирала да ги изпълни.
(90)
В резултат на това, с цел да се вземе решение дали да се предостави или не удължен срок до падежа, параметрите за оценяване на стойността на инвестициите на Латвия в Citadele през юни 2013 г. трябва да включват ангажиментите, които са записани в окончателното решение за Parex. Латвия не успя да докаже, че е взела предвид всички тези параметри или че стойността на нейната инвестиция в дадения момент, която би се получила от вземането под внимание на тези параметри, е по-голяма от алтернативната цена на удължаването на срока до падежа. По тази причина Комисията счита, че и втората мярка не може да се счита, че е в съответствие с поведението на пазарен оператор, поставен в сходно положение с това на Латвия през юни 2013 г.
(91)
На трето място, дори да се предположи, че Латвия е направила достатъчно подробен анализ на втората мярка като средство за запазване на стойността на инвестицията ѝ в Citadele през юни 2013 г., и дори ако беше отчела в този анализ ограниченията, които оператор в условията на пазарна икономика би взел предвид, произтичащи от предстоящата продажба на Citadele и отделната продажба на дейността по управлението на благосъстоянието, твърденията на Латвия по отношение на разходите за втората мярка и по отношение на стойността на инвестицията в Citadele, която според Латвия ще се запази с тази мярка, не са приемливи.
(92)
От една страна, Латвия твърди, че втората мярка не включва никакви разходи за държавата, но това твърдение не е подкрепено от никакви допълнителни подробности или доказателства по отношение на оценката на разходите, извършени от Латвия към момента на предоставяне на втората мярка. Такъв анализ на алтернативните разходи и всички други видове разходи, свързани с втората мярка, би бил предварително условие за един частен инвеститор, за да вземе рационално решение дали да удължи срока на подчинения заем. Липсата на оценка на разходите води Комисията до заключението, че един частен инвеститор не би бил в състояние да оцени целесъобразността на втората мярка от гледна точка на максимизирането на печалбата.
(93)
От друга страна, Латвия твърди, че втората мярка запазва стойността на инвестицията на Латвия в Citadele, но това твърдение не се потвърждава от характеристиките на инвестицията в Citadele, притежавана от държавата членка от юни 2013 г. Комисията отбелязва, че за целящия печалба инвеститор текущата стойност на инвестицията зависи от перспективата за бъдещи потоци от доходи от тази инвестиция (под формата например на дивиденти) в комбинация с капиталовата стойност на тази инвестиция към този момент във времето (която може да бъде извлечена например от цената, която купувачът ще плати за акционерната инвестиция към този момент или от сконтираната стойност на цената, която купувачът би платил за акционерната инвестиция в бъдещето). Всички индекси на разположение на Комисията сочат, че стойността на инвестициите на Латвия в Citadele през юни 2013 г. е била ниска, ако изобщо е била положителна.
(94)
Що се отнася до възможните бъдещи потоци от доходи от инвестиции на Латвия в Citadele, не бяха предоставени доказателства, че през юни 2013 г. акционерите са можели да очакват някакви дивиденти от Citadele в обозримо бъдеще. Всяка оценка от частен акционер на банката в положение, възможно най-близко до това на държавата членка, на очакваните приходи от разпределянето на дивиденти би било свързано със задължението за продажба на Citadele до 31 декември 2014 г. Освен това проучването, описано в съображение 61, установи, че дейността по управлението на благосъстоянието на Citadele би станала губеща - заключение, което намали допълнително перспективата за печалба от разпределянето на дивиденти, като се има предвид, че от 27 юни 2013 г. оператор в условията на пазарна икономика би трябвало да приеме, че Citadele и дейността по управлението на благосъстоянието ще бъдат продадени поотделно.
(95)
Когато беше предоставено удължаване на погасителния срок, нямаше доказателства, че Citadele ще може (като се имат предвид неговите очаквани печалби и съотношение на капитала) да разпредели дивиденти преди 31 декември 2014 г., тъй като съотношението на капитала от 10,3 %, планирано да се достигне до 31 декември 2013 г., едва надвишава изискваното минимално съотношение на капитала от 10 % и е далеч под […] %, препоръчани от FCMC за справяне със съществуващите и потенциалните рискове за Citadele. Следователно един частен инвеститор би взел предвид, че от юни 2013 г. има малка вероятност акционерите да получат някакво разпределение на дивиденти от Citadele в обозримо бъдеще.
(96)
Що се отнася до капиталовата стойност на инвестициите на Латвия в Citadele през юни 2013 г., проучването, представено от латвийските органи, описано в съображение 61 и което бе изготвено през февруари 2013 г., показва, че Citadele би била засегната неблагоприятно от отделната продажба на дейността по управлението на благосъстоянието. Един частен инвеститор в положение, което е възможно най-близко до това на Латвия през юни 2013 г., би взел предвид факта, че около четири месеца по-рано независим експерт е установил, че продажната стойност на Citadele без дейността по управлението на благосъстоянието ще бъде по-ниска отколкото комбинираната цена на двата субекта. В резултат на това частният инвеститор би имал нужда от убедителни причини по отношение на оптимизиране на възвръщаемостта, коригирана спрямо риска, за да предприеме допълнителни рискове чрез предоставяне на удължаване на сроковете на подчинените заеми. Въпреки това Латвия не е предоставила доказателства за такива наложителни причини за оператор в условията на пазарна икономика да поеме тези допълнителни рискове по това време. Дори удължаването на срока да беше предоставено, няма доказателства, че Citadele без дейността по управлението на благосъстоянието може да бъде продадена за […], което кара Комисията да заключи, че през юни 2013 г. Латвия не е […] в инвестицията си да бъде запазена, която е била […] за предоставянето на втората мярка.
(97)
Тези допълнителни причини също карат Комисията да смята, че втората мярка не може да се счита, че е в съответствие с поведението на пазарен оператор, поставен в сходно положение с това на Латвия през юни 2013 г.
(98)
На четвърто и последно място, Комисията също така отбелязва, че ЕБВР, която през юни 2013 г. е единственият друг акционер на Citadele освен латвийската държава, не е удължила срока на своя непогасен подчинен заем за Citadele и че Латвия никога не се е обръщала към ЕБВР, за да обсъдят участието на ЕБВР във втората мярка, както е обяснено в съображения 46-48. Тази липса на всякакъв опит за обсъждане на споделянето на тежестта на разходите за втората мярка, ако тази мярка е трябвало да бъде средство за запазване на стойността на инвестициите в Citadele, е допълнителен признак, че втората мярка не е в съответствие с изискванията на принципа за оператор в условията на пазарна икономика.
(99)
В това отношение на първо място Комисията припомня, че според писмото от FCMC Citadele е разполагала с десет месеца (от 1 март до 31 декември 2013 г.), за да спази новия коефициент на капиталова адекватност. В този контекст Комисията счита, че повечето акционери биха използвали целия период от десет месеца за намиране на подходящо решение за посрещане на новите капиталови изисквания, което свежда до минимум техните разходи. Аргументът на Латвия относно улесняването на продажбата на Citadele не обяснява защо втората мярка е приета без допитване до миноритарните акционери на Citadele в срок от четири месеца от писмото на FCMC, вместо да се използва по-пълно периодът от десет месеца.
(100)
Освен това, дори ако участието на ЕБВР в удължаването на срока би предполагало мярка с характеристики, различни от тези на втората мярка, Латвия не предоставя никакви доказателства, че тази различна мярка, в която участва и ЕБВР, би била по-малко ефикасна от втората мярка, или че би струвала повече на мажоритарния акционер в сравнение с разходите за втората мярка.
(101)
Що се отнася до аргумента на Латвия, че удължаването от ЕБВР на срока на нейния подчинен заем би довело до допълнителна тежест в момента на продажбата на Citadele, латвийските органи не са представили никакви доказателства, че такова удължаване действително би създало такива допълнителни разходи. Не съществува специално проучване на разходите за продажбата на Citadele след втората мярка в сравнение с разходите за хипотетичната продажбата на Citadele след удължаване на срока, в което ЕБВР участва, за да се обоснове твърдението на Латвия, че би имало допълнителни тежести. Комисията счита, че всеки частен оператор, който обмисля начини за запазване на стойността на инвестицията си в Citadele, поне би могъл да посочи актуална оценка на евентуалните алтернативни разходи, при последваща продажба, в случай че миноритарният акционер в Citadele удължи срока на своите подчинени заеми в тази банка.
(102)
На последно място, както бе отбелязано в съображение 48, буква в), Латвия обяснява, че счита, че ЕБВР би била склонна да удължи срока на заемите си за Citadele. При това положение дори ако участието на ЕБВР би довело до по-голяма сложност, Комисията счита, че частен мажоритарен акционер, който обмисля удължаване на срока на собствения си съществуващ подчинен дълг в полза на Citadele, най-малко би се обърнал към миноритарния акционер, който също е притежател на подчинен дълг в Citadele, за да установи дали последният i) би поел част от разходите за допълнителна помощ за Citadele чрез удължаване на срока на собствените си заеми или ii) би сключил алтернативна договореност пряко с мажоритарния акционер, за да подкрепи разходите за втората мярка на мажоритарния акционер. В рамките на прилагане на принципа за оператор в условията на пазарна икономика Комисията не може да приеме, че мажоритарен акционер в дружество би приел всички разходи за защита на стойността на всички инвестиции в това дружество и по този начин би защитил стойността на инвестицията на миноритарния акционер, без дори да се допита до последния, за да потърси принос от него.
(103)
С оглед на всеки от тези фактори липсата на допитване до ЕБВР в периода между 1 март 2013 г. и 27 юни 2013 г. е още едно доказателство, че втората мярка не е била проведена в съответствие с изискванията на принципа за оператор в условията на пазарна икономика.
(104)
За всяка една от четирите причини, посочени в съображения 85-103, не беше доказано недвусмислено и въз основа на обективни и проверими доказателства, че втората мярка следва да бъде приписана на държава членка, действаща като частен акционер. При тези обстоятелства Комисията не може да приеме, че Citadele би могла, при обстоятелства, които съответстват на обичайните пазарни условия, да получи същите предимства като тези, които са ѝ били предоставени чрез държавни ресурси под формата на втората мярка.
(105)
Латвия е изпълнила втората мярка за Citadele, която е и ще бъде активна на пазарите, открити за международна конкуренция. Следователно всяко предимство от държавните ресурси би повлияло на конкуренцията в банковия сектор и би оказало въздействие върху търговията вътре в Съюза. Освен това тази мярка е селективна, тъй като е от полза единствено за Citadele. Тя е финансирана чрез държавни ресурси. През юни 2013 г., както е обяснено от Латвия в съображение 45, оператор в условията на пазарна икономика не би предоставил мярка, подобна на втората мярка, при съпоставими условия. Поради това Комисията потвърждава своята по-ранна предварителна оценка от решението за откриване на процедурата, че втората мярка представлява допълнителна държавна помощ.
6.1.3. Третата мярка
(106)
По отношение на подкрепата за ликвидността, предоставена на Reverta, тя е била първоначално одобрена като част от съвместими мерки за държавна помощ, одобрени с първото решение за оздравяване, под формата на държавни депозити. По това време Комисията отбеляза, че Parex banka е имала недостиг на ликвидни обезпечения и че Латвия е депозирала средствата, предвид нуждите от ликвидност на банката, когато никой пазарен инвеститор не е бил готов да предостави ликвидност с оглед на нестабилното положение на Parex banka (29).
(107)
След окончателното решение за Parex (и разделянето на „добра“ и „лоша“ банка) помощта за осигуряване на ликвидност впоследствие беше прехвърлена на Citadele и Reverta. Citadele вече е изплатила изцяло своя дял от подкрепата за ликвидността. От Reverta е било изискано да ограничи размера на подкрепата за ликвидността, която е получила, както е посочено в съображение 19, буква в). Въпреки това размерът на подкрепата за ликвидността, действително предоставена на Reverta, надхвърля дори нивата, предвидени за най-лошия сценарий, одобрен в окончателното решение за Parex. Тази допълнителна подкрепа за ликвидността предоставя допълнително предимство за Reverta в сравнение с помощта, одобрена с решението за оздравяване и окончателното решение за Parex. Латвия не е твърдяла, че е действала като пазарен кредитор при предоставянето на такава ликвидност, нито е представила елементи, които да позволят на Комисията да заключи, че Reverta би могла при обстоятелства, които съответстват на обичайните пазарни условия, да получи същите предимства като тези, които са ѝ били предоставени чрез държавни ресурси под формата на третата мярка. Никоя от останалите характеристики на подкрепата за ликвидността, освен количеството ѝ, не е била изменена и затова Комисията стига до заключението, че мярката представлява държавна помощ.
(108)
Въз основа на съображения 106 и 107, тъй като увеличената подкрепа за ликвидността очевидно представлява допълнително предимство в сравнение с одобрените мерки за помощ, следователно тя представлява допълнителна помощ (тъй като всички други критерии по член 107, параграф 1 от Договора са все още в сила).
6.2. Правно основание за съвместимостта на новата допълнителна помощ
(109)
Член 107, параграф 3, буква б) от Договора оправомощава Комисията да определи, че дадена помощ е съвместима с вътрешния пазар, ако цели „преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка“.
(110)
Предвид системното значение на Parex banka (която беше водеща банка в Латвия) и значимостта на нейните дейности по предоставяне на заеми за икономиката на Латвия към момента на одобряването на мерките за помощ Комисията прие, че неспособността да се преодолеят затрудненията на банката би довело до сериозни последици за икономиката на Латвия.
(111)
В решението за оздравяване и окончателното решение за Parex мерките за помощ, одобрени за Parex banka, бяха оценени съгласно член 107, параграф 3, буква б) от Договора, както и въз основа на съобщенията (30), приети в контекста на финансовата криза, които са били в сила по времето, когато е отпусната помощта.
(112)
Комисията счита, че същото правно основание се прилага за допълнителната помощ, отпусната чрез първата и втората мярка, въз основа на графика за тяхното изпълнение и техните сходни характеристики с одобрените мерки за помощ.
(113)
Що се отнася до третата мярка, оценката на Комисията на съвместимостта трябва да се извърши въз основа на актуализираните критерии, изложени в Съобщението относно банковия сектор от 2013 г. (31). Всяка помощ, изцяло или частично предоставена без разрешение от Комисията (и следователно в нарушение на член 108, параграф 3 на Договора) след публикуването в Официален вестник на Европейския съюз на Съобщението относно банковия сектор от 2013 г., трябва да бъде разгледана въз основа на това съобщение. Тъй като третата мярка е била прилагана непрекъснато от 2011 г. до настоящия момент, може да се заключи, че помощта е била частично отпусната след 1 август 2013 г., датата на публикуване в Официален вестник на Европейския съюз на Съобщението относно банковия сектор от 2013 г.
6.3. Съвместимост на помощта с вътрешния пазар
6.3.1. По отношение на първата мярка
(114)
Подчиненият заем, предоставена от Латвия на Parex banka, от датата на емитиране (22 май 2009 г.) е със срок от седем години (т.е. до 21 май 2016 г.), като по този начин се надвишава максималният петгодишен срок, който е посочен в първото решение за оздравяване и е потвърден в окончателното решение за Parex. За тази мярка не беше отправено уведомление до Комисията.
(115)
По отношение на тази допълнителна мярка за помощ, предоставена чрез по-дълъг срок на погасяване на подчинените заеми от този в условията на решенията, Комисията има съмнения, че се поддържа до необходимия минимум и поради това не може да заключи, че всички критерии за съвместимост са изпълнени.
(116)
В решението за откриване на процедурата Комисията припомня, че подчиненият заем, одобрен за Parex banka с петгодишен срок, е бил оценен в решението за оздравяване като мярка, ограничена до необходимия минимум като размер и срок до падежа. Въз основа на това заключение 5-годишният подчинен заем е бил квалифициран като съвместим в решението за оздравяване и окончателното решение за Parex.
(117)
Въз основа на доводите, представени в рамките на решението за оздравяване и окончателното решение за Parex, и при липсата на нови аргументи, Комисията изрази съмнения относно съвместимостта на удължения срок на подчинените заеми, емитирани със срок от седем години вместо пет години, както е първоначално одобрено.
(118)
С оглед на новите аргументи, представени от Латвия след решението за откриване и посочени в раздел 5.1, Комисията е в състояние да направи повторна оценка, ако подчинените заеми със 7-годишен срок, предоставени от Латвия на Parex banka, отговарят на изискването за съвместимост на държавна помощ, ограничена до необходимия минимум.
(119)
В съответствие със Съобщението относно банковия сектор от 2008 г. мярката за помощ трябва, по своя размер и форма, да е необходима за постигане на преследваната цел. Това означава, че вливането на капитал трябва да бъде в минималния необходим размер за постигане на целта. Целта на предоставянето на подчинен заем, квалифициран като капитал от втори ред) на Parex banka беше да се даде възможност на Parex banka да продължи да отговаря на коефициента на капиталова адекватност, и да се гарантира, че тя ще бъде капитализирана в достатъчна степен, така че по-добре да издържи на потенциални загуби, за да се избегне сериозно сътресение в икономиката на Латвия.
(120)
В първото решение за оздравяване минималните изисквания, за да могат подчинените заеми да бъдат допустими като капитал от втори ред на Parex banka, взети предвид от Комисията, се основават на приложимото латвийско законодателство, представено от Латвия (32). Следователно беше установено, че минималният срок до падежа, за да може подчиненият заем да се класифицират като капитал от втори ред, е пет години. Тази оценка не е била изменяна от последващите решения.
(121)
Като преразгледа допълнителната информация, предоставена от Латвия и отразена в съображения 30-39, Комисията признава, че допълнителните ограничения променят изискваните характеристики на подчинените заеми, така че да се определят изцяло като капитал от втори ред до 2010 г.
(122)
По-специално, Комисията отбелязва, че въздействието на критериите от рамката Базел II върху размера на подчинените заеми, получени от Parex banka през 2009 г., които са допустими като капитал от втори ред, представлява основен елемент за определянето на минималния първоначален срок на подчинените заеми. Правилното разглеждане на амортизационния коефициент по Базел II е било необходимо за постигането на крайната цел на мярката за помощ, а именно да се гарантира достатъчна степен на капитализация на Parex banka и да се избегнат сериозни смущения в икономиката на Латвия към момента на предоставяне на първоначалния подчинен заем.
(123)
Комисията счита, че ако предположенията и предвижданията, представени от Латвия в момента на решението за оздравяване, са отразявали адекватно и напълно амортизацията на подчинения дълг по силата на правилата от Базел II, както е отразено в съображение 37, те щяха да доведат до различна оценка на сроковете на подчинените заеми, с извода, че необходимият минимум е седем години, а не пет години.
(124)
Комисията припомня също, че оценката на съвместимостта на помощите в третото решение за оздравяване се основава, наред с друго, на ангажимента на латвийските органи, че ще продадат своите акции в Parex banka във възможно най-кратък срок, но не по-късно от три години след като първите оздравителни мерки бяха предоставени на Parex banka (33), т.е. не по-късно от 2011 г.
(125)
В светлината на тези обстоятелства Комисията счита, че определянето на първоначалния срок на седем години може да се счита за необходимия минимум, така че подчинените заеми, предоставени от Латвия, да се определят изцяло като капитал от втори ред и да се гарантира, че Parex banka е постигнал целта за капиталова адекватност, с оглед на запазването на стабилността на латвийската банков система, както и спазването на ангажимента за продажба на банката.
6.3.2. Относно удължаването на срока до падежа на подчинените заеми, за което не е изпратено уведомление (втората мярка)
(126)
В решението за откриване на процедурата Комисията изрази съмнения, че допълнителната помощ, произтичаща от 18-месечното удължаване на падежите на подчинените заеми, може да се счита за съвместима, тъй като съществуващата оценка беше, че петгодишният срок на подчинения дълг, е това, което осигурява ограничаване до необходимия минимум, и не бяха представени нови доводи за обосновка на съвместимостта.
(127)
С оглед на информацията, представена от Латвия след решението за откриване на процедурата, Комисията отбелязва, че са настъпили регулаторни промени през 2013 г. (34), които се отнасят до минималните капиталови изисквания.
(128)
В това отношение на Комисията беше представено писмо от 1 март 2013 г. от FCMC до Citadele. Писмото представлява реакция от страна на банковия регулатор на вътрешен доклад за оценка на капиталовата адекватност, който Citadele е представила на FCMC по отношение на финансовото си състояние към 30 юни 2012 г.
(129)
В писмото от 1 март 2013 г. първо се обръща внимание на факта, че според политиката на FCMC всички банки трябва да поддържат коефициент на капиталова адекватност, надвишаващ 10 %. След това в писмото ясно се заявява, че „ако коефициентът на капиталова адекватност на банка и консолидирана група падне под 10 %, банката и консолидираната група се считат за недостатъчно капитализирани и FCMC може да наложи коригиращи мерки, например ограничаване на операциите на банката“. В случая на Citadele и консолидираната ѝ група в писмото се уточнява също, че за да се обхванат съществуващите и потенциалните рискове, произтичащи от операциите на Citadele, до края на 2013 г. съотношението на капиталовата адекватност на групата трябва да достигне до […] %.
(130)
Въз основа на това писмо Комисията приема, че Citadele е трябвало да има капиталова адекватност най-малко над 10 % в края на 2013 г., с цел да продължи изцяло операциите си.
(131)
Комисията припомня, че крайната цел за отпускане на държавна помощ под формата на подчинени заеми, както е определено в решение за оздравяване и окончателното решение за Parex, е да се гарантира достатъчна степен на капитализация на Citadele на Parex banka (след 2010 г.), за да се избегне сериозно сътресение в икономиката на Латвия.
(132)
Поради това Комисията приема, че през юни 2013 г. Латвия е трябвало да предприеме корективни действия, за да се избегнат рисковете, които биха възникнали от неуспеха на Citadele да спази неочакваното увеличение на надзорните изисквания. За преодоляване на потенциалния недостиг на капитал спрямо новите изисквания, единствените възможни варианти биха били:
а)
вливане на допълнителни средства - като капитала от първи и втори ред (напр. предоставяне на нови подчинени заеми);
б)
удължаване на срока на съществуващите подчинени заеми, за да се промени техният амортизационен процент, както и да се даде възможност за по-голям процент от заемите да участват в капитала на банката.
(133)
Таблица 2 отразява сравнителен сценарий между ситуации, при които всички други параметри са равни и срокът на подчинените заеми е удължен през 2013 г. (както беше направено чрез втората мярка) или се запазва при същите условия, при които заемите са били първоначално издадени. Въз основа на изчислението Комисията констатира, че запазването на сроковете на подчинените заеми би довело, като всички други фактори се смятат за равни, до неуспех за Citadele да постигне съотношение на капиталова адекватност от 10 % в края на 2013 г.
Таблица 2
Сравнение на равнището на капиталова адекватност със или без удължаване на погасителния срок:
Капиталова адекватност в %
31 декември 2013 г.
Финансови прогнози преди удължаването на срока с 18 месеца (изготвени през юни 2013 г.)
9,75
Действителни стойности към 31 декември 2013 г., включително удължаването на погасителния срок
10,30 (35)
Проформа на действителната ситуация без удължаването на срока с 18 месеца
9,30
(134)
Предвид факта, че:
а)
новите капиталови изисквания трябва да се изпълнят до 31 декември 2013 г.,
б)
дейността по управлението на благосъстоянието трябва да бъде продадена до 31 декември 2013 г. и
в)
обезценяването на подчинения дълг оказва пряко влияние върху капиталовото съотношение,
Комисията е съгласна, че втората мярка представлява ефективно и ефикасно решение с оглед на новите изискванията за капиталова адекватност за Citadele и че предоставената отсрочка е необходимият минимум за постигането на тази цел. Това решение не налага трансфер на нови парични средства (въпреки че изисква от Латвия да се въздържа от събиране на средства, които иначе биха били дължими), като отговаря на надзорното искане, основано на необходимостта от запазване на финансовата стабилност.
(135)
Комисията също така положително отбелязва, че към 31 декември 2013 г. коефициентът на капиталова адекватност на Citadele е бил малко над минималното изискване от 10 % (36), което потвърждава становището ѝ, че 18-месечното удължаване на този срок е било ограничено до необходимия минимум.
6.3.3. По отношение на ликвидната подкрепа, предоставена на Reverta, за която не е изпратено уведомление (трета мярка)
(136)
От 2011 г. Латвия е предоставила на Reverta подкрепа за ликвидността, превишаваща максималните граници, одобрени от Комисията в окончателното решение за Parex за базов сценарий и за най-лош възможен сценарий. Тези ограничения са припомнени в таблица 3 (37). Действителните размери на ликвидна подкрепа, от която се е ползвала Reverta (съобщени от Латвия в преработения план за преструктуриране, представен през януари 2014 г.), както е посочено в таблица 4, непрекъснато са превишавали размерите, постановени в окончателното решение за Parex:
Таблица 3
Тавани за ликвидността на Reverta, отразени в окончателното решение за Parex:
млн. LVL
1.8.2010 г.
31.12.2010 г.
31.12.2011 г.
31.12.2012 г.
31.12.2013 г.
Базов сценарий
458
446
419
349
315
Оптимистичен сценарий
458
446
419
356
322
Песимистичен сценарий
458
446
419
344
307
Таблица 4
Действителни размери на средствата за ликвидност, от които се е възползвала Reverta
млн. LVL
1.8.2010 г.
31.12.2010 г.
31.12.2011 г.
31.12.2012 г.
31.12.2013 г.
Излишък от подкрепа за ликвидност
446
446
428
385
363
(137)
Подкрепата за ликвидността, първоначално предоставена на Reverta, е била одобрена като част от съвместими мерки за държавна помощ, обхванати от първото решение за оздравяване, под формата на държавни депозити.
(138)
След окончателното решение за Parex (и разделянето на Parex banka на „добра“ и „лоша“ банка) помощта за осигуряване на ликвидност впоследствие е била прехвърлена към Citadele и Reverta. Citadele вече е върнала изцяло своя дял от подкрепата на ликвидността, докато Reverta трябваше да ограничи размера на подкрепата на ликвидността, която е получила. Въпреки това, сумата на финансовата подкрепа, действително предоставена на Reverta, надвишава всички равнища, одобрени в рамките на окончателното решение за Parex.
(139)
Оценката на плана за преструктуриране в окончателното решение за Parex се базира на допускания, представени по това време по отношение на очакваните входящи потоци на ликвидни средства в Reverta, които биха дали възможност тя да започне да връща помощта за ликвидността, предоставена ѝ под формата на държавни депозити, до нивата, предварително определени в окончателното решение за Parex (38).
(140)
Сумите, които се очаква да останат неплатени, както е описано в окончателното решение за Parex, варират в диапазона от [0-100] млн. LVL (базов сценарий) до [100-200] млн. LVL (песимистичен сценарий). Въпреки това според последните прогнози за паричните потоци, представени от Латвия, предоставената подкрепа за ликвидността е планирана да превишава ограничението, определено в окончателното решение за Parex до 2017 г., както е отразено в таблица 5:
Таблица 5
Надплатени суми за ликвидност за Reverta спрямо плана за преструктуриране от 2010 г.
млн. LVL
31.12.14
31.12.15
31.12.16
31.12.17
Песимистичен сценарий (първоначален план за преструктуриране)
[250-300]
[250-300]
[200-250]
[150-200]
Очаквана подкрепа за ликвидността (актуализация от 2014 г.)
[300-350]
[250-300]
[250-300]
[250-300]
Разлика
[…]
[…]
[…]
[…]
(141)
Комисията разбира, че поради следните трудности:
а)
по-ниско качество на активите и по-ниска стойност в сравнение с това, което е било предвидено в плана за преструктуриране, и
б)
по-бавно възстановяване на обезпечението и съдебни спорове с длъжници,
е имало закъснение от две години при събирането на паричните средства (както е посочено в съображение 45) спрямо предвижданото по време на приемането на окончателното решение за Parex. Това забавяне наложи увеличаване на държавната подкрепа.
(142)
Поради това допълнителната нужда от подкрепа за ликвидността бе предизвикана от влошаващото се финансово състояние на Reverta в сравнение с това, което е било очаквано в окончателното решение за Parex. Комисията отбелязва, че предоставената подкрепа на ликвидността постепенно е нараснала през последните години в съответствие с трудностите на Reverta при възстановяването на активи.
(143)
Както е посочено в съображение 56, Латвия твърди, че тъй като само 49,5 млн. LVL за подкрепа за ликвидността от общо 118,7 млн. LVL са били преобразувани в капитал, останалата подкрепа за ликвидността в размер на 69,2 млн. LVL е довела до прекомерна подкрепа за ликвидността в почти еднакъв размер.
(144)
Въпреки това, Комисията припомня, че, както е посочено в съображение 63, буква б) от окончателното решение за Parex, единствено държавните депозити могат да бъдат преобразувани в капитал. Ето защо Комисията счита, че по-ниското ниво на подкрепата за ликвидността, преобразувана в капитал, не води автоматично до прекомерна подкрепа за ликвидността.
(145)
Комисията отбелязва още, че банковият лиценз на Reverta е бил оттеглен през 2011 г., с което е била избегната необходимостта да се преобразува в капитал допълнителна ликвидност за удовлетворяване на регулаторния коефициент на платежоспособност. По този начин Комисията признава, че прекратяването на капиталовите изисквания (39) е позволило на Латвия да предостави по-нисък размер на помощ за рекапитализация за Reverta от максималната сума на рекапитализация, одобрена посредством решенията.
(146)
Въз основа на трудностите, с които се сблъсква Reverta при възстановяването на активи, и ограничения размер на капитализация, изискван след отнемане на банковия лиценз, Комисията заключава, че подкрепата за ликвидността, получена от Reverta, е била ограничена до минимума, необходим за доброто управление на процеса на ликвидация.
(147)
Комисията също така заключава, че допълнителната подкрепа за ликвидността отговаря на изискването за споделяне на тежестта, определено в Съобщението относно банковия сектор от 2013 г. По-специално, Комисията отбелязва, че в съответствие с точка 77 от Съобщението относно банковия сектор от 2013 г. собственият капитал на бившите акционери на Parex banka е бил изцяло отписан и че Латвия се ангажирала да предотврати предоставянето на допълнителна помощ в полза на притежателите на подчинен дълг.
6.3.4. По отношение на нарушението на задължението за продажба на дейността по управление на благосъстоянието на Citadele (четвъртата мярка)
(148)
Латвийските органи заявяват, че предвид сегашните трудни условия на пазара, Латвия не е успяла да намери купувачи за дейността по управление на благосъстоянието на Citadele в рамките на определения срок и няма да бъде в състояние да го направи дори в рамките на обозрим период от време.
(149)
Латвийските органи напомнят, че продажбата на Citadele бе установена, наред с други ангажименти, като ключова мярка за отстраняване на нарушенията на конкуренцията, които мерките за помощ са предизвикали. Но като се има предвид влошаването на финансовото състояние на Citadele в сравнение с това, което е било предвидено в момента на окончателното решение за Parex, продажбата на Citadele може да не бъде постигната в рамките на предвидените срокове.
(150)
Латвия твърди освен това, че комбинирането на продажбата на дейността по управление на благосъстоянието с продажбата на Citadele ще подобри пазарния интерес към Citadele и че удължаването на крайния срок за продажба е по-вероятно да позволи повторната приватизация на Citadele.
(151)
Комисията приема, че финансовото състояние на Citadele е по-лошо в сравнение с това, което се е очаквало да бъде в първоначалния план за преструктуриране. Тази оценка е потвърдена също от контролиращото доверено лице (40) и се отразява в показателите, посочени в таблица 6:
Таблица 6
Съпоставяне на основните финансови показатели в сравнение с плана за преструктуриране
31.12.2013 г.
План за преструктуриране
Действителен
Оперативни разходи/общи приходи
[50-60]
57,0 %
Обезценяване/нетни заеми
[0-5]
2,0 %
Нетни приходи (загуби) в млн. LVL
[20-30]
10,8
Възвръщаемост на собствения капитал (ROE) %
[20-30]
8,1 %
Собствен капитал/общи активи
[5-10]
6,9 %
Коефициент на капиталова адекватност
[10-20]
11,7 %
Като се има предвид по-ниското ниво на рентабилност на Citadele в сравнение с първоначалния план за преструктуриране, Комисията разбира трудностите, свързани с продажбата на Citadele в рамките на строго определения график.
(152)
Комисията припомня, че задължението за продажба на дейността по управление на благосъстоянието, наред с ангажимента за продажба на самата Citadele, беше включено в окончателното решение за Parex за ограничаване на нарушенията на конкуренцията, тъй като това дава възможност на конкурентите да предложат оферта за тези предприятия (41).
(153)
Комисията отбелязва като положително, че след окончателното решение за Parex Citadele започна процес на продажба, за да тества пазарния интерес и също така назначи независим експерт за изготвяне на най-добрата стратегия за продажба, както е споменато в съображения 61 и 62, с което се опита на добра воля да спази посочените ангажименти.
(154)
Комисията взема под внимание, че Латвия сега има за цел удължаване на крайния срок за приключване на продажбата на дейността по управлението на благосъстоянието в сравнение със сроковете, които се е ангажирала да спази през 2009 г. Латвия иска изменение на окончателното решение за Parex, за да се отложи първоначалният краен срок за продажбата на дейността по управлението на благосъстоянието, за да може да я продаде заедно с Citadele, въз основа на допълнителни ангажименти, посочени в съображения 64-68.
6.3.5. Компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията и подобряване на споделянето на тежестта
(155)
За да може Комисията да одобри изменения на окончателните си решения, промените трябва да се основават на нови задължения, които могат да се считат за равностойни на тези, които първоначално са предвидени (42). В този случай мерките за помощ ще продължат да бъдат съвместими с вътрешния пазар въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от Договора само ако общият баланс на първоначалното решение остане незасегнат. С цел да се запази първоначалният баланс, изменените ангажименти не следва да оказва отрицателно въздействие върху жизнеспособността на получателя на помощта, като общият набор от поети ангажименти трябва да бъдат поне равностойни по отношение на споделянето на тежестта и компенсаторните мерки, като се отчитат изискванията на приложимите съобщения на Комисията.
(156)
В това отношение Комисията има положително отношение към набора от ангажименти, представени от Латвия и съдържащи се в съображения 64-73, тъй като те допринасят за преодоляването на евентуални нарушения на конкуренцията, произтичащи от първата, втората, третата и четвъртата мярка, както и за гарантиране на подходящо споделяне на тежестта от страна на заинтересованите страни на бенефициерите.
(157)
В раздел 4 от Съобщението за преструктурирането се призовава за прилагането на ефективни и пропорционални мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията.
(158)
Окончателното решение за Parex включва няколко такива мерки, сред които ангажиментът на Латвия да продаде или да възложи продажбата на Citadele до 31 декември 2015 г. (43) беше от основно значение. Комисията счита за достатъчни и адекватни за избягване на нарушаването на конкуренцията в резултат на държавните помощи, отпуснати на Parex banka, ангажиментите за продажба на Citadele в рамките на този срок, съчетано с намаление на големината и пазарното присъствие на Citadele.
(159)
В решението за откриване Комисията счете, че както първоначалният по-дълъг срок на подчинения дълг, така и 18-месечното му удължаване, приложено през 2013 г., представляват допълнителни предимства за Parex banka в сравнение с формата на подчинения дълг, одобрен в рамките на решението за оздравяване и окончателното решение за Parex.
(160)
В този контекст Комисията приветства ангажимента, предлаган от Латвия, да изтегли напред крайния срок за приключване на продажбата на Citadele от 31 декември 2015 г. на […], като мярка за компенсиране на допълнителните предимства, произтичащи от по-дългия срок на подчинените заеми. Ускоряването на продажбата на Citadele допринася за запазване на равнопоставени условия на конкуренция.
(161)
В допълнение, Комисията отбелязва, че Латвия е предоставила ясен ангажимент за […], ако продажбата не бъде постигната в рамките на посочения по-горе краен срок. Този ангажимент предвижда допълнителна предпазна мярка (която не е била изрично включена в първоначалния план за преструктуриране), за да се гарантира, че нарушаването на конкуренцията ще бъде смекчено по подходящ начин, като в рамките на по-малко от […], Citadele ще […]
(162)
Комисията също така отбелязва с удовлетворение, че Латвия пое задължението за допълнително намаляване на размера на капитала, който може да бъде предоставен на Reverta от латвийските органи, както е посочено в съображение 69.
(163)
В раздел 3 от Съобщението за преструктуриране се предвижда банките и техните акционери да допринесат за разходите за преструктурирането във възможно най-голяма степен, за да се ограничи размерът на помощта до минимум и да се отстранят нарушенията на конкуренцията и въпросите, свързани с моралния риск.
(164)
В този отношение Комисията взема под внимание допълнителните компенсаторни мерки, предложени от Латвия, за да се гарантира, че трети страни няма да се облагодетелстват от допълнителната сума на помощта, получена от Reverta, а именно ангажимента за засилени механизми за споделяне на тежестта, описан в съображения 70-73.
(165)
Латвия се ангажира, че Citadele и Parex banka (по-рано Reverta), както и техните дъщерни предприятия, няма да плащат никакви лихви, дивиденти или купони по съществуващите капиталови инструменти (в това число привилегировани акции, акции В и инструменти от първа и втора група, втори ред) (дължими или начислени) или да упражняват каквито и да било права за изкупуване във връзка с тях на притежателите на подчинени дългове или други акционери, различни от латвийската държава или на ЕБВР, докато и освен ако държавната помощ за Reverta и/или Citadele бъде напълно изплатена и освен ако съществува правно задължение да го направи. В това отношение Латвия също така се ангажира да отстрани всички такива правни задължения във възможно най-кратък срок и не по-късно от 30 април 2015 г. В резултат на това притежателите на съществуващи капиталови инструменти няма да получават никакво заплащане, тъй като тези съществуващи капиталови инструменти не носят задължителен купон и в процеса на ликвидацията на Reverta (която ще се осъществи до края на 2017 г.) те се нареждат след първостепенния дълг. Тъй като Reverta има отрицателен капитал, ще бъде невъзможно от практическа гледна точка за притежателите на тези капиталови инструменти да получат заплащане или възстановяване.
(166)
Освен това, в допълнение към задълженията, посочени в съображение 165, Латвия се ангажира също да не изплати останалите дългове (главници) по заварени подчинени заеми, освен ако и докато всички държавни помощи за Reverta/Citadele бъдат напълно върнати до степента, необходима за покриване на отрицателния нетен актив на Reverta, и при условие че съществува правно основание. За тази цел непогасеният дълг (главница) по заварените подчинени заеми ще бъде i) предмет на обвързваща заповед за това, че никакви плащания по заварените подчинени заеми не са изискуеми и дължими; или ii) преобразуван в капитал от първи ред без право на глас; или iii) обезценен. В това отношение, като се има предвид, че националното право не предоставя подходяща правна основа, даваща възможност за спазване на този ангажимент, Латвия допълнително се ангажира да предприеме всички необходими мерки, за да гарантира, че всички законови разпоредби, необходими, за да се съобрази с този ангажимент, са въведени до 30 април 2015 г. най-късно.
(167)
Комисията приветства ангажиментите на Латвия, посочен в съображения 165 и 166, защото като се стреми към ограничаване на плащанията на главницата и лихвите, дължими по отношение на заварените подчинени заеми и капиталовите инструменти на Reverta и Citadele, тя осигурява допълнително споделяне на тежестта.
(168)
В резултат на това Комисията счита, че предложените компенсаторни мерки, посочени в раздел 5.5, могат да се считат за подходящи и равностойни (от гледна точка на ефективността) на тези, предложени преди това от Латвия и одобрени от Комисията с окончателното решение за Parex, изменено с решението за изменение. В действителност предложените компенсаторни мерки преследват една и съща цел за ограничаване на нарушаването на конкуренцията. Те са добре насочени, тъй като имат за цел ограничаване на нарушаването на конкуренцията на пазарите, на които Citadele функционира.
(169)
Съответно Комисията стигна до заключението, че изменените ангажименти са равностойни на първоначалните по отношение на възстановяването на жизнеспособността, споделянето на тежестта и ограничаването на нарушенията на конкуренцията. Замяната на първоначалните ангажименти с новите ангажименти не нарушава съвместимостта на помощта с вътрешния пазар, установена от окончателното решение за Parex, изменено с решението за изменение.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(170)
Комисията съжалява, че Латвия неправомерно е привела в действие първата, втората и третата мярка в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС и че е нарушила задължението за продажба на дейността по управлението на благосъстоянието на Citadele в рамките на срока, записан в окончателното решение за Parex (четвъртата мярка).
(171)
Въпреки това поради причините, изложени по-горе, и с оглед на допълнителните ангажименти, поети от Латвия и Citadele,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Следните мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора:
а)
предоставянето на Parex banka на подчинени заеми с първоначален срок до падежа, превишаващ условията на мярката, одобрена с решението за оздравяване и окончателното решение за Parex (първата мярка);
б)
предоставянето на Citadele на допълнително 18-месечно удължаване на срока на подчинените заеми в размер на 37 млн. LVL (втората мярка);
в)
предоставянето на Reverta на подкрепа за ликвидността, превишаваща максималните граници, одобрени от Комисията в окончателното решение за Parex (третата мярка).
Член 2
Мерките за помощ, посочени в член 1, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква б) от Договора в контекста на ангажиментите, поети от Латвия, както е посочено в приложение I.
Член 3
Крайните срокове за продажба на дейността по управлението на благосъстоянието (ДУБ) на Citadele до 30 юни 2013 г. без доверено лице по продажбата или до 31 декември 2013 г. с доверено лице по продажбата (четвъртата мярка), записани в съображение 73 от Решение C(2010) 6202 окончателен поправен на Комисията от 15 септември 2009 г. относно държавна помощ C 26/09 (ex N 289/09), която Латвия възнамерява да приведе в действие за преструктурирането на AS Parex banka, се изменят в съответствие с ангажимента, предоставен от Латвия, който е изложен в приложение II.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Република Латвия.
Съставено в Брюксел на 9 юли 2014 година.
KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2015/162,
annettu 9 päivänä heinäkuuta 2014,
valtiontuesta SA.36612 (2014/C) (ex 2013/NN) jonka Latvia on myöntänyt Parexille
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 4550)
(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
on mainitun artiklan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1),
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Aiemmat toimenpiteet Parexin hyväksi
(1)
Latvia ilmoitti 10 päivänä marraskuuta 2008 komissiolle AS Parex bankan, jäljempänä ’Parex banka’, hyväksi myönnettävästä valtiontukitoimenpiteiden paketista, jonka tarkoitus oli tukea rahoitusjärjestelmän vakautta. Komissio hyväksyi kyseiset toimenpiteet väliaikaisesti 24 päivänä marraskuuta 2008 (2), jäljempänä ’ensimmäinen pelastamista koskeva päätös’, sillä perusteella, että Latvia sitoutui toimittamaan Parex bankan rakenneuudistussuunnitelman kuuden kuukauden kuluessa.
(2)
Latvian pyynnöstä komissio hyväksyi Parex bankan tukitoimenpiteisiin muutoksia vielä 11 päivänä helmikuuta 2009 (3), jäljempänä ’toinen pelastamista koskeva päätös’, ja 11 päivänä toukokuuta 2009 (4), jäljempänä ’kolmas pelastamista koskeva päätös’.
(3)
Latvia antoi Parex bankan rakenneuudistussuunnitelman tiedoksi 11 päivänä toukokuuta 2009. Komissio teki 29 päivänä kesäkuuta 2009 (5) antamassaan päätöksessä alustavan päätelmän, että ilmoitetut rakenneuudistustoimenpiteet olivat Parex bankalle myönnettyä valtiontukea ja että tällaisen tuen soveltuminen sisämarkkinoille oli kyseenalaista. Komissio päätti näin ollen aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn ja pyysi Latviaa toimittamaan tuen soveltuvuuden arviointiin tarvittavat tiedot.
(4)
Latvia ja komissio kävivät 11 päivän toukokuuta 2009 ja 15 päivän syyskuuta 2010 välisenä aikana useaan otteeseen tiedonvaihtoa ja keskusteluja Parex bankan rakenneuudistuksesta. Tuona aikana Latvia päivitti Parex bankan rakenneuudistussuunnitelmaa monta kertaa.
(5)
Rakenneuudistussuunnitelmassa esitettiin, että Parex banka jaetaan kahdeksi pankiksi, joista toinen on vastaperustettu pankki nimeltä AS Citadele banka, jäljempänä ’Citadele’, joka on niin sanottu ”hyvä pankki” ja jolle siirretään kaikki keskeiset omaisuuserät ja osa toissijaisista omaisuuseristä (6), ja toinen on niin sanottu ”huono pankki”, jäljempänä ’Reverta’ (7), jolle jäävät loput toissijaiset omaisuuserät ja järjestämättömät saamiset. Jako toteutettiin 1 päivänä elokuuta 2010.
(6)
Komissio hyväksyi 15 päivänä syyskuuta 2010 antamallaan päätöksellä (8), jäljempänä ’Parexia koskeva lopullinen päätös’, Parex bankan rakenneuudistussuunnitelman niiden sitoumusten perusteella, jotka Latvian viranomaiset antoivat 3 päivänä syyskuuta 2010.
(7)
Latvian pyynnöstä komissio hyväksyi 10 päivänä elokuuta 2012 antamallaan päätöksellä, jäljempänä ’muutoksia koskeva päätös’ (9), tietyt muutokset Parexia koskevaan lopulliseen päätökseen sisältyneisiin kolmeen sitoumukseen. Muutokset olivat seuraavat: 1) IVY-lainojen luovutusmääräajan jatkaminen (10)31 päivään joulukuuta 2014 asti; 2) Citadelelle pankin ja koko konsernin tasolla asetettujen vakavaraisuutta koskevien vähimmäisvaatimusten korottaminen sekä 3) aiempien vuosien käyttämättömien antolainauksen enimmäisrajojen siirron salliminen alkuperäisen markkinaosuuden ylärajan puitteissa.
(8)
Komissio tuo esiin, että Latvia hyväksyi 5 päivänä kesäkuuta 2014 tämän päätöksen antamisen poikkeuksellisesti englannin kielellä.
1.2 Muodollinen tutkintamenettely
(9)
Latvia ilmoitti 1 päivänä lokakuuta 2013 hakevansa vielä yhtä muutosta Parexia koskevaan lopulliseen päätökseen ja pyysi Citadelen varainhoitotoiminnan (11) luovutusmääräajan jatkamista. Tämän muutospyynnön arvioinnin yhteydessä komissio pani merkille, että Latvian Parexille ja Citadelelle myöntämä valtiontuki ylitti komission hyväksymät tukitoimenpiteet.
(10)
Latvia ja komissio kävivät […] (12) ja 4 päivän maaliskuuta 2014 välisenä aikana useaan otteeseen tiedonvaihtoa kyseisistä lisätukitoimenpiteistä. Latvia toimitti tietoja ja asiakirjoja 30 päivänä lokakuuta 2013, 31 päivänä tammikuuta 2014 ja 4 päivänä maaliskuuta 2014 (mukaan lukien Parex bankaa koskevan tarkistetun rakenneuudistussuunnitelman).
(11)
Komissio on lisäksi saanut 11 päivän marraskuuta 2013 jälkeen kuukausittain tiedotteen Latvian edistymisestä Citadelen myynnissä, joka aloitettiin lokakuussa 2013.
(12)
Komissio ilmoitti 16 päivänä huhtikuuta 2014 antamallaan päätöksellä, jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’ (13), Latvialle, että se oli päättänyt aloittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT’, 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn tutkittuaan Latvian viranomaisten toimittamat tiedot. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio myös pyysi asianosaisia esittämään huomautuksensa tuesta ja sai vastauksena yhden huomautuksen 23 päivänä toukokuuta 2014.
(13)
Latvia on ilmoittanut komissiolle, että asian kiireellisyyden vuoksi se on hyväksynyt tämän päätöksen antamisen poikkeuksellisesti englannin kielellä.
2. KUVAUS
2.1 Asianomainen yritys
(14)
Parex banka oli Latvian toiseksi suurin pankki, ja 31 päivänä joulukuuta 2008 sen tase oli 3,4 miljardia Latvian latia (4,9 miljardia euroa). Parex banka perustettiin vuonna 1992. Marraskuussa 2008 Latvia osti 84,83 prosenttia pankin osakepääomasta kahdelta enemmistöomistajalta nimelliseen 2 Latvian latin (noin 3 euron) kokonaishintaan. Komissio hyväksyi tämän valtiontukitoimenpiteen ensimmäisellä ja toisella pelastamista koskevalla päätöksellä. Pelastamista koskevilla päätöksillä hyväksytyn pääoman vahvistamisen jälkeen Latvia kasvatti omistusosuuttaan Parex bankassa noin 95 prosenttiin sijoittamalla siihen vielä 140,75 miljoonaa Latvian latia toukokuussa 2009. Komissio hyväksyi tämän toimenpiteen kolmannella pelastamista koskevalla päätöksellä.
(15)
Huhtikuussa 2009 Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki, jäljempänä ’EBRD’, osti Parex bankan osakepääomasta 25 prosenttia sekä yhden osakkeen. Sen jälkeen kun Parex banka oli vuonna 2010 jaettu hyväksi ja huonoksi pankiksi ja osakasrakenteeseen oli tehty asianmukaiset muutokset, Citadelen osakkeita omistivat Latvia (75 %) ja EBRD (25 %), ja Revertan osakkeita Latvia (84,15 %), EBRD (12,74 %) ja muut (3,11 %).
(16)
Parexia koskevan lopullisen päätöksen johdanto-osan 11-15 kappaleessa on kuvattu yksityiskohtaisesti Parex bankan vaiheet aina kyseisen päätöksen antamiseen asti.
2.2 Citadelea ja Revertaa varten hyväksytyt tukitoimenpiteet
(17)
Parex bankan hyväksi toteutettiin sarja tukitoimenpiteitä, jotka komissio hyväksyi ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa pelastamista koskevassa päätöksessä, jäljempänä ’pelastamista koskevat päätökset’, sekä Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä.
(18)
Komission Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä hyväksymän rakenneuudistussuunnitelman mukaan komission aiemmin hyväksymää pelastamistukea jatkettaisiin rakenneuudistuskauden loppuun saakka ja se jaettaisiin Citadelen ja Revertan kesken. Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä hyväksyttiin myös uutta rakenneuudistustukea Revertalle ja Citadelelle. Lisäksi siinä määriteltiin käyttömekanismi tuelle, joka oli aiemmin hyväksytty pelastamista koskevissa päätöksissä Parex bankan jaon jälkeen ja joka kattoi seuraavat:
a)
valtion talletuksina sekä Citadelelle että Revertalle annettava maksuvalmiustuki (14);
b)
valtion takaukset Citadelen ja Revertan veloille (15);
c)
valtion toteuttama Revertan ja Citadelen pääomapohjan vahvistaminen (16); ja
d)
omaisuuseriin kohdistuva tukitoimi Citadelen hyväksi (17).
3. PERUSTEET MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISELLE
3.1 Latvian Parex bankan, Citadelen ja Revertan hyväksi toteuttamat lisätoimenpiteet
(19)
Valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen (18)29 päivänä elokuuta 2013 toimittaman kertomuksen sekä Latvian lokakuusta 2013 lähtien toimittamien asiakirjojen ja tietojen perusteella Latvia oli toteuttanut seuraavat toimenpiteet ilman ennakkoilmoitusta komissiolle:
a)
Latvia myönsi 22 päivänä toukokuuta 2009 Parex bankalle 50,27 miljoonan Latvian latin suuruisen toissijaisen lainan (luonteeltaan toissijaista omaa pääomaa), joka erääntyy seitsemän vuoden kuluttua eli 21 päivänä toukokuuta 2016, jäljempänä ’ensimmäinen toimenpide’. Tämän toissijaisen lainan erääntymisaika ylittää ensimmäisessä pelastamista koskevassa päätöksessä hyväksytyn ja Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä vahvistetun viiden vuoden enimmäiserääntymisajan.
b)
Latvia myönsi 27 päivänä kesäkuuta 2013 Citadelelle 18 kuukauden lisäajan yhteensä 37 miljoonan Latvian latin suuruisten toissijaisten lainojen erääntymiselle, jäljempänä ’toinen toimenpide’ (Latvialla oli tuolloin toissijaisia lainoja kaikkiaan 45 miljoonaa Latvian latia) (19). Latvia ei ilmoittanut toissijaisten lainojen erääntymisajan jatkamisesta komissiolle.
c)
Lisäksi Latvia on antanut vuodesta 2011 lähtien Revertalle maksuvalmiustukea enemmän kuin komissio on sallinut Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä, jäljempänä ’kolmas toimenpide’, niin perusskenaariota kuin pahinta skenaariota varten (20).
(20)
Niiden tietojen perusteella, jotka komissiolla oli käytössään menettelyn aloittamista koskevan päätöksen antamisen aikaan, komissiolla oli vakavia epäilyjä ensimmäisen ja toisen toimenpiteen soveltumisesta sisämarkkinoille, kun otetaan huomioon, että
a)
Latvian myöntämien toissijaisten lainojen soveltuvuuden alkuperäisessä arvioinnissa lainojen viiden vuoden erääntymisaikaa pidettiin lyhimpänä mahdollisena, ja niiden voitiin siten katsoa soveltuvan sisämarkkinoille ja
b)
sen tueksi, että lyhin mahdollinen erääntymisaika on tosiasiassa pidempi, ei ollut esitetty mitään uusia perusteita.
(21)
Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen antamisen aikaan ei ollut myöskään esitetty riittäviä perusteluja osoittamaan, että kolmas toimenpide soveltui sisämarkkinoille.
(22)
Näin ollen komissio aloitti neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (21) 13 artiklan 1 kohdassa ja 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn edellä johdanto-osan 19 kappaleessa kuvailtujen ensimmäisen, toisen ja kolmannen toimenpiteen kautta myönnetyn sääntöjenvastaisen tuen osalta.
3.2 Citadelen varainhoitotoiminnasta luopumista koskevan sitoumuksen rikkominen
(23)
Latvia ei ole täyttänyt Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä esitettyä sitoumusta luopua Citadelen varainhoitotoiminnasta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013 ilman luovutuksesta vastaavaa toimitsijamiestä tai viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013 luovutuksesta vastaavan toimitsijamiehen kanssa, jäljempänä ’neljäs toimenpide’ (22). Näin ollen kyseistä sitoumusta luopua Citadelen varainhoitotoiminnasta edellä mainittuihin päivämäärin mennessä on rikottu.
(24)
Komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että edellä johdanto-osan 21 kappaleessa kuvaillun sitoumuksen rikkominen oli tuen väärinkäyttöä. Edellä esitetyistä syistä komissio päätti aloittaa asetuksen (EY) N:o 659/1999 16 artiklassa tarkoitetun tuen väärinkäyttöä koskevan muodollisen tutkintamenettelyn.
4. ASIANOMAISTEN OSAPUOLIEN HUOMAUTUKSET
(25)
Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen jälkeen komissio vastaanotti huomautuksia yhdeltä henkilöltä, joka ei todistanut, että hän on asianomainen osapuoli eli osapuoli, jonka omiin etuihin toimenpide voi vaikuttaa (kuten kilpailija tai alan järjestö (23)), tai että hän toimii asianomaisen osapuolen puolesta.
(26)
Komission vastaanottamat huomautukset liittyivät Parex bankan väitettyihin lainvastaisiin toimiin, eivätkä Latvian Parex bankan, Citadelen ja Revertan hyväksi toteuttamiin ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen toimenpiteeseen tai neljänteen toimenpiteeseen. Ne liittyivät pääosin sellaisiin tosiseikkoihin ja tietoihin, joilla ei ole suoranaisesti merkitystä sille, onko käsiteltävänä olevassa asiassa noudatettu valtiontukisääntöjä. Näin ollen tässä päätöksessä esitettävää arviointia varten ne on kirjattu ja niitä on pidetty yleisenä markkinatietona.
5. LATVIAN HUOMAUTUKSET MUODOLLISESTA TUTKINTAMENETTELYSTÄ
(27)
Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen jälkeen Latvia toimitti 26 päivänä toukokuuta 2014 huomautuksia vastatakseen komission esittämiin epäilyihin ensimmäisen, toisen ja kolmannen toimenpiteen soveltumisesta sisämarkkinoille ja Citadelen varainhoitotoiminnasta luopumista koskevan sitoumuksen rikkomisesta.
(28)
Lisäksi Latvia toimitti 30 päivänä toukokuuta 2014 päivitetyn rakenneuudistussuunnitelman, johon oli sisällytetty tämän päätöksen 5.1 ja 5.5 kohdassa esitetyt tiedot ja vastasuoritteet.
(29)
Vastauksena komission tietopyyntöön Latvia toimitti 23 päivänä kesäkuuta 2014 lisätietoja toisesta toimenpiteestä.
5.1 Toissijaisia lainoja varten alun perin myönnetty erääntymisaika, joka ylitti pelastamista koskevissa päätöksissä ja Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä määrätyt rajat (ensimmäinen toimenpide)
(30)
Latvia esittää 26 päivänä toukokuuta 2014 toimittamissaan huomautuksissa, että ensimmäinen toimenpide oli välttämätön, sillä sen avulla Parex banka pystyi täyttämään lainsäädäntöön perustuvat vakavaraisuusvaatimukset, ja kyettiin välttämään Latvian hauraan, paljon sisäisiä kytköksiä ja riippuvuussuhteita sisältävän pankkijärjestelmän peruuttamaton romahtaminen.
(31)
Latvian mukaan ensimmäisen pelastamista koskevan päätöksen antamisen aikaan Latvian viranomaisilla oli vain rajallisesti tietoa Parex bankan tosiasiallisesta taloudellisesta tilanteesta ja sen omaisuuden laadusta. Siksi ensimmäisessä komissiolle esittämässään valtiontukitoimenpiteiden hyväksymistä koskevassa pyynnössään Latvia ilmoitti myöntävänsä toissijaisia lainoja viiden vuoden erääntymisajalla, sillä se oli lyhin erääntymisaika, jolla toissijaiset lainat saatettiin asiaa koskevien Latvian säännösten nojalla luokitella toissijaiseksi omaksi pääomaksi.
(32)
Latvia toteaa, että saadakseen tarkemman kuvan Parex bankan taloudellisesta asemasta se pyysi PricewaterhouseCoopers-yhtiötä tekemään Parex bankalle due diligence -tarkastuksen. Tarkastus valmistui 26 päivänä tammikuuta 2009, kun ensimmäinen pelastamista koskeva päätös oli jo hyväksytty.
(33)
Samalla Latvia korostaa, että markkinatilanne muuttui nopeasti vuosina 2008 ja 2009, ja lainojen laatu heikkeni odotettua nopeammin. Tilanteen huononemista kuvastaa ja siitä johtuu, että komissio antoi Parex bankaa varten kolme pelastamista koskevaa päätöstä ja että Latvia laati Parex bankan rakenneuudistussuunnitelmasta useita versioita, joista viimeisimmän se antoi tiedoksi 11 päivänä toukokuuta 2009, jäljempänä ’vuoden 2009 rakenneuudistussuunnitelma’.
(34)
Latvia selittää, että pelastamista koskevissa päätöksissä esitetyt oletukset ja ennusteet vesittyivät pian taloudellisessa ympäristössä erityisesti maailmanlaajuisen talouskriisin johdosta tapahtuneiden nopeiden muutosten ja Parex bankaan markkinoilla kohdistuneen luottamuksen heikkenemisen seurauksena. Latvia totesi näin ollen, ettei Latvian Parex bankan toissijaisille lainoille myöntämä viiden vuoden erääntymisaika riittäisi vakauttamaan Latvian haurasta pankkijärjestelmää. Tuolloin ilmenikin, että Parex banka - joka oli järjestelmän kannalta merkittävä pankki - tarvitsi toissijaisia lainoja, joiden erääntymisaika olisi yli viisi vuotta, jotta se voisi täyttää vakavaraisuusvaatimukset ja erityisesti sovellettavat omien varojen riittävyyttä koskevat vaatimukset.
(35)
Parex bankaan toissijaisten lainojen myöntämisen aikaan sovelletun sääntelykehyksen (joka pohjautui Basel II -sääntöihin (24)) nojalla vain 80 prosenttia 50,27 miljoonan Latvian latin suuruisista viisivuotisista lainoista (ts. vain 40,22 miljoonaa Latvian latia) olisi voitu luokitella toissijaiseksi omaksi pääomaksi. Erityisesti lainsäädännön takia toissijaisiin lainoihin oli sovellettava vuosittain kumulatiivista diskonttokerrointa (tai kuoletuskerrointa) heijastamaan näiden rahoitusvälineiden heikkenevää arvoa pääomapohjan positiivisina komponentteina. Tämän seurauksena viisivuotisesta lainasta voidaan ensi vaiheessa käyttää omien varojen riittävyyttä koskevissa laskelmissa vain 80 prosenttia, toisen vuoden alussa 60 prosenttia ja niin edelleen.
(36)
Latvia esittää väitteensä tueksi vertailevia laskelmia, jotka osoittavat, että jos Latvia olisi myöntänyt toissijaiset lainat ainoastaan viiden vuoden erääntymisajalla, niitä ei olisi voinut pitää alusta lähtien kokonaisuudessaan toissijaisena omana pääomana.
(37)
Latvian oli muutettava Parex bankalle myönnettyjen toissijaisten lainojen erääntymisaika seitsemäksi vuodeksi, jotta koko 50,27 miljoonaa Latvian latia, jonka valtio oli myöntänyt toissijaisina lainoina, saatettiin kirjata toissijaiseksi omaksi pääomaksi vuosina 2009 ja 2010 niin, että Parex banka pystyi saavuttamaan sen tavoitteeksi asetetun vakavaraisuussuhteen. Taulukossa 1 esitetään Parex bankan kunkin vuoden lopulla hallussaan pitämän tukikelpoisen toissijaisen oman pääoman määrä toukokuussa 2009 myönnetyn 50,27 miljoonan Latvian latin toissijaisen lainan erääntymisajan perusteella.
Taulukko 1
Toukokuussa 2009 myönnetyn toissijaisen lainan erääntymisaika ja luokittelu toissijaiseksi omaksi pääomaksi (miljoonaa Latvian latia)
Erääntymisaika
2009
2010
2011
Viiden vuoden laina
40,22
30,16
20,11
Kuuden vuoden laina
50,27
40,22
30,16
Seitsemän vuoden laina
50,27
50,27
40,22
Kahdeksan vuoden laina
50,27
50,27
50,27
(38)
Latvia selittää, että 9 päivänä kesäkuuta 2009 Nomura International (jonka Latvia nimitti maaliskuussa 2009 järjestämään Parex bankan myynnin) esitti Latvian viranomaisille Parex bankan myyntistrategian, jossa aikataulu oli erittäin tiukka siten, että myyntiprosessi oli tarkoitus saattaa päätökseen vuonna 2010. Siksi oli tärkeää, että Parex banka täytti kaikki sovellettavat pääomavaatimukset ainakin vuoden 2010 loppuun asti.
(39)
Lopuksi Latvia väittää, että jos toissijaisen lainan erääntymisaika olisi ollut vain viisi vuotta, vuoden 2009 rakenneuudistussuunnitelmaan olisi pitänyt lisätä toimenpiteitä, joilla olisi muilla tavoin tuettu Parex bankan omien varojen riittävyyttä (esim. uudet pääomalisäykset, toissijaisten lainojen välitön jatkaminen). Ilman tällaisia toimenpiteitä tallettajat olisivat jääneet suojattomiksi ja Latvian talousjärjestelmän vakaus olisi ollut vakavasti uhattuna.
5.2 Ilmoittamatta jäänyt toissijaisten lainojen erääntymisajan pidentäminen (toinen toimenpide)
(40)
Toisen toimenpiteen osalta Latvia esittää, että toissijaisen lainan erääntymisaikaa oli pidennettävä uudelleen vuonna 2013 lainsäädäntöön tehtyjen muutosten johdosta. Erityisesti Latvian rahoitus- ja pääomamarkkinoiden valvontakomissio, jäljempänä ’FCMC’, ilmoitti Citadelelle 1 päivänä maaliskuuta 2013, että koko konsernin vakavaraisuussuhteen oli oltava vähintään 10 prosenttia viimeistään vuoden 2013 lopussa, kun taas suositeltu osuus olemassa olevien ja mahdollisten riskien hallitsemiseksi oli […]. Ennen maaliskuuta 2013 vakavaraisuussuhteen oli täytynyt olla vähintään 8,4 prosenttia.
(41)
Latvian mukaan toinen toimenpide toteutettiin hyvässä uskossa, sillä Latvian viranomaiset katsoivat toimenpiteen olevan markkinataloussijoittajaperiaatteen mukainen, koska se ei aiheuta valtiolle taloudellista menetystä.
(42)
Latvia ilmoittaa vielä, että toisen toimenpiteen hyväksymisen aikaan se tulkitsi Citadelen tavoin hyvässä uskossa, että kyseisen toissijaisen lainan erääntymisajan pidentäminen oli mahdollista asiaa koskevien komission päätösten ja rakenneuudistussuunnitelman nojalla.
(43)
Latvia väittää, että markkinasijoittaja olisi Citadelen enemmistöosakkaan asemassa pyrkinyt parhaansa mukaan säilyttämään mahdollisimman pitkälle sijoituksensa arvon ja ollut valmis hyväksymään ja toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet välttääkseen omistusosuutensa kirjanpitoarvon vähenemisen sen takia, että pankki ei pysty täyttämään pääomavaatimuksiaan. Jos Citadele ei olisi pystynyt täyttämään FCMC:n tuolloin määräämiä tiukkoja omien varojen riittävyyttä koskevia vaatimuksia, pankin vakaus, elinkelpoisuus ja markkinoitavuus olisivat vaarantuneet ja viime kädessä mahdollisuudet toteuttaa myynti hyvillä rahoitusehdoilla olisivat heikentyneet.
(44)
Latvia esittää lisäksi vaihtoehtoisen skenaarion, jossa toista toimenpidettä ei olisi myönnetty. Tässä skenaariossa suositeltua pääomasuhdetta ei olisi saavutettu, sillä vakavaraisuussuhde olisi 31 päivänä joulukuuta 2013 ollut alle 9,3 prosenttia, kun vähimmäisvaatimus oli 10 prosenttia.
(45)
Latvia myös katsoo, ettei muita toimenpiteitä Citadelen omien varojen riittävyyden tukemiseksi (ts. pääoman korotusta tai uusien toissijaisten lainojen myöntämistä) ollut mahdollista toteuttaa. Tarkemmin se toteaa, että Citadelen olisi ollut mahdotonta saada vuonna 2013 toissijaisia lainoja ulkopuolisilta sijoittajilta, kun otetaan huomioon että Latvian viranomaiset olivat päättäneet luopua Citadelesta lyhyen ajan sisällä (ts. viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014). Epävarmuus mahdollisesta ostajasta ja sen tulevasta strategiasta olisi saanut toissijaisten lainojen antajat vaatimaan myyntioption kaikkiin niiden Citadelelle myöntämiin toissijaisiin lainoihin (määräysvallan vaihtumista koskeva lauseke) (25). Tämä olisi käytännössä tarkoittanut, että tällaisten toissijaisten lainojen tosiasiallisen erääntymisajan olisi katsottu olevan alle viisi vuotta, eikä niitä olisi siten voitu pitää toissijaisena omana pääomana.
(46)
Latvian viranomaiset toimittivat 23 päivänä kesäkuuta 2014 vastauksen komission pyyntöön saada tietoa siitä, oliko Latvia pyytänyt EBRD:ltä Citadelen toissijaisten lainojen erääntymisajan pidentämistä. Vastauksessa ne vakuuttivat, että ne eivät olleet ehdottaneet EBRD:lle ennen toisen toimenpiteen myöntämistä, että EBRD pidentäisi antamiensa toissijaisten lainojen erääntymisaikaa. Samassa yhteydessä ne toistivat, että toinen toimenpide oli täytynyt toteuttaa, jotta Citadele ei olisi rikkonut uusia, entistä tiukempia pääomavaatimuksia.
(47)
Latvia katsoo, että sen oli täytynyt viipymättä pidentää Citadelelle antamiensa toissijaisten lainojen erääntymisaikaa, eikä se ollut neuvotellut vastaavaa pidennystä EBRD:n antamia toissijaisia lainoja varten.
(48)
Latvian mukaan sen päätökseen vaikuttivat seuraavat kolme seikkaa:
a)
Tarve tehokkaasti puuttua uhkaavaan uusien pääomavaatimusten rikkomiseen: Citadele oli laskenut toissijaista omaa pääomaa koskevan tarpeensa ja todennut, että jos toisen toimenpiteen - jolla erääntymisaikaa pidennetään 18 kuukautta - sijasta muutetaan sellaisen toissijaisen lainan erääntymisaikaa, jossa myös EBRD on osallisena, tarvitaan huomattavasti pidempi jatkoaika. Ero johtui siitä, että kyseisen lainan pääoma oli pienempi ja siten sen vaikutus Citadelen pääoma-asemaan oli merkittävästi vähäisempi. Latvia tuo vielä esiin, että EBRD:n antaman toissijaisen lainan erääntymisajan pidentäminen olisi edellyttänyt, että asiasta olisi neuvoteltu EBRD:n kanssa. Lisäksi kun otetaan huomioon sovellettavan lainsäädännön erot ja oikeudelliset puitteet, jotka olisi pitänyt luoda, EBRD:n antaman toissijaisen lainan jatkaminen, samalla kun olisi jatkettu osaa Latvian antamasta toissijaisesta lainasta, olisi edellyttänyt monimutkaisia oikeudellisia järjestelyjä.
b)
Latvia korostaa, että erääntymisajan pidentämisen aikaan se katsoi, että EBRD:n antaman toissijaisen lainan erääntymisajan pidentäminen olisi hankaloittanut Citadelesta luopumista, kun toissijaiseen lainaan olisi liittynyt myynnin aikana useita toisiinsa kytkettyjä sopimuksia. Tällainen olisi Latvian mielestä vaikeuttanut Citadelen myyntiä, koska se olisi voinut vaikuttaa myyntiehtoihin ja toimeen liittyvät kustannukset olisivat todennäköisesti kasvaneet.
c)
Latvia tuo vielä esiin, että EBRD:n asema suhteessa Citadeleen olisi voinut mutkistaa EBRD:n päätöstä hyväksyä erääntymisajan pidentäminen. Latvia esittää 23 päivänä kesäkuuta 2014 päivätyssä kirjeessään uskoneensa vakaasti, että EBRD olisi periaatteessa ollut valmis hyväksymään asianomaisen rahoitusvälineen erääntymisajan pidentämisen. Se kuitenkin myöntää, että EBRD:n asema erosi Latvian asemasta sikäli, että Latvia oli Citadelen enemmistöosakas ja saattoi siinä ominaisuudessa vaikuttaa ratkaisevasti myyntiprosessiin ja neuvotella tarjoajien kanssa erilaisia vaihtoehtoja toissijaisten lainojen maksua varten. Latvian mukaan se, että EBRD:llä ei ollut määräysvaltaa Citadelen myynnissä, olisi voinut muodostaa esteen lainan erääntymisajan pidentämiselle ja ainakin johtaa pitkällisiin neuvotteluihin.
5.3 Revertalle myönnetty ilmoittamatta jäänyt maksuvalmiustuki (kolmas toimenpide)
(49)
Latvia ja Reverta myöntävät, että Latvian Parex bankalle (ja sen jälkeen Revertalle) joulukuusta 2010 lähtien myöntämä maksuvalmiustuki ylittää Parexia koskevan lopullisen päätöksen johdanto-osan 55 kappaleessa sallitun enimmäisrajan. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitettiin, että 31 päivänä joulukuuta 2013 Revertalla oli maksamatonta maksuvalmiustukea 362,52 miljoonaa Latvian latia, joka ylitti pahinta skenaariota varten asetetun 307 miljoonan Latvian latin enimmäisrajan 55,52 miljoonalla Latvian latilla.
(50)
Latvian mukaan komissio oli alun perin hyväksynyt Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä Parex bankalle myönnetyn 218,7 miljoonan Latvian latin maksuvalmiustuen muuttamisen pääomaksi. Muutettava määrä pienennettiin myöhemmin muutoksia koskevalla päätöksellä 118,7 miljoonaksi Latvian latiksi. Jos 118,7 miljoonan Latvian latin maksuvalmiustuki olisi muutettu pääomaksi, maksuvalmiustuki olisi laskenut sallitun enimmäisrajan alapuolelle. Myönnetystä 118,7 miljoonan Latvian latin maksuvalmiustuesta muutettiin pääomaksi kuitenkin vain 49,5 miljoonaa Latvian latia. Latvia esittää tämän seikan enimmäisrajan ylittymisen pääsyynä.
(51)
Latvia toteaa lisäksi, että tuen enimmäisrajan ylittyminen johtui myös käteisvarojen muodostuksen viivästymisestä verrattuna siihen, mitä Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä oli ennakoitu. Vilpilliset velalliset ovat lykänneet maksuja, mikä on viivästyttänyt käteisvarojen takaisinsaantia noin kahdella vuodella. Latvia pitää ilmiötä tilapäisenä ja uskoo maksuvalmiustuen ylittymisen päättyvän vuonna 2015 tai 2016.
(52)
Latvia ja Reverta kuitenkin tunnustavat poikenneensa sallituista tukimääristä siksi, että niillä oli ollut vaikeuksia kohdentaa valtiontuki asianmukaisesti sallittuun maksuvalmiustukeen ja pääomanlisäyksiin muutoksia koskevan päätöksen jälkeen.
(53)
Latvian viranomaiset selittävät, että jos Parex bankan (nykyisen Revertan) pankkitoimintalupa olisi pidetty voimassa, Latvian olisi pitänyt lisätä Parex bankaan pääomaa enemmän kuin alun perin oli suunniteltu (vakavaraisuussääntöjen nojalla vaadittu vähimmäispääoma oli tosiaan suurempi kuin Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä sallittu 218,7 miljoonan Latvian latin pääomanlisäys). Komissiolle toimitetun alkuperäisen rakenneuudistussuunnitelman perusteella omaisuuseristä luopumisen ja 218,7 miljoonan Latvian latin muuttamisen taloudellinen arvo ei olisi riittänyt Parex bankalle (Revertalle) lakisääteisten vakavaraisuusvaatimusten täyttämiseen.
(54)
Näin ollen Parex banka (Reverta) olisi tarvinnut lisäpääomaa, jos sen pankkitoimintalupa olisi pidetty voimassa. Kun pankkitoimintalupa oli peruttu, lisätuen määrä voitiin rajoittaa lopettamismenettelyyn tarvittavaan määrään.
(55)
Latvian mukaan maksuvalmiustukea ei tarvinnut enää 31 päivän joulukuuta 2011 jälkeen muuttaa enempää pääomaksi, koska Revertan pankkitoimintalupa oli peruttu. Latvia oli ennen muutoksia koskevan päätöksen antamista kertonut komissiolle, ettei se aio muuttaa maksuvalmiustukea pääomaksi 31 päivän joulukuuta 2011 jälkeen, mutta se ei ollut vahvistanut toteuttavansa tätä suunnitelmaa eikä yksiselitteisesti esittänyt ja selittänyt komissiolle muuttamatta jättämisen teknisiä seurauksia. Erityisesti Latvia ei maininnut, että koska varoja, jotka oli jo myönnetty maksuvalmiustukena, ei ollut muutettu pääomaksi, ne eivät vähentyneet niin nopeasti kuin Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä oli vaadittu.
(56)
Koska maksuvalmiustukea oli muutettu pääomaksi 31 päivään joulukuuta 2011 mennessä vain 49,5 miljoonaa Latvian latia, ja 69,2 miljoonaa Latvian latia oli jätetty muuttamatta pääomaksi, maksuvalmiustuki pysyi suunnilleen saman määrän verran sallittua korkeampana.
(57)
Latvian mukaan maksuvalmiustuen säilyttäminen ja sen jättäminen muuttamatta pääomaksi oli Latvian viranomaisten viimeinen ankara toimenpide, jolla tosiasiassa saatiin vähennettyä valtiontuki välttämättömään minimiin.
(58)
Latvia ja Reverta vakuuttavat, ettei Reverta tarvitse enää enempää ”uutta rahaa”. Kun otetaan huomioon, että maksuvalmiustukea on muutettu pääomaksi suunniteltua vähemmän, Latvia uskoo, että Revertalla on vielä vuoden 2014 lopulla maksuvalmiustukea [300-350] miljoonaa Latvian latia, vuoden 2015 lopulla [250-300] miljoonaa Latvian latia ja vuosien 2016 ja 2017 lopulla [200-250] miljoonaa Latvian latia (kun Revertan omaisuus realisoidaan). Latvian mukaan tämä maksuvalmiustuki näin ollen ylittää alkuperäiset enimmäisrajat, koska i) maksuvalmiustukea on muutettu pääomaksi suunniteltua vähemmän ja koska ii) Revertan toiminnan uskotaan tuottavan vähemmän tuloja kuin alun perin oli suunniteltu.
(59)
Varojen takaisinsaannissa ilmenneiden vaikeuksien valossa Latvia ennakoi uusissa laskelmissaan, että realisointimenettelyn päättyessä (31 päivänä joulukuuta 2017) Revertan pääomapositio on negatiivinen [250-300] miljoonaa Latvian latia.
5.4 Sitoumus luopua varainhoitotoiminnasta (neljäs toimenpide)
(60)
Latvia aloitti Citadelen myyntiprosessin vuonna 2011 noudattaakseen sitoumuksia, jotka se oli antanut ja jotka oli kirjattu Parexia koskevaan lopulliseen päätökseen. Ensimmäisessä myyntiyrityksessä toimi neuvonantajana Nomura International, mutta Kreikan talous- ja rahoituskriisin euroalueella aiheuttaman kuohunnan sekä Liettuassa ja Latviassa toimineiden Snoras- ja Krajbanka-pankkien romahtamisen johdosta yritys epäonnistui.
(61)
Latvia tilasi helmikuussa 2013 riippumattomalta asiantuntijalta […] erityisen tutkimuksen muun muassa varainhoitotoiminnan myynnin vaikutuksista sitoumuksissa määriteltynä ajankohtana. Asiantuntija osoitti, että kahden yksikön (varainhoitotoiminnan ja muun Citadelen) myyntiarvo olisi pienempi kuin koko Citadelen arvo kokonaisena. Näin ollen varainhoitotoiminnan irrottaminen Citadelesta laskisi pankin kirjanpitoarvoa ja siten sen arvoa osakkaille. Erilaisilla laskelmilla asiantuntija todisti, että ilman varainhoitotoimintaa pankin liikevoitto romahtaisi […] ja sen […] huononisi.
(62)
Latvian mukaan asiantuntijan tutkimus osoitti, että varainhoitotoiminnan myynti irrallaan muusta Citadelesta vuonna 2013 olisi heikentänyt Citadelen elinkelpoisuutta ja siten sen markkinoitavuutta. Se olisi vähentänyt huomattavasti pankin mahdollisuuksia houkutella yksityisiä toimijoita sijoittamaan Citadeleen kohtuullisella hinnalla. Latvia käynnistikin toisen, koko Citadelea koskeneen myyntiprosessin vuonna 2013 käyttäen ulkopuolisina neuvonantajina Société Générale- ja Linklaters LLP -yhtiöitä. Kaksi tarkasteltavana olevaa myyntiprosessia ovat fuusio- ja yritysostomenettely sekä listautumismenettely.
5.5 Latvian ehdottamat vastasuoritteet
(63)
Varmistaakseen, että sen Parex bankalle, Citadelelle ja Revertalle ensimmäisen, toisen ja kolmannen toimenpiteen muodossa myöntämät lisätukitoimenpiteet sekä Citadelen varainhoitotoiminnan jättäminen myymättä sovittuun määräaikaan mennessä (neljäs toimenpide) soveltuvat sisämarkkinoille EU:n valtiontukisääntöjen nojalla, Latvia on ehdottanut sarjan sitoumuksia, jotka esitetään jäljempänä johdanto-osan 64-73 kappaleessa.
5.5.1 Määräaika Citadelen myynnille ja varainhoitotoiminnasta luopumiselle
(64)
Latvia ja Citadele sitoutuvat pyrkimään parhaansa mukaan saamaan mahdollisimman pian ja joka tapauksessa ennen […] sitovia tarjouksia Latvian tasavallan Citadelessa omistaman osuuden (mukaan lukien varainhoitotoiminnan) myyntiä varten. Myynti toteutetaan viimeistään […]. Latvian tasavalta (ja sen neuvonantaja) voi vapaasti valita myyntitoimenpiteen muodon ja yksityiskohdat (esim. yrityskauppa tai listautuminen), kunhan Latvian tasavalta lopulta luopuu koko osuudestaan Citadelessa viimeistään […]. Jos myynti toteutetaan listautumisena, Latvian tasavalta sitoutuu vahvistamaan FCMC:n kanssa lopullisen listalleottoesitteen viimeistään […].
(65)
Latvia ja Citadele myös sitoutuvat siihen, että luovutusta varten nimitetään toimitsijamies, jos […] mennessä ne eivät ole saaneet sitovia tarjouksia tai - listautumisen tapauksessa - ne eivät ole vahvistaneet FCMC:n kanssa listalleottoesitettä. Siinä tapauksessa Latvian tasavalta ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin varmistaakseen, että luovutuksesta vastaava toimitsijamies nimitetään ja aloittaa toimintansa viimeistään […]. Citadelen myyntiä hoitava taloudellinen neuvonantaja voidaan nimittää luovutuksesta vastaavaksi toimitsijamieheksi […] alkaen. Jos luovutuksesta vastaava toimitsijamies nimitetään, Latvia ja Citadele sitoutuvat ottamaan vastaan kaikkia osapuolia sitovia ja peruuttamattomia tarjouksia […] mennessä ja tekemään sitovan ja peruuttamattoman sopimuksen koko Latvian tasavallan Citadelessa omistaman osuuden myynnistä viimeistään […] siten että myynti toteutetaan viimeistään […].
(66)
Lisäksi Latvia ja Citadele sitoutuvat siihen, että […] mennessä Citadele […] uuden liiketoiminnan ja Citadelen jäljellä oleva liiketoiminta […], ellei Latvian tasavalta ole tehnyt viimeistään […] sitovaa ja peruuttamatonta sopimusta siitä, että koko Latvian tasavallan Citadelessa omistaman osuuden myynti toteutetaan viimeistään […] tai ellei Latvian tasavalta saa listautumisen yhteydessä myytyä koko osuuttaan Citadelessa viimeistään […].
(67)
Latvia ja Citadele sitoutuvat saattamaan koko Latvian tasavallan Citadelessa omistaman osuuden myyntiä koskevan myynti- ja ostotoimenpiteen päätökseen viimeistään […]. Jos osuutta ei ole myyty viimeistään […], ne sitoutuvat siihen, että Citadele […] uuden liiketoiminnan ja Citadelen jäljellä oleva liiketoiminta […].
(68)
Jos Citadele […] missään edellä johdanto-osan 64-67 kappaleessa esitetyssä tapauksessa, Latvian tasavalta ja/tai Citadele voi myydä ja siirtää minkä tahansa kolmansien osapuolien etuihin vaikuttavan Citadelen liiketoiminnan osan tällaiselle kolmannelle osapuolelle ([…] periaatteita noudattaen ja ilman uutta valtiontukea).
5.5.2 Sallittujen pääomanlisäyksien määrän pienentäminen
(69)
Revertan osalta muutoksia koskevassa päätöksessä sallittiin valtion talletusten pääoman ja korkojen muuttaminen pääomaksi (maksuvalmiustuki) yhteensä 118,7 miljoonan Latvian latin arvosta. Koska maksuvalmiustukea on tähän mennessä muutettu pääomaksi vain 49,5 miljoonaa Latvian latia, Latvia ehdottaa, että pääoman enimmäismäärää, jonka Latvia voi tarjota Revertalle, lasketaan välittömästi ja pysyvästi aiemmasta 118,7 miljoonasta Latvian latista 49,5 miljoonaan Latvian latiin.
5.5.3 Sitoutuminen vastuunjaon parantamiseen estämällä rahavirrat Revertan jäljellä oleville toissijaisille velkojille
(70)
Latvia myöntää, että tarvitaan entistä parempia vastuunjakotoimia, jotta voidaan varmistaa ensimmäisen, toisen ja kolmannen toimenpiteen soveltuminen sisämarkkinoille. Tällaisilla toimilla varmistettaisiin muun muassa, ettei kolmas osapuoli voi aiheettomasti hyötyä Revertalle ja Citadelelle myönnetystä valtion lisätuesta.
(71)
Tätä tarkoitusta varten Latvia sitoutuu parantamaan vastuunjakositoumuksia alaskirjaamalla Parex bankan aiempien enemmistöosakkaiden, niiden sidosyritysten ja muiden toissijaisia lainoja, jäljempänä ’jäljellä olevat toissijaiset lainat’, myöntäneiden velkojien, jäljempänä ’jäljellä olevat toissijaiset velkojat’, velkakirjojen arvon.
(72)
Reverta oli ylittänyt Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä sallitut maksuvalmiustuen määrät osittain siksi, että se oli maksanut korkoa jäljellä olevista toissijaisista lainoista. Jos Reverta ei olisi maksanut tätä korkoa tai jos jäljellä olevat toissijaiset lainat olisi alaskirjattu välittömästi sen jälkeen, kun Parexia koskeva lopullinen päätös oli annettu, Latvia ei ehkä olisi joutunut toteuttamaan ensimmäistä, toista ja kolmatta toimenpidettä siinä laajuudessa, jossa ne toteutettiin.
(73)
Edellä esitetyn valossa Latvia tarjoutuu selventämään ja vahvistamaan sitoumuksiaan jäljellä olevien toissijaisten lainojen pääoman ja korkojen osalta seuraavasti:
a)
Citadele ja Reverta (entinen Parex banka) sekä niiden sidosyritykset eivät maksa yhdellekään lainanantajalle tai osakkeenomistajalle, joka ei ole Latvian tasavalta tai EBRD, mitään (maksettavaa tai kertynyttä) korkoa, osinkokorkoa tai kuponkikorkoa olemassa olevista pääomasijoitusvälineistä (mukaan luettuina etuosakkeet, B-sarjan osakkeet ja ylemmän ja alemman toissijaisen oman pääoman ehtoiset sijoitusvälineet) tai käytä mitään näihin liittyvää maksukehotusoikeutta paitsi, jos ja kunnes Revertalle ja/tai Citadelelle myönnetty valtiontuki on maksettu kokonaisuudessaan takaisin, ellei tähän ole lainmukaista velvollisuutta. Jos tällaisia lainmukaisia velvollisuuksia on olemassa, Latvia pyrkii poistamaan ne mahdollisimman nopeasti (ja joka tapauksessa viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2015).
b)
Latvia myös sitoutuu olemaan maksamatta takaisin jäljellä olevien lainojen pääomaa (paitsi jos ja kunnes Revertalle/Citadelelle myönnetty valtiontuki on maksettu kokonaisuudessaan takaisin),
i)
jota koskee sitova määräys, jonka mukaan jäljellä oleviin toissijaisiin lainoihin liittyvät maksut eivät eräänny tai lankea maksettaviksi; tai
ii)
joka muutetaan äänivallattomaksi ensisijaiseksi omaksi pääomaksi; tai
iii)
joka alaskirjataan;
siinä määrin kuin on tarpeellista Revertan negatiivisen nettoarvon kattamiseksi, mikäli tätä varten on olemassa oikeusperusta.
c)
Latvia toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että kaikki edellä esitettyjen sitoumusten täyttämiseen tarvittavat lakisäännökset vahvistetaan viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2015.
5.6 Latvian vastaukset kolmansien osapuolien huomautuksiin
(74)
Latvia toimitti 6 päivänä kesäkuuta 2014 vastauksensa komission vastaanottamiin kolmansien osapuolien huomautuksiin. Latvia vakuuttaa, että huomautuksissa esitetyt väitteet ovat perusteettomia ja merkityksettömiä menettelyn aloittamista koskevan päätöksen näkökulmasta. Latvia torjuu kolmansien osapuolien esittämät väitteet ja pyytää, ettei komissio ottaisi niitä huomioon.
6. ARVIOINTI
6.1 Valtiontuen olemassaolo uusien toimenpiteiden seurauksena
(75)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(76)
Toimenpiteen luokittelu valtiontueksi edellyttää seuraavien kumulatiivisten edellytysten täyttymistä: a) toimenpide rahoitetaan valtion varoista, b) se antaa valikoivaa etua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, c) se vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja se saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
6.1.1 Ensimmäinen toimenpide
(77)
Se, että Latvian Parex bankalle myöntämät toissijaiset lainat olivat valtiontukea, todettiin ensimmäisessä pelastamista koskevassa päätöksessä, kun komissio hyväksyi toissijaisen lainan, jonka erääntymisaika oli viisi vuotta, myöntämisen sisämarkkinoille soveltuvana tukitoimenpiteenä. Komissio katsoi tuolloin, että markkinataloussijoittaja ei olisi myöntänyt toissijaista lainaa, jolla oli viiden vuoden erääntymisaika (26).
(78)
Toissijaiset lainat, jotka Latvia myönsi Parex bankalle, olivat identtisiä komission hyväksymän toimenpiteen kanssa lukuun ottamatta sitä, että niiden erääntymisaika oli pidempi, mikä tuotti ylimääräistä etua Parex bankalle.
(79)
Toissijainen laina, jonka erääntymisaika on seitsemän vuotta, tuottaa lainanottajalle suuremman edun kuin toissijainen laina, jonka erääntymisaika on viisi vuotta, koska sijoittajalle aiheutuva riski kasvaa, kun sijoituksen erääntymisaika pitenee. Oli vielä epätodennäköisempää, että markkinataloussijoittaja olisi myöntänyt toissijaisen lainan, jonka erääntymisaika oli seitsemän vuotta, kuin toissijaisen lainan, jolla oli viiden vuoden määräaika. Tästä syystä toissijaisen lainan pidempi erääntymisaika tuotti Parex bankalle enemmän etua kuin pelastamista koskevissa päätöksissä ja Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä oli hyväksytty toissijaisen lainan osalta. Koska kaikki muut valtiontuen olemassaolon edellytykset oli jo todettu ensimmäisessä pelastamista koskevassa päätöksessä, ensimmäinen toimenpide on ylimääräistä valtiontukea.
6.1.2 Toinen toimenpide
(80)
Latvia myönsi 27 päivänä kesäkuuta 2013 ylimääräisen 18 kuukauden lisäajan Citadelelle 37 miljoonan Latvian latin arvosta myönnettyjen toissijaisten lainojen (joita Latvialla oli tuolloin yhteensä 45 miljoonaa Latvian latia) erääntymiselle.
(81)
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio arvioi lisäperustelujen puuttuessa, että markkinataloussijoittaja ei olisi myöntänyt tällaista lisäaikaa, sillä siihen liittyy suurempi riski kuin aiempiin toissijaisiin lainoihin. Näin ollen komissio katsoi, että toissijaisen lainan erääntymisajan pidentäminen tarkoitti ylimääräistä valtion myöntämää etua Citadelelle suhteessa toissijaiseen lainaan, joka oli hyväksytty pelastamista koskevissa päätöksissä ja Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä ja oli siten lisätukea.
(82)
Latvian mukaan markkinataloussijoittaja olisi toteuttanut rationaalisesti erityistoimenpiteitä pankin omien varojen riittävyyden turvaamiseksi ja siten sijoituksen arvon säilyttämiseksi. Näin ollen Latvia katsoo pohjimmiltaan, ettei toinen toimenpide tuonut etua Citadelelle, koska lisätuen myöntäminen noudatti markkinataloussijoittajaperiaatetta.
(83)
Komissio ei kiistä, etteikö markkinataloussijoittajaperiaatetta voitaisi soveltaa toisen toimenpiteen kaltaiseen liiketoimeen. Se kuitenkin muistuttaa EU:n tuomioistuimien korostaneen, että jos jäsenvaltio vetoaa hallinnollisen menettelyn kuluessa kyseiseen arviointiperusteeseen, sen on epäselvässä tapauksessa osoitettava kiistattomasti ja objektiivisten ja varmennettavissa olevien seikkojen perusteella, että toteutettu toimenpide kuuluu valtion osakkeenomistajan aseman piiriin. Tämän suhteen voidaan edellyttää muun muassa seikkoja, joista ilmenee, että päätös perustuu taloudellisiin arviointeihin, jotka rinnastuvat arviointeihin, joita johdonmukaisesti toimiva yksityinen sijoittaja, jonka tilanne vastaa mahdollisimman tarkasti kyseisen valtion tilannetta, olisi laatinut ennen tällaisen sijoituksen tekemistä arvioidakseen sen tulevan tuottavuuden (27).
(84)
Tämän vuoksi komissio katsoo, ettei Latvia ole esittänyt perusteita ja yksityiskohtaista analyysia tukemaan väitettä, jonka mukaan se on noudattanut markkinataloussijoittajaperiaatetta.
(85)
Ensinnäkään komissiolle ei ole toimitettu mitään näyttöä siitä, että Latvia olisi arvottanut sijoituksensa Citadelessa siihen aikaan, kun se päätti panna täytäntöön toisen toimenpiteen. Osakkaana toimiva markkinataloussijoittaja olisi selvittänyt Citadelen arvon määritelläkseen kyseiseen pankkiin tekemänsä sijoituksen arvon ennen (eli ilman) toista toimenpidettä ja sen jälkeen ja verrannut kyseisiä arvoja. Komissio uskoo, että voittoa tavoitteleva markkinataloussijoittaja olisi ensin selvittänyt pankkiin tekemänsä sijoituksen arvon ja sen jälkeen varmistanut, että toissijaisten lainojen erääntymisajan uusi pidentäminen turvaa sijoituksen arvon. Jos tarkastelun tuloksena olisi ilmennyt, että arvo olisi säilynyt tai jopa kasvanut, voittoa tavoitteleva markkinataloussijoittaja olisi seuraavaksi verrannut arvon säilyttämisen (tai jopa kasvattamisen) vaihtoehtokustannusta arvon muutokseen.
(86)
Jos Latvia olisi toteuttanut tällaisen analyysin, sen olisi pitänyt osoittaa, että erääntymisajan pidentäminen oli tehokas toimenpide, jolla sijoituksen arvo on saatu ainakin säilytettyä, ja sen jälkeen sen olisi pitänyt osoittaa, että tämän toimenpiteen vaihtoehtokustannukset olivat pienemmät kuin arvon kasvu. Komissio voisi hyväksyä Latvian toimineen markkinataloussijoittajaperiaatteen mukaisesti ainoastaan, jos erääntymisajan pidentämisen vaihtoehtokustannus olisi alhaisempi kuin toisen toimenpiteen vaikutus arvoon. Latvia ei kuitenkaan ole esittänyt tapahtumien aikaan tehtyä arviota sijoituksen arvosta eikä analyysia, joka osoittaisi lisäajan myöntämisen vaihtoehtokustannuksen olleen pienempi kuin toisen toimenpiteen toteuttamisella aikaan saatu arvon säilyminen.
(87)
Tästä syystä komissio toteaa, ettei toisen toimenpiteen voida katsoa vastanneen markkinataloussijoittajan käytöstä sellaisessa tilanteessa, jossa Latvia oli kesäkuussa 2013.
(88)
Toiseksi markkinataloussijoittajaperiaatteen soveltamisen vakiintuneen käytännön mukaan vertailukohtana on joka tapauksessa käytettävä johdonmukaisen yksityissijoittajan käytöstä tilanteessa, joka vastaa mahdollisimman läheisesti jäsenvaltion tilannetta (28). Näin ollen, kun Latvia arvioi Citadeleen tekemänsä sijoituksen arvoa, sen olisi pitänyt ottaa huomioon Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä Citadelen myynnin osalta annetut sitoumukset. Toisen toimenpiteen toteuttamisen aikaan kesäkuussa 2013 kyseisiin sitoumuksiin sisältyi velvollisuus luopua Citadelesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014 sekä velvollisuus luopua Citadelesta ilman varainhoitotoimintaa (sillä varainhoitotoiminnasta oli luovuttava erikseen, ellei sitä ollut myyty viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013). Kun 27 päivänä kesäkuuta 2013, jolloin erääntymisaikaa pidennettiin, varainhoitotoiminnalle ei ollut löydetty yhtään ostajaa, yksityissijoittaja olisi päätellyt, ettei varainhoitotoimintaa saada myytyä Citadelen kanssa Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä asetettuun määräaikaan mennessä eli viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013, joten nämä kaksi yksikköä myytäisiin erikseen.
(89)
Lisäksi pankin yksityisellä osakkeenomistajalla, joka olisi ollut mahdollisimman samankaltaisessa tilanteessa kuin jäsenvaltio, ei olisi ollut mitään syytä olettaa, että kyseisten sitoumusten täyttämisestä olisi luovuttu tai sitä olisi lykätty, sillä sellaisiin muutoksiin tarvittiin komission hyväksyntä. Näin ollen kun sijoituksen arvoa määriteltiin kesäkuussa 2013, ei voitu odottaa, että velvollisuudet menettäisivät merkityksensä, sillä ei voitu olettaa, että komissio hyväksyisi muutoksia velvollisuuksiin vielä sinä aikana, kun Latvia oli sitoutunut täyttämään ne.
(90)
Päättääkseen pidennetyn erääntymisajan myöntämisestä Latvian oli siis otettava Citadeleen kesäkuussa 2013 tekemänsä sijoituksen arvon arvioinnissa huomioon Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä annetut sitoumukset. Latvia ei ole esittänyt näyttöä siitä, että se olisi ottanut sitoumukset huomioon tai että sen sijoituksen arvo tuohon aikaan sitoumukset huomioon otettuina olisi ollut suurempi kuin erääntymisajan pidentämisen vaihtoehtoiskustannus. Myös tästä syystä komissio toteaa, ettei toisen toimenpiteen voida katsoa vastanneen markkinataloussijoittajan käytöstä sellaisessa tilanteessa, jossa Latvia oli kesäkuussa 2013.
(91)
Kolmanneksi vaikka Latvia olisi analysoinut toisen toimenpiteen riittävän yksityiskohtaisesti keinona säilyttää Citadeleen tehdyn sijoituksen arvo kesäkuun 2013 jälkeen ja vaikka Latvia olisi ottanut analyysissa huomioon Citadelen lähestyvään myyntiin ja erilliseen varainhoitotoiminnasta luopumiseen liittyneet rajoitukset, jotka markkinataloussijoittaja olisi ottanut huomioon, Latvian arviot toisen toimenpiteen kustannuksista ja tällä toimenpiteellä oletetusti säilytetystä Citadeleen tehdyn sijoituksen arvosta eivät ole uskottavia.
(92)
Vaikka yhtäältä Latvia väittää, ettei toisesta toimenpiteestä aiheutunut mitään kustannuksia valtiolle, väitteen tueksi ei ole esitetty mitään lisätietoja eikä näyttöä Latvian toisen toimenpiteen myöntämisen aikaan suorittamasta kustannusten arvioinnista. Tällainen vaihtoehtokustannusten ja muiden toiseen toimenpiteeseen liittyvien kustannusten analyysi olisi ollut ehdoton edellytys yksityiselle sijoittajalle, joka olisi halunnut tehdä tietoon perustuvan päätöksen toissijaisen lainan erääntymisajan mahdollisesta pidentämisestä. Kustannusten arvioinnin puuttuminen saa komission päättelemään, että yksityinen sijoittaja ei olisi voinut arvioida toisen toimenpiteen houkuttelevuutta voiton maksimoinnin näkökulmasta.
(93)
Toisaalta vaikka Latvia väittää, että toisella toimenpiteellä voitiin säilyttää Latvian Citadeleen tekemän sijoituksen arvo, kyseisen jäsenvaltion Citadeleen tekemän sijoituksen piirteet kesäkuusta 2013 lähtien eivät tue tätä väitettä. Komissio tuo esiin, että voittoa tavoittelevalle sijoittajalle sijoituksen nykyarvo riippuu sijoituksen ennakoiduista tuotoista (esimerkiksi osinkojen muodossa) yhdessä sijoituksen senhetkisen pääoma-arvon kanssa (joka voidaan päätellä esimerkiksi hinnasta, jonka ostaja maksaisi sillä hetkellä kyseisestä sijoituksesta, tai ostajan tulevaisuudessa sijoituksesta maksaman hinnan diskontatusta arvosta). Kaikki komission käytettävissä olevat indeksit viittaavat siihen, että Latvian Citadelessa omistamien osuuksien arvo oli vähäinen, jos se edes oli lainkaan positiivinen.
(94)
Latvian Citadelessa omistamien osuuksien mahdollisten tulevien tuottojen osalta ei ole esitetty mitään näyttöä siitä, että osakkaat olisivat voineet kesäkuussa 2013 odottaa saavansa lähitulevaisuudessa mitään osinkoja Citadelesta. Pankin yksityinen osakas, joka olisi mahdollisimman samankaltaisessa tilanteessa kuin jäsenvaltio, olisi ottanut osingonjaosta saatavien tulojen arvioinnissa huomioon velvollisuuden luopua Citadelesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014. Lisäksi edellä johdanto-osan 61 kappaleessa kuvaillun selvityksen mukaan ilman varainhoitotoimintaa Citadele tekisi tappiota. Tämä päätelmä vähentäisi entisestään uskoa osingonjaosta saataviin tuloihin, kun otetaan huomioon, että markkinataloussijoittaja olisi 27 päivästä kesäkuuta 2013 lähtien olettanut, että Citadele ja varainhoitotoiminta myydään erikseen.
(95)
Näin ollen silloin kun erääntymisaikaa pidennettiin, ei ollut mitään näyttöä siitä, että Citadele pystyisi (odotetut tuotot ja pääomasuhde huomioon ottaen) jakamaan osinkoja ennen 31 päivää joulukuuta 2014, sillä 10,3 prosentin pääomasuhde, joka oli tarkoitus saavuttaa 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä, ylittäisi vain niukasti vaaditun 10 prosentin pääomasuhteen ja olisi selkeästi alle […] prosentin pääomasuhteen, jota FCMC suositteli Citadelen olemassa olevien ja mahdollisten riskien hallitsemiseksi. Yksityinen sijoittaja olisikin ottanut huomioon, että kesäkuusta 2013 lähtien oli epätodennäköistä, että osakkaat olisivat voineet odottaa saavansa lähitulevaisuudessa mitään osinkoja Citadelesta.
(96)
Edellä johdanto-osan 61 kappaleessa esitetty Latvian viranomaisten toimittama, helmikuussa 2013 laadittu selvitys Latvian Citadelessa omistaman osuuden pääoma-arvosta kesäkuussa 2013 osoittaa, että varainhoitotoiminnan erillinen myynti olisi vaikuttanut haitallisesti Citadeleen. Yksityinen sijoittaja, joka olisi ollut kesäkuussa 2013 mahdollisimman samankaltaisessa tilanteessa kuin Latvia, olisi ottanut huomioon sen, että noin neljä kuukautta aiemmin riippumaton asiantuntija oli todennut, että Citadelen myyntiarvo ilman varainhoitotoimintaa olisi alhaisempi kuin jos nämä kaksi yksikköä myytäisiin yhdessä. Yksityinen sijoittaja olisi siksi tarvinnut riskipainotettuun voiton maksimointiin liittyviä vakuuttavia syitä kasvattaakseen riskejä myöntämällä toissijaisille lainoille pidemmän erääntymisajan. Latvia ei kuitenkaan ole esittänyt mitään näyttöä tällaisista vakuuttavista syistä, jotka olisivat tuohon aikaan saaneet markkinataloussijoittajan ottamaan ylimääräisiä riskejä. Näin ollen vaikka erääntymisaikaa pidennettiin, ei ollut mitään näyttöä siitä, että Citadelen myyntihinta ilman varainhoitotoimintaa olisi ollut […], joten komissio päättelee, että kesäkuussa 2013 Latvialla ei ollut […] sijoituksensa säilymiseen, mikä oli […] toisen toimenpiteen toteuttamiselle.
(97)
Nämäkin lisäsyyt saavat komission toteamaan, ettei toisen toimenpiteen voida katsoa vastanneen markkinataloussijoittajan toimintaa sellaisessa tilanteessa, jossa Latvia oli kesäkuussa 2013.
(98)
Neljänneksi komissio panee vielä merkille, että EBRD, joka oli kesäkuussa 2013 Citadelen ainoa osakas Latvian valtion lisäksi, ei pidentänyt Citadelelle myöntämänsä toissijaisen lainan erääntymisaikaa eikä Latvia ollut EBRD:hen yhteydessä keskustellakseen EBRD:n osallistumisesta toiseen toimenpiteeseen, kuten edellä johdanto-osan 46-48 kappaleessa selitetään. Se, ettei Latvia keskustellut lainkaan toisen toimenpiteen kustannusten jakamisesta, jos toimenpide oli tosiaan keino säilyttää Citadeleen tehdyn sijoituksen arvo, on sekin merkki siitä, ettei toinen toimenpide täyttänyt markkinataloussijoittajaperiaatteen soveltamisen vaatimuksia.
(99)
Tässä yhteydessä komissio muistuttaa ensinnäkin, että FCMC:n kirjeen mukaan Citadelella oli 10 kuukautta (1 päivä maaliskuuta - 31 päivä joulukuuta 2013) aikaa saavuttaa uusien vaatimusten mukainen vakavaraisuussuhde. Komissio katsoo, että tässä tilanteessa enemmistöosakas olisi pyrkinyt näiden 10 kuukauden aikana löytämään uusien pääomavaatimusten täyttämiseen sopivan ratkaisun, joka olisi minimoinut sille itselleen aiheutuvat kustannukset. Näin ollen Latvian väite Citadelen myynnin helpottamisesta ei selitä, miksi ennen toisen toimenpiteen hyväksymistä Latvia ei ollut neljän kuukauden kuluessa FCMC:n kirjeestä kertaakaan yhteydessä Citadelen vähemmistöosakkaaseen eikä yrittänyt hyödyntää käytössään ollutta jopa 10 kuukauden jaksoa.
(100)
Lisäksi vaikka EBRD:n osallistuminen erääntymisajan pidentämiseen olisi edellyttänyt toimenpidettä, joka olisi ollut ominaisuuksiltaan erilainen kuin toinen toimenpide, Latvia ei ole esittänyt mitään näyttöä siitä, että tällainen toinen toimenpide, johon EBRD olisi osallistunut, olisi ollut vähemmän tehokas kuin sen toteuttama toinen toimenpide tai tullut enemmistöosakkaalle sitä kalliimmaksi.
(101)
Latvian viranomaiset eivät ole myöskään millään tiedoilla tukeneet väitettään, jonka mukaan se, että EBRD olisi pidentänyt toissijaisen lainansa erääntymisaikaa, olisi aiheuttanut ylimääräisiä kustannuksia Citadelen myynnin aikaan. Mitään tutkimusta, jossa olisi verrattu Citadelesta luopumisen kustannuksia toisen toimenpiteen jälkeen Citadelen hypoteettisen myynnin kustannuksiin sellaisen lisäajan myöntämisen jälkeen, johon EBRD olisi osallistunut, ei ole tehty tukemaan Latvian väitettä lisäkustannusten aiheutumisesta. Komissio katsoo, että yksityinen toimija, joka olisi halunnut säilyttää Citadelessa omistamansa osuuden arvon, olisi ainakin tiennyt tapahtumien aikaan tehdystä niiden kustannusten arvioinnista, joita Citadelen vähemmistöosakkaan myöntämien toissijaisten lainojen erääntymisajan pidentäminen olisi aiheuttanut myöhemmän myynnin näkökulmasta.
(102)
Lopuksi kuten edellä johdanto-osan 48 kappaleen c alakohdassa on tuotu esiin, Latvia selittää uskoneensa, että EBRD olisi ollut valmis pidentämään Citadelelle myöntämiensä lainojen erääntymisaikaa. Komissio katsoo, että vaikka EBRD:n osallistuminen olisi mutkistanut asioita, siinä tilanteessa yksityinen enemmistöosakas, joka olisi harkinnut omien Citadelelle myöntämiensä toissijaisten lainojen erääntymisajan pidentämistä, olisi vähintäänkin lähestynyt vähemmistöosakasta, joka olisi myös myöntänyt Citadelelle toissijaisia lainoja, ja selvittänyt, olisiko tämä joko (i) jakanut Citadelen lisätuen kustannuksia pidentämällä omien lainojensa erääntymisaikaa tai (ii) tehnyt vaihtoehtoisesti jonkin suoran järjestelyn enemmistöosakkaan kanssa toisesta toimenpiteestä enemmistöosakkaalle aiheutuvien kustannusten kattamiseksi. Markkinataloussijoittajaperiaatteen nojalla komissio ei voi hyväksyä sitä, että yrityksen enemmistöosakas olisi suostunut vastaamaan kaikista kyseiseen yritykseen tekemänsä sijoituksen arvon suojaamiseen liittyvistä kustannuksista ja siten suojellut vähemmistöosakkaan sijoituksen arvoa pyytämättä edes, että tämä vähemmistöosakas osallistuisi kustannuksiin.
(103)
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella sekin, ettei Latvia ollut mitenkään yhteydessä EBRD:hen 1 päivän maaliskuuta 2013 ja 27 päivän kesäkuuta 2013 välisenä aikana, osoittaa, ettei toista toimenpidettä toteutettu markkinataloussijoittajaperiaatteen vaatimuksia noudattaen.
(104)
Edellä johdanto-osan 85-103 kappaleessa esitetyistä syistä Latvia ei ole osoittanut kiistattomasti sekä objektiivisten ja varmennettavissa olevien seikkojen perusteella, että toinen toimenpide kuuluu jäsenvaltion osakkeenomistajan aseman piiriin. Näin ollen komissio ei voi hyväksyä sitä, että Citadele olisi voinut tavallisia markkinaoloja vastaavassa tilanteessa saada saman edun kuin sen, joka sille on myönnetty valtion rahoilla toisen toimenpiteen muodossa.
(105)
Latvia on myöntänyt toisen toimenpiteen Citadelelle, joka toimii ja tulee toimimaan kansainväliselle kilpailulle avoimilla markkinoilla. Valtion varoista myönnettävä etu siis vääristää kilpailua pankkialalla ja vaikuttaa Euroopan unionin sisäiseen kauppaan. Toimenpide on myös valikoiva, sillä se hyödyttää ainoastaan Citadelea. Se on rahoitettu valtion varoista. Kuten edellä johdanto-osan 45 kappaleessa on selitetty, kolmantena osapuolena oleva markkinataloustoimija ei olisi kesäkuussa 2013 myöntänyt toisen toimenpiteen kaltaista toimenpidettä samankaltaisilla ehdoilla. Komissio vahvistaa menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämänsä alustavan arvion siitä, että toinen toimenpide on ylimääräinen valtiontuki.
6.1.3 Kolmas toimenpide
(106)
Revertalle myönnetty maksuvalmiustuki hyväksyttiin alun perin valtion talletusten muodossa osana sisämarkkinoille soveltuvia valtiontukitoimenpiteitä, jotka oli hyväksytty ensimmäisessä pelastamista koskevassa päätöksessä. Komissio pani tuolloin merkille, että Parex bankalta puuttui likvidejä vakuuksia ja että Latvia oli tallettanut varat pankin maksuvalmiustarpeet huomioon ottaen, kun yksikään markkinataloussijoittaja ei ollut Parex bankan epävarman tilanteen takia halukas tarjoamaan likviditeettiä (29).
(107)
Parexia koskevan lopullisen päätöksen (ja hyväksi ja huonoksi pankiksi jakamisen) jälkeen maksuvalmiustuki siirrettiin Citadelelle ja Revertalle. Citadele on jo maksanut kokonaisuudessaan takaisin osuutensa maksuvalmiustuesta. Revertaa vaadittiin rajoittamaan saamansa maksuvalmiustuen määrää, kuten edellä johdanto-osan 19 kappaleen c alakohdassa todettiin. Revertalle tosiasiallisesti myönnetyn maksuvalmiustuen määrä ylittää kuitenkin jopa pahimmassa skenaariossa ennakoidut määrät, jotka on hyväksytty Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä. Ylimääräinen maksuvalmiustuki tarjoaa Revertalle lisäedun suhteessa pelastamista koskevissa päätöksissä ja Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä myönnettyyn tukeen. Latvia ei ole väittänyt toimineensa markkinatalouden ehdoin toimivana lainanantajana tarjotessaan likviditeettiä, eikä se ole esittänyt mitään seikkoja, joista komissio voisi päätellä, että Reverta olisi voinut tavallisia markkinaoloja vastaavassa tilanteessa saada saman edun kuin sen, joka sille myönnettiin valtion varoista kolmannen toimenpiteen muodossa. Mikään edellä mainituista seikoista maksuvalmiustuen määrää lukuun ottamatta ei ole muuttunut, joten komissio toteaa, että toimenpide on valtiontukea.
(108)
Edellä olevien johdanto-osan 106 ja 107 kappaleen perusteella maksuvalmiustuen korottaminen on lisätuki (kun kaikki muut SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät), koska se tarjoaa selkeästi lisäedun suhteessa hyväksyttyihin tukitoimenpiteisiin.
6.2 Uuden lisätuen soveltuvuuden oikeusperusta
(109)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdassa komissiolle annetaan valtuudet todeta tuki soveltuvaksi sisämarkkinoille, jos se on tarkoitettu ”jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen”.
(110)
Koska Parex banka oli järjestelmän kannalta merkittävä pankki (se oli yksi Latvian johtavista pankeista) ja sen antolainaustoiminta oli tärkeää Latvian taloudelle tukitoimenpiteiden hyväksymisen aikaan, komissio hyväksyi, että pankin ongelmien käsittelemättä jättämisellä olisi ollut vakavia seurauksia Latvian taloudelle.
(111)
Parex bankalle myönnettyjä tukitoimenpiteitä arvioitiin näin ollen pelastamista koskevissa päätöksissä ja Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa vasten sekä tuen myöntämisen aikaan vallinneen finanssikriisin johdosta annettujen tiedonantojen (30) perusteella.
(112)
Komissio katsoo, että ensimmäisellä ja toisella toimenpiteellä myönnettyyn lisätukeen sovelletaan samaa oikeusperustaa niiden täytäntöönpanon ajankohdan ja niiden hyväksyttyjä tukitoimenpiteitä vastaavien ominaisuuksien johdosta.
(113)
Kolmannen toimenpiteen soveltuvuutta komissio arvioi vuoden 2013 pankkitiedonannossa (31) esitettyjen päivitettyjen perusteiden pohjalta. Kaikki tuet, jotka on myönnetty kokonaan tai osittain ilman komission hyväksyntää (ja siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti) sen jälkeen, kun vuoden 2013 pankkitiedonanto on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, on tutkittava kyseisen tiedonannon pohjalta. Koska kolmatta toimenpidettä on sovellettu yhtäjaksoisesti vuodesta 2011 lähtien tähän päivään asti, voidaan todeta, että osa tuesta on myönnetty 1 päivän elokuuta 2013 jälkeen, jolloin vuoden 2013 pankkitiedonanto julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
6.3 Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille
6.3.1 Ensimmäinen toimenpide
(114)
Latvian Parex bankalle myöntämän toissijaisen lainan erääntymisaika oli lainan myöntämispäivästä (22 päivästä toukokuuta 2009) lähtien seitsemän vuotta (ts. 21 päivään toukokuuta 2016 asti), mikä ylitti ensimmäisessä pelastamista koskevassa päätöksessä esitetyn ja myöhemmin Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä vahvistetun enintään viiden vuoden erääntymisajan. Toimenpiteestä ei ilmoitettu komissiolle.
(115)
Komissio epäili sitä, oliko kyseinen lisätukitoimenpide, joka oli muodoltaan toissijaisten lainojen päätöksissä asetettuja ehtoja pidempi erääntymisaika, pidetty mahdollisimman lyhyenä, eikä se siksi voinut todeta, että kaikki sisämarkkinoille soveltumisen edellytykset olisivat täyttyneet.
(116)
Komissio palauttikin menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä mieliin, että Parex bankalle hyväksytyn toissijaisen lainan, jonka erääntymisaika oli viisi vuotta, oli arvioitu pelastamista koskevissa päätöksissä edustavan määrältään ja erääntymisajaltaan vähimmäistasoa. Tämän perusteella viisivuotinen toissijainen laina oli määritelty pelastamista koskevissa päätöksissä ja Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä sisämarkkinoille soveltuvaksi.
(117)
Pelastamista koskevissa päätöksissä ja Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä esitettyjen perustelujen pohjalta ja uusien perustelujen puuttuessa komissio totesi epäilevänsä, soveltuuko toissijaisten lainojen alkuperäisestä viidestä vuodesta seitsemään vuoteen pidennetty erääntymisaika sisämarkkinoille.
(118)
Latvia on menettelyn aloittamista koskevan päätöksen jälkeen esittänyt uusia perusteluja, jotka on mainittu edellä 5.1 kohdassa ja joiden myötä komissio voi nyt arvioida uudelleen, täyttävätkö Latvian Parex bankalle myöntämät toissijaiset lainat, joiden erääntymisaika on seitsemän vuotta, valtiontuen sisämarkkinoille soveltumisen edellytykset, sillä perusteella, että ne rajoittuvat välttämättömään.
(119)
Vuoden 2008 pankkitiedonannon mukaan tukitoimenpiteen on määränsä ja muotonsa puolesta oltava välttämätön tavoitteen saavuttamiseksi. Toisin sanoen pääomanlisäyksen määrä saa olla vain vähimmäismäärä, joka on välttämätön tavoitteen saavuttamiseksi. Parex bankalle myönnettiin toissijaiseksi omaksi pääomaksi luokiteltava toissijainen laina, jotta se täyttäisi vakavaraisuusvaatimukset ja jotta varmistettaisiin, että sillä on riittävästi pääomaa mahdollisten tappioiden kattamiseksi. Tämän kaiken tavoitteena oli suojata Latvian talous vakavilta häiriöiltä.
(120)
Ensimmäisessä pelastamista koskevassa päätöksessä vähimmäisvaatimukset sille, että komissio voisi ottaa toissijaiset lainat huomioon Parex bankan toissijaisena omana pääomana, perustuivat Latvian voimassa olevaan lainsäädäntöön sellaisena kuin Latvia sen ilmoitti (32). Komissio totesi, että lyhin erääntymisaika, jolla toissijainen laina voitiin luokitella toissijaiseksi omaksi pääomaksi, oli viisi vuotta. Myöhemmissä päätöksissä ei muutettu tätä arviota.
(121)
Tarkasteltuaan Latvian toimittamia lisätietoja, jotka on mainittu edellä johdanto-osan 30-39 kappaleessa, komissio myönsi, että toissijaisiin lainoihin liittyi vuoteen 2010 asti ylimääräisiä rajoituksia, jotka vaikuttivat siihen, voitiinko ne luokitella kokonaisuudessaan toissijaiseksi omaksi pääomaksi.
(122)
Komissio panee erityisesti merkille, että Basel II -sääntelykehyksen vaikutus siihen, mikä määrä Parex bankan vuonna 2009 saamista toissijaisista lainoista voitiin luokitella toissijaiseksi omaksi pääomaksi, oli ratkaisevassa asemassa, kun ensimmäisen kerran määriteltiin toissijaisten lainojen lyhintä erääntymisaikaa. Basel II -sääntöjen mukainen kuoletuskerroin oli otettava asianmukaisesti huomioon tukitoimenpiteen lopullisen tavoitteen saavuttamiseksi eli Parex bankan riittävän pääomituksen varmistamiseksi ja Latvian talouden vakavan häiriintymisen välttämiseksi alkuperäisen toissijaisen lainan myöntämisen aikaan.
(123)
Komissio katsoo, että jos Latvian pelastamista koskevien päätösten aikaan esittämissä arvioissa ja ennusteissa olisi otettu asianmukaisesti ja kattavasti huomioon Basel II -sääntöjen mukainen toissijaisen lainan kuoletus edellä johdanto-osan 37 kappaleessa esitetyllä tavalla, toissijaisten lainojen erääntymisaika olisi arvioitu eri tavalla ja lyhimpänä tarvittavana aikana olisi pidetty viiden vuoden sijasta seitsemää vuotta.
(124)
Komissio myös muistuttaa, että kolmannessa pelastamista koskevassa päätöksessä tehty arvio soveltuvuudesta sisämarkkinoille perustui muun muassa Latvian viranomaisten sitoutumiseen siihen, että ne myisivät osuutensa Parex bankassa mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen vuoden kuluttua ensimmäisten pelastamistoimenpiteiden myöntämisestä Parex bankalle (33), toisin sanoen viimeistään vuonna 2011.
(125)
Edellä esitettyjen seikkojen johdosta komissio katsoo, että seitsemän vuoden erääntymisaikaa voidaan pitää lyhimpänä välttämättömänä aikana, jolla Latvian myöntämät toissijaiset lainat voidaan luokitella kokonaisuudessaan toissijaiseksi omaksi pääomaksi ja jolla voidaan varmistaa, että Parex banka saavuttaa tavoitellun vakavaraisuussuhteen Latvian pankkijärjestelmän vakauden turvaamiseksi ja pankin myyntiä koskevan sitoumuksen täyttämiseksi.
6.3.2 Ilmoittamatta jäänyt toissijaisten lainojen erääntymisajan pidentäminen (toinen toimenpide)
(126)
Komissio ilmoitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä epäilevänsä sitä, että lisätuki, joka oli annettu toissijaisten lainojen erääntymisajan pidentämisenä 18 kuukaudella, voitaisiin katsoa soveltuvaksi sisämarkkinoille, koska voimassa olleen arvion mukaan toissijaisen lainan viisivuotinen erääntymisaika riitti välttämättömään, eikä soveltuvuuden tueksi ollut esitetty uusia perusteluja.
(127)
Komissio panee merkille Latvian menettelyn aloittamista koskevan päätöksen jälkeen toimittamien tietojen perusteella, että vähimmäispääomavaatimuksia koskevaa lainsäädäntöä muutettiin vuonna 2013 (34).
(128)
Komissiolle on tältä osin toimitettu FCMC:n 1 päivänä maaliskuuta 2013 Citadelelle lähettämä kirje. Kirje on pankkitoiminnan sääntelyelimen vastaus Citadelen FCMC:lle toimittamaan vakavaraisuuden arviointikertomukseen, joka käsitteli Citadelen taloudellista tilannetta 30 päivänä kesäkuuta 2012.
(129)
Edellä mainitussa 1 päivänä maaliskuuta 2013 päivätyssä kirjeessä kiinnitetään ensin huomiota siihen, että FCMC:n asiakirjojen mukaan kaikkien pankkien vakavaraisuussuhteen oli oltava yli 10 prosenttia. Sen jälkeen kirjeessä todetaan selkeästi, että jos pankin ja konsernin vakavaraisuussuhde laskee alle 10 prosenttiin, katsotaan, että pankkia ja konsernia ei ole pääomitettu riittävästi ja FCMC voi määrätä korjaavia toimenpiteitä, kuten rajoittaa pankin toimintaa. Kirjeessä lisätään, että Citadelen ja sen konsernin tapauksessa konsernin vakavaraisuussuhteen oli Citadelen toiminnasta johtuvien olemassa olevien ja mahdollisten riskien kattamiseksi oltava viimeistään vuoden 2013 lopussa […] prosenttia.
(130)
Kirjeen perusteella komissio hyväksyy, että Citadelen vakavaraisuussuhteen oli oltava vuoden 2013 lopulla vähintään yli 10 prosenttia, jotta se saattoi jatkaa toimintaansa normaalisti.
(131)
Komissio muistuttaa, että valtiontuen myöntämisellä toissijaisten lainojen muodossa pelastamista koskevien päätösten ja Parexia koskevan lopullisen päätöksen mukaisesti oli viime kädessä tarkoitus varmistaa Parex bankan (vuoden 2010 jälkeen Citadelen) riittävä pääomitus ja siten välttää Latvian talouden vakava häiriintyminen.
(132)
Näin ollen komissio hyväksyy, että Latvian oli kesäkuussa 2013 ryhdyttävä korjaaviin toimiin välttääkseen riskit, joita olisi aiheutunut siitä, että Citadele ei olisi täyttänyt odottamatta tiukennettuja valvontavaatimuksia. Ainoat vaihtoehdot välttää uusista vaatimuksista mahdollisesti seuraava pääomavaje olivat seuraavat:
a)
varojen lisääminen - joko ensisijaisen tai toissijaisen oman pääoman muodossa (esim. myöntämällä uusia toissijaisia lainoja)
b)
olemassa olevien toissijaisten lainojen erääntymisajan pidentäminen siten, että niiden kuoletusaikaa muutetaan ja lainoista voidaan lukea suurempi osuus pankin pääomaan.
(133)
Taulukossa 2 verrataan skenaarioita, joissa - kun kaikki muut parametrit ovat samat - yhdessä toissijaisten lainojen erääntymisaikaa on pidennetty vuonna 2013 (kuten toisella toimenpiteellä tehtiin) ja toisessa lainojen ehdot on säilytetty samoina, joilla lainat alun perin myönnettiin. Laskelman perusteella komissio toteaa, että jos mikään muu tekijä ei olisi muuttunut, toissijaisten lainojen erääntymisajan säilyttäminen samana olisi johtanut siihen, että Citadele ei olisi saavuttanut vuoden 2013 loppuun mennessä 10 prosentin vakavaraisuussuhdetta.
Taulukko 2
Vakavaraisuussuhde erääntymisajan pidentämisen myötä ja ilman sitä:
Vakavaraisuussuhde prosentteina
31 päivänä joulukuuta 2013
Talousennuste ennen erääntymisajan pidentämistä 18 kuukaudella (tehty kesäkuussa 2013)
9,75
Tosiasiallinen luku 31 päivänä joulukuuta 2013 erääntymisajan pidentämisen myötä
10,30 (35)
Pro forma -laskelma tilanteesta ilman erääntymisajan pidentämistä 18 kuukaudella
9,30
(134)
Kun otetaan huomioon, että
a)
uusi pääomavaatimus oli täytettävä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013,
b)
varainhoitotoiminnasta oli luovuttava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013 ja
c)
toissijaisen lainan kuoletus vaikuttaa suoraan pääomasuhteeseen,
komissio myöntää, että toinen toimenpide oli tehokas ja vaikuttava ratkaisu, jonka ansiosta Citadele pystyi täyttämään uuden vakavaraisuusvaatimuksen, ja myönnetty pidennys oli lyhyin, joka riitti tavoitteen saavuttamiseen. Tämä ratkaisu ei edellyttänyt uusien varojen siirtoa (joskin se esti Latviaa saamasta takaisin varoja, jotka sille olisi muuten pitänyt maksaa takaisin). Sillä vastattiin valvontavaatimukseen, samalla kun sillä turvattiin talouden vakaus.
(135)
Komissio myös panee tyytyväisenä merkille, että Citadelen vakavaraisuussuhde oli 31 päivän joulukuuta 2013 jälkeen hieman yli 10 prosenttia (36), mikä tukee sen näkemystä siitä, että myönnetty 18 kuukauden pidennys vastasi välttämätöntä vähimmäisaikaa.
6.3.3 Revertalle myönnetty ilmoittamatta jäänyt maksuvalmiustuki (kolmas toimenpide)
(136)
Latvia on antanut vuodesta 2011 lähtien Revertalle maksuvalmiustukea enemmän kuin komissio on sallinut Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä niin perusskenaariota kuin pahinta skenaariota varten. Enimmäismäärät on toistettu taulukossa 3 (37). Taulukossa 4 esitetyt Revertan tosiasiallisesti saamat maksuvalmiustuen määrät (jotka Latvia ilmoitti tammikuussa 2014 toimittamassaan tarkistetussa rakenneuudistussuunnitelmassa) ovat toistuvasti ylittäneet Parexia koskevassa päätöksessä asetetut enimmäisrajat:
Taulukko 3
Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä asetetut enimmäisrajat Revertan maksuvalmiustuelle:
Miljoonaa Latvian latia
1.8.2010
31.12.2010
31.12.2011
31.12.2012
31.12.2013
Perusskenaario
458
446
419
349
315
Paras skenaario
458
446
419
356
322
Pahin skenaario
458
446
419
344
307
Taulukko 4
Revertan hyödyntämän maksuvalmiustuen tosiasialliset määrät
Miljoonaa Latvian latia
1.8.2010
31.12.2010
31.12.2011
31.12.2012
31.12.2013
Maksamatta oleva maksuvalmiustuki
446
446
428
385
363
(137)
Revertalle myönnetty maksuvalmiustuki hyväksyttiin alun perin valtion talletusten muodossa osana sisämarkkinoille soveltuvia valtiontukitoimenpiteitä, jotka hyväksyttiin ensimmäisessä pelastamista koskevassa päätöksessä.
(138)
Parexia koskevan lopullisen päätöksen (ja Parex bankan hyväksi ja huonoksi pankiksi jakamisen) jälkeen maksuvalmiustuki siirrettiin Citadelelle ja Revertalle. Citadele on jo maksanut kokonaisuudessaan takaisin osuutensa maksuvalmiustuesta, kun taas Revertan on pitänyt vähentää vastaanottamaansa maksuvalmiustuen määrää. Revertalle tosiasiallisesti myönnetty maksuvalmiustuen määrä ylittää kuitenkin kaikki Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä hyväksytyt enimmäisrajat.
(139)
Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä esitetty arvio rakenneuudistussuunnitelmasta perustui senaikaiseen oletukseen Revertaan saatavasta likviditeettivirrasta, jonka avulla Reverta olisi voinut alkaa maksaa takaisin valtion talletusten muodossa myönnettyä maksuvalmiustukea Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä määriteltyjen määrien verran (38).
(140)
Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä esitetyt määrät, joiden odotettiin jäävän maksamatta, vaihtelivat [0-100] miljoonasta (perusskenaario) [100-200] miljoonaan Latvian latiin (pahin skenaario). Latvian viimeisimpien kassavirtaennusteiden mukaan maksuvalmiustuen odotetaan kuitenkin ylittävän Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä asetetut enimmäisrajat vuoteen 2017 asti, kuten taulukosta 5 tulee esiin:
Taulukko 5
Revertalle vuoden 2010 rakenneuudistussuunnitelmaan nähden liikaa myönnetty maksuvalmiustuki
Miljoonaa Latvian latia
31.12.2014
31.12.2015
31.12.2016
31.12.2017
Pahin skenaario (alkuperäinen rakenneuudistussuunnitelma)
[250-300]
[250-300]
[200-250]
[150-200]
Arvioitu maksuvalmiustuki (päivitetty vuonna 2014)
[300-350]
[250-300]
[250-300]
[250-300]
Erotus
(…)
(…)
(…)
(…)
(141)
Komissio ymmärtää, että kun otetaan huomioon seuraavat vaikeudet:
a)
omaisuuserien heikompi laatu ja arvo kuin rakenneuudistussuunnitelmassa oli ennakoitu, ja
b)
vakuuksien hidas takaisinmaksu ja oikeudenkäynnit velallisten kanssa,
käteisvarojen takaisinsaanti viivästyi kahdella vuodella (kuten edellä johdanto-osan 45 kappaleessa todettiin) siitä, mitä Parexia koskevan lopullisen päätöksen antamisen aikaan oli suunniteltu. Viive aiheutti tarpeen lisätä valtiontukea.
(142)
Maksuvalmiustukea jouduttiin lisäämään, kun Revertan taloudellinen tilanne osoittautui huonommaksi kuin Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä oli ennakoitu. Komissio panee merkille, että tarjottu maksuvalmiustuki on kasvanut viime vuosina samaa tahtia kuin Revertan vaikeudet varojen takaisinsaannissa ovat lisääntyneet.
(143)
Kuten edellä johdanto-osan 56 kappaleessa on todettu, Latvia väittää, että koska 118,7 miljoonan Latvian latin maksuvalmiustuesta oli muutettu pääomaksi vain 49,5 miljoonaa Latvian latia, jäljelle jäänyt 69,2 miljoonan Latvian latin osuus maksuvalmiustuesta vastasi suunnilleen sitä maksuvalmiustuen määrää, joka ylitti hyväksytyn enimmäisrajan.
(144)
Komissio kuitenkin palauttaa mieliin, että kuten Parexia koskevan lopullisen päätöksen johdanto-osan 63 kappaleen b alakohdassa todetaan, ainoastaan valtion talletuksia voidaan muuttaa pääomaksi. Komissio katsookin, ettei se, että maksuvalmiustuesta muutettiin pääomaksi suunniteltua vähemmän, johtanut automaattisesti maksuvalmiustuen enimmäisrajan ylittymiseen.
(145)
Komissio panee vielä merkille, että Revertan pankkitoimintalupa oli peruttu vuonna 2011, joten sen ei tarvinnut muuttaa enempää maksuvalmiustukea pääomaksi lainsäädäntöön perustuvan vakavaraisuussuhteen saavuttamiseksi. Näin ollen komissio toteaa, että pääomavaatimusten poistuminen (39) antoi Latvialle mahdollisuuden myöntää Revertalle vähemmän pääomapohjan vahvistamiseen tarkoitettua tukea kuin päätöksissä oli sallittu.
(146)
Kun otetaan huomioon Revertan varojen takaisinsaannissa kohtaamat vaikeudet ja pääomanlisäyksen tarpeen väheneminen pankkitoimintaluvan perumisen myötä, komissio toteaa, että Revertan saama maksuvalmiustuki rajoittui lopettamismenettelyn toteuttamiseen tarvittuun vähimmäismäärään.
(147)
Komissio myös toteaa, että ylimääräinen maksuvalmiustuki on vuoden 2013 pankkitiedonannossa asetetun vastuunjakovaatimuksen mukainen. Komissio erityisesti tuo esiin, että vuoden 2013 pankkitiedonannon 77 kohdan mukaisesti Parex bankan entisten osakkaiden osakepääoma on alaskirjattu kokonaisuudessaan ja että Latvia on nyt sitoutunut estämään toissijaisten lainojen antajien mahdollisuuden hyötyä lisätuesta.
6.3.4 Citadelen varainhoitotoiminnasta luopumista koskevan sitoumuksen rikkominen (neljäs toimenpide)
(148)
Latvian viranomaiset ilmoittavat, että vallitsevan vaikean markkinatilanteen takia Latvia ei ole löytänyt Citadelen varainhoitotoiminnalle kiinnostuneita ostajia määräaikaan mennessä eikä löydä niitä myöskään lähitulevaisuudessa.
(149)
Latvian viranomaiset muistuttavat, että Citadelen myynti nostettiin muiden sitoumusten joukosta keskeiseksi välineeksi, jolla puututtiin tukitoimenpiteiden aiheuttamaan kilpailun vääristymiseen. Citadelen taloudellisen tilanteen huononeminen siitä, mitä Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä oli suunniteltu, aiheutti kuitenkin sen, ettei Citadelen myyntiä saatu toteutettua suunnitellussa aikataulussa.
(150)
Latvian mukaan varainhoitotoiminnan myynnin yhdistäminen Citadelen myyntiin kasvattaisi markkinoiden kiinnostusta Citadelea kohtaan ja luovutusajan pidentäminen parantaisi Citadelen uudelleenyksityistämisen mahdollisuuksia.
(151)
Komissio hyväksyy väitteen siitä, että Citadelen taloudellinen tilanne on huonompi kuin alkuperäisessä rakenneuudistussuunnitelmassa oli ennakoitu. Valvonnasta vastaava toimitsijamies vahvistaa tämän arvion (40), ja se tulee esiin myös taulukossa 6 esitetyissä tunnusluvuissa:
Taulukko 6
Tärkeimmät taloutta kuvaavat tunnusluvut verrattuina rakenneuudistussuunnitelmaan
31.12.2013
Rakenneuudistussuunnitelma
Todellinen
Toimintamenot/kokonaistulot
[50-60]
57,0 %
Arvonalennukset/nettolainat
[0-5]
2,0 %
Nettovoitto (-tappio), miljoonaa Latvian latia
[20-30]
10,8
Oman pääoman tuotto
[20-30]
8,1 %
Omavaraisuusaste
[5-10]
6,9 %
Vakavaraisuussuhde
[10-20]
11,7 %
Komissio ymmärtää, että koska Citadelen kannattavuus oli heikompi kuin alkuperäisessä rakenneuudistussuunnitelmassa olisi esitetty, sitä oli vaikea saada myydyksi tiukalla aikataululla.
(152)
Komissio muistuttaa, että varainhoitotoiminnan myyntiä koskenut sitoumus samoin kuin sitoumus myydä koko Citadele oli annettu Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä kilpailun vääristymisen rajoittamiseksi, sillä nämä sitoumukset tarjosivat kilpailijoille mahdollisuuden esittää tarjouksia kyseisistä liiketoiminnoista (41).
(153)
Komissio panee tyytyväisenä merkille, että Parexia koskevan lopullisen päätöksen antamisen jälkeen Citadele aloitti myyntiprosessin testatakseen kiinnostusta markkinoilla ja nimitti riippumattoman asiantuntijan suunnittelemaan parhaan mahdollisen myyntistrategian, kuten edellä johdanto-osan 61 ja 62 kappaleessa todetaan, eli se pyrki näin hyvässä uskossa täyttämään sitoumuksensa.
(154)
Komissio toteaa, että Latvia haluaa nyt pidentää varainhoitotoiminnan myynnille asetettua määräaikaa siitä, mihin se itse sitoutui vuonna 2009. Latvia pyytää, että Parexia koskevaa lopullista päätöstä muutettaisiin siten, että varainhoitotoiminnasta luopumiselle alun perin asetettua määräaikaa lykättäisiin, jotta se voitaisiin myydä yhdessä Citadelen kanssa edellä johdanto-osan 64-68 kappaleessa annettujen uusien sitoumusten mukaisesti.
6.3.5 Vastasuoritteet kilpailun vääristymisen lieventämiseksi ja vastuunjaon vahvistamiseksi
(155)
Jotta komissio voisi hyväksyä muutoksia lopullisiin päätöksiinsä, näiden muutosten on perustuttava uusiin sitoumuksiin, joita voidaan pitää samanarvoisina alkuperäisten kanssa (42). Siinä tapauksessa tukitoimenpiteiden voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla ainoastaan, jos alkuperäisellä päätöksellä saavutettu tasapaino säilyy ennallaan. Alkuperäisen tasapainon säilyttämiseksi uudet sitoumukset eivät saa vaikuttaa haitallisesti tuensaajan elinkelpoisuuteen, ja sitoumusten kokonaisvaikutuksen on pysyttävä vastuunjaon ja vastasuoritteiden näkökulmasta samana, kun otetaan huomioon sovellettavien komission tiedonantojen vaatimukset.
(156)
Komissio suhtautuu myönteisesti Latvian ehdottamiin sitoumuksiin sellaisina kuin ne on esitetty edellä johdanto-osan 64-73 kappaleessa, sillä niillä ehkäistään ensimmäisestä, toisesta, kolmannesta ja neljännestä toimenpiteestä mahdollisesti aiheutuvia kilpailun vääristymiä ja varmistetaan tukea saavien pankkien osakkeenomistajien asianmukainen osallistuminen vastuunjakoon.
(157)
Rakenneuudistustiedonannon 4 jaksossa edellytetään kilpailun vääristymistä rajoittavien tehokkaiden ja oikeasuhteisten toimenpiteiden toteuttamista.
(158)
Parexia koskevaan lopulliseen päätökseen sisältyi lukuisia tällaisia toimenpiteitä, joista keskeisin oli Latvian sitoutuminen Citadelesta luopumiseen tai siitä luopumisen hoitamiseen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015 (43). Komissio piti sitoumuksia myydä Citadele sovitussa aikataulussa ja pienentää pankin kokoa ja toimintaa markkinoilla riittävinä ja tarkoituksenmukaisina toimenpiteinä Parex bankalle myönnetyn valtiontuen aiheuttaman kilpailun vääristymisen estämiseksi.
(159)
Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio katsoi, että sekä toissijaisen lainan alun perin suunniteltua pidempi erääntymisaika että sen pidentäminen 18 kuukaudella vuonna 2013 tarjosivat Parex bankalle lisäetua suhteessa siihen muotoon, jossa toissijainen laina hyväksyttiin pelastamista koskevissa päätöksissä ja Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä.
(160)
Komissio suhtautuu myönteisesti Latvian tarjoamaan sitoumukseen siirtää Citadelen myynnin määräaikaa, joka on nyt 31 päivä joulukuuta 2015, aikaisempaan ajankohtaan […] keinona kompensoida toissijaisten lainojen pidennetystä erääntymisajasta syntyvää lisäetua. Citadelen myynnin nopeuttaminen edistää tasapuolisten toimintaedellytysten säilymistä.
(161)
Komissio panee lisäksi merkille, että Latvia on antanut selkeän sitoumuksen […], jos myyntiä ei toteuteta aikaistettuun määräaikaan mennessä. Tämä sitoumus on ylimääräinen suojatoimenpide (jollaista alkuperäisessä rakenneuudistussuunnitelmassa ei ollut yksiselitteisesti esitetty), jolla varmistetaan kilpailun vääristymisen asianmukainen lieventäminen, sillä alle […] Citadele aikoo […]
(162)
Komissio myös panee tyytyväisenä merkille, että Latvia on sitoutunut vähentämään edellä johdanto-osan 69 kappaleessa esitetyn mukaisesti pääomaa, jonka Latvian viranomaiset voivat tarjota Revertalle.
(163)
Rakenneuudistustiedonannon 3 jaksossa määrätään, että pankin ja sen osakkeenomistajien olisi osallistuttava rakenneuudistuksen kustannuksiin niin pitkälti kuin mahdollista, jotta tuki voidaan rajoittaa välttämättömään ja kilpailun vääristymistä voidaan rajoittaa ja estää moraalikato.
(164)
Komissio tuo esiin ylimääräisen vastasuoritteen, jota Latvia on ehdottanut varmistaakseen, etteivät kolmannet osapuolet pääse hyötymään Revertalle myönnetystä lisätuesta, eli vahvistettua vastuunjakoa koskevan sitoumuksen, joka on kuvailtu edellä johdanto-osan 70-73 kappaleessa.
(165)
Latvia on sitoutunut siihen, että Citadele ja Reverta (entinen Parex banka) sekä niiden sidosyritykset eivät maksa yhdellekään lainanantajalle tai osakkeenomistajalle, joka ei ole Latvian tasavalta tai EBRD, mitään (maksettavaa tai kertynyttä) korkoa, osinkokorkoa tai kuponkikorkoa olemassa olevista pääomasijoitusvälineistä (mukaan luettuina etuosakkeet, B-sarjan osakkeet ja ylemmän ja alemman toissijaisen oman pääoman ehtoiset sijoitusvälineet) tai käytä mitään näihin liittyvää maksukehotusoikeutta paitsi, jos ja kunnes Revertalle ja/tai Citadelelle myönnetty valtiontuki on maksettu kokonaisuudessaan takaisin ja ellei tähän ole lainmukaista velvollisuutta. Lisäksi Latvia sitoutuu poistamaan tällaiset lainmukaiset velvollisuudet mahdollisimman nopeasti ja joka tapauksessa viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2015. Tämä tarkoittaa, että olemassa olevien pääomasijoitusvälineiden haltijat eivät saa mitään maksua, sillä olemassa oleviin pääomasijoitusvälineisiin ei liity mitään sitovaa kuponkia, joten ne luokitellaan Revertan realisoinnissa (joka toteutetaan vuoden 2017 loppuun mennessä) etuoikeutettua saatavaa huonompaan asemaan. Revertan oma pääoma on negatiivinen, joten tällaisten pääomasijoitusvälineiden haltijoiden on käytännössä mahdotonta saada mitään maksua tai korvausta.
(166)
Edellä johdanto-osan 165 kappaleessa mainittujen sitoumusten lisäksi Latvia sitoutuu vielä olemaan maksamatta takaisin jäljellä olevien lainojen pääomaa paitsi, jos ja kunnes Revertalle/Citadelelle myönnetty valtiontuki on maksettu kokonaisuudessaan takaisin siinä määrin kuin on tarpeellista Revertan negatiivisen nettoarvon kattamiseksi ja mikäli tätä varten on olemassa oikeusperusta. Tätä varten jäljellä olevien lainojen pääomaa joko i) koskee sitova määräys, jonka mukaan jäljellä oleviin toissijaisiin lainoihin liittyvät maksut eivät eräänny tai lankea maksettaviksi tai ii) se muutetaan äänivallattomaksi ensisijaiseksi omaksi pääomaksi tai iii) se alaskirjataan. Koska kansallisessa lainsäädännössä ei ole nykyään asianmukaista oikeusperustaa, joka mahdollistaa tämän sitoumuksen täyttämisen, Latvia sitoutuu vielä toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että sitoumuksen täyttämiseen tarvittavat lakisäännökset vahvistetaan viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2015.
(167)
Komissio on tyytyväinen edellä johdanto-osan 165 ja 166 kappaleessa esitettyihin Latvian sitoumuksiin, sillä ne lisäävät vastuunjakoa, kun niillä pyritään rajoittamaan Revertan ja Citadelen jäljellä oleviin toissijaisiin lainoihin ja pääomasijoitusvälineisiin liittyvää pääoman ja korkojen maksua.
(168)
Edellä esitetyn johdosta komissio katsoo, että 5.5 kohdassa mainittuja Latvian ehdottamia vastasuoritteita voidaan pitää riittävinä ja samanarvoisina (tehokkuuden puolesta) kuin niitä, joita Latvia on ehdottanut aiemmin ja jotka komissio on hyväksynyt Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä, sellaisena kuin sitä on muutettu muutoksia koskevalla päätöksellä. Ehdotetuilla vastasuoritteilla tavoitellaan samaa tavoitetta eli kilpailun vääristymisen rajoittamista. Ne on kohdennettu oikein, sillä niillä on tarkoitus rajoittaa kilpailun vääristymistä juuri niillä markkinoilla, joilla Citadele toimii.
(169)
Näin ollen komissio toteaa, että muutetut sitoumukset ovat samanarvoisia kuin alkuperäiset elinkelpoisuuden palauttamisen, vastuunjaon ja kilpailun vääristymisen lieventämisen osalta. Alkuperäisten sitoumusten korvaaminen uusilla sitoumuksilla ei vaikuta tuen soveltuvuuteen sisämarkkinoille, mikä on vahvistettu Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä sellaisena kuin sitä on muutettu muutoksia koskevalla päätöksellä.
7. PÄÄTELMÄT
(170)
Komissio pitää valitettavana, että Latvia toteutti ensimmäisen, toisen ja kolmannen toimenpiteen SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti ja että se rikkoi sitoumuksensa luopua Citadelen varainhoitotoiminnasta Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä esitettyyn määräaikaan mennessä (neljäs toimenpide).
(171)
Edellä esitetyistä syistä ja ottaen huomioon Latvian ja Citadelen antamat uudet sitoumukset, komissio
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Seuraavat toimenpiteet ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea:
a)
toissijaisten lainojen myöntäminen Parex bankalle erääntymisajalla, joka alun perin ylitti pelastamista koskevissa päätöksissä ja Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä hyväksytyn erääntymisajan (ensimmäinen toimenpide);
b)
18 kuukauden lisäajan myöntäminen Citadelelle 37 miljoonan Latvian latin toissijaisten lainojen erääntymisaikaa varten (toinen toimenpide);
c)
komission Parexia koskevassa lopullisessa päätöksessä hyväksymät enimmäisrajat ylittävän maksuvalmiustuen myöntäminen Revertalle (kolmas toimenpide).
2 artikla
Edellä 1 artiklassa tarkoitetut tukitoimenpiteet soveltuvat sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti liitteessä I esitettyjen Latvian antamien sitoumusten myötä.
3 artikla
Valtiontuesta C 26/09 (ex N 289/09), jonka Latvia aikoo myöntää AS Parex bankan rakenneuudistukseen, 15 päivänä syyskuuta 2009 annetun komission päätöksen K(2010) 6202 final corr. johdanto-osan 73 kappaleessa esitetyt määräajat, jolloin Citadelen varainhoitotoiminnasta on viimeistään luovuttava ja jotka ovat 30 päivänä kesäkuuta 2013 ilman luovutuksesta vastaavaa toimitsijamiestä tai 31 päivänä joulukuuta 2013 luovutuksesta vastaavan toimitsijamiehen kanssa (neljäs toimenpide), muutetaan liitteessä II esitetyn Latvian antaman sitoumuksen mukaisesti.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Latvian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2014.