РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1052/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 октомври 2013 година
за създаване на Европейската система за наблюдение на границите (Eurosur)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква г) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
1)
Създаването на Европейска система за наблюдение на границите („Eurosur“) е необходимо, за да се засилят обменът на информация и оперативното сътрудничество между националните органи на държавите членки, както и с Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (2), („Агенцията“). Eurosur ще осигурява на тези органи и на Агенцията необходимата инфраструктура и инструментариум за подобряване на тяхната осведоменост за състоянието и способност за реагиране по външните граници на държавите - членки на Съюза („външните граници“), за целите на откриване, предотвратяване и борба с незаконната имиграция и трансграничната престъпност и допринасяне за осигуряване на защита и спасяване на живота на мигрантите.
(2)
Практиката на пътуване с малки и неподходящи за плаване по море съдове увеличи драстично броя на мигрантите, които се удавят по южните външни морски граници. Eurosur следва да подобри значително оперативната и техническата способност на Агенцията и на държавите членки да откриват такива малки съдове и да подобрят способността за реагиране на държавите членки, като по този начин допринасят за намаляване на смъртните случаи на мигранти.
(3)
В настоящия регламент се отчита, че миграционните маршрути се използват и от лица, които се нуждаят от международна закрила.
(4)
Държавите членки следва да създадат национални координационни центрове за подобряване на обмена на информация и сътрудничеството помежду им и с Агенцията, за наблюдението на границите. За правилното функциониране на Eurosur е изключително важно всички национални органи, отговорни за наблюдението на външните граници по силата на националното право, да си сътрудничат чрез националните координационни центрове.
(5)
Настоящият регламент не следва да препятства държавите членки да натоварят своите национални координационни центрове и с отговорността за координирането на обмена на информация и сътрудничеството във връзка с наблюдението на въздушните граници и за проверките по гранично-пропускателните пунктове.
(6)
Агенцията следва да подобри обмена на информация и сътрудничеството с други органи, служби и агенции на Съюза, като Европейската агенция по морска безопасност и Сателитния център на Европейския съюз, за да могат да се използват по най оптималния начин съществуващата информация, възможности и системи, които вече са налични на европейско равнище, например европейската програма за мониторинг на Земята.
(7)
Настоящият регламент е част от Европейския модел за интегрирано управление на външните граници и от Стратегията за вътрешна сигурност на Европейския съюз. Eurosur ще допринесе също за развитието на Общата среда за обмен на информация (CISE) за наблюдение на морската област в Съюза, като осигурява по-широка рамка за осведоменост за морското състояние чрез обмен на информация между публичните органи от различни сектори в Съюза.
(8)
За да се направи необходимото информацията, която се съдържа в Eurosur, да е възможно най-пълна и актуална, по-специално по отношение на положението в трети държави, Агенцията следва да си сътрудничи с Европейската служба за външна дейност. За тези цели делегациите и службите на Съюза следва да предоставят всяка информация, която би могла да е от значение за Eurosur.
(9)
Агенцията следва да предоставя необходимата помощ за разработването и функционирането на Eurosur и, ако е целесъобразно, за разработването на CISE, включително за оперативната съвместимост на системите, по-специално чрез създаване, поддържане и координиране на рамката за Eurosur.
(10)
На Агенцията следва да бъдат предоставени съответните финансови и човешки ресурси за адекватното изпълнение на допълнителните задачи, които ѝ се възлагат по настоящия регламент.
(11)
С настоящия регламент се зачитат основните права и се спазват принципите, признати в членове 2 и 6 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално зачитането на човешкото достойнство, правото на живот, забраната на изтезанията и на нечовешкото или унизително отношение или наказание, забраната на трафика на хора, правото на свобода и сигурност, правото на защита на личните данни, правото на достъп до документи, правото на убежище и закрилата срещу извеждане и експулсиране, принципите на забрана за връщане и на недискриминация, и правата на детето. Настоящият регламент следва да се прилага от държавите членки и от Агенцията в съответствие с тези права и принципи.
(12)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 2007/2004 служителят по въпросите на основните права и консултативният форум, създаден с посочения регламент, следва да имат достъп до цялата информация, свързана със спазването на основните права, по отношение на всички дейности на Агенцията в рамките на Eurosur.
(13)
Всякакъв обмен на лични данни в рамките на европейската картина на състоянието и в рамките на общата предгранична разузнавателна картина следва да представлява изключение. Той следва да се извършва въз основа на действащото национално право и правото на Съюза, както и при спазване на техните специални изисквания за защитата на данни. В случаите, когато някои по-специфични правни инструменти като Регламент (ЕО) № 2007/2004 не предвиждат пълен режим за защита на данните, се прилагат Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4) и Рамково решение 2008/977/ПВР на Съвета (5).
(14)
За да се осъществи постепенно географско покритие на Eurosur, задължението за определяне и за управление на национални координационни центрове следва да се приложи на два последователни етапа: първо за държавите членки, разположени по южните и източните външни граници, а на втория етап - за останалите държави членки.
(15)
Настоящият регламент включва разпоредби относно сътрудничеството със съседни трети държави, защото един добре структуриран и постоянен обмен на информация и сътрудничество с тези държави, особено в Средиземноморския регион, са ключови фактори за постигане на целите на Eurosur. Особено важно е всякакъв обмен на информация и сътрудничество между държавите членки и съседни трети държави да се извършва при пълно зачитане на основните права и по-специално на принципа на забрана за връщане.
(16)
Настоящият регламент включва разпоредби относно тясното сътрудничество с Обединеното кралство и Ирландия, които могат да съдействат за по-пълното изпълнение на целите на Eurosur.
(17)
При прилагането на настоящия регламент Агенцията и държавите членки следва да се възползват в максимална степен от съществуващите способности по отношение на човешките ресурси, както и на техническото оборудване, на национално равнище и на равнището на Съюза.
(18)
Комисията следва редовно да оценява резултатите от прилагането на настоящия регламент, за да определи до каква степен са постигнати целите на Eurosur.
(19)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(20)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета (6); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(21)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета (7); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(22)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоциирането на последнитев процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (9). Норвегия следва да създаде национален координационен център в съответствие с настоящия регламент, считано от 2 декември 2013 г.
(23)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(24)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (12), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (13).
(25)
Прилагането на настоящия регламент не засяга разделението на областите на компетентност между Съюза и държавите членки или задълженията на държавите членки съгласно Конвенцията на ООН по морско право, Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море, Международната конвенция за търсене и спасяване по море, Конвенцията на ООН срещу транснационалната организирана престъпност и Протокола към нея срещу незаконния трафик на мигранти по суша, море и въздух,, Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и други съответни международни инструменти.
(26)
Прилагането на настоящия регламент не засяга Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета (14) или правилата за наблюдение на морските външни граници в контекста на оперативното сътрудничество, координирано от Агенцията.
(27)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно създаването на Eurosur, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, a поради своя мащаб и последици може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент създава обща рамка за обмен на информация и за сътрудничеството между държавите членки и Агенцията за подобряване на осведомеността за състоянието и за увеличаване на способността за реагиране по външните граници на държавите членки на Съюза („външните граници“) за целите на откриване, предотвратяване и борба с незаконната имиграция и трансграничната престъпност и допринасяне за осигуряване на защита и спасяване на живота на мигранти („Eurosur“).
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за наблюдението на външните сухоземни и морски граници, включително за наблюдение, откриване, идентифициране, проследяване, предотвратяване и залавяне при неразрешено пресичане на границите за целите на откриване, предотвратяване и борба с незаконната имиграция и трансграничната престъпност и допринасяне за осигуряване на защита и спасяване на живота на мигранти.
2. Настоящият регламент може да се прилага и за наблюдението на въздушните граници, както и за проверки на гранично-пропускателните пунктове, ако държавите членки доброволно предоставят такава информация на Eurosur.
3. Настоящият регламент не се прилага за никакви правни или административни мерки, предприети след като отговорните органи на дадена държава членка са прихванали трансгранични престъпни дейности или неразрешено пресичане от лица на външните граници..
4. При прилагането на настоящия регламент държавите членки и Агенцията спазват основните права, по-специално принципите на забрана за връщане и зачитане на човешкото достойнство, както и изискванията за защита на личните данни. Те отдават предимство на специалните нужди на деца, непридружени малолетни и непълнолетни, жертви на трафик на хора, лица, нуждаещи се от спешна медицинска помощ, лица, нуждаещи се от международна закрила, хора, бедстващи в морето, и други лица в особено уязвимо положение.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„Агенция“ означава Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004;
б)
„осведоменост за състоянието“ означава способността да се наблюдават, откриват, идентифицират, проследяват и разбират незаконни трансгранични действия, с цел да се намерят основателни причини за ответни мерки въз основа на съчетаването на нова информация със съществуващи познания и да се създадат по-добри възможности за намаляване на смъртните случаи на мигранти по външните граници или в близост до тях;
в)
„способност за реагиране“ означава способността да се осъществяват дейности за противодействие на незаконните трансгранични действия по външните граници или в близост до тях, включително средствата и сроковете за адекватна реакция;
г)
„картина на състоянието“ означава графичен интерфейс за представяне почти в реално време на данни и информация, получени от различни органи, сензори, платформи и други източници, които се споделят по комуникационни и информационни канали с други органи за постигане на осведоменост за състоянието и за подкрепа на способността за реагиране по външните граници и в предграничната зона;
д)
„трансгранична престъпност“ означава всяко тежко престъпление с трансгранично измерение, извършено по или в близост до външните граници;
е)
„участък от външна граница“ означава цялата или част от външната сухоземна или морска граница на дадена държава членка, така както е определена от националното право или както е определена от националния координационен център или друг отговорен национален орган;
ж)
„предгранична зона“ означава географският район отвъд външните граници.
з)
„кризисни ситуации“ означава всички природни и/или предизвикани от човека бедствия, злополуки, хуманитарни или политически кризи, или всякакво друго сериозно положение, възникнало по външните граници или в близост до тях, които могат да имат значително въздействие върху контрола по външните граници;
и)
„инцидент“ означава положение, свързано с незаконна имиграция или трансгранично престъпление, или опасност за живота на мигранти по външните граници или в близост до тях.
ДЯЛ II
РАМКА
ГЛАВА I
Компоненти
Член 4
Рамка на Eurosur
1. За обмена на информация и за сътрудничеството в областта на наблюдението на границите и като вземат предвид съществуващите механизми за обмен на информация и за сътрудничество, държавите членки и Агенцията използват рамката на Eurosur, която е съставена от следните компоненти:
а)
национални координационни центрове;
б)
национални картини на състоянието;
в)
комуникационна мрежа;
г)
европейска картина на състоянието;
д)
обща предгранична разузнавателна картина;
е)
общо прилагане на наблюдателни инструменти.
2. Националните координационни центрове предоставят на Агенцията чрез комуникационната мрежа информация от своите национални картини на състоянието, като тази информация се изисква за създаването и поддържането на европейската картина на състоянието и на общата предгранична разузнавателна картина.
3. Агенцията предоставя на националните координационни центрове чрез комуникационната мрежа неограничен достъп до европейската картина на състоянието и до общата предгранична разузнавателна картина.
4. Компонентите, изброени в параграф 1, се създават и поддържат в съответствие с принципите, определени в приложението.
Член 5
Национален координационен център
1. Всяка държава членка определя, управлява и поддържа национален координационен център, който координира и обменя информация между всички органи, отговорни за наблюдението на външните граници на национално равнище, както и с други национални координационни центрове и с Агенцията. Всяка държава членка уведомява Комисията за създаването на своя национален координационен център, а Комисията незабавно информира останалите държави членки и Агенцията за това.
2. Без да се засяга член 17 и в рамката на Eurosur, националният координационен център е единственото звено за контакт за обмен на информация и за сътрудничеството с други национални координационни центрове и с Агенцията.
3. Националният координационен център:
а)
осигурява своевременен обмен на информация и навременно сътрудничество между всички национални органи, отговорни за наблюдението на външните граници,. както и с други национални координационни центрове и с Агенцията;
б)
осигурява своевременен обмен на информация с органите на национално равнище с отговорности в областта на издирването и спасяването, правоприлагането, убежището и имиграцията;
в)
допринася за ефикасното и ефективно управление на ресурсите и персонала;
г)
създава и поддържа националната картина на състоянието в съответствие с член 9;
д)
подпомага планирането и изпълнението на националните дейности по наблюдение на границите;
е)
координира националната система за наблюдение на границите в съответствие с националното право;
ж)
допринася за редовното измерване на резултатите от националните дейности по наблюдение на границите за целите на настоящия регламент;
з)
координира оперативните мерки с други държави членки, без това да засяга компетентността на Агенцията и на държавите членки.
4. Националният координационен център функционира двадесет и четири часа в денонощието и седем дни в седмицата.
Член 6
Агенцията
1. Агенцията:
а)
създава и поддържа комуникационната мрежа на Eurosur в съответствие с член 7;
б)
създава и поддържа европейската картина на състоянието в съответствие с член 10;
в)
създава и поддържа общата предгранична разузнавателна картина в съответствие с член 11;
г)
координира общото прилагане на наблюдателните инструменти в съответствие с член 12.
2. За целите на параграф 1 Агенцията функционира двадесет и четири часа в денонощието и седем дни в седмицата.
Член 7
Комуникационна мрежа
1. Агенцията създава и поддържа комуникационна мрежа, за да осигури комуникацията и аналитичния инструментариум и да позволи обмена на некласифицирана чувствителна информация и класифицирана информация по сигурен начин и в почти реално време със и между националните координационни центрове. Мрежата функционира двадесет и четири часа в денонощието и седем дни в седмицата и позволява:
а)
двустранен и многостранен обмен на информация в почти реално време;
б)
аудио- и видеоконферентна връзка;
в)
сигурна работа, съхранение, предаване и обработване на некласифицирана чувствителна информация;
г)
сигурна работа, съхранение, предаване и обработване на класифицирана информация на ЕС до ниво на класификация за сигурност „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ или еквивалентно национално ниво на класификация за сигурност, което гарантира, че с класифицираната информация се борави и тя се съхранява, предава и обработва в отделна и надлежно акредитирана част от комуникационната мрежа.
2. Агенцията предоставя техническа подкрепа и осигурява оперативна съвместимост на комуникационната мрежа с други имащи отношение комуникационни и информационни системи, управлявани от Агенцията.
3. Агенцията обменя, обработва и съхранява некласифицирана чувствителна информация и класифицирана информация в комуникационната мрежа в съответствие с член 11г от Регламент (ЕО) № 2007/2004.
4. Националните координационни центрове обменят, обработват и съхраняват некласифицирана чувствителна информация и класифицирана информация в комуникационната мрежа в съответствие с правила и стандарти, които са еквивалентни на предвидените в Процедурния правилник на Комисията (15).
5. Органите, агенциите и други институции на държавите членки, които използват комуникационната мрежа, осигуряват при работа с класифицирана информация спазването на правила и стандарти за сигурност, еквивалентни на прилаганите от Агенцията.
ГЛАВА II
Осведоменост за състоянието
Член 8
Картини на състоянието
1. Националните картини на състоянието, европейската картина на състоянието и общата предгранична разузнавателна картина се създават чрез събиране, оценка, съпоставяне, анализ, тълкуване, генериране, визуализация и разпространение на информация.
2. Картините, посочени в параграф 1, са съставени от следните категории:
а)
категория на събитията;
б)
оперативна категория;
в)
аналитична категория.
Член 9
Национална картина на състоянието
1. Националният координационен център създава и поддържа национална картина на състоянието, за да осигурява за всички органи, отговорни за контрола, и по-специално за наблюдението на външните граници на национално равнище, ефективна, точна и своевременна информация.
2. Националната картина на състоянието е съставена от информация, събрана от следните източници:
а)
националната система за наблюдение на границите в съответствие с националното право;
б)
стационарни и мобилни сензори под управлението на националните органи, отговорни за наблюдението на външните граници;
в)
патрулите за наблюдение на границите и други наблюдателни мисии;
г)
местни, регионални и други координационни центрове;
д)
други съответни национални органи и системи, включително служители за връзка, оперативни центрове и звена за контакт;
е)
Агенцията;
ж)
националните координационни центрове в други държави членки;
з)
органи на трети държави въз основа на двустранни или многостранни споразумения и регионални мрежи, както е посочено в член 20;
и)
системи за корабно докладване съгласно съответните им правни основания;
й)
други компетентни европейски и международни организации;
к)
други източници.
3. Категорията на събитията в националната картина на състоянието се състои от следните подкатегории:
а)
подкатегория за неразрешените пресичания на границата, включително информация, която е на разположение на националния координационен център, относно инциденти, свързани с опасност за живота на мигранти;
б)
подкатегория за трансгранична престъпност;
в)
подкатегория за кризисни ситуации;
г)
подкатегория за други събития, която съдържа информация относно присъствието на неидентифицирани и подозрителни наземни превозни средства, кораби и други превозни средства и лица по външните граници на съответната държава членка или в близост до тях, както и за други събития, които могат да окажат значително въздействие върху контрола по външните граници;
4. Националният координационен център определя една-единствена индикативна степен на въздействие - от „ниска“ и „средна“ до „висока“, за всеки от инцидентите в категорията на събитията на националната картина на ситуацията. Всички инциденти се съобщават на Агенцията.
5. Оперативната категория в националната картина на състоянието се състои от следните подкатегории:
а)
подкатегория за собствените активи, включително военни активи в подкрепа на мисия в областта на правоприлагането, и за зоните на действие, която съдържа информация за разположението, състоянието и вида на собствените активи и за участващите органи. По отношение на военни активи, използвани в подкрепа на мисия в областта на правоприлагането, националният координационен център може да реши - по искане на националния орган, отговарящ за тези активи - да ограничи достъпа до подобна информация въз основа на принципа „необходимост да се знае“;
б)
подкатегория за информацията за заобикалящата среда, която съдържа или дава достъп до информация за терена и метеорологичните условия по външните граници на съответната държава членка.
6. Информацията за собствените активи от оперативната категория е с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
7. Аналитичната категория в националната картина на състоянието се състои от следните подкатегории:
а)
информационна подкатегория, която съдържа важни събития и показатели от значение за целите на настоящия регламент;
б)
аналитична подкатегория, която включва аналитични доклади, тенденции за степента на риска, регионални наблюдения и сводки от значение за целите на настоящия регламент;
в)
разузнавателна подкатегория, която съдържа анализирана информация от значение за целите на настоящия регламент и, по-специално, за определянето на степените на въздействие по участъците от външните граници;
г)
подкатегория за изображения и геоданни, която включва референтни изображения, основни карти, валидиране на анализирана информация и анализ на промени (изображения от наблюдения на Земята), както и откриване на промени, пространствено обвързани данни и карти за степента на пропускливост на външните граници.
8. Информацията, която се съдържа в аналитичната категория и информацията за заобикалящата среда от оперативната категория на националната картина на състоянието може да се основава на информацията от европейската картина на състоянието и общата предгранична разузнавателна картина.
9. Националните координационни центрове на съседни държави членки споделят помежду си директно и в почти реално време картината на състоянието за съседни участъци от външните граници относно:
а)
инциденти и други значими събития от категорията на събитията;
б)
доклади за анализ на тактическия риск, включени в аналитичната категория.
10. Националните координационни центрове на съседни държави членки могат да споделят помежду си директно и в почти реално време картината на състоянието за съседни участъци от външните граници относно разположението, състоянието и вида на собствените активи от оперативната категория, действащи в съседни участъци от външните граници.
Член 10
Европейска картина на състоянието
1. Агенцията създава и поддържа европейска картина на състоянието, за да осигурява на националните координационни центрове ефективна, точна и навременна информация и анализи.
2. Европейската картина на състоянието е съставена от информация, събирана от следните източници:
а)
националните картини на състоянието, доколкото е необходимо съгласно настоящия член,
б)
Агенцията;
в)
Комисията, която предоставя стратегическа информация относно граничния контрол, включително относно слабости при осъществяването на контрола по външните граници;
г)
делегациите и службите на Съюза;
д)
други компетентни органи, служби и агенции на Съюза и международни организации, както е посочено в член 18;
е)
други източници.
3. Категорията на събитията в европейската картина на състоянието включва информация относно:
а)
инциденти и други събития от категорията на събитията от националната картина на състоянието;
б)
инциденти и други събития от общата предгранична разузнавателна картина;
в)
инциденти в оперативната зона на съвместна операция, пилотен проект или бърза интервенция, координирани от Агенцията.
4. В европейската картина на състоянието Агенцията взема предвид степента на въздействие, определена от националния координационен център за конкретен инцидент от националната картина на състоянието.
5. Оперативната категория в европейската картина на състоянието се състои от следните подкатегории:
а)
подкатегория за собствените активи, която съдържа информация за разположението, времето, състоянието и вида на активите, участващи в съвместни операции, пилотни проекти и бързи интервенции на Агенцията или предоставени на разположение на Агенцията, и плана за разгръщане, включително зоната на действие, патрулните графици и кодовете за комуникация;
б)
подкатегория за операциите, която съдържа информация за координираните от Агенцията съвместни операции, пилотни проекти и бързи интервенции, включително мандат на мисията, местоположение, състояние, времетраене, информация за държавите членки и другите участници в операцията, ежедневни и седмични доклади за състоянието, статистически данни и информационни пакети за средствата за масово осведомяване;
в)
подкатегория за информация за заобикалящата среда, която включва информация за терена и метеорологичните условия по външните граници.
6. Информацията за собствените активи от оперативната категория в европейската картина на състоянието е с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
7. Аналитичната категория от европейската картина на състоянието е структурирана по същия начин, като този на националната картина на състоянието, посочена в член 9, параграф 7.
Член 11
Обща предгранична разузнавателна картина
1. Агенцията създава и поддържа обща предгранична разузнавателна картина, за да осигурява на националните координационни центрове ефективна, точна и навременна информация и анализи за предграничната зона.
2. Общата предгранична разузнавателна картина се състои от информация, събирана от следните източници:
а)
националните координационни центрове, включително информация и доклади, получени от служителите за връзка на държавите членки чрез компетентните национални органи;
б)
делегациите и службите на Съюза;
в)
Агенцията, включително информация и доклади, предоставени от нейните служители за връзка;
г)
други компетентни органи, служби и агенции на Съюза и международни организации, както е посочено в член 18;
д)
органи на трети държави въз основа на двустранни или многостранни споразумения и регионални мрежи, както е посочено в член 20 посредством националните координационни центрове;
е)
други източници.
3. Общата предгранична разузнавателна картина може да съдържа информация, която се отнася за наблюдението на въздушни граници и проверките на външните гранични контролно-пропускателни пунктове.
4. Категорията на събитията, оперативната и аналитичната категория на общата предгранична разузнавателна картина са структурирани по същия начин като този на европейската картина на състоянието, посочена в член 10.
5. Агенцията определя една-единствена индикативна степен на въздействие за всеки инцидент в категорията на събитията в общата предгранична разузнавателна картина. Агенцията информира националните координационни центрове за всеки инцидент в предграничната зона.
Член 12
Общо прилагане на наблюдателни средства
1. Агенцията координира общото прилагане на наблюдателни средства, за да предоставя редовно, надеждно и по икономически ефективен начин на националните координационни центрове и за свои нужди информация от наблюдението на външните граници и на предграничните зони.
2. Агенцията предоставя на даден национален координационен център при поискване от негова страна информация за външните граници на искащата държава членка и за предграничната зона, която може да е получена от:
а)
селективно наблюдение на определени пристанища и брегови ивици на трети държави, за които е установено чрез анализ на риска и информация, че са точки на отплаване или транзитно преминаване на кораби или други превозни средства използвани за целите на незаконната имиграция или трансграничната престъпност;
б)
проследяване на кораби или други превозни средства в открито море, за които има подозрения или е установено, че се използват за незаконна имиграция или трансгранична престъпност;
в)
наблюдение на определени райони в морската област за откриване, идентифициране и проследяване на кораби и други превозни средства, които се използват или за които има подозрения, че се използват за целите на незаконната имиграция или трансграничната престъпност;
г)
оценка за заобикалящата среда в определени райони в морската област и по външните сухоземни граници за оптимизиране на дейностите по наблюдение и патрулиране;
д)
селективно наблюдение на определени предгранични зони по външните граници, за които е установено чрез анализ на риска и информация, че са потенциални зони на заминаване или транзитно преминаване за незаконна имиграция или трансгранична престъпност.
3. Агенцията предоставя информацията, посочена в параграф 1, чрез съчетаване и анализ на данни, които може да са събрани от следните системи, сензори и платформи:
а)
системи за корабно докладване съгласно съответните им правни основания;
б)
спътникови изображения;
в)
сензори, инсталирани на различни моторни превозни средства, кораби или други превозни средства.
4. Агенцията може да откаже да изпълни искане на национален координационен център по технически, финансови или оперативни причини. Агенцията уведомява своевременно националния координационен център относно причините за такъв отказ.
5. Агенцията може да използва по своя инициатива наблюдателните средства, посочени в параграф 2, за събиране на информация, която е от значение за целите на общата предгранична разузнавателна картина.
Член 13
Обработка на лични данни
1. Когато националната картина на състоянието се използва за обработване на лични данни, тези данни се обработват в съответствие с Директива 95/46/ЕО, Рамково решение 2008/977/ПВР и съответните национални разпоредби относно защитата на данни.
2. Европейската картина на състоянието и общата предгранична разузнавателна картина могат да бъдат използвани единствено за обработване на лични данни във връзка с идентификационни номера на кораби.
Тези данни се обработват в съответствие с член 11ва от Регламент (ЕО) № 2007/2004. Те се обработват единствено за целите на откриването, идентифицирането и проследяването на кораби и за целите, посочени в член 11в, параграф 3 от посочения регламент. Те се заличават автоматично в рамките на седем дни или, в случай че е необходимо допълнително време за проследяването на плавателен съд, в рамките на два месеца след получаването им от Агенцията.
РАЗДЕЛ III
Способност за реагиране
Член 14
Определяне на участъци от външните граници
За целите на настоящия регламент всяка държава членка разделя външните си сухоземни и морски граници на гранични участъци, за което уведомява Агенцията.
Член 15
Определяне на степени на въздействие за участъци от външните граници
1. Въз основа на извършения от Агенцията анализ на риска и съгласувано със засегнатата държава членка, Агенцията определя или променя следните степени на въздействие за всеки от участъците от външните сухоземни и морски граници на държавите членки:
а)
ниска степен на въздействие когато инцидентите, свързани с незаконна имиграция или трансгранична престъпност в района на съответния граничен участък, са с незначително въздействие върху граничната сигурност;
б)
средна степен на въздействие когато инцидентите, свързани с незаконна имиграция или трансгранична престъпност в района на съответния граничен участък, са с умерено въздействие върху граничната сигурност;
в)
висока степен на въздействие когато инцидентите, свързани с незаконна имиграция или трансгранична престъпност в района на съответния граничен участък, са със значително въздействие върху граничната сигурност.
2. Националният координационен център прави редовна оценка дали е необходимо да се промени степента на въздействие в някой от граничните участъци, като взема предвид информацията, която се съдържа в националната картина на състоянието.
3. Агенцията онагледява степените на въздействие, определени за външните граници, в европейската картина на състоянието.
Член 16
Реакция в зависимост от степените на въздействие
1. Държавите членки правят необходимото дейностите по наблюдение, осъществявани по участъците от външните граници, да съответстват на определените степени на въздействие, както следва:
а)
когато за участък от външната граница е определена ниска степен на въздействие, националните органи, отговорни за наблюдението на външните граници, организират редовно наблюдение въз основа на анализ на риска и осигуряват наличието на достатъчно персонал и ресурси в граничния район, в готовност да извършат проследяване, идентификация и залавяне;
б)
когато за участък от външната граница е определена средна степен на въздействие, националните органи, отговорни за наблюдението на външните граници, в допълнение към мерките, предприети съгласно буква а), правят необходимото да се предприемат подходящи мерки за наблюдение в този граничен участък. Когато се предприемат тези мерки за наблюдение, съответно се уведомява националният координационен център. Националният координационен център координира всяка подкрепа, предоставяна в съответствие с член 5, параграф 3;
в)
когато за участък от външната граница е определена висока степен на въздействие, съответната държава членка, в допълнение към мерките, предприети съгласно буква б), прави необходимото, посредством националния координационен център, националните органи, които действат в този граничен участък, да получат необходимата подкрепа и да бъдат предприети засилени мерки за наблюдение. Тази държава членка може да поиска от Агенцията подкрепа при спазване на условията за започване на съвместни операции или бързи интервенции, определени в Регламент (ЕО) № 2007/2004.
2. Националният координационен център редовно информира Агенцията за мерките, предприети на национално равнище съгласно параграф 1, буква в).
3. Когато е определена средна или висока степен на въздействие за участък от външната граница, който е съседен на участък от границата на друга държава членка или държава, с която има споразумения или регионални мрежи, както е посочено в членове 19 и 20, националният координационен център се свързва с националния координационен център на съседната държава членка или с компетентния орган на съседната държава и се стреми да координира необходимите трансгранични мерки.
4. Когато държава членка подаде искане в съответствие с параграф 1, буква в), Агенцията, когато отговаря на това искане, може да подкрепи тази държава членка, по-специално като:
а)
осигурява приоритетно третиране за общото прилагане на наблюдателни средства;
б)
координира разгръщането на европейските екипи за гранична охрана в съответствие с Регламент (ЕО) № 2007/2004;
в)
осигурява разгръщането на техническо оборудване на разположение на Агенцията в съответствие с Регламент (ЕО) № 2007/2004;
г)
координира допълнителната подкрепа, предложена от други държави членки.
5. В своите доклади за анализ на риска Агенцията съвместно с държавите членки прави оценка на определянето на степените на въздействие и на съответните мерки, предприети на национално равнище и на равнището на Съюза.
ДЯЛ III
СПЕЦИАЛНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Възлагане на задачи на други органи в държавите членки
1. Държавите членки могат да възложат на регионални, местни, функционални или други органи, които са в състояние да вземат оперативни решения, да осигурят осведомеността за състоянието и способността за реагиране в техните съответни области на компетентност, включително задачите и компетентностите, посочени в член 5, параграф 3, букви в), д) и е).
2. Решението на държавите членки за възлагане на задачи в съответствие с параграф 1, не засяга функциите на националния координационен център да сътрудничи и да обменя информация с други национални координационни центрове и с Агенцията.
3. В предварително определени случаи, установени на национално равнище, националният координационен център може да разреши на орган, посочен в параграф 1, да осъществява комуникация и да обменя информация с регионалните органи или с националния координационен център на друга държава членка или с компетентните органи на трета държава, при условие че този орган редовно информира своя национален координационен център относно подобна комуникация и обмен на информация.
Член 18
Сътрудничество на Агенцията с трети страни
1. Агенцията използва съществуващата информация, способности и системи, с които разполагат други институции, органи, служби и агенции на Съюза и международни организации, в рамките на съответната им правна уредба.
2. В съответствие с параграф 1 Агенцията си сътрудничи по-специално със следните институции, органи, служби и агенции на Съюза и международни организации:
а)
Европейската полицейска служба (Европол) с цел обмен на информация относно трансграничната престъпност, която да бъде включена в европейската картина на състоянието;
б)
Сателитния център на Европейския съюз, Европейската агенция по морска безопасност и Европейската агенция за контрол на рибарството, когато осигурява общото прилагане на наблюдателни средства;
в)
Комисията, Европейката служба за външна дейност и органите, службите и агенциите на Съюза, включително Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, които могат да предоставят на Агенцията информация, необходима за поддържането на европейската картина на състоянието и на общата предгранична разузнавателна картина;
г)
международни организации, които могат да предоставят на Агенцията информация, необходима за поддържането на европейската картина на състоянието и на общата предгранична разузнавателна картина.
3. В съответствие с параграф 1 Агенцията може да си сътрудничи с Центъра за морски анализи и операции - Наркотици (MAOC-N) и Координационния център за борба с наркотиците в Средиземно море (CeCLAD-M) с цел обмен на информация относно трансграничната престъпност, която да бъде включена в европейската картина на състоянието.
4. Обменът на информация между Агенцията и органите, службите и агенциите на Съюза и международните организации,както е посочено в параграфи 2 и 3, се осъществява чрез комуникационната мрежа, посочена в член 7, или други комуникационни мрежи, които отговарят на критериите за наличност, поверителност и неприкосновеност.
5. Сътрудничеството между Агенцията и органите, службите и агенциите на Съюза и международните организации, както е посочено в параграфи 2 и 3, се урежда като част от работни договорености в съответствие с Регламент (ЕО) № 2007/2004 и съответните правни основания за въпросните органи, служби или агенции на Съюза или международни организации. По отношение на обработването на класифицирана информация тези договорености предвиждат съответните органи, служби или агенции на Съюза и международни организации да спазват правила и стандарти за сигурност, еквивалентни на прилаганите от Агенцията.
6. Органите, службите и агенциите на Съюза, и международните организации, посочени в параграфи 2 и 3, използват получената в контекста на Eurosur информация единствено в рамките на ограниченията на своята правна уредба и при спазване на основните права, включително изискванията за защита на данните.
Член 19
Сътрудничество с Ирландия и Обединеното кралство
1. За целите на настоящия регламент обменът на информация и сътрудничеството с Ирландия и Обединеното кралство могат да се осъществяват на базата на двустранни или многостранни споразумения съответно между Ирландия или Обединеното кралство и една или повече съседни държави членки или посредством регионални мрежи, основани на тези споразумения. Националните координационни центрове на държавите членки са звеното за контакт за обмен на информация със съответните органи на Ирландия и Обединеното кралство в рамките на Eurosur. Веднага щом се сключат тези споразумения, за тях се съобщава на Комисията.
2. Посочените в параграф 1 споразумения се ограничават до следния обмен на информация между националния координационен център на държава членка и Ирландия или Обединеното кралство:
а)
информация, съдържаща се в националната картина на състоянието на определена държава членка до степента, до която тази информация е предадена на Агенцията за целите на европейската картина на състоянието и на общата предгранична разузнавателна картина;
б)
информацията, събрана от Ирландия и Обединеното кралство, която има отношение към целите на европейската картина на състоянието и на общата предгранична разузнавателна картина;
в)
информацията, посочена в член 9, параграф 9.
3. Информацията, предоставена в контекста на Eurosur от Агенцията или от държава членка, която не е страна по споразумение, съгласно посоченото в параграф 1, не се споделя с Ирландия или с Обединеното кралство без предварителното одобрение на Агенцията или на въпросната държава членка. Държавите членки и Агенцията са обвързани от отказа за споделяне на такава информация с Ирландия или Обединеното кралство.
4. По-нататъшното предаване или друго съобщаване на информация, която се обменя съгласно настоящия член, на трети държави или трети страни,се забранява.
5. Споразуменията, посочени в параграф 1, включват разпоредби относно финансовите разходи, произтичащи от участието на Ирландия и Обединеното кралство в изпълнението на тези споразумения.
Член 20
Сътрудничество със съседни трети държави
1. За целите на настоящия регламент държавите членки могат да обменят информация и да си сътрудничат с една или няколко съседни трети държави. Този обмен на информация и това сътрудничество се извършва въз основа на двустранни или многостранни споразумения или чрез регионални мрежи, създадени по силата на тези споразумения. Националните координационни центрове на държавите членки са звеното за контакт за обмен на информация със съседни трети държави.
2. Преди сключването на споразумение, посочено в параграф 1 н, съответните държави членки нотифицират споразумението на Комисията, която проверява съответствието с настоящия регламент на разпоредбите от споразумението, от значение за Eurosur,. След като споразумението е сключено, съответната държава членка нотифицира споразумението на Комисията, която информира Европейския парламент, Съвета и Агенцията за това.
3. Споразуменията, посочени в параграф 1 са съобразени със съответното право на Съюза и международното право относно основните права и международната закрила, включително Хартата на основните права на Европейския съюз и Конвенцията за статута на бежанците, по-специално принципа на забрана за връщане.
4. Обменът на лични данни с трети държави в рамките на Eurosur е строго ограничен до абсолютно необходимото за целите на настоящия регламент. Той се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО, Рамково решение 2008/977/ПВР и съответните национални разпоредби относно защитата на данни.
5. Забранява се обменът на информация по параграф 1, при който на трета държава се предоставя информация, която би могла да се използва за идентифицирането на лица или групи от лица, чието искане за достъп до международна закрила се разглежда или за които съществува сериозен риск да бъдат подложени на изтезания, на нечовешко или унизително отношение или наказание, или по друг начин да бъдат нарушени основните им права.
6. Обменът на информация по параграф 1 се осъществява в съответствие с условията на двустранните и многостранните споразумения, сключени със съседни трети държави.
7. Информацията, предоставена в контекста на Eurosur от Агенцията или от държава членка, която не е страна по споразумение, съгласно посоченото в параграф 1, не се споделя с трета държава по такова споразумение без предварителното одобрение на Агенцията или на въпросната държава членка. Държавите членки и Агенцията са обвързани от отказа за споделяне на такава информация със съответната трета държава.
8. По-нататъшното предаване или друго съобщаване на информация, която се обменя съгласно настоящия член, на трети държави или на трети страни, се забранява.
9. При обмен с трети държави на информация, получена посредством общото прилагане на наблюдателни средства, се спазват правото и правилата, които се прилагат за тези средства, както и съответните разпоредби на Директива 95/46/ЕО, Регламент (ЕО) № 45/2001 и Рамково решение 2008/977/ПВР.
Член 21
Наръчник
1. В тясно сътрудничество с държавите членки, с Агенцията и с всички други имащи отношение органи, служби или агенции на Съюза Комисията предоставя практически наръчник за прилагане и управление на Eurosur („наръчника“). В наръчника се дават технически и оперативни указания, препоръки и добри практики, включително за сътрудничеството с трети държави. Комисията приема наръчника под формата на препоръка.
2. След консултации с държавите членки и с Агенцията Комисията може да реши да обозначи части от наръчника като класифицирани с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE /EU RESTRICTED, в съответствие с правилата, установени в процедурния правилник на Комисията.
Член 22
Мониторинг и оценка
1. За целите на настоящия регламент Агенцията и държавите членки правят необходимото да бъдат въведени процедури за наблюдение на техническото и оперативното функциониране на Eurosur съобразно с целите за постигане на адекватна осведоменост за ситуацията и способност за реагиране по външните граници и за зачитане на основните права, включително на принципа на забрана за връщане.
2. До 1 декември 2015 г. и след това на всеки две години Агенцията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно функционирането на Eurosur.
3. До 1 декември 2016 г. и на всеки четири години след това Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета цялостна оценка на Eurosur. Тази оценка включва оценка на резултатите, постигнати по отношение на поставените цели, на актуалността на заложената обосновка, на прилагането на настоящия регламент в държавите членки и от Агенцията, и на спазването на основните права и въздействието върху тях. Оценката включва също оценка на разходите и ползите. Когато е необходимо, оценката се придружава от съответни предложения за изменение на настоящия регламент.
4. Държавите членки предоставят на Агенцията необходимата информация за изготвяне на доклада, посочен в параграф 2.
Агенцията предоставя на Комисията необходимата информация за изготвяне на оценката, посочена в параграф 3.
Член 23
Изменения на Регламент (ЕО) № 2007/2004
Регламент (ЕО) № 2007/2004 се изменя, както следва:
1)
В член 2, параграф 1, буква и) се заменя със следното:
„и)
предоставя необходимата помощ за разработването и функционирането на европейска система за наблюдение на границите и, ако е целесъобразно, за разработването на обща среда за обмен на информация, включително за оперативната съвместимост на системите, по-специално чрез създаването, поддържането и координирането на рамката на Eurosur в съответствие с Регламент (ЕС) № 1052/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16)
2)
Вмъква се следният член:
„Член 11ва
Обработка на лични данни в рамките на Eurosur
Агенцията може да обработва лични данни, както е определено в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1052/2013, който се прилага в съответствие с мерките, посочени в член 11а от настоящия регламент. По-специално при обработката на тези данни се спазват принципите на необходимост и пропорционалност и по-нататъшното предаване или друго съобщаване на такива лични данни, обработени от Агенцията, на трети държави се забранява.“.
Член 24
Влизане в сила и приложимост
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящият регламент се прилага от 2 декември 2013 г.
3. България, Естония, Гърция, Испания, Франция, Хърватия, Италия, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Португалия, Румъния, Словения, Словакия, и Финландия създават национален координационен център в съответствие с член 5, считано от 2 декември 2013 г.
Останалите държави членки създават национален координационен център в съответствие с член 5, считано от 1 декември 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 22 октомври 2013 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1052/2013,
annettu 22 päivänä lokakuuta 2013,
Euroopan rajavalvontajärjestelmän (Eurosur) perustamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan d alakohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan rajavalvontajärjestelmää, jäljempänä ’Eurosur’, tarvitaan vahvistamaan tiedonvaihtoa ja operatiivista yhteistyötä jäsenvaltioiden viranomaisten välillä ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2007/2004 (2) perustetun Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston, jäljempänä ’virasto’, kanssa. Eurosur tulee tarjoamaan näille viranomaisille ja virastolle infrastruktuurin ja välineet, joita tarvitaan tilannetietoisuuden ja reaktiokyvyn parantamiseksi unionin jäsenvaltioiden ulkorajoilla, jäljempänä ’ulkorajat’, tarkoituksena havaita, estää ja torjua laitonta maahanmuuttoa ja rajat ylittävää rikollisuutta sekä auttaa varmistamaan maahanmuuttajien hengen suojelu ja pelastamaan maahanmuuttajia hengenmenetykseltä.
(2)
Matkustaminen pienillä merikelvottomilla veneillä on lisännyt eteläisillä meriulkorajoilla hukkuneiden maahanmuuttajien määrää räjähdysmäisesti. Eurosurin olisi parannettava huomattavasti viraston ja jäsenvaltioiden teknisiä ja operatiivisia valmiuksia havaita tällaisia pieniä aluksia sekä parannettava jäsenvaltioiden reaktiokykyä, mikä auttaisi vähentämään kuolonuhrien määrää maahanmuuttajien joukossa.
(3)
Tässä asetuksessa tunnustetaan, että muuttoreittejä käyttävät myös kansainvälisen suojelun tarpeessa olevat henkilöt.
(4)
Jäsenvaltioiden olisi perustettava kansalliset koordinointikeskukset, jotta niiden ja viraston välinen tiedonvaihto ja yhteistyö rajojen valvonnan alalla tehostuisi. Eurosurin moitteettoman toiminnan kannalta on keskeisen tärkeää, että kaikki jäsenvaltioiden viranomaiset, jotka vastaavat kansallisen oikeuden nojalla ulkorajojen valvonnasta, toimivat yhteistyössä kansallisten koordinointikeskusten välityksellä.
(5)
Tämä asetus ei saisi estää jäsenvaltioita antamasta kansallisille koordinointikeskuksilleen vastuuta myös ilmarajojen valvontaa koskevan tiedonvaihdon ja yhteistyön koordinoinnista ja rajanylityspaikoilla tehtävistä tarkastuksista.
(6)
Viraston olisi parannettava tiedonvaihtoa ja yhteistyötä Euroopan meriturvallisuusviraston ja Euroopan unionin satelliittikeskuksen kaltaisten muiden unionin elinten ja laitosten kanssa, jotta Euroopan tasolla jo käytettävissä olevia tietoja, valmiuksia ja järjestelmiä, kuten Euroopan maanseurantaohjelmaa, voitaisiin hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla.
(7)
Tämä asetus on osa Euroopan ulkorajojen yhdennetyn valvonnan mallia ja Euroopan unionin sisäisen turvallisuuden strategiaa. Eurosurilla kehitetään myös osaltaan unionin merialueen yhteistä tietojenvaihtoympäristöä (CISE), sillä se tarjoaa laajemmat puitteet meritilannetietoisuudelle eri alojen julkisten viranomaisten tiedonvaihdon kautta unionissa.
(8)
Sen varmistamiseksi, että Eurosuriin sisältyvät tiedot ovat mahdollisimman täydelliset ja ajantasaiset erityisesti kolmansien maiden tilanteen osalta, viraston olisi tehtävä yhteistyötä Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa. Tätä varten unionin edustustojen ja laitosten olisi toimitettava virastolle kaikki Eurosurin kannalta merkitykselliset tiedot.
(9)
Viraston olisi annettava tarvittavaa tukea Eurosurin kehittämiseksi ja ylläpitämiseksi ja tarvittaessa CISEn kehittämiseksi, järjestelmien yhteentoimivuus mukaan lukien, erityisesti perustamalla Eurosur-puitteet, pitämällä niitä yllä ja koordinoimalla niitä.
(10)
Virastolle olisi annettava riittävä rahoitus ja henkilöstöresurssit, jotta se voisi täyttää sille tästä asetuksesta aiheutuvat lisätehtävät asianmukaisesti.
(11)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 ja 6 artiklassa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, joita ovat erityisesti ihmisarvon kunnioittaminen, oikeus elämään, kidutuksen sekä epäinhimillisen tai halventavan rangaistuksen ja kohtelun kielto, ihmiskaupan kielto, oikeus vapauteen ja turvallisuuteen, oikeus henkilötietojen suojaamiseen, asiakirjojen saantioikeus, oikeus turvapaikkaan ja suojaan palauttamista ja karkottamista vastaan, palauttamiskiellon periaate, syrjimättömyys ja lapsen oikeudet. Jäsenvaltioiden ja viraston olisi sovellettava tätä asetusta kyseisten oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.
(12)
Asetuksen (EY) N:o 2007/2004 mukaan perusoikeusvaltuutetun ja mainitulla asetuksella perustetun neuvoa-antavan ryhmän olisi saatava käytettäväkseen kaikki perusoikeuksien kunnioittamista koskevat tiedot, jotka liittyvät kaikkeen viraston osana Eurosur-puitteita toteuttamaan toimintaan.
(13)
Euroopan tilannekuvassa ja rajan läheisen alueen yhteisessä tiedustelutilannekuvassa olisi henkilötietoja vaihdettava ainoastaan poikkeuksellisesti. Sen olisi perustuttava voimassa oleviin kansalliseen ja unionin oikeuteen ja noudatettava niihin sisältyviä erityisiä tietosuojavaatimuksia. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (3), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (4) ja neuvoston puitepäätöstä 2008/977/YOS (5) sovelletaan tapauksissa, joissa kohdennetummat välineet, kuten asetus (EY) N:o 2007/2004, eivät takaa täydellistä tietosuojaa.
(14)
Jotta Eurosur voitaisiin ottaa maantieteellisesti asteittain käyttöön, velvoitetta nimetä ja hallinnoida kansallisia koordinointikeskuksia olisi sovellettava kahdessa toisiaan seuraavassa vaiheessa: ensin jäsenvaltioissa, jotka sijaitsevat eteläisillä ja itäisillä ulkorajoilla, ja toisessa vaiheessa muissa jäsenvaltioissa.
(15)
Tämä asetus sisältää säännöksiä yhteistyöstä naapureina olevien kolmansien maiden kanssa, koska järjestelmällinen ja jatkuva tiedonvaihto ja yhteistyö näiden maiden ja etenkin Välimeren alueen maiden kanssa on ratkaisevan tärkeää Eurosurin tavoitteiden saavuttamisen kannalta. On olennaisen tärkeää, että jäsenvaltioiden ja naapureina olevien kolmansien maiden välisessä tiedonvaihdossa ja yhteistyössä noudatetaan täysimääräisesti perusoikeuksia ja etenkin palauttamiskiellon periaatetta.
(16)
Tämä asetus sisältää säännöksiä mahdollisesta Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa tehtävästä tiiviistä yhteistyöstä, jolla voitaisiin edistää Eurosurin tavoitteiden saavuttamista.
(17)
Viraston ja jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä tämän asetuksen täytäntöönpanossa mahdollisimman hyvin nykyisiä henkilöstöä ja teknisiä apuvälineitä koskevia valmiuksia sekä unionin tasolla että kansallisesti.
(18)
Komission olisi arvioitava säännöllisesti tämän asetuksen täytäntöönpanon tuloksia sen määrittämiseksi, missä määrin Eurosurin tavoitteet on saavutettu.
(19)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän asetuksen, saattaako se asetuksen osaksi kansallista lainsäädäntöään.
(20)
Tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu neuvoston päätöksen 2000/365/EY (6) mukaisesti; Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
(21)
Tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY (7) mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.
(22)
Islannin ja Norjan osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (8) ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY (9) 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan. Norjan olisi perustettava tämän asetuksen mukainen kansallinen koordinointikeskus 2 päivästä joulukuuta 2013.
(23)
Sveitsin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (10) ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (11) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(24)
Liechtensteinin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (12) ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU (13) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(25)
Tämän asetuksen täytäntöönpano ei vaikuta unionin ja jäsenvaltioiden väliseen toimivallan jakoon tai niihin jäsenvaltioiden velvoitteisiin, jotka johtuvat Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksesta, ihmishengen turvallisuutta merellä koskevasta kansainvälisestä yleissopimuksesta, kansainvälisestä etsintä- ja pelastuspalveluja merellä koskevasta yleissopimuksesta, kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisesta Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksesta ja sen maitse, meritse ja ilmateitse tapahtuvaa maahanmuuttajien salakuljetusta koskevasta lisäpöytäkirjasta, pakolaisten oikeusasemaa koskevasta yleissopimuksesta, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevasta yleissopimuksesta sekä muista asiaankuuluvista kansainvälisistä sopimuksista.
(26)
Tämän asetuksen täytäntöönpano ei vaikuta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 562/2006 (14) tai viraston koordinoiman operatiivisen yhteistyön puitteissa suoritettavan meriulkorajojen valvonnan sääntöihin.
(27)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli perustaa Eurosuria, vaan se voidaan sen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan yhteiset puitteet jäsenvaltioiden ja viraston väliselle tiedonvaihdolle ja yhteistyölle tilannetietoisuuden parantamiseksi ja reaktiokyvyn lisäämiseksi unionin jäsenvaltioiden ulkorajoilla, jäljempänä ’ulkorajat’, tarkoituksena havaita, estää ja torjua laitonta maahanmuuttoa ja rajat ylittävää rikollisuutta sekä auttaa suojelemaan maahanmuuttajien henkeä ja pelastamaan maahanmuuttajia hengenmenetykseltä, jäljempänä ’Eurosur’.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan meri- ja maaulkorajojen valvontaan, mukaan lukien luvattomien rajanylitysten seuranta, havaitseminen, tunnistaminen, jäljittäminen, estäminen ja pysäyttäminen tarkoituksena havaita, estää ja torjua laitonta maahanmuuttoa ja rajat ylittävää rikollisuutta sekä auttaa suojelemaan maahanmuuttajien henkeä ja pelastamaan maahanmuuttajia hengenmenetykseltä.
2. Tätä asetusta voidaan soveltaa myös ilmarajojen valvontaan sekä rajanylityspaikoilla tehtäviin tarkastuksiin, jos jäsenvaltiot toimittavat vapaaehtoisesti Eurosurille kyseisiä tietoja.
3. Tätä asetusta ei sovelleta oikeudellisiin tai hallinnollisiin toimenpiteisiin, joita jäsenvaltioiden vastuussa olevat viranomaiset ovat toteuttaneet pysäytettyään rajat ylittävän rikollisen toiminnan tai luvattomat ulkorajojen ylitykset.
4. Jäsenvaltioiden ja viraston on tätä asetusta soveltaessaan noudatettava perusoikeuksia, erityisesti palauttamiskiellon ja ihmisarvon kunnioittamisen periaatteita sekä tietosuojavaatimuksia. Niiden on annettava etusija lasten, yksin matkustavien alaikäisten, ihmiskaupan uhrien, välitöntä lääkintäapua tarvitsevien, kansainvälistä suojelua tarvitsevien, merihädässä olevien sekä muiden erityisen haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden erityistarpeille.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
”virastolla” asetuksella (EY) N:o 2007/2004 perustettua Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivaa virastoa;
b)
”tilannetietoisuudella” kykyä seurata, havaita, tunnistaa, jäljittää ja ymmärtää rajat ylittävää laitonta toimintaa, jotta reagointitoimenpiteille voidaan määrittää perusteet uusien tietojen ja jo saadun tietämyksen yhdistämisen pohjalta ja jotta ulkorajoilla tai niiden läheisyydessä voidaan paremmin vähentää kuolonuhrien määrää maahanmuuttajien joukossa;
c)
”reaktiokyvyllä” kykyä toteuttaa toimia laittoman rajat ylittävän toiminnan torjumiseksi ulkorajoilla tai niiden läheisyydessä, mukaan lukien keinot ja määräajat, joiden avulla kyetään reagoimaan riittävän hyvin;
d)
”tilannekuvalla” graafista käyttöliittymää, jossa esitetään eri viranomaisilta, valvontalaitteista ja -järjestelmistä sekä muista lähteistä saadut miltei reaaliaikaiset tiedot, jotka jaetaan viestintä- ja tiedotuskanavia pitkin muille viranomaisille tilannetietoisuuden saavuttamiseksi ja reaktiokyvyn tukemiseksi ulkorajoilla ja rajan läheisellä alueella;
e)
”rajat ylittävällä rikollisuudella” vakavaa rajat ylittävää rikollisuutta ulkorajoilla tai niiden läheisyydessä;
f)
”ulkorajaosuudella” jäsenvaltion maa- tai meriulkorajaa kokoisuudessaan tai osittain sellaisena kuin se on määritelty kansallisessa oikeudessa tai sellaisena kuin kansallinen koordinointikeskus tai muu vastuussa oleva kansallinen viranomainen on sen määrittänyt;
g)
”rajan läheisellä alueella” ulkorajojen ulkopuolella sijaitsevaa maantieteellistä aluetta;
h)
”kriisitilanteella” luonnononnettomuutta tai ihmisen aiheuttamaa katastrofia, onnettomuutta, humanitaarista tai poliittista kriisiä tai muuta sellaista vakavaa tilannetta ulkorajoilla tai niiden läheisyydessä, jolla saattaa olla merkittävä vaikutus ulkorajojen valvontaan;
i)
”erityistapahtumalla” tilannetta, joka liittyy laittomaan maahanmuuttoon tai rajat ylittävään rikollisuuteen tai jossa maahanmuuttajien henki on vaarassa ulkorajoilla tai niiden läheisyydessä.
II OSASTO
PUITTEET
I LUKU
Osat
4 artikla
Eurosur-puitteet
1. Jäsenvaltioiden ja viraston on käytettävä tiedonvaihtoon ja yhteistyöhön rajojen valvonnan alalla ja nykyiset tiedonvaihto- ja yhteistyömekanismit huomioon ottaen Eurosur-puitteita, joihin kuuluvat seuraavat osat:
a)
kansalliset koordinointikeskukset;
b)
kansalliset tilannekuvat;
c)
viestintäverkko;
d)
Euroopan tilannekuva;
e)
rajan läheisen alueen yhteinen tiedustelutilannekuva;
f)
valvontavälineiden yhteinen käyttö.
2. Kansallisten koordinointikeskusten on toimitettava virastolle viestintäverkon kautta kansallisista tilannekuvistaan tiedot, joita tarvitaan Euroopan tilannekuvan ja rajan läheisen alueen yhteisen tiedustelutilannekuvan luomiseen ja ylläpitoon.
3. Virasto antaa kansallisille koordinointikeskuksille viestintäverkon kautta rajattoman pääsyn tarkastelemaan Euroopan tilannekuvaa ja rajan läheisen alueen yhteistä tiedustelutilannekuvaa.
4. Edellä 1 kohdassa luetellut osat luodaan ja niitä pidetään yllä liitteessä esitettyjen periaatteiden mukaisesti.
5 artikla
Kansallinen koordinointikeskus
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kansallinen koordinointikeskus sekä hallinnoitava sitä ja pidettävä sitä yllä; koordinointikeskus koordinoi ja vaihtaa tietoja kaikkien niiden viranomaisten kesken, joilla on vastuu ulkorajojen valvonnasta kansallisesti, sekä muiden kansallisten koordinointikeskusten ja viraston kanssa. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava kansallisen koordinointikeskuksensa perustamisesta komissiolle, joka tiedottaa asiasta viipymättä muille jäsenvaltioille ja virastolle.
2. Kansallinen koordinointikeskus on osana Eurosur-puitteita yhteyspiste tiedonvaihdolle ja yhteistyölle muiden kansallisten koordinointikeskusten ja viraston kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 17 artiklan soveltamista.
3. Kansallisen koordinointikeskuksen on
a)
huolehdittava oikea-aikaisesta tiedonvaihdosta ja yhteistyöstä kaikkien niiden kansallisten viranomaisten välillä, jotka ovat vastuussa ulkorajojen valvonnasta, sekä muiden kansallisten koordinointikeskusten ja viraston kanssa;
b)
huolehdittava oikea-aikaisesta tiedonvaihdosta kansallisen tason etsintä- ja pelastustoimista vastaavien sekä lainvalvonta-, turvapaikka- ja maahanmuuttoviranomaisten kanssa;
c)
osallistuttava resurssien ja henkilöstön tehokkaaseen ja tulokselliseen hallintaan;
d)
luotava kansallinen tilannekuva ja pidettävä sitä yllä 9 artiklan mukaisesti;
e)
tuettava kansallisten rajavalvontatoimien suunnittelua ja toteuttamista;
f)
koordinoitava kansallista rajavalvontajärjestelmää kansallisen oikeuden mukaisesti;
g)
edistettävä tässä asetuksessa tarkoitettujen kansallisten rajavalvontatoimien vaikutusten säännöllistä mittaamista;
h)
koordinoitava operatiivisia toimia muiden jäsenvaltioiden kanssa tämän kuitenkaan vaikuttamatta viraston ja jäsenvaltioiden toimivaltaan.
4. Kansallisen koordinointikeskuksen on oltava toiminnassa 24 tuntia vuorokaudessa seitsemänä päivänä viikossa.
6 artikla
Virasto
1. Virasto
a)
perustaa Eurosurin viestintäverkon ja pitää sitä yllä 7 artiklan mukaisesti;
b)
luo Euroopan tilannekuvan ja pitää sitä yllä 10 artiklan mukaisesti;
c)
luo rajan läheisen alueen yhteisen tiedustelutilannekuvan ja pitää sitä yllä 11 artiklan mukaisesti;
d)
koordinoi valvontavälineiden yhteistä käyttöä 12 artiklan mukaisesti.
2. Virasto on 1 kohdassa tarkoitettujen tehtävien osalta toiminnassa 24 tuntia vuorokaudessa seitsemänä päivänä viikossa.
7 artikla
Viestintäverkko
1. Virasto perustaa viestintäverkon ja pitää sitä yllä tarjotakseen viestintä- ja analysointivälineitä ja mahdollistaakseen turvallisuusluokittelemattomien arkaluonteisten tietojen sekä turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihdon suojatusti ja miltei reaaliajassa kansallisten koordinointikeskusten kanssa ja niiden kesken. Verkon on oltava toiminnassa 24 tuntia vuorokaudessa seitsemänä päivänä viikossa, ja sen on mahdollistettava:
a)
kahden- ja monenvälinen tiedonvaihto miltei reaaliajassa;
b)
audio- ja videokokousten pitäminen;
c)
turvallisuusluokittelemattomien arkaluonteisten tietojen suojattu käsittely, säilyttäminen, lähettäminen ja muokkaus;
d)
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojattu käsittely, säilyttäminen, lähettäminen ja muokkaus RESTREINT UE/EU RESTRICTED -tasoon tai vastaaviin kansallisiin luokitustasoihin saakka samalla kun varmistetaan, että turvallisuusluokiteltuja tietoja käsitellään, säilytetään, lähetetään ja muokataan erillisessä ja asianmukaisesti valtuutetussa osassa viestintäverkkoa.
2. Virasto tarjoaa teknistä tukea ja varmistaa, että viestintäverkko on yhteentoimiva kaikkien muiden asiaankuuluvien viraston hallinnoimien viestintä- ja tietojärjestelmien kanssa.
3. Asetuksen (EY) N:o 2007/2004 11 d artiklan mukaisesti virasto vaihtaa ja muokkaa viestintäverkossa sekä tallettaa siihen turvallisuusluokittelemattomia arkaluonteisia tietoja ja turvallisuusluokiteltuja tietoja.
4. Kansalliset koordinointikeskukset vaihtavat ja muokkaavat viestintäverkossa sekä tallettavat siihen turvallisuusluokittelemattomia arkaluonteisia tietoja ja turvallisuusluokiteltuja tietoja noudattaen sääntöjä ja normeja, jotka vastaavat komission työjärjestyksessä (15) vahvistettuja sääntöjä ja normeja.
5. Viestintäverkkoa käyttävien jäsenvaltioiden viranomaisten, virastojen ja muiden elinten on varmistettava, että turvallisuusluokiteltuja tietoja käsiteltäessä noudatetaan viraston soveltamia turvallisuussääntöjä ja -normeja vastaavia sääntöjä ja normeja.
II LUKU
Tilannetietoisuus
8 artikla
Tilannekuvat
1. Kansalliset tilannekuvat, Euroopan tilannekuva ja rajan läheisen alueen yhteinen tiedustelutilannekuva laaditaan kokoamalla, arvioimalla, keräämällä, analysoimalla, tulkitsemalla, tuottamalla, havainnollistamalla ja jakamalla tietoja.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kuvat sisältävät seuraavat tietotasot:
a)
tapahtumatietotaso;
b)
operatiivisten tietojen taso;
c)
analyysitietotaso.
9 artikla
Kansallinen tilannekuva
1. Kansallisen koordinointikeskuksen on laadittava kansallinen tilannekuva ja pidettävä sitä yllä, jotta kaikki rajavalvonnasta ja erityisesti ulkorajojen valvonnasta kansallisesti vastuussa olevat viranomaiset saisivat tehokkaita, tarkkoja ja oikea-aikaisia tietoja.
2. Kansallinen tilannekuva kootaan seuraavista lähteistä kerätyistä tiedoista:
a)
kansallinen rajavalvontajärjestelmä kansallisen oikeuden mukaisesti;
b)
ulkorajojen vartioinnista vastuussa olevien kansallisten viranomaisten hallinnoimat liikkumattomat ja liikkuvat valvontalaitteet;
c)
rajojen valvontaa ja muita seurantatehtäviä suorittavat partiot;
d)
paikalliset, alueelliset ja muut koordinointikeskukset;
e)
muut asiaankuuluvat kansalliset viranomaiset ja järjestelmät, mukaan lukien yhteyshenkilöt, operatiiviset yhteyskeskukset ja yhteyspisteet;
f)
virasto;
g)
kansalliset koordinointikeskukset muissa jäsenvaltioissa;
h)
kolmansien maiden viranomaiset 20 artiklassa tarkoitettujen kahden- tai monenvälisten sopimusten ja alueellisten verkostojen perusteella;
i)
alusten ilmoitusjärjestelmät niitä koskevien oikeusperustojen mukaisesti;
j)
muut asiaankuuluvat eurooppalaiset ja kansainväliset organisaatiot;
k)
muut lähteet.
3. Kansallisen tilannekuvan tapahtumatietotaso koostuu seuraavista välitasoista:
a)
luvattomien rajanylitysten välitaso, sisältäen myös kansallisen koordinointikeskuksen käytettävissä olevia tietoja maahanmuuttajien henkeä uhkaavista erityistapahtumista;
b)
rajat ylittävän rikollisuuden välitaso;
c)
kriisitilanteiden välitaso;
d)
muiden tapahtumien välitaso, joka sisältää tietoja tunnistamattomista ja epäilyttävistä ajoneuvoista, aluksista ja muista kulkuneuvoista ja henkilöistä kyseisen jäsenvaltion ulkorajoilla tai niiden läheisyydessä, sekä muista tapahtumista, joilla saattaa olla merkittävä vaikutus ulkorajojen valvontaan.
4. Kansallinen koordinointikeskus määrittää kullekin kansallisen tilannekuvan tapahtumatietotason erityistapahtuman vaikutukselle suuntaa-antavan vaikutustason, joka on ”matala”, ”keskitaso” tai ”korkea”. Kaikista erityistapahtumista jaetaan tieto virastolle.
5. Kansallisen tilannekuvan operatiivisten tietojen taso koostuu seuraavista välitasoista:
a)
omien voimavarojen, mukaan lukien lainvalvontaoperaatiota avustavat sotilaalliset voimavarat, ja toiminta-alueiden välitaso, joka sisältää tietoja omien voimavarojen sijainnista, asemasta ja tyypistä sekä mukana olevista viranomaisista. Lainvalvontaoperaatiota avustavien sotilaallisten voimavarojen yhteydessä kansallinen koordinointikeskus voi tällaisista voimavaroista vastuussa olevan kansallisen viranomaisen pyynnöstä päättää rajoittaa tällaisten tietojen saannin tahoihin, joilla on tiedonsaantitarve;
b)
ympäristöä koskevien tietojen välitaso, joka sisältää tietoja maasto- ja sääolosuhteista kyseisen jäsenvaltion ulkorajoilla tai tarjoaa mahdollisuuden päästä tarkastelemaan näitä tietoja.
6. Operatiivisten tietojen tason omia voimavaroja koskevat tiedot luokitellaan RESTREINT UE/EU RESTRICTED -turvallisuusluokkaan.
7. Kansallisen tilannekuvan analyysitietotaso koostuu seuraavista välitasoista:
a)
informaation välitaso, joka sisältää tärkeimmät tapahtumat ja indikaattorit, joilla on merkitystä tämän asetuksen soveltamisen kannalta;
b)
analyysien välitaso, joka sisältää analyysiraportteja, riskinluokittelun suuntauksia, alueellisia havaintoja ja tilannekatsauksia, joilla on merkitystä tämän asetuksen soveltamisen kannalta;
c)
tiedustelutiedon välitaso, joka sisältää analysoituja tietoja, joilla on merkitystä tämän asetuksen soveltamisen kannalta ja erityisesti vaikutustasojen määrittämiseksi ulkorajaosuuksille;
d)
kuvien ja paikkatietojen välitaso, joka sisältää referenssikuvia, taustakarttoja, analysoitujen tietojen vahvistamisen ja muutosanalyysejä (maapallon havainnointikuvia) sekä muutosten jäljitystietoja, paikannustietoja ja ulkorajojen läpäisevyyttä koskevia karttoja.
8. Kansallisen tilannekuvan analyysitietotason tiedot ja operatiivisten tietojen tason ympäristöä koskevat tiedot voivat perustua Euroopan tilannekuvassa ja rajan läheisen alueen yhteisessä tiedustelutilannekuvassa annettuihin tietoihin.
9. Naapurijäsenvaltioiden kansallisten koordinointikeskusten on jaettava toistensa kanssa suoraan ja miltei reaaliajassa vierekkäisiä ulkorajaosuuksia koskevat tilannekuvat seuraavilta osin:
a)
erityistapahtumat ja muut tapahtumatietotasoon sisältyvät merkittävät tilanteet;
b)
taktista riskianalyysiä koskevat raportit sellaisina kuin ne sisältyvät analyysitietotasoon.
10. Naapurijäsenvaltioiden kansalliset koordinointikeskukset voivat jakaa toistensa kanssa suoraan ja miltei reaaliajassa vierekkäisiä ulkorajaosuuksia koskevat tilannekuvat, jotka liittyvät operatiivisten tietojen tasoon sisältyviin tietoihin vierekkäisillä ulkorajaosuuksilla toimivien omien voimavarojen sijainnista, asemasta ja tyypistä.
10 artikla
Euroopan tilannekuva
1. Virasto laatii Euroopan tilannekuvan ja pitää sitä yllä voidakseen toimittaa kansallisille koordinointikeskuksille tehokkaita, tarkkoja ja oikea-aikaisia tietoja ja analyysejä.
2. Euroopan tilannekuva kootaan seuraavista lähteistä kerätyistä tiedoista:
a)
kansalliset tilannekuvat tässä artiklassa vaaditussa määrin;
b)
virasto;
c)
komissio, joka toimittaa strategisia tietoja rajojen valvonnasta, mukaan lukien tiedot ulkorajojen valvonnan puutteista;
d)
unionin edustustot ja laitokset;
e)
muut asiaankuuluvat 18 artiklassa tarkoitetut unionin elimet ja laitokset sekä kansainväliset organisaatiot;
f)
muut lähteet.
3. Euroopan tilannekuvan tapahtumatietotasoon sisältyy seuraavia seikkoja koskevia tietoja:
a)
erityistapahtumat ja muut tapahtumat, jotka sisältyvät kansallisen tilannekuvan tapahtumatietotasoon;
b)
erityistapahtumat ja muut tapahtumat, jotka sisältyvät rajan läheisen alueen yhteiseen tiedustelutilannekuvaan;
c)
erityistapahtumat viraston koordinoiman yhteisen operaation, pilottihankkeen tai nopean toiminnan toiminta-alueella.
4. Virasto ottaa huomioon Euroopan tilannekuvassa tietylle erityistapahtumalle kansallisen koordinointikeskuksen laatimassa kansallisessa tilannekuvassa määritellyn vaikutustason.
5. Euroopan tilannekuvan operatiivisten tietojen taso koostuu seuraavista välitasoista:
a)
omien voimavarojen välitaso, joka sisältää tietoja viraston yhteisiin operaatioihin, pilottihankkeisiin ja nopeaan toimintaan osallistuvien tai viraston käytettävissä olevien voimavarojen sijainnista, aikataulusta, asemasta ja tyypistä, sekä ryhmittämissuunnitelman, mukaan lukien toiminta-alue, partiointiaikataulut ja viestintäkoodit;
b)
operaatioiden välitaso, joka sisältää tietoja viraston koordinoimista yhteisistä operaatioista, pilottihankkeista ja nopeasta toiminnasta, myös tehtävänmäärityksestä, sijainnista, asemasta, kestosta, jäsenvaltioista ja muista mukana olevista toimijoista sekä päivittäiset ja viikoittaiset tilanneraportit, tilastotiedot ja viestimille tarkoitetut tiedotuspaketit;
c)
ympäristöä koskevien tietojen välitaso, joka sisältää tietoja maasto- ja sääolosuhteista ulkorajoilla.
6. Euroopan tilannekuvan operatiivisten tietojen tason omia voimavaroja koskevat tiedot luokitellaan RESTREINT UE/EU RESTRICTED -turvallisuusluokkaan.
7. Euroopan tilannekuvan analyysitietotason on oltava rakenteeltaan samanlainen kuin 9 artiklan 7 kohdassa esitetyn kansallisen tilannekuvan analyysitietotason.
11 artikla
Rajan läheisen alueen yhteinen tiedustelutilannekuva
1. Virasto laatii rajan läheisen alueen yhteisen tiedustelutilannekuvan ja pitää sitä yllä voidakseen toimittaa kansallisille koordinointikeskuksille tehokkaita, tarkkoja ja oikea-aikaisia tietoja ja analyysejä rajan läheisestä alueesta.
2. Rajan läheisen alueen yhteinen tiedustelutilannekuva kootaan seuraavista lähteistä kerätyistä tiedoista:
a)
kansalliset koordinointikeskukset, mukaan lukien jäsenvaltioiden yhteyshenkilöiltä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kautta saadut tiedot ja raportit;
b)
unionin edustustot ja laitokset;
c)
virasto, mukaan lukien sen yhteyshenkilöiden toimittamat tiedot ja raportit;
d)
muut asiaankuuluvat 18 artiklassa tarkoitetut unionin elimet ja laitokset sekä kansainväliset organisaatiot;
e)
kolmansien maiden viranomaiset 20 artiklassa tarkoitettujen kahden- tai monenvälisten sopimusten ja alueellisten verkostojen perusteella ja kansallisten koordinointikeskusten välityksellä;
f)
muut lähteet.
3. Rajan läheisen alueen yhteiseen tiedustelutilannekuvaan voi sisältyä tietoja, jotka ovat oleellisia ilmarajojen valvonnan ja ulkorajojen ylityspaikoilla tehtävien tarkastusten kannalta.
4. Rajan läheisen alueen yhteisen tiedustelutilannekuvan tapahtumatietotason, operatiivisten tietojen tason ja analyysitietotason on oltava rakenteeltaan samanlaisia kuin 10 artiklassa esitettyjen Euroopan tilannekuvan tasojen.
5. Virasto määrittää ohjeellisen vaikutustason kullekin erityistapahtumalle rajan läheisen alueen yhteisen tiedustelutilannekuvan tapahtumatietotasossa. Virasto ilmoittaa kansallisille koordinointikeskuksille kaikista erityistapahtumista rajan läheisellä alueella.
12 artikla
Valvontavälineiden yhteinen käyttö
1. Virasto koordinoi valvontavälineiden yhteistä käyttöä, jotta kansalliset koordinointikeskukset ja se itse saavat ulkorajoja ja rajan läheistä aluetta koskevia valvontatietoja säännöllisesti, luotettavasti ja kustannustehokkaasti.
2. Virasto toimittaa kansalliselle koordinointikeskukselle sen pyynnöstä pyytävän jäsenvaltion ulkorajoista ja rajan läheisestä alueesta tietoja, jotka voidaan tuottaa seuraavasti:
a)
riskianalyysin ja tietojen perusteella laittomaan maahanmuuttoon tai rajat ylittävään rikollisuuteen käytettävien alusten tai muiden kulkuneuvojen maihinnousu- tai kauttakulkupaikoiksi määritettyjen, kolmansissa maissa sijaitsevien nimettyjen satamien ja rannikoiden valikoiva seuranta;
b)
sellaisten alusten tai muiden kulkuneuvojen jäljittäminen avomerellä, joita epäillään käytettävän tai joita on havaittu käytetyn laittomaan maahanmuuttoon tai rajat ylittävään rikollisuuteen;
c)
nimettyjen merialueiden seuranta sellaisten alusten ja muiden kulkuneuvojen havaitsemiseksi, tunnistamiseksi ja jäljittämiseksi, joita käytetään tai joita epäillään käytettävän laittomaan maahanmuuttoon tai rajat ylittävään rikollisuuteen;
d)
nimettyjen merialueiden ja maaulkorajoilla sijaitsevien alueiden ympäristöarviointi seuranta- ja partiointitoiminnan optimoimiseksi;
e)
riskianalyysin ja tietojen perusteella mahdollisiksi laittomaan maahanmuuttoon tai rajat ylittävään rikollisuuteen käytettäviksi lähtö- tai kauttakulkupaikoiksi määritettyjen, ulkorajojen nimettyjen läheisten alueiden valikoiva seuranta.
3. Virasto toimittaa 1 kohdassa tarkoitetut tiedot yhdistämällä ja analysoimalla tietoja, jotka voidaan saada seuraavista järjestelmistä sekä valvontalaitteista ja -järjestelmistä:
a)
alusten ilmoitusjärjestelmät niitä koskevien oikeusperustojen mukaisesti;
b)
satelliittikuvat;
c)
mihin tahansa ajoneuvoon, alukseen tai muuhun kulkuneuvoon asennetut valvontalaitteet.
4. Virasto voi evätä kansallisen koordinointikeskuksen pyynnön teknisistä, taloudellisista tai operatiivisista syistä. Virasto ilmoittaa kansalliselle koordinointikeskukselle oikea-aikaisesti tällaisen epäämisen syyt.
5. Virasto voi omasta aloitteestaan käyttää 2 kohdassa tarkoitettuja valvontavälineitä kerätäkseen tietoja, jotka ovat oleellisia rajan läheisen alueen yhteisen tiedustelutilannekuvan kannalta.
13 artikla
Henkilötietojen käsittely
1. Kun kansallista tilannekuvaa käytetään henkilötietojen käsittelyyn, kyseisiä tietoja on käsiteltävä direktiivin 95/46/EY, puitepäätöksen 2008/977/YOS ja asiaankuuluvien tietosuojaa koskevien kansallisten säännösten mukaisesti.
2. Euroopan tilannekuvaa ja rajan läheisen alueen yhteistä tiedustelutilannekuvaa voidaan käyttää henkilötietojen käsittelyyn ainoastaan, kun kyse on laivojen tunnistenumeroista.
Näitä tietoja on käsiteltävä asetuksen (EY) N:o 2007/2004 11 c a artiklan mukaisesti. Niitä on käsiteltävä ainoastaan alusten havaitsemiseksi, tunnistamiseksi ja jäljittämiseksi sekä mainitun asetuksen 11 c artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin tarkoituksiin. Ne on poistettava automaattisesti seitsemän päivän tai, mikäli aluksen jäljittämiseen tarvitaan lisäaikaa, kahden kuukauden kuluttua siitä, kun virasto on vastaanottanut ne.
III LUKU
Reaktiokyky
14 artikla
Ulkorajaosuuksien määrittely
Tämän asetuksen soveltamiseksi kunkin jäsenvaltion on jaettava maa- ja meriulkorajansa rajaosuuksiin ja ilmoitettava ne virastolle.
15 artikla
Ulkorajaosuuksien vaikutustasojen määrittäminen
1. Virasto määrittää oman riskianalyysinsä perusteella ja yhteisymmärryksessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa seuraavat vaikutustasot kullekin jäsenvaltioiden maa- tai meriulkorajaosuudelle tai muuttaa tällaisia vaikutustasoja:
a)
matala vaikutustaso, mikäli asianomaisella rajaosuudella tapahtuvilla laittomaan maahanmuuttoon tai rajat ylittävään rikollisuuteen liittyvillä erityistapahtumilla on vähäinen vaikutus rajaturvallisuuteen;
b)
keskitason vaikutustaso, mikäli asianomaisella rajaosuudella tapahtuvilla laittomaan maahanmuuttoon tai rajat ylittävään rikollisuuteen liittyvillä erityistapahtumilla on kohtuullisen merkittävä vaikutus rajaturvallisuuteen;
c)
korkea vaikutustaso, mikäli asianomaisella rajaosuudella tapahtuvilla laittomaan maahanmuuttoon tai rajat ylittävään rikollisuuteen liittyvillä erityistapahtumilla on merkittävä vaikutus rajaturvallisuuteen.
2. Kansallinen koordinointikeskus arvioi säännöllisin väliajoin, onko minkään rajaosuuden vaikutustasoa tarpeen muuttaa, ottamalla huomioon kansalliseen tilannekuvaan sisältyvät tiedot.
3. Virasto esittää ulkorajoille määritetyt vaikutustasot Euroopan tilannekuvassa.
16 artikla
Vaikutustasoja vastaava reaktio
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ulkorajaosuuksilla toteutettu valvontatoiminta vastaa määritettyjä vaikutustasoja seuraavasti:
a)
kun ulkorajaosuudelle on määritetty matala vaikutustaso, ulkorajojen valvonnasta vastaavien kansallisten viranomaisten on järjestettävä säännöllinen valvonta riskianalyysin perusteella ja varmistettava, että raja-alueella pidetään valmiudessa riittävästi henkilöstöä ja resursseja jäljittämistä, tunnistamista ja pysäyttämistä varten;
b)
kun ulkorajaosuudelle on määritetty keskitason vaikutustaso, ulkorajojen valvonnasta vastaavien kansallisten viranomaisten on a alakohdassa toteutettujen toimenpiteiden lisäksi varmistettava tarkoituksenmukaisten valvontatoimenpiteiden toteuttaminen asianomaisella rajaosuudella. Tällaisten valvontatoimenpiteiden toteuttamisesta on ilmoitettava kansalliselle koordinointikeskukselle. Kansallisen koordinointikeskuksen on koordinoitava 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti annettua tukea;
c)
kun ulkorajaosuudelle on määritetty korkea vaikutustaso, asianomaisen jäsenvaltion on b alakohdassa toteutettujen toimenpiteiden lisäksi varmistettava kansallisen koordinointikeskuksen kautta, että kyseisellä ulkorajaosuudella toimiville kansallisille viranomaisille annetaan tarvittava tuki ja että toteutetaan tehostettuja valvontatoimenpiteitä. Asianomainen jäsenvaltio voi pyytää viraston tukea, jollei asetuksessa (EY) N:o 2007/2004 yhteisten operaatioiden tai nopeiden toimien käynnistämiseksi säädetyistä edellytyksistä muuta johdu.
2. Kansallisen koordinointikeskuksen on ilmoitettava virastolle säännöllisesti 1 kohdan c alakohdan mukaisesti toteutetuista kansallisista toimenpiteistä.
3. Jos sellaiselle ulkorajaosuudelle on määritetty keskitason tai korkea vaikutustaso, jonka vieressä on toisen jäsenvaltion tai sellaisen maan rajaosuus, jonka kanssa on tehty 19 a ja 20 artiklassa tarkoitettuja sopimuksia tai perustettu alueellisia verkostoja, kansallinen koordinointikeskus ottaa yhteyttä naapurijäsenvaltion kansalliseen koordinointikeskukseen tai naapurimaan toimivaltaiseen viranomaiseen ja pyrkii koordinoimaan tarvittavia rajat ylittäviä toimenpiteitä.
4. Kun jäsenvaltio esittää pyynnön 1 kohdan c alakohdan mukaisesti, virasto voi kyseiseen pyyntöön vastatessaan tukea kyseistä jäsenvaltiota erityisesti seuraavasti:
a)
antamalla sille etusija valvontavälineiden yhteisessä käytössä;
b)
koordinoimalla Euroopan rajavartijaryhmien käyttöönottoa asetuksen (EY) N:o 2007/2004 mukaisesti;
c)
takaamalla viraston käytössä olevien teknisten apuvälineiden käytön asetuksen (EY) N:o 2007/2004 mukaisesti;
d)
koordinoimalla muiden jäsenvaltioiden tarjoamaa mahdollista lisätukea.
5. Virasto arvioi yhdessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa määritettyjä vaikutustasoja sekä kansallisella ja unionin tasolla toteutettuja niitä vastaavia toimenpiteitä riskianalyysiraporteissaan.
III OSASTO
ERITYISSÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
17 artikla
Tehtävien jakaminen muille viranomaisille jäsenvaltioissa
1. Jäsenvaltiot voivat antaa alueellisille, paikallisille, toiminnallisille tai muille viranomaisille, jotka pystyvät tekemään operatiivisia päätöksiä, tehtäväksi tilannetietoisuuden ja reaktiokyvyn varmistamisen niiden toimialueilla, mukaan lukien 5 artiklan 3 kohdan c, e ja f alakohdassa tarkoitetut tehtävät ja toimivalta.
2. Jäsenvaltion päätös jakaa tehtäviä 1 kohdan mukaisesti ei saa vaikuttaa kansallisen koordinointikeskuksen kykyyn tehdä yhteistyötä ja vaihtaa tietoja muiden kansallisten koordinointikeskusten ja viraston kanssa.
3. Kansallisella tasolla määritellyissä ennalta määritetyissä tapauksissa kansallinen koordinointikeskus voi antaa 1 kohdassa tarkoitetulle viranomaiselle luvan viestiä ja vaihtaa tietoja toisen jäsenvaltion alueellisten viranomaisten tai kansallisen koordinointikeskuksen tai kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten kanssa sillä edellytyksellä, että kyseinen viranomainen tiedottaa säännöllisesti omalle kansalliselle koordinointikeskukselleen tällaisesta viestinnästä ja tiedonvaihdosta.
18 artikla
Viraston yhteistyö kolmansien osapuolten kanssa
1. Virasto käyttää muiden unionin toimielinten, elinten ja laitosten sekä kansainvälisten organisaatioiden käytössä jo olevia tietoja, valmiuksia ja järjestelmiä näitä koskevien oikeudellisten puitteiden mukaisesti.
2. Virasto tekee 1 kohdan mukaisesti yhteistyötä erityisesti seuraavien unionin toimielinten, elinten ja laitosten sekä kansainvälisten organisaatioiden kanssa:
a)
Euroopan poliisivirasto (Europol) rajat ylittävää rikollisuutta koskevien tietojen vaihtamiseksi, jotta ne voidaan lisätä Euroopan tilannekuvaan;
b)
Euroopan unionin satelliittikeskus, Euroopan meriturvallisuusvirasto ja Euroopan kalastuksenvalvontavirasto valvontavälineiden yhteisen käytön osalta;
c)
komissio, Euroopan ulkosuhdehallinto sekä unionin elimet ja laitokset, mukaan lukien Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto, jotka voivat toimittaa virastolle Euroopan tilannekuvan ja rajan läheisen alueen yhteisen tiedustelutilannekuvan ylläpitämisen kannalta merkityksellisiä tietoja;
d)
kansainväliset organisaatiot, jotka voivat toimittaa virastolle Euroopan tilannekuvan ja rajan läheisen alueen yhteisen tiedustelutilannekuvan ylläpitämisen kannalta merkityksellisiä tietoja.
3. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti virasto voi tehdä yhteistyötä huumausaineasioissa toimivan merenkulun analysointi- ja operaatiokeskuksen (MAOC-N) ja Välimeren huumeidentorjunnan koordinointikeskuksen (CeCLAD-M) kanssa rajat ylittävää rikollisuutta koskevien tietojen vaihtamiseksi, jotta ne voidaan lisätä Euroopan tilannekuvaan.
4. Viraston sekä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen unionin elinten ja laitosten sekä kansainvälisten organisaatioiden välillä vaihdetaan tietoja 7 artiklassa tarkoitetun viestintäverkon tai muiden sellaisten viestintäverkkojen kautta, jotka täyttävät saatavuus-, luottamuksellisuus- ja luotettavuuskriteerit.
5. Viraston sekä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen unionin elinten ja laitosten sekä kansainvälisten organisaatioiden välistä yhteistyötä säännellään osana toimintamenettelyjä asetuksen (EY) N:o 2007/2004 sekä kyseistä unionin elintä tai laitosta taikka kansainvälistä organisaatiota koskevan oikeusperustan mukaisesti. Turvallisuusluokiteltujen tietojen käsittelyn osalta näillä menettelyillä on varmistettava, että kyseinen unionin elin tai laitos taikka kansainvälinen organisaatio noudattaa viraston soveltamia turvallisuussääntöjä ja -normeja vastaavia sääntöjä ja normeja.
6. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut unionin elimet ja laitokset sekä kansainväliset organisaatiot saavat käyttää Eurosurin puitteissa saatuja tietoja ainoastaan oikeudellisten puitteidensa rajoissa ja perusoikeuksia kunnioittaen, tietosuojavaatimukset mukaan lukien.
19 artikla
Yhteistyö Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa
1. Tätä asetusta sovellettaessa tiedonvaihto ja yhteistyö Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa voidaan toteuttaa Irlannin tai Yhdistyneen kuningaskunnan ja yhden tai usean naapurijäsenvaltion välillä tehtyjen kahden- tai monenvälisten sopimusten pohjalta tai kyseisiin sopimuksiin perustuvien alueellisten verkostojen välityksellä. Jäsenvaltioiden kansalliset koordinointikeskukset toimivat Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan vastaavien viranomaisten kanssa Eurosur-puitteissa käytävän tiedonvaihdon yhteyspisteinä. Tehdyistä sopimuksista on ilmoitettava komissiolle.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen sopimusten on rajoituttava yksinomaan seuraavien tietojen vaihtoon jäsenvaltion kansallisen koordinointikeskuksen ja Irlannin tai Yhdistyneen kuningaskunnan vastaavan viranomaisen välillä:
a)
tiedot, jotka sisältyvät jäsenvaltion kansalliseen tilannekuvaan, siltä osin kuin ne toimitetaan virastolle Euroopan tilannekuvaa ja rajan läheisen alueen yhteistä tiedustelutilannekuvaa varten;
b)
Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan keräämät tiedot, jotka ovat merkityksellisiä Euroopan tilannekuvan ja rajan läheisen alueen yhteisen tiedustelutilannekuvan kannalta;
c)
edellä 9 artiklan 9 kohdassa tarkoitetut tiedot.
3. Viraston tai sellaisen jäsenvaltion, joka ei ole 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen osapuoli, Eurosur-puitteissa toimittamia tietoja ei jaeta Irlannin tai Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa ilman viraston tai asianomaisen jäsenvaltion etukäteen antamaa hyväksyntää. Kieltäytyminen jakamasta kyseisiä tietoja Irlannin tai Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa sitoo jäsenvaltioita ja virastoa.
4. Tämän artiklan nojalla vaihdettuja tietoja ei saa lähettää tai muulla tavoin toimittaa kolmansille maille tai kolmansille osapuolille.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin sopimuksiin on sisällytettävä säännöksiä rahoituskustannuksista, joita aiheutuu Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osallistumisesta kyseisten sopimusten täytäntöönpanoon.
20 artikla
Yhteistyö naapureina olevien kolmansien maiden kanssa
1. Tätä asetusta sovellettaessa jäsenvaltiot voivat vaihtaa tietoja ja tehdä yhteistyötä yhden tai useamman naapurina olevan kolmannen maan kanssa. Tällainen tiedonvaihto ja tällainen yhteistyö on toteutettava kahden- tai monenvälisten sopimusten pohjalta tai kyseisiin sopimuksiin perustuvien alueellisten verkostojen välityksellä. Jäsenvaltioiden kansalliset koordinointikeskukset toimivat naapureina olevien kolmansien maiden kanssa käytävän tiedonvaihdon yhteyspisteinä.
2. Ennen 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen tekemistä asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava sopimuksesta komissiolle, joka varmistaa, että Eurosurin kannalta merkitykselliset sopimuksen määräykset ovat tämän asetuksen mukaisia. Kun sopimus on tehty, asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava siitä komissiolle, joka antaa siitä tiedon Euroopan parlamentille, neuvostolle ja virastolle.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen sopimusten on noudatettava tältä osin merkityksellistä perusoikeuksia ja kansainvälistä suojelua koskevaa unionin ja kansainvälistä oikeutta, myös Euroopan unionin perusoikeuskirjaa ja pakolaisten oikeusasemaa koskevaa yleissopimusta, erityisesti palauttamiskiellon periaatetta.
4. Henkilötietojen vaihto kolmansien maiden kanssa Eurosur-puitteissa on rajattava tiukasti siihen, mikä on tämän asetuksen soveltamiseksi ehdottomasti välttämätöntä. Se on toteutettava direktiivin 95/46/EY, puitepäätöksen 2008/977/YOS ja asiaankuuluvien tietosuojaa koskevien kansallisten säännösten mukaisesti.
5. Edellä olevan 1 kohdan mukainen sellainen tiedonvaihto, jossa kolmannelle maalle annetaan tietoja, joita voidaan käyttää sellaisten henkilöiden tai henkilöryhmien tunnistamiseksi, joiden pyyntöä saada kansainvälistä suojelua tutkitaan tai joita vakavasti uhkaa kidutus tai muu epäinhimillinen tai halventava kohtelu taikka rangaistus tai muu perusoikeuksien loukkaus, on kiellettyä.
6. Edellä olevan 1 kohdan mukaisessa tiedonvaihdossa on noudatettava naapureina olevien kolmansien maiden kanssa tehtyjen kahden- tai monenvälisten sopimusten ehtoja.
7. Viraston tai sellaisen jäsenvaltion, joka ei ole 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen osapuoli, Eurosur-puitteissa toimittamia tietoja ei jaeta kolmannen maan kanssa kyseisen sopimuksen mukaisesti ilman viraston tai asianomaisen jäsenvaltion etukäteen antamaa hyväksyntää. Kieltäytyminen jakamasta kyseisiä tietoja asianomaisen kolmannen maan kanssa sitoo jäsenvaltioita ja virastoa.
8. Tämän artiklan nojalla vaihdettuja tietoja ei saa lähettää tai muulla tavoin toimittaa muille kolmansille maille tai kolmansille osapuolille.
9. Valvontavälineiden yhteisestä käytöstä saatujen tietojen vaihtamiseen kolmansien maiden kanssa sovelletaan kyseisiä välineitä koskevia lakeja ja sääntöjä sekä direktiivin 95/46/EY, asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja puitepäätöksen 2008/977/YOS asiaa koskevia säännöksiä.
21 artikla
Käsikirja
1. Komissio toimittaa tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden, viraston ja muiden asiaankuuluvien unionin elinten tai laitosten kanssa Eurosurin toteuttamista ja hallintoa varten käytännön käsikirjan, jäljempänä ”käsikirja”. Käsikirja sisältää teknisiä ja operatiivisia ohjeita, suosituksia ja parhaita käytänteitä myös kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön osalta. Komissio hyväksyy käsikirjan suosituksen muodossa.
2. Komissio voi jäsenvaltioita ja virastoa kuultuaan päättää luokitella käsikirjan osia RESTREINT UE/EU RESTRICTED -turvallisuusluokkaan komission työjärjestyksessä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
22 artikla
Seuranta ja arviointi
1. Tätä asetusta sovellettaessa virasto ja jäsenvaltiot varmistavat, että käytössä on menettelyt Eurosurin teknisen ja operatiivisen toiminnan seuraamiseksi suhteessa tavoitteisiin, jotka koskevat riittävän tilannetietoisuuden ja reaktiokyvyn saavuttamista ulkorajoilla. sekä perusoikeuksien kunnioittamisen valvomiseksi, mukaan lukien palauttamiskiellon periaate.
2. Virasto antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen Eurosurin toiminnasta viimeistään 1 päivänä joulukuuta 2015 ja sen jälkeen joka toinen vuosi.
3. Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle Eurosuria koskevan kokonaisarvion viimeistään 1 päivänä joulukuuta 2016 ja sen jälkeen neljän vuoden välein. Kokonaisarviossa arvioidaan saavutettuja tuloksia suhteessa asetettuihin tavoitteisiin ja perustana olevien periaatteiden pätevyyttä, tämän asetuksen soveltamista jäsenvaltioissa ja viraston toimesta sekä perusoikeuksien noudattamista ja vaikutusta niihin. Siihen sisältyy myös kustannushyötyarvio. Arvioon liitetään tarvittaessa tämän asetuksen muuttamista koskevia asianmukaisia ehdotuksia.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava virastolle tiedot, joita se tarvitsee 2 kohdassa tarkoitetun kertomuksen laatimiseksi.
Virasto toimittaa komissiolle 3 kohdassa tarkoitetun arvion laatimiseen tarvittavat tiedot.
23 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2007/2004 muuttaminen
Muutetaan asetus (EY) N:o 2007/2004 seuraavasti:
1)
Korvataan 2 artiklan 1 kohdan i alakohta seuraavasti:
”i)
tarvittavan tuen antaminen Euroopan rajavalvontajärjestelmän kehittämiseksi ja ylläpitämiseksi ja tarvittaessa yhteisen tietojenvaihtoympäristön kehittämiseksi, järjestelmien yhteentoimivuus mukaan lukien, erityisesti perustamalla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1052/2013 (16) mukaiset Eurosur-puitteet, pitämällä niitä yllä ja koordinoimalla niitä.
2)
Lisätään artikla seuraavasti:
”11 c a artikla
Henkilötietojen käsittely Eurosur-puitteissa
Virasto voi käsitellä henkilötietoja asetuksen (EU) N:o 1052/2013 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jota sovelletaan tämän asetuksen 11 a artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä noudattaen. Tällaisten tietojen käsittelyssä on erityisesti noudatettava tarpeellisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, eikä viraston käsittelemiä henkilötietoja saa lähettää tai muulla tavoin toimittaa kolmansille maille.”
24 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Tätä asetusta sovelletaan 2 päivästä joulukuuta 2013.
3. Bulgaria, Viro, Kreikka, Espanja, Ranska, Kroatia, Italia, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Portugali, Romania, Slovenia, Slovakia ja Suomi perustavat 5 artiklan mukaisen kansallisen koordinaatiokeskuksen 2 päivästä joulukuuta 2013.
Muut jäsenvaltiot perustavat 5 artiklan mukaisen kansallisen koordinaatiokeskuksen 1 päivästä joulukuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Strasbourgissa 22 päivänä lokakuuta 2013.