РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1316/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 декември 2013
за създаване на Механизъм за свързване на Европа, за изменение на Регламент (ЕС) № 913/2010 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 680/2007 и (ЕО) № 67/2010
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
За да постигне интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и да стимулира създаването на работни места в съответствие с целите на стратегията „Европа 2020“, Съюзът се нуждае от модерна и високоефективна инфраструктура, която да допринася за свързването и интеграцията на Съюза и всички негови региони, в секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. Тези връзки следва да спомогнат за подобряването на свободното движение на хора, стоки, капитали и услуги. Трансевропейските мрежи следва да улесняват трансграничните връзки, да насърчават по-голямо икономическо, социално и териториално сближаване, както и да допринесат за постигането на по-конкурентоспособна социална пазарна икономика и за борбата с изменението на климата.
(2)
Целта на създаването на Механизма за свързване на Европа (МСЕ), установен с настоящия регламент, е да се ускори инвестирането в областта на трансевропейските мрежи и стимулирането на финансирането както от публичния, така и от частния сектор, като същевременно се повишава правната сигурност и се спазва принципът за технологична неутралност. МСЕ следва да дава възможност за използване във възможно най-голяма степен на полезните взаимодействия между секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката, като по този начин повишава ефективността на действията на Съюза и дава възможност за оптимизиране на разходите за изпълнение.
(3)
Според Комисията очакваните нужди от инвестиции в периода до 2020 г. за трансевропейските мрежи в секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката възлизат на 970 милиарда евро.
(4)
Настоящият регламент определя финансов пакет за изпълнението на МСЕ за периода 2014-2020 г. в размер на 33 242 259 000 евро по текущи цени, съставляващ основната референтна сума за Европейския парламент и Съвета при годишната бюджетна процедура, по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент, Съвета и Комисията от 2 декември 2013 относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (4).
(5)
За да се оптимизира използването на бюджетните средства, разпределени за МСЕ, след междинната оценка на МСЕ Комисията следва да може да предлага да се прехвърлят бюджетни кредити между секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. Това предложение следва да попада в обхвата на годишната бюджетна процедура.
(6)
Сумата от 11 305 500 000 евро по текущи цени, прехвърлена от Кохезионния фонд, създаден с Регламент (ЕС) № 1301/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5) следва да се използва за поемането на задължения с бюджетни средства за финансови инструменти по настоящия регламент едва след 1 януари 2017 г.
(7)
Създаването на ефективни транспортни и енергийни инфраструктурни мрежи е едно от 12-те ключови действия, определени от Комисията в съобщението й от 13 април 2011 г., озаглавено „Акт за единния пазар - Дванадесет лоста за насърчаване на растежа и укрепване на доверието - „Заедно за нов тип икономически растеж”.
(8)
Комисията пое ангажимента да включи изменението на климата в разходните програми на Съюза и да насочи най-малко 20 % от бюджета на Съюза за цели, свързани с климата. Важно е да се гарантира, че смекчаването на изменението на климата и адаптирането към него, както и превенцията и управлението на риска, са насърчавани при подготовката, планирането и изпълнението на проекти от общ интерес. Инвестициите в инфраструктурата, обхванати от настоящия регламент, следва да спомогнат за насърчаване на прехода към икономика и общество, които са нисковъглеродни и устойчиви на изменението на климата и на бедствия, като се отчитат спецификите на регионите с неблагоприятни природни и демографски условия, по-конкретно най-отдалечените и островните региони. По-специално в транспортния и енергийния сектор МСЕ следва да допринася за средносрочните и дългосрочните цели на Съюза по отношение на декарбонизацията.
(9)
В резолюцията си от 8 юни 2011 г., озаглавена „Инвестиране в бъдещето: нова многогодишна финансова рамка (МФР) за конкурентоспособна, устойчива и приобщаваща Европа“ (6), Европейският парламент подчерта, че e важно да се осигури бързо изпълнение на Програмата на Съюза в областта на цифровите технологии и да се постоянства в усилията за постигане до 2020 г. на целите за осигуряване на високоскоростен достъп до интернет за всички граждани на Съюза, включително в по-слабо развитите региони. Европейският парламент подчерта, че инвестирането в ефективна транспортна инфраструктура има ключова роля за Европа, за да се създаде възможност за защита на нейната конкурентоспособност и да се създадат условия за дългосрочен икономически растеж в периода след кризата, както и че трансевропейската транспортна мрежа („TEN-T“) е от жизненоважно значение за гарантиране на доброто функциониране на вътрешния пазар и осигуряване на съществена европейска добавена стойност. В тази връзка Европейският парламент изрази също така своето становище, че TEN-T следва да бъде ключов приоритет в МФР и че е необходимо увеличаване на средствата по програмата TEN-T в МФР. Освен това Европейският парламент подчерта необходимостта да се максимизира ефектът на финансирането от Съюза и на възможността, предоставена от Кохезионния фонд и европейските структурни и инвестиционни фондове и финансовите инструменти, за финансиране на ключови национални и трансгранични европейски приоритетни проекти за енергийна инфраструктура, а също така подчерта и необходимостта от отпускане на значителна сума от бюджета на Съюза за финансови инструменти в тази област.
(10)
Следва да се насърчи изграждането на полезни взаимодействия между финансовите инструменти на МСЕ и други фондове на Съюза с оглед финансирането на инфраструктури в трансграничните региони, като част от развитието на мрежите като цяло.
(11)
На 28 март 2011 г. Комисията прие бяла книга, озаглавена „Пътна карта за постигането на Единно европейско транспортно пространство - към конкурентоспособна транспортна система с ефективно използване на ресурсите“ ("Бялата книга"). Бялата книга има за цел намаляване на емисиите на парникови газове в транспортния сектор с поне 60 % до 2050 г. в сравнение с 1990 г. Що се отнася до инфраструктурата, Бялата книга има за цел създаването на пълноценно функционираща и покриваща целия Съюз мултимодална „основна мрежа“ на TEN-T до 2030 г. Оперативната съвместимост би могла да бъде засилена чрез иновативни решения, които подобряват съвместимостта между различните системи. Бялата книга също така има за цел оптимизиране на ефекта от работата на мултимодалните логистични вериги, включително и чрез по-широко използване на видовете транспорт с по-висока енергийна ефективност. Поради това тя определя следните цели от значение за политиката за TEN-T: до 2030 г. 30 % от автомобилния товарен превоз на разстояние над 300 km следва да се прехвърлят към други видове транспорт, а до 2050 г. - повече от 50 %; дължината на наличната високоскоростна железопътна мрежа следва да се утрои до 2030 г. и до 2050 г. по-голямата част от пътническия транспорт на средни разстояния следва да се осъществява по железопътен транспорт; до 2050 г. всички летища от основната мрежа следва да се свържат с железопътната мрежа, а всички пристанища - със системите за железопътен превоз на товари и, където е възможно, с вътрешните водни пътища.
(12)
В резолюцията си от 6 юли 2010 г. относно устойчиво бъдеще за транспорта (7) Европейският парламент подчерта, че ефективната транспортна политика изисква финансова рамка, отговаряща на възникващите предизвикателства, и за тази цел настоящите средства за транспорт и мобилност следва да бъдат увеличени; освен това той счете, че е необходимо създаването на механизъм, който да координира и оптимизира използването на различни източници на финансиране на транспорта, и на всички финансови средства и механизми, които са налични на равнището на Съюза.
(13)
В заключенията си от 11 юни 2009 г. относно прегледа на политиката за TEN-T Съветът потвърди отново необходимостта от продължаване на инвестирането в транспортна инфраструктура, за да се осигури адекватно развитие на TEN-T във всички видове транспорт като основа за вътрешния пазар и конкурентоспособността, икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза и неговото свързване със съседните държави, като се постави акцент върху европейската добавена стойност, която то би донесло. Съветът подчерта също необходимостта Съюзът да предостави необходимите финансови ресурси за стимулиране на инвестициите в проекти в рамките на TEN-T, и по-специално необходимостта от съчетаване на подходяща финансова подкрепа от бюджета за TEN-T за приоритетните проекти, които включват съответните трансгранични участъци и чието осъществяване ще продължи и след 2013 г., с институционалните ограничения на програмирането по МФР. Според Съвета подходите за публично-частни партньорства следва да бъдат допълнително развивани и подкрепяни в този контекст, когато това е уместно.
(14)
Въз основа на целите, определени от Бялата книга, в насоките за TEN-T, установени в Регламент (ЕС) № 1315/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8), се определя инфраструктурата на TEN-T, посочват се изискванията, които е необходимо да бъдат изпълнени от нея, и се предвиждат мерки за тяхното изпълнение. В тези насоки по-конкретно се предвижда завършване на основната мрежа до 2030 г. чрез създаването на нова инфраструктура, както и чрез значителната модернизация и рехабилитация на съществуващата инфраструктура.
(15)
Въз основа на анализа на плановете за транспортната инфраструктура на държавите членки Комисията прогнозира, че нуждите от инвестиции в областта на транспорта възлизат на 500 000 милиона евро за цялата мрежа TEN-T за периода 2014-2020 г., от които приблизително 250 000 милиона евро ще е необходимо да се инвестират в основната мрежа от TEN-T.
(16)
Съгласуваността от географска гледна точка на железопътните коридори за товарен превоз, предвидена в Регламент (ЕС) № 913/2010 на Европейския парламент и на Съвета (9), и на коридорите на основната мрежа по част I от приложение I към настоящия регламент, следва да бъдат гарантирани при целесъобразност, като се отчитат целите на съответните инструменти, за да се намали административната тежест и да се рационализира развиването и използването на железопътната инфраструктура. Коридорите за железопътен товарен превоз следва да бъдат предмет единствено на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 913/2010, включително по отношение на промени в техните направления.
(17)
В рамките на прегледа на политиката за TEN-T, започнат през февруари 2009 г., беше създадена специализирана експертна група, която да подкрепя Комисията и да анализира въпроса за стратегията за финансиране и финансовите перспективи за TEN-T. Експертна група № 5 се ползваше от опита на външни експерти от различни области: управители на инфраструктури, специалисти по инфраструктурно планиране, национални, регионални и местни представители, екологични експерти, членове на академичните среди и представители на частния сектор. Окончателният доклад на експертна група № 5 (10), приет през юли 2010 г., съдържа 40 препоръки, някои от които са взети предвид в настоящия регламент. В посочения доклад inter alia се препоръчва Комисията да предостави стандартна рамка за съчетаването на безвъзмездните средства от Съюза и публично-частни партньорства по линия на TEN-T ("ПЧП"), които обхващат едновременно Кохезионния фонд и бюджета за TEN-T.
(18)
Опитът по МФР (2007-2013) показва, че някои държави членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, срещат значителни пречки при изпълнението в срок на сложни трансгранични проекти за транспортна инфраструктура с висока европейска добавена стойност, както и при осигуряването на ефикасно използване на фондовете на Съюза. Поради това, за да се подобри изпълнението на транспортните проекти, и по-специално на трансгранични проекти с висока добавена стойност за Съюза, част от средствата по Кохезионния фонд (11 305 500 000 евро) следва да бъдат прехвърлени за финансиране по линия на МСЕ на транспортни проекти в рамките на основната транспортна мрежа или транспортни проекти във връзка с хоризонталните приоритети в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд. През началната фаза при подбора на проектите, които отговарят на условията за финансиране, следва да се вземат предвид отпуснатите на национален принцип средства по Кохезионния фонд. Комисията следва да подкрепя държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, в усилията им при разработването на подходяща поредица от проекти, по-специално чрез укрепване на институционалния капацитет на съответните публични администрации и чрез отправяне на допълнителни покани за предложения, като същевременно гарантира прозрачен процес на подбор на проектите.
(19)
Сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлена от Кохезионния фонд, която следва да се изразходи изключително в държавите членки, отговарящи на условията за финансиране от Кохезионния фонд, не следва да се използва за финансирането на действия със полезни взаимодействия между секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката, които допринасят за проекти от общ интерес в резултат на покана за представяне на предложения за няколко сектора.
(20)
Институционалният и административният капацитет са основни предпоставки за ефективното постигане на целите на МСЕ. В рамките на възможното Комисията следва да предложи подходящи начини за подкрепа, за да позволи планирането и изпълнението на проекти в засегнатата държава членка.
(21)
В съобщението си от 17 ноември 2010 г., озаглавено „Приоритети за енергийна инфраструктура за 2020 г. и по-нататък - план за интегрирана европейска енергийна мрежа", Комисията определи приоритетните коридори, които да дадат възможност на Съюза да постигне амбициозните си цели в областта на енергетиката и климата до 2020 г. за завършване на вътрешния енергиен пазар, гарантиране на сигурността на доставките, подпомагане интегрирането на възобновяемите енергийни източници, както и за да се подготвят мрежите за по-нататъшна декарбонизация на енергийната система след 2020 г.
(22)
Необходими са значителни инвестиции за модернизиране и разширяване на европейската енергийна инфраструктура и за трансгранично свързване на мрежите и за прекратяване на енергийната изолация на държавите членки, за да бъдат постигнати целите на политиката на Съюза в областта на енергетиката и климата за конкурентоспособност, устойчивост и сигурност на доставките по икономически ефективен начин. Според Комисията очакваните нужди от инвестиции в енергийната инфраструктура до 2020 г. възлизат на 1 000 000 милиона евро, включително приблизително 200 000 милиона евро в инфраструктури за съхранение и пренос на електричество и газ, за които се счита, че са инфраструктури от европейско значение. Според работния документ на службите на Комисията, озаглавен „Необходими инвестиции и потребности от финансиране за енергийната инфраструктура“, който беше представен на Съвета, сред проектите от европейско значение съществува риск инвестиции в размер на приблизително 100 000 милиона евро да не бъдат реализирани поради пречки, свързани с предоставяне на разрешения, регулиране и финансиране.
(23)
Неотложната нужда от изграждане на енергийната инфраструктура на бъдещето и значителното увеличаване на обема на инвестициите в сравнение с предишни тенденции налагат качествена промяна в начина на подпомагане на енергийната инфраструктура на равнището на Съюза. В заключенията си от 28 февруари 2011 г. Съветът утвърди енергийните коридори като приоритети за Европа.
(24)
По отношение на енергийния сектор Европейският съвет от 4 февруари 2011 г. призова Комисията да рационализира и подобри процедурите за издаване на разрешения и да насърчи изграждането на привлекателна за инвеститорите регулаторна рамка. Той подчерта, че основната част от инвестициите би трябвало да бъде осигурена от пазара, като разходите се възстановяват посредством тарифи. Европейският съвет призна, че е необходимо публично финансиране за проекти, необходими от гледна точка на сигурността на доставките или солидарността, които не могат да привлекат достатъчно финансови средства на пазарен принцип. Освен това той изтъкна и необходимостта от модернизация и разширяване на европейската енергийна инфраструктура и трансгранично свързване на енергийните мрежи, за да може да се постигне реална солидарност между държавите членки, да се осигурят алтернативни маршрути за доставка или транзит и алтернативни източници на енергия, както и да се разработват възобновяеми енергийни източници в конкуренция с традиционните източници. Той изтъкна факта, че изграждането на вътрешния енергиен пазар следва да бъде завършено до 2014 г., за да може потокът на газ и електроенергия да се осъществява безпрепятствено, както и че нито една държава членка не следва да бъде изолирана от европейските газови и електроенергийни мрежи след 2015 г. или да бъде застрашена по отношение на енергийната си сигурност поради липса на подходящи връзки. В първите две годишни работни програми, приети съгласно настоящия регламент, следва приоритетно да се разглеждат проекти от общ интерес и свързани действия, насочени към прекратяване на енергийната изолираност и премахване на затрудненията, свързани с енергийната инфраструктура, така че да се постигне напредък в изграждането на вътрешния енергиен пазар.
(25)
Регламент (ЕС) № 347/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) определя трансевропейските приоритети за енергийна инфраструктура, за които има необходимост да бъдат изпълнени до 2020 г., за да бъдат постигнати целите на политиката на Съюза в областта на енергетиката и климата; определя правила за идентифициране на проекти от общ интерес, които са необходими за изпълнение на тези приоритети и установява мерки в областта на предоставянето на разрешения, публичното участие и регулирането за ускоряване и/или улесняване на осъществяването на тези проекти, включително критерии за допустимостта на тези проекти за получаване на финансова помощ от Съюза.
(26)
Телекомуникациите се превръщат все повече в базирани на интернет инфраструктури, при които инфраструктурата на широколентовите мрежи играе ролята на катализатор за използването на цифровите услуги в цял спектър от дейности в обществото. Интернет става доминиращата платформа за комуникации, за извършване на стопанска дейност, за предоставяне на частни и публични услуги и за социално и културно сближаване. Освен това изчисленията в облак и софтуерът като услуга са нововъзникващи като парадигми за изчисления. Поради това наличието на повсеместен високоскоростен достъп до интернет и иновационни цифрови услуги в трансевропейски мащаб е от съществено значение за икономическия растеж и единния пазар.
(27)
Модерните високоскоростни интернет мрежи са инфраструктура от решаващо значение за бъдещето по отношение на свързаността за европейските предприятия, по-специално малките и средни предприятия („МСП”), които искат да използват изчисления в облак с цел подобряване на икономическата си ефективност. За да се избегне дублирането на инфраструктура, да се предотврати пренасочването на частни инвестиции и да се увеличи изграждането на капацитет за създаване на нови инвестиционни възможности, а също така и за да се насърчи прилагането на мерки за намаляване на разходите, следва да се предприемат действия за подобряване на координацията между подкрепата на Съюза за широколентовите мрежи чрез МСЕ и подкрепата за широколентовите мрежи от всички останали налични източници, включително чрез националните планове за широколентов достъп.
(28)
В стратегията „Европа 2020“ се призовава за изпълнение на Програмата в областта на цифровите технологии за Европа, която създава стабилна правна рамка за стимулиране на инвестициите в отворена и конкурентноспособна инфраструктура на високоскоростен интернет и в свързаните с това услуги. Целта следва да бъде Европа да има най-високата широколентова скорост в света до 2020 г. въз основа на авангардни технологии.
(29)
На 31 май 2010 г. Съветът заключи, че Съюзът следва да вложи необходимите ресурси в развитието на единен цифров пазар, който се основава на високоскоростен и свръхвисокоскоростен интернет и оперативно съвместими приложения, и отчете, че ефективните и конкурентоспособни инвестиции в широколентови мрежи от следващо поколение ще са необходими за иновациите, за избора за потребителите и за конкурентоспособността на Съюза и биха осигурили по-добро качество на живота чрез подобрено здравеопазване, по-безопасен транспорт, нови медийни възможности и улеснен достъп до стоки, услуги и знания, особено до трансграничните такива.
(30)
Частният сектор, подкрепян от благоприятстваща конкуренцията и инвестициите нормативна уредба, следва да има водеща роля при внедряването и модернизирането на широколентовите мрежи. Там, където частните инвестиции се окажат недостатъчни, държавите членки следва да положат необходимите усилия за постигането на целите на Програмата в областта на цифровите технологии. Публичното финансово подпомагане за широколентовите технологии следва да се ограничава до финансови инструменти за програми или инициативи, насочени към проекти, които не могат да се финансират единствено от частния сектор и по отношение на които това е потвърдено от предварителни оценки, посочващи пазарни несъвършенства или наличие на неоптимално по отношение на инвестициите положение.
(31)
Следователно е особено важно в съответствие с принципа за технологична неутралност да се стимулира в целия Съюз внедряването на високоскоростни и свръхвисокоскоростни широколентови мрежи и да се улесни разработването и внедряването на трансевропейски цифрови услуги. Публичните инвестиции посредством финансови инструменти във високоскоростни и свръхвисокоскоростни широколентови мрежи не трябва да водят до изкривявания на пазара или да действат като демотивиращ фактор за инвестиране. Те следва да се използват за привличането на частни инвестиции и то само в случаите, когато има липса на търговски интерес за инвестиране.
(32)
Необходими са няколко метода за осъществяване, които налагат различни нива на финансиране и финансови инструменти, за да се увеличи ефикасността и въздействието на финансовата помощ от Съюза, да се насърчат частните инвестиции и да се отговори на специфичните изисквания на отделни проекти.
(33)
В регламент относно насоки за трансевропейските мрежи в областта на телекомуникационната инфраструктура ще бъдат определени критериите, съгласно които проектите от общ интерес могат да бъдат подпомагани финансово по настоящия регламент.
(34)
„Хоризонт 2020“ - рамковата програма за научни изследвани и иновации (12), ще бъде съсредоточена, inter alia, върху справянето със социалните предизвикателства (напр. чрез интелигентен, екологосъобразен, достъпен и интегриран транспорт, сигурна, чиста и ефективна енергия, както и здравеопазване, управление и устойчиво развитие, основани на информационни и комуникационни технологии), за да се отговори пряко на предизвикателствата, посочени в стратегията „Европа 2020“, чрез оказване на подкрепа на дейности, които обхващат целия спектър при прехода от научни изследвания към пазарна реализация. „Хоризонт 2020“ ще подкрепя всички етапи в иновационната верига, по-специално дейностите, по-близки до пазара, включително иновационните финансови инструменти. С цел гарантиране на по-голямо въздействие на финансирането от Съюза и осигуряване на съгласуваност, МСЕ ще развие тесни полезни взаимодействия с „Хоризонт 2020“.
(35)
В съобщението си от 20 юли 2010 г., озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 година“, Комисията създаде рамка за действия на политиката в полза на безопасната инфраструктура като ключов елемент за намаляване на жертвите по пътищата с 50 % до 2020 г. Поради тази причина МСЕ следва да гарантира, че исканията за финансиране от Съюза отговарят на изискванията, препоръките и целите за безопасност, установени в цялото съответно право на Съюза относно пътната безопасност. Оценката на ефективността на МСЕ следва да взема предвид намаляването на жертвите на пътно-транспортни произшествия по пътната мрежа в Съюза.
(36)
Съюзът и повечето държави членки са страни по Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания, докато останалите държави членки са в процес на ратифициране. При изпълнението на съответните проекти е важно в спецификацията на проектите да се взема предвид достъпността за хора с увреждания, както е посочено в същата Конвенция.
(37)
Въпреки че основната част от инвестициите съгласно стратегията „Европа 2020“ може да бъде осигурена и посредством пазарни и регулаторни мерки, предизвикателствата пред финансирането налагат публични действия, както и помощ от Съюза под формата на безвъзмездни средства и новаторски финансови инструменти.
(38)
За оптимизиране използването на бюджета на Съюза, безвъзмездните средства следва да бъдат насочени към онези проекти, които получават недостатъчно финансиране от частния сектор.
(39)
Железопътните проекти не следва да бъдат изключвани от получаване на безвъзмездни средства съгласно настоящия регламент, защото те генерират приходи от задължителни такси въз основа на Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (13).
(40)
Фискалните мерки в много държави членки ще накарат или вече са накарали публичните органи да преосмислят своите програми за инвестиции в инфраструктура. В този контекст на ПЧП се гледа като на ефективно средство за осъществяване на инфраструктурни проекти, които осигуряват постигането на цели на политиката, като например борбата с изменението на климата; насърчаването на използването на алтернативни енергийни източници, както и на енергийната ефективност и ефективното използване на ресурсите, подкрепата на устойчивия транспорт и внедряването на широколентови мрежи. В съобщението си от 19 ноември 2009 г., озаглавено „Мобилизиране на частни и публични инвестиции за възстановяване и дългосрочно структурно изменение - развиване на публично-частни партньорства“, Комисията се ангажира за подобряване на достъпа до финансиране за ПЧП чрез разширяване на обхвата на съществуващите финансови инструменти.
(41)
В своето съобщение от 19 октомври 2010 г., озаглавено „Преглед на бюджета на ЕС“ Комисията подчерта, че в нормалния случай при проектите с дългосрочен търговски потенциал следва да се използват средства, предоставени от Съюза в партньорство с финансовия и банковия сектор, особено с Европейската инвестиционна банка и публичните финансови институции на държавите членки, но също така с други международни финансови институции и частния финансов сектор, включително на национално и регионално равнище.
(42)
Финансовите инструменти следва да се използват за задоволяване на специфични нужди на пазара, за действия, които имат ясна добавена стойност за Съюза и които са в съответствие с целите на МСЕ, и не следва да изместват частното финансиране. Те следва да подобрят ефекта на лоста на бюджетните разходи на Съюза и да постигнат по-голям мултиплициращ ефект по отношение на привличането на финансиране от частния сектор. Това важи в особена степен в условията на труден достъп до кредитиране и ограничения в областта на публичните финанси и с оглед необходимостта от подкрепа за икономическото възстановяване на Европа. Преди да реши да използва финансови инструменти, Комисията следва да извърши предварителна оценка на съответния инструмент съгласно изискването на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (14).
(43)
В стратегията „Европа 2020“ Комисията пое ангажимента да мобилизира финансовите инструменти на Съюза като част от съгласувана стратегия за финансиране, която обединява финансирането от Съюза и националното публично и частно финансиране за инфраструктури. Обосновката за това е, че често случаите на неоптимални инвестиции и пазарните недостатъци могат да бъдат преодолени по-ефективно с финансови инструменти, отколкото с безвъзмездни средства.
(44)
МСЕ следва да предостави финансови инструменти за насърчаване на съществено участие на инвеститори от частния сектор и на финансови институции в инфраструктурните инвестиции. За да бъдат достатъчно привлекателни за частния сектор, финансовите инструменти следва да бъдат проектирани и приложени при надлежно отчитане на опростяването и намаляването на административната тежест, но същевременно следва да могат да отговорят на установените финансови нужди по гъвкав начин. Проектирането на тези инструменти следва да се основава на опита, натрупан при изпълнението на финансовите инструменти, включени в МФР (2007-2013 г.), какъвто е Инструментът за гарантиране на заеми (LGTT) за проектите в рамките на трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T), Инструментът за финансиране с поделяне на риска (ИФПР), Европейският фонд за енергетика, изменение на климата и инфраструктура 2020 г. (фондът „Marguerite“) и инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“.
(45)
Потенциалът за новаторски финансови инструменти, като например облигациите за проекти, в подкрепа на финансирането на транспортна инфраструктура с европейска добавена стойност следва да се проучи, в съответствие с резултатите от предварителните оценки и други имащи отношение оценки, по-специално независимата оценка на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ през 2015 г.
(46)
За да се оптимизира използването на бюджетните средства, разпределени за МСЕ, Комисията следва да осигури последователност между всички финансови инструменти, създадени по силата на Регламент (ЕО) № 680/2007 на Европейския парламент и на Съвета (15), и инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, създадени съгласно Решение № 1639/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16) в рамките на последвалите ги дългови и капиталови финансови инструменти съгласно настоящия регламент, въз основа на предварителна оценка, съгласно предвиденото с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(47)
При подбора на най-ефективната форма на финансова помощ следва да бъдат надлежно взети предвид специфичните за сектора и проекта характеристики на допустимите проекти. За да е възможно най-ефикасното използване на бюджета на Съюза и засилването на мултипликационния ефект на финансовата помощ от Съюза, по отношение на енергийния сектор Комисията следва да се стреми в рамките на възможното и в условията на навлизане на пазара да осигури приоритет на използването на финансови инструменти, когато е уместно, при спазване на тавана за използване на финансовите инструменти в съответствие с настоящия регламент. Ръководителите на енергийни проекти следва да се насърчават да проучват възможността да използват финансови инструменти преди да подават молба за безвъзмездни средства за работи. Във връзка с това Комисията следва да предостави подходящата подкрепа за максимално увеличено използване на финансовите инструменти.
(48)
Проектите от общ интерес в областта на електроенергията, газта и въглеродния диоксид, следва да отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза за проучвания, и при определени условия - за работи, под формата на безвъзмездни средства или иновационни финансови инструменти. Това ще осигури възможност за предоставяне на специфично оформена за конкретния проект финансова помощ за тези проекти от общ интерес, които не са жизнеспособни при съществуващата регулаторна рамка и пазарни условия. В областта на енергетиката е важно да се избягва всякакво нарушаване на конкуренцията, особено между проекти, които допринасят за изграждането на един и същи приоритетен коридор на Съюза. Тази финансова помощ следва да осигурява и необходимите полезни взаимодействия с европейските структурни и инвестиционни фондове, които ще се използват за финансиране на интелигентни енергоразпределителни мрежи от местно или регионално значение. Към инвестициите в проекти от общ интерес се прилага триетапен подход. Първо, пазарът следва да се ползва с приоритет при инвестирането. Второ, ако инвестициите не се извършат от пазара, следва да се разгледат регулаторните решения, ако е необходимо, следва да се адаптира съответната регулаторна рамка и следва да се осигури правилното прилагане на съответната регулаторна рамка. Трето, ако първите два етапа не са достатъчни за осигуряване на необходимите инвестиции в проекти от общ интерес, би могло да се предостави финансова помощ от Съюза, ако проектът от общ интерес отговаря на приложимите критерии за отпускане на помощ.
(49)
В съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 347/2013 всички проекти от общ интерес, които попадат в категориите, посочени в приложение II.1, 2 и 4 от същия регламент, отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза под формата на безвъзмездни средства за проучвания и на финансови инструменти. Безвъзмездните средства за работи могат да се използват за действия, които допринасят за тези проекти от общ интерес, за които, в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 347/2013, може особено ясно да се покаже наличието на значителни странични ползи и липсата на стопанска жизнеспособност, съгласно бизнес плана на проекта и други извършени оценки, по-специално от потенциални инвеститори или кредитори, или от национални регулаторни органи.
(50)
С цел да се гарантира секторната диверсификация на бенефициерите на финансови инструменти, както и да се насърчи постепенната географска диверсификация сред държавите членки, като се обръща специално внимание на държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, Комисията в партньорство с Европейската инвестиционна банка чрез съвместни инициативи като например Европейския експертен център за ПЧП (EPEC) и Съвместна помощ за подкрепа на проекти в европейските региони (Jaspers), следва да осигури подкрепа за държавите членки в разработването на подходяща поредица от проекти, които биха могли да се разглеждат за проектно финансиране.
(51)
Финансовите инструменти по настоящия регламент, следва да отразяват правилата, предвидени в дял VIII от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и в Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 (17) и да бъдат в съответствие с правилата за най-добри практики, приложими спрямо финансовите инструменти.
(52)
По отношение на условията за финансовите инструменти може да бъде необходимо да се добавят допълнителни изисквания в работните програми, например с цел да се гарантира конкуренцията на пазарите с оглед на развитието на политиките на Съюза, технологичния прогрес и други фактори, които могат да бъдат от значение.
(53)
Многогодишното програмиране за отпускането на помощ от МСЕ следва да бъде насочено към подкрепа за приоритетите на Съюза чрез осигуряване на необходимите финансови средства и последователност, прозрачност и приемственост на съвместното действие на Съюза и държавите членки. За предложения, внесени след изпълнението на първата многогодишна работна програма в сектора на транспорта, оценяването на допустимостта на разходите следва да започне на 1 януари 2014 г., така че да се осигури приемственост с проектите, които вече са в обхвата на Регламент (ЕО) № 680/2007.
(54)
Поради големия размер на бюджета, необходим за изпълнението на някои инфраструктурни проекти, следва да се предвиди възможност за разделяне на бюджетните задължения, свързани с финансовата помощ за някои действия, на годишни траншове.
(55)
Предвид наличните средства на равнището на Съюза, за постигане на желания ефект е необходимо съсредоточаване върху проектите с най-високата европейска добавена стойност. Поради това подкрепата следва да бъде съсредоточена върху основната мрежа и върху проектите от общ интерес в областта на системите за управление на движението (по-специално системите за управление на въздушното движение, които са резултат от новото поколение Европейска система за управление на въздушното движение (системата SESAR) и изискват средства от бюджета на Съюза в приблизителен размер от 3 000 милиона евро, както и интелигентни транспортни системи (ITS), информационни системи за наблюдение на движението на корабите (VTMIS), речните информационни услуги (RIS) и Европейската система за управление на железопътното движение (ERTMS). В енергийния сектор финансовата помощ следва да бъде съсредоточена върху завършването на вътрешния енергиен пазар, гарантирането на сигурността на доставките, насърчаването на устойчивостта, inter alia посредством гарантирането на преноса на електричество от възобновяеми енергийни източници от електроцентралата до съоръженията за продажба и съхранение, и привличането на публични и частни инвестиции. В телекомуникационния сектор финансовата помощ следва да бъде насочена основно към проекти, които ще генерират търсене на широколентов достъп, включително изграждането на европейска инфраструктура за цифрови услуги, което на свой ред следва да стимулира инвестициите във внедряването на широколентови мрежи.
(56)
В сектора на енергетиката предвиденият бюджет следва да бъде разпределян приоритетно под формата на финансови инструменти, при спазване на условието за навлизане на пазара. Проектите от общ интерес в сектора на телекомуникациите следва да отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза под формата на безвъзмездни средства и обществени поръчки за платформи за основни услуги, общи услуги и хоризонтални действия. Действията в областта на разгръщането на широколентови мрежи, включително действията, които генерират търсене на широколентов достъп, следва да могат да получават финансова помощ от Съюза под формата на финансови инструменти.
(57)
Съгласно анализа, извършен в рамките на оценката на въздействието за Регламент (ЕС) № 347/2013, броят на проектите от общ интерес, които най-много допринасят за изпълнението на приоритетните коридори и области на стратегическата енергийна инфраструктура се очаква да е приблизително 100 в областта на електроенергетиката и около 50 в газовия сектор. Освен това, с оглед на очакваната преобладаваща роля на електроенергетиката в енергийната система на Европа през следващите две десетилетия прогнозите показват, че основната част от енергийния пакет в рамките на МСЕ ще бъде необходима за помощта за проекти от общ интерес в областта на електроенергетиката. Като отбелязва, че тези прогнози могат да претърпят промени при получаването на допълнителна информация, и като взема предвид необходимостта да се осигури спазване на Регламент (ЕС) № 347/2013, Комисията следва да разгледа много внимателно проектите в областта на електроенергетиката с цел основната част от финансовата помощ по тези проекти да бъде на разположение в периода 2014-2020 г., при спазване на условието за навлизане на пазара, качество и степен на развитие на предлаганите действия и изискванията за тяхното финансиране. Тази цел не засяга никакво евентуално преразпределяне на наличното финансиране за енергийни проекти.
(58)
Комисията следва да извършва междинни и последващи оценки и да уведомява Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите за резултатите, за да се оцени ефективността и ефикасността на финансирането и неговото въздействие върху общите цели на МСЕ и на приоритетите на стратегията „Европа 2020“. Комисията следва да направи публично достъпна информацията относно конкретните проекти в рамките на МСЕ. Тази информация следва да бъде актуализирана ежегодно.
(59)
По отношение на транспорта и енергетиката, въз основа на специфичните за сектора насоки, установени в Регламент (ЕС) № 1315/2013 и Регламент (ЕС) № 347/2013, са изготвени списъци на проектите, приоритетните коридори и области, за които следва да се прилага настоящият регламент, и тези списъци следва да бъдат включени в приложение към настоящия регламент. По отношение на транспорта, с цел да се вземат предвид евентуални промени в политическите приоритети и технологичните възможности, както и потоците на движение, правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) следва да се делегира на Комисията за приемане на изменения на част I от приложение I и за подробно излагане на приоритетите за финансиране за действията, допустими за финансиране съгласно член 7, параграф 2, които да бъдат отразени в работните програми.
(60)
За да се вземе предвид актуалното ниво на нуждата от финансиране за специфичните цели в областта на транспорта и за да се отчетат констатациите на средносрочната оценка, според която се оказва необходимо да се направи отклонение от разпределението за специфична цел в областта на транспорта, установена в част IV от приложение I към настоящия регламент, с повече от 5 процентни пункта, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС с цел изменение на ориентировъчните проценти за всяка специфична цел в областта на транспорта. Ориентировъчните проценти за специфичните цели в областта на транспорта не пречат сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлена от Кохезионния фонд, да се използва изцяло за проекти за изграждане на основната мрежа или за проекти и хоризонтални приоритети, посочени в част I от приложение I към настоящия регламент.
(61)
За да се вземат предвид заключенията, направени при изпълнението на МСЕ, включително тези, съдържащи се в средносрочната оценка, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС за изменение на списъка на общите насоки, които трябва да се отчитат при определянето на критерии за възлагане.
(62)
При приемане на делегирани актове съгласно настоящия регламент е от особена важност по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременното предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(63)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на многогодишните и годишните работни програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (18).
(64)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени чрез прилагане на пропорционални мерки през целия цикъл на разходи, в т.ч. предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на загубени, погрешно платени или неправилно използвани средства и, където е необходимо, налагане на санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 г. Европейският парламент следва да бъде информиран за всички тези мерки.
(65)
С цел осигуряване на широка и лоялна конкуренция при проектите, за които са предвидени средства от МСЕ, форматът на договора следва да отговаря на целите и условията на проекта. Договорните условия следва да бъдат изготвени така, че свързаният с договора риск да е разпределен справедливо, за да се оптимизира разходната ефективност и да се позволи постигането на максимално ефикасно изпълнение на договора. Този принцип следва да се прилага независимо от това дали се използва национален или международен примерен договор.
(66)
Може да се наложи някои инфраструктурни проекти от общ интерес да бъдат свързани и да преминат през съседни на Съюза държави, присъединяващи се държави и други трети държави. МСЕ следва да предлага опростени средства за свързване и финансиране на тези инфраструктури с цел осигуряване на съгласуваност между вътрешните и външните инструменти на бюджета на Съюза.
(67)
Когато трети държави и юридически лица, установени в трети държави, участват в действия, които допринасят за проекти от общ интерес, безвъзмездни средства следва да могат да бъдат предоставени само ако действието не изглежда да е достатъчно подкрепена от други форми на финансова помощ в рамките на МСЕ или други програми на Съюза.
(68)
Общата насока, на базата на която Комисията взема предвид социалното въздействие и въздействието върху климата и околната среда, подробно описана в част V от приложение I към настоящия регламент, не следва да се прилага в областта на енергетиката, в съответствие с подхода, предвиден в член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 347/2013.
(69)
В сектора на телекомуникациите общата насока, съгласно която се взема предвид стимулиращият ефект на помощта от Съюза за публичните и частните инвестиции, следва да се прилага само за тези инфраструктури на цифровите услуги, които имат за цел да привлекат допълнителни инвестиции.
(70)
Общата насока съгласно която се взема предвид трансграничното измерение не следва да се прилага по отношение на широколентовите мрежи, защото всички инвестиции в тях, включително тези, осъществени на територията на държавите членки, ще засилят свързаността на трансевропейските телекомуникационни мрежи.
(71)
Участието на държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумение за ЕИП“) в МСЕ, следва да се осъществява в съответствие с условията, представени в Споразумението за ЕИП. За тази цел, всеки сектор, обхванат от настоящия регламент, следва да се разглежда като отделна програма. Участието на страните от ЕАСТ в МСЕ следва да се предвиди най-вече в областта на телекомуникациите.
(72)
По отношение на транспорта, за целите на допустимостта за финансиране на проекти от общ интерес в трети държави съгласно настоящия регламент следва да се прилагат ориентировъчните карти, включени в приложение III към Регламент (ЕС) № 1315/2013. В трети държави, за които в същия регламент не са включени ориентировъчни карти, проектите от общ интерес следва да бъдат допустими за финансиране, когато е налице взаимно сътрудничество с оглед да се постигне споразумение относно такива ориентировъчни карти.
(73)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно координирането, развитието и финансирането на трансевропейските мрежи, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а могат, поради необходимостта от съгласуване на тези цели, да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(74)
Регламент (ЕО) № 680/2007 и Регламент (ЕО) № 67/2010 на Европейския парламент и на Съвета (19) следва да бъдат отменени, с оглед постигането на яснота.
(75)
Настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз, за да се даде възможност за своевременно приемане на делегираните актове и актовете за изпълнение, предвидени с настоящия регламент,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Механизъм за свързване на европа
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се създава Механизъм за свързване на Европа („МСЕ“), с който се определят условията, методите и процедурите за предоставяне на финансова помощ от Съюза за трансевропейските мрежи с цел да се подкрепят проекти от общ интерес в секторите на транспортните, телекомуникационните и енергийните инфраструктури и да се използват потенциалните полезни взаимодействия между тези сектори. Освен това с него се установява разпределението на средствата, които да се предоставят по многогодишната финансова рамка за годините 2014-2020 г.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
(1)
„проект от общ интерес“ означава проект, определен в Регламент (ЕС) № 1315/2013 или в Регламент (ЕС) № 347/2013, или в регламент относно насоките за трансевропейските мрежи в областта на телекомуникационната инфраструктура;
(2)
„трансграничен участък“ означава в транспортния сектор участък който осигурява непрекъснатостта на проект от общ интерес между най-близките градски възли от двете страни на границата между две държави членки или между държава членка и съседна държава;
(3)
„съседна държава“ означава държава в обхвата на европейската политика за съседство, включително стратегическото партньорство, политиката на разширяване и Европейското икономическо пространство или Европейската асоциация за свободна търговия;
(4)
„трета държава“ означава съседна държава и която и да е друга държава, с която Съюзът може да си сътрудничи за постигането на целите, предвидени в настоящия регламент;
(5)
„работи“ означава закупуването, доставката и внедряването на компонентите, системите и услугите, включително на софтуера, както и извършването на свързани с проекта развойни, строителни и инсталационни дейности, приемането на съоръженията и стартирането на даден проект;
(6)
„проучвания“ означава дейностите, които са необходими, за да се подготви изпълнението на проект, като например проучвания за подготовка, очертаване, осъществимост, оценка, изпитване и утвърждаване, включително под формата на софтуер, както и всякакви други мерки за техническа помощ, включително предварителни действия за определяне и разработване на даден проект и решенията относно неговото финансиране, като проучване на определените обекти и подготовка на финансовия пакет;
(7)
„действия за подкрепа на програмата“ означава на равнището на МСЕ всички съпътстващи мерки, които са необходими за неговото изпълнение и за изпълнението на отделните специфични за сектора насоки, като например предоставянето на услуги, и по-специално на техническа помощ, включително за използването на финансовите инструменти, както и дейности за подготовка, осъществимост, координация, мониторинг, консултация със заинтересованите страни, контрол, одит и оценка, които са пряко необходими за управлението на МСЕ и постигането на неговите цели. Действията за подкрепа на програмата включват по-специално проучвания, заседания, очертаване на инфраструктурата, информация, дейности за разпространение, комуникация и повишаване на осведомеността, разходи, свързани с ИТ инструменти и мрежи, насочени към обмена на информация относно МСЕ, заедно с всички други направени от Комисията разходи за техническа и административна помощ, които може да се окажат необходими за управлението на МСЕ или изпълнението на отделните специфични за сектора насоки; Действията за подкрепа на програмата включват и дейностите, които са необходими, за да се улесни подготовката на проекти от общ интерес, по-специално в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, с оглед получаване на финансиране съгласно настоящия регламент или на финансовия пазар. Действията за подкрепа на програмата включват също, ако това е уместно, покриването на разходите на изпълнителната агенция, на която Комисията е възложила изпълнението на конкретни части от МСЕ („изпълнителната агенция“);
(8)
„действие“ означава всяка дейност, за която е установено, че е финансово и технически независима, има определен срок и е необходима за изпълнението на проект от общ интерес;
(9)
„допустими разходи“ има същото значение, както в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012;
(10)
„бенефициер“ означава държава членка, международна организация, публично или частно предприятие или орган, избран(а) да получи финансова помощ от Съюза съгласно настоящия регламент и в съответствие с реда и условията, установени в съответната работна програма, посочена в член 17;
(11)
„изпълнителен орган“ означава публична или частна организация или орган, определен(а) от бенефициера, когато бенефициерът е държава членка или международна организация, за да изпълни съответното действие. Решението за това определяне се взема от бенефициера на негова собствена отговорност и, ако се изисква възлагането на договор за обществена поръчка, в съответствие с приложимите правила на Съюза и национални правила за обществените поръчки;
(12)
„широкообхватна мрежа“ означава транспортната инфраструктура, определена съгласно глава II от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
(13)
„основна мрежа“ означава транспортната инфраструктура, определена в съответствие с глава III от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
(14)
„коридори на основната мрежа“ означава инструмент, който улеснява координираното реализиране на основната мрежа, както е предвидено в глава IV от Регламент (ЕС) № 1315/2013 и изброено в част I от приложение I към настоящия регламент;
(15)
„участък със затруднения“ в транспортния сектор означава физическа, техническа или функционална пречка, която води до неефективност на системата и засяга непрекъснатостта на потоците на дълги разстояния или през граница, и която може да бъде преодоляна чрез създаването на нова инфраструктура или чрез значително модернизиране на съществуващата инфраструктура, което може да доведе до значителни подобрения, които да разрешат ограниченията в участъка със затруднения;
(16)
„приоритет“ означава всеки от приоритетните електропреносни коридори, приоритетни газопреносни коридори или приоритетни тематични области, определени в Регламент (ЕС) № 347/2013;
(17)
„телематични приложения“означава приложенията, съгласно определението в Регламент (ЕС) № 1315/2013;
(18)
„енергийна инфраструктура“ означава инфраструктурата, съгласно определението в Регламент (ЕС) № 347/2013;
(19)
„полезни взаимодействия между секторите“ означава наличие на сходни или допълващи се действия в най-малко два от секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката, което дава възможност за оптимизиране на разходите или резултатите чрез обединяването на финансови, технически и/или човешки ресурси;
(20)
„изолирана мрежа“ означава железопътната мрежа на държава членка или част от тази мрежа, както е определена в Регламент (ЕС) № 1315/2013.
Член 3
Общи цели
МСЕ дава възможност за подготовка и изпълнение на проекти от общ интерес в рамките на политиката за трансевропейските мрежи в секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. По-специално МСЕ подкрепя изпълнението на онези проекти от общ интерес, които са насочени към развитието и изграждането на нови инфраструктури и услуги или към модернизирането на съществуващите инфраструктури и услуги в секторите на, транспорта, телекомуникациите и енергетиката. Приоритет се дава на липсващите звена в сектора на транспорта. МСЕ допринася и за подпомагането на проекти с европейска добавена стойност и със значителни обществени ползи, които не получават достатъчно финансиране от пазара. Следните общи цели се прилагат към секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката:
а)
оказване на принос за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж в съответствие със стратегията „Европа 2020“ чрез разработване на модерни и високоефективни трансевропейски мрежи, които вземат предвид очакваните бъдещи транспортни потоци, като по този начин се осигурят ползи за целия Съюз по отношение на подобряването на конкурентоспособността на световния пазар и на икономическото, социалното и териториалното сближаване в рамките на вътрешния пазар и създаването на по-благоприятна за частни, публични или публично-частни инвестиции среда чрез комбинация от финансови инструменти и пряка подкрепа от Съюза, когато проектите биха могли да се възползват от такова комбиниране на инструментите и чрез подходящо използване на полезни взаимодействия между секторите.
Постигането на тази цел се измерва посредством обема на частните, публичните или публично-частните инвестиции в проекти от общ интерес и по-специално обема на частните инвестиции в проекти от общ интерес, реализирани чрез финансовите инструменти по настоящия регламент. Специално внимание се обръща на ефикасното използване на публичните инвестиции;
б)
осигуряване на условия Съюзът да постигне своите цели за устойчиво развитие, включително целта за най-малко 20 %-но намаляване на емисиите на парникови газове в сравнение с равнищата от 1990 г. и повишаване с 20 % на енергийната ефективност, и постигане на дял от 20 % на енергията от възобновяеми източници до 2020 г., като по този начин се допринесе за средносрочните и дългосрочните цели на Съюза по отношение на декарбонизацията и същевременно се гарантира по-голяма солидарност между държавите членки;
Член 4
Специфични секторни цели
1. Без да се засягат общите цели, изложени в член 3, МСЕ допринася за постигането и на специфичните секторни цели, посочени в параграфи 2, 3, и 4 от настоящия член:
2. В транспортния сектор - подкрепа за проекти от общ интерес, както е определено в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1315/2013, които преследват изложените по-долу цели, уточнени допълнително в член 4 от посочения регламент:
а)
премахване на участъците със затруднения, повишаване на оперативната съвместимост на железопътните линии, изграждане на липсващите връзки, и по-конкретно подобряване на трансграничните участъци. Постигането на тази цел се измерва с:
i)
броя на новите или подобрените трансгранични връзки;
ii)
броя на километрите железопътни линии, адаптирани към европейското стандартно номинално междурелсие и оборудвани с ERTMS;
iii)
броя на премахнатите участъци със затруднения и участъците с увеличен капацитет от транспортните маршрути за всички видове транспорт, които са получили финансиране по МСЕ;
iv)
дължината на мрежата от вътрешните водни пътища по класове в Съюза, и
v)
дължината на железопътната мрежа в Съюза, която е била модернизирана във връзка с изискванията по член 39, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
б)
осигуряване на устойчиви и ефикасни транспортни системи в дългосрочен план, с цел подготовка за очакваните бъдещи транспортни потоци, както и осигуряване на условия за декарбонизация на всички видове транспорт чрез преход към иновативни, нисковъглеродни и енергийно ефективни транспортни технологии, като същевременно се оптимизира безопасността. Постигането на тази цел се измерва с:
i)
броя пунктове за доставка на алтернативни горива за превозни средства, използващи основната мрежа на ТЕN-T за автомобилен превоз в Съюза;
ii)
броя вътрешни и морски пристанища на основната мрежа на ТЕN-T, които са оборудвани с пунктове за доставка на алтернативни горива в Съюза; и
iii)
намаляването на броя на жертвите на пътно-транспортни произшествия по пътната мрежа в Съюза;
в)
оптимизиране на интеграцията и взаимосвързаността на видовете транспорт и засилване на оперативната съвместимост на транспортните услуги, като същевременно се осигурява достъпността на транспортните инфраструктури. Постигането на тази цел се измерва с:
i)
броя на мултимодалните логистични платформи, включително броя на вътрешните и морските пристанища и летища, които са свързани с железопътната мрежа;
ii)
броя на подобрените терминали за железопътен-автомобилен транспорт и броя на подобрените или новите връзки между пристанищата чрез морски магистрали;
iii)
броя километри вътрешни водни пътища, оборудвани с RIS; и
iv)
степента на внедряване на системата SESAR, VTMIS и ITS в пътния сектор.
Посочените в настоящия параграф показатели не се прилагат за държави членки, които не разполагат с никаква железопътна мрежа или съответно с никаква мрежа от вътрешни водни пътища.
За тези показатели не съставляват критерии за подбор или за допустимост на действия за получаване на подкрепа от МСЕ.
В част IV от приложение I към настоящия регламент са установени ориентировъчни проценти, които отразяват частта на всички бюджетни средства, посочени в член 5, параграф 1, буква а), които да бъдат разпределени за всяка от трите специфични цели в областта на транспорта. Комисията не може да се отклонява от тези ориентировъчни проценти с повече от 5 процентни пункта;
3. В сектора на енергетиката - подкрепа за проекти от общ интерес, които преследват постигането на една или повече от следните цели:
а)
увеличаване на конкурентоспособността чрез насърчаване на по-нататъшното интегриране на вътрешния енергиен пазар и оперативната съвместимост на трансграничните електроенергийни и газови мрежи. Постигането на тази цел се измерва ex post чрез:
i)
броя на проектите, които ефективно свързват мрежите на държавите членки, и които премахват вътрешните ограничения;
ii)
намаляването или премахването на енергийната изолираност на държави членки;
iii)
съотношението на капацитета за трансграничен пренос на електроенергия спрямо инсталираните мощности за производство на електроенергия в съответните държави членки;
iv)
изравняването на цените на пазарите на газ и/или електроенергия на съответните държави членки; и
v)
процента от най-високото пиково потребление в съответните две държави членки, осигурено чрез двупосочни газови връзки;
б)
засилване на сигурността на енергийните доставки на Съюза;
Постигането на тази цел се измерва ex post чрез:
i)
броя на проектите, позволяващи диверсификация на източниците на доставки, партньорите доставчици и маршрутите;
ii)
броя на проектите, увеличаващи капацитета за съхранение;
iii)
устойчивостта на системата, като се отчита броят на смущенията в снабдяването и тяхната продължителност;
iv)
броя случаи, при които е избегнато намаляването на възобновяема енергия;
v)
връзката на изолираните пазари с по-диверсифицирани източници на доставка;
vi)
оптималното използване на активите на енергийната инфраструктура.
в)
допринасяне за устойчивото развитие и опазването на околната среда, inter alia чрез интегриране на енергията от възобновяеми източници в преносната мрежа и чрез развитието на интелигентни енергийни мрежи и мрежи за въглероден диоксид.
Постигането на тази цел се измерва ex post чрез:
i)
обема електричество от възобновяеми енергийни източници, пренесен от генераторите към главните центрове на потребление и обектите за съхранение;
ii)
броя случаи, при които е избегнато намаляването на възобновяема енергия;
iii)
броя реализирани проекти за интелигентни мрежи, подпомогнати от МСЕ, и реакцията, която те са направили възможна;
iv)
обема на емисиите на CO2, предотвратени чрез проектите, получили помощ от МСЕ.
Показателите, посочени в настоящата алинея, използвани за измерване ex post на изпълнението на целите, не съставляват критерии за подбор или допустимост на действия за подкрепа от МСЕ.
Условията за допустимост за получаване на финансова помощ от Съюза за проекти от общ интерес са установени в член 14 от Регламент (ЕС) № 347/2013, а критериите за подбор на проектите от общ интерес са определени в член 4 от същия регламент.
4. В сектора на телекомуникациите с МСЕ се осигурява подкрепа за действия, които преследват целите, изложени в регламент относно насоки за трансевропейските мрежи в сферата на телекомуникационната инфраструктура.
Член 5
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на МСЕ за периода 2014-2020 г. е се определя на 33 242 259 000 евро по текущи цени (20). Тази сума се разпределя, както следва:
а)
сектор транспорт: 26 250 582 000 евро, от които 11 305 500 000 евро се прехвърлят от Кохезионния фонд, за да бъдат изразходвани в съответствие с настоящия регламент изключително в държави членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд;
б)
сектор телекомуникации: 1 141 602 000 евро;
в)
сектор енергетика: 5 850 075 000 евро;
Тези суми не засягат изпълнението на инструмента за гъвкавост, предвиден в Регламент (ЕС, Евратом) № 13112013 на Съвета (21).
2. Финансовият пакет за изпълнението на МСЕ обхваща разходите, отнасящи се до:
а)
действия, които допринасят за проекти от общ интерес и действия за подкрепа на програмата, съгласно предвиденото в член 7;
б)
действия за подкрепа на програмата, съставени от разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията за управлението на МСЕ, включително необходимите разходи за осигуряване на прехода между МСЕ и мерките, приети съгласно Регламент (ЕО) № 680/2007, в размер до 1 % от финансовия пакет; в този таван се включват разходите на изпълнителната агенция.
3. След междинната оценка, посочена в член 27, параграф 1, Европейският парламент и Съветът могат по предложение на Комисията да прехвърлят бюджетни кредити между секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката от разпределението на средствата, предвидено в параграф 1, с изключение на сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлени от Кохезионния фонд за финансиране на проекти в транспортния сектор в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд.
4. Годишните бюджетни кредити се отпускат от Европейския парламент и Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.
ГЛАВА II
Форми на финансиране и финансови разпоредби
Член 6
Форми на финансова помощ
1. МСЕ се прилага чрез една или повече форми на финансова помощ, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, по-специално чрез безвъзмездни средства, обществени поръчки и финансови инструменти.
2. За целите на настоящия регламент работните програми, посочени в член 17, определят формите на финансова помощ, по-специално безвъзмездни средства, обществени поръчки и финансови инструменти.
3. След анализ на ползите и разходите Комисията може да възложи част от изпълнението на МСЕ на органите, посочени в член 58, параграф 1, буква а) и в член 62 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, и по-специално на Изпълнителната агенция, с цел то да бъде адаптирано към изискванията за оптимално управление и ефикасност на МСЕ в секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. Комисията може да възложи част от изпълнението на МСЕ на органите, посочени в член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 7
Допустимост и условия за финансова помощ
1. Само действия, които допринасят за проекти от общ интерес в съответствие с регламенти (ЕС) № 1315/2013, (ЕС) № 347/2013 и с регламент относно насоки за трансевропейските мрежи в сферата на телекомуникационната инфраструктура, както и действията за подкрепа на програми отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза под формата на безвъзмездни средства, обществени поръчки и финансови инструменти.
2. В сектора на транспорта само действия, които допринасят за проекти от общ интерес съгласно Регламент (ЕС) № 1315/2013, и действия за подкрепа на програми отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза под формата на обществени поръчки и финансови инструменти съгласно настоящия регламент. Само следното отговаря на условията за получаване на финансова помощ от Съюза съгласно настоящия регламент под формата на безвъзмездни средства съгласно настоящия регламент:
а)
действия за реализиране на основната мрежа в съответствие с глава III от Регламент (ЕС) № 1315/2013, включително внедряването на нови технологии и иновации в съответствие с член 33 от посочения регламент, и проекти и хоризонтални приоритети, посочени в част I от приложение I към настоящия регламент;
б)
действия за реализиране на широкообхватната мрежа в съответствие с глава II от Регламент (ЕС) № 1315/2013, когато тези действия допринасят за изграждане на липсващи връзки, улесняване на трансграничното движение или за премахване на участъци със затруднения, когато допринасят за развитието на основната мрежа или за свързването на коридорите на основната мрежа, или когато тези действия допринасят за внедряването на ERTMS в основните маршрути от коридори за железопътен товарен превоз, посочени в приложението към Регламент (ЕС) № 913/2010 - в размер до 5 % от финансовия пакет за транспорта съгласно посоченото в член 5 от настоящия регламент;
в)
проучвания за проекти от общ интерес, определени в член 8, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
г)
проучвания за трансгранични приоритетни проекти, както е определено в приложение III към Решение № 661/2010/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (22);
д)
действия за подкрепа на проекти от общ интерес, както е определено в член 8, параграф 1, букви а), г) и д) от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
е)
действия за внедряване на транспортната инфраструктура във възли от основната мрежа, включително градски възли, както е определено в член 41 от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
ж)
действия за подкрепа на системите с телематични приложения в съответствие с член 31 от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
з)
действия за подкрепа на услугите за товарен превоз в съответствие с член 32 от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
и)
действия за намаляване на шума от железопътния товарен превоз, включително чрез модернизиране на съществуващия подвижен състав в сътрудничество, inter alia, с индустрията от железопътния сектор;
й)
действия за подкрепа на програмата;
к)
действия за осигуряване на безопасна и сигурна инфраструктура в съответствие с член 34 от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
л)
действия за подкрепа на морските магистрали, както е предвидено в член 21 от Регламент (ЕС) № 1315/2013.
Свързаните с транспорта действия, които включват трансграничен участък или част от такъв участък, отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза само ако има писмено споразумение между заинтересованите държави членки или между държавите членки и заинтересовани трети държави относно завършването на съответния трансграничен участък.
3. В сектора на енергетиката всички действия за изпълнение на проекти от общ интерес, които са свързани с приоритетните коридори и области, посочени в част II от приложение I към настоящия регламент, и които отговарят на условията по член 14 от Регламент (ЕС) № 347/2013, както и действията за подкрепа на програми, отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза под формата на финансови инструменти, обществени поръчки и безвъзмездни средства съгласно настоящия регламент.
За да се позволи възможно най-ефикасното използване на бюджета на Съюза, така че да се засили мултипликационният ефект на финансовата помощ от Съюза, когато е уместно Комисията осигурява приоритетно финансова помощ под формата на финансови инструменти, като се взема предвид навлизането на пазара и се спазва таванът за използване на финансовите инструменти в съответствие с член 14, параграф 2 и с член 21, параграф 4.
4. В сектора на телекомуникациите всички действия за изпълнение на проекти от общ интерес и действия за подкрепа на програми, които са определени в регламент относно насоките за трансевропейските мрежи в сферата на телекомуникационната инфраструктура и спазват критериите за допустимост, установени в съответствие със същия регламент, отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза съгласно настоящия регламент, както следва:
а)
общи услуги, платформи за основни услуги и действия за подкрепа на програми се финансират посредством безвъзмездни средства и/или обществени поръчки;
б)
действия в областта на широколентовите мрежи се финансират по правило посредством финансови инструменти.
5. Действията, които осигуряват взаимодействие между секторите и допринасят за проекти от общ интерес, отговарящи на условията на поне два от регламентите, посочени в член 2, точка 1, отговарят на условията за получаване на финансова помощ съгласно настоящия регламент във връзка с поканите за представяне на предложения за няколко сектора, както е посочено в член 17, параграф 7, само ако компонентите и разходите на това действие могат да бъдат ясно разграничени за отделните сектори по смисъла на параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член.
ГЛАВА III
Безвъзмездни средства
Член 8
Форми на безвъзмездни средства и допустими разходи
1. Безвъзмездните средства съгласно настоящия регламент могат да бъдат в която и да било от формите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Работните програми, посочени в член 17 от настоящия регламент, определят формите на безвъзмездните средства, които могат да бъдат използвани за финансиране на съответните действия.
2. Без да се засяга Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, разходите за действия, произтичащи от проекти, включени в първите многогодишни и годишни работни програми, могат да бъдат допустими от 1 януари 2014 г.
3. Само разходи, направени в държавите членки, могат да бъдат допустими, освен когато даден проект от общ интерес включва територията на една ли повече трети държави и когато действието е абсолютно необходимо за постигането на целите на съответния проект.
4. Стойността на оборудването и инфраструктурата, която бенефициерът счита за капиталов разход, може да се счита за допустим разход до нейния пълен размер.
5. Разходи, свързани с екологични проучвания за защита на околната среда и за съответствие с правото на Съюза в съответната област, могат да бъдат допустими.
6. Разходите, свързани с покупката на земя, не са допустими, освен по отношение на средства, прехвърлени от Кохезионния фонд в сектора на транспорта в съответствие с регламента за определяне на общоприложимите разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд.
7. Допустимите разходи включват данък добавена стойност („ДДС“) в съответствие с член 126, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
По отношение на сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлени от Кохезионния фонд, за да се изразходват в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, критериите за допустимост по отношение на ДДС са критериите, приложими за Кохезионния фонд, посочени в регламента за определяне на общоприложимите разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд.
8. Правилата за допустимост на разходите, направени от бенефициерите, се прилагат mutatis mutandis за разходи, направени от изпълнителните органи.
Член 9
Условия за участие
1. Предложенията се представят от една или повече държави членки или, със съгласието на заинтересованите държави членки, от международни организации, съвместни предприятия или публични или частни предприятия или органи, установени в държавите членки.
2. Предложенията могат да се представят от субекти без юридическа правосубектност съгласно приложимото национално законодателство, при условие че техните представители имат способността да поемат правни задължения от тяхно име и да предлагат гаранция за защита на финансовите интереси на Съюза, която е еквивалента на гаранцията, предлагана от юридическите лица.
3. Предложения, представени от физически лица, са недопустими.
4. Когато това е необходимо за постигане на целите на даден проект от общ интерес, и когато е надлежно обосновано, трети държави, както и субекти, установени в трети държави, могат да участват в действия, допринасящи за проектите от общ интерес.
Те не могат да получават финансова помощ съгласно настоящия регламент, освен когато това е необходимо за постигане на целите на даден проект от общ интерес.
5. Многогодишните и годишните работни програми, посочени в член 17, могат да включват допълнителни конкретни правила за представянето на предложения.
Член 10
Проценти на финансиране
1. Освен в случаите, посочени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, предложенията се подбират на базата на покани за представяне на предложения въз основа на работните програми, посочени в член 17 от настоящия регламент.
2. В сектора на транспорта размерът на финансовата помощ от Съюза не надвишава:
а)
по отношение на безвъзмездните средства за проучвания: 50 % от допустимите разходи;
б)
по отношение на безвъзмездните средства за работи:
i)
за железопътни и пътни мрежи в държавите членки, които нямат изградена железопътна мрежа на своята територия, или в държава членка или част от нея с изолирана мрежа без железопътни товарни превози на дълги разстояния: 20 % от допустимите разходи; процентът на финансиране може да бъде увеличен до най-много 30 % за действия за премахване на участъци със затруднения и съответно на 40 % за действия във връзка с трансгранични участъци и за действия за подобряване на оперативната съвместимост в железопътния транспорт;
ii)
за вътрешни водни пътища: 20 % от допустимите разходи, процентът на финансиране може да бъде увеличен до най-много 40 % за действия за премахване на участъци със затруднения и съответно до най-много 40 % за действия във връзка с трансгранични участъци;
iii)
за вътрешен транспорт, връзки със и развитието на мултимодални логистични платформи, включително връзки с вътрешни и морски пристанища и летища, както и развитието на пристанища: 20 % от допустимите разходи;
iv)
за действия за намаляване на шума от железопътния товарен транспорт, включително чрез модернизиране на съществуващия подвижен състав: 20 % от допустимите разходи до комбиниран таван от 1 % от бюджетните средства, посочени в член 5, параграф 1, буква а);
v)
за по-добра достъпност на транспортната инфраструктура за хората с увреждания: 30 % от допустимите разходи за действия по адаптиране, но във всеки случай не повече от 10 % от общите допустими разходи за работи;
vi)
за действия за подпомагане на новите технологии и иновациите за всички видове транспорт: 20 % от допустимите разходи;
vii)
за действия за подкрепа на трансгранични пътни участъци: 10 % от допустимите разходи;
в)
по отношение на безвъзмездните средства за системи и услуги с телематични приложения:
i)
за наземните компоненти на ERTMS, на системата SESAR, на RIS и на VTMIS: 50 % от допустимите разходи;
ii)
за наземните компоненти на ITS за пътния сектор: 20 % от допустимите разходи;
iii)
за бордовите компоненти на ERTMS: 50 % от допустимите разходи;
iv)
за бордовите компоненти на системата SESAR, RIS, VTMIS и ITS за пътния сектор: 20 % от допустимите разходи до комбиниран таван от 5 % от бюджетните средства, посочени в член 5, параграф 1, буква а);
v)
за действия за подкрепа на развитието на морските магистрали: 30 % от допустимите разходи.
Комисията осигурява благоприятни условия за развитието на проекти във връзка с морски магистрали с трети държави;
vi)
за системи, при които се използват телематични приложения, различни от посочените в подточки i)-iv), услуги за товарен превоз и безопасно паркиране по основната пътна мрежа: 20 % от допустимите разходи.
3. В сектора на енергетиката размерът на финансовата помощ от Съюза не надвишава 50 % от допустимите разходи за проучвания и/или работи. Процентите на финансиране могат да бъдат увеличени максимум до 75 % за действия, които се основават на информацията, посочена в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 347/2013, предоставят висока степен на сигурност на доставките на регионално равнище или в рамките на целия Съюз, или засилват солидарността в Съюза, или включват високо иновативни решения.
4. В сектора на телекомуникациите размерът на финансовата помощ от Съюза не надвишава:
а)
за действия в областта на общите услуги: 75 % от допустимите разходи;
б)
за хоризонтални приоритети, включително очертаване на инфраструктурата, туининг и техническа помощ: 75 % от допустимите разходи.
Платформите за основни услуги обикновено се финансират посредством обществени поръчки. В изключителни случаи те могат да бъдат финансирани чрез безвъзмездни средства, които покриват до 100 % от допустимите разходи, без да се засяга принципът на съфинансиране.
5. Процентите на финансиране могат да бъдат увеличени с до 10 процентни пункта над предвидените в параграфи 2, 3 и 4 проценти за действия с полезни взаимодействия най-малко между два сектора, обхванати от МСЕ. Това увеличение не се прилага за процентите на финансиране, посочени в член 11.
6. Размерът на финансовата помощ, която е предвидена за предоставяне за подбраните действия, се изменя въз основа на анализ на разходите и ползите за всеки проект, според наличието на бюджетни средства от Съюза и според необходимостта от максимално засилване на„ефекта на лоста“, предизвикан посредством финансирането от Съюза.
Член 11
Специални покани за представяне на предложения за средства, прехвърлени от Кохезионния фонд в сектора на транспорта
1. Относно сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлени от Кохезионния фонд за да се изразходват само в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, специални покани за представяне на предложения за проекти за реализиране на основната мрежа или за проекти и хоризонтални приоритети, посочени в част I от приложение I, се отправят изключително в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд.
2. За тези специални покани се прилагат предвидените в настоящия регламент правила за транспортния сектор. До 31 декември 2016 г. подборът на проектите, които отговарят на условията за финансиране, се осъществява, като се вземат предвид средствата, отпуснати на национален принцип по Кохезионния фонд. С действие от 1 януари 2017 г. средствата, прехвърлени към МСЕ, които не са били заделени за проект за транспортна инфраструктура,се предоставят на всички държави членки, които отговарят на критериите за финансиране от Кохезионния фонд, за финансиране на проекти за транспортна инфраструктура в съответствие с настоящия регламент.
3. За да бъдат подкрепени държавите членки, отговарящи на условията за финансиране от Кохезионния фонд, които могат да срещнат затруднения при изготвянето на проекти, които да са с достатъчно висока степен на зрялост и/или на качество, и които имат достатъчно висока добавена стойност за Съюза, специално внимание се отделя на действия в подкрепа на програмата, насочени към укрепване на институционалния капацитет и ефективността на публичните администрации и публичните услуги, свързани с развитието и изпълнението на проектите, изброени в част I от приложение I. За да се гарантира възможно най-висока степен на усвояване на прехвърлените средства във всички държави членки, отговарящи на условията за финансиране от Кохезионния фонд, Комисията може да организира допълнителни покани за представяне на предложения.
4. Сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлена от Кохезионния фонд, може да се използва за заделяне на бюджетни средства за финансови инструменти по настоящия регламент единствено след 1 януари 2017 г. Считано от тази дата сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлена от Кохезионния фонд, може да се използва за заделяне на бюджетни средства за проекти, за които натоварените с изпълнението субекти вече са поели договорни задължения.
5. Независимо от член 10 и по отношение на сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлена от Кохезионния фонд, за да се изразходва изключително в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, максималните проценти на финансиране са процентите, приложими за Кохезионния фонд, както е посочено в регламента за определяне на общоприложимите разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за следното:
а)
действия по отношение на безвъзмездните средства за проучвания;
б)
действия по отношение на безвъзмездните средства за работи:
i)
железопътен транспорт и вътрешни водни пътища;
ii)
действия за подкрепа на трансгранични пътни участъци и, в случая на държави членки, които нямат никакви железопътни мрежи, на пътната мрежа от TEN-T;
iii)
за вътрешен транспорт, връзки със и развитието на мултимодални логистични платформи, включително връзки с вътрешни и морски пристанища и летища, включително автоматични съоръжения за смяна на междурелсието и развитието на пристанища, включително съоръжения за ледоразбиване, както и на точки на взаимно свързване, като особено внимание се отдава на железопътните връзки, с изключение когато държавите членки са без железопътна мрежа;
в)
действия по отношение на безвъзмездните средства за системи и услуги с телематични приложения:
i)
ERTMS, RIS и VTMIS, системата SESAR и IТS за пътния сектор;
ii)
други системи с телематични приложения.
iii)
действия за подпомагане на развитието на морските магистрали;
г)
действия по отношение на безвъзмездните средства за подкрепа на новите технологии и иновациите за всички видове транспорт.
Член 12
Оттегляне, намаляване, спиране и прекратяване на безвъзмездните средства
1. Освен в надлежно обосновани случаи Комисията оттегля,финансовата помощ, предоставена за проучвания, които не са започнали в рамките на една година след началната дата, определена в условията, уреждащи предоставянето на помощта, или в рамките на две години от тази дата за всички останали действия, които отговарят на условията за получаване на финансова помощ съгласно настоящия регламент.
2. Комисията може да спре, намали, изиска възстановяването или прекрати финансовата помощ по реда и при условията на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 или след оценка на напредъка по проекта, особено в случай на съществено забавяне в изпълнението на дейността.
3. Комисията може да изиска пълното или частично възстановяване на предоставената финансова помощ, ако в рамките на две години от датата на приключване, определена в условията, с които се урежда предоставянето на помощта, не е приключило изпълнението на дейността, за която е получена финансовата помощ.
4. Преди да вземе някое от решенията, предвидени в параграф 1, 2 или 3 от настоящия член, Комисията проучва цялостно конкретния случай съгласувано с органите, съответно посочени в член 6, параграф 3, и се консултира със заинтересованите бенефициери, като им се дава възможност да представят становищата си в разумен срок. След междинната оценка Комисията уведомява Европейския парламент и Съвета за всички решения, взети по време на ежегодното приемане на работните програми по член 17.
ГЛАВА IV
Възлагане на обществени поръчки
Член 13
Обществени поръчки
1. В процедурите за възлагане на обществени поръчки, провеждани от Комисията или някой от органите, посочени в член 6, параграф 3, от свое собствено име или съвместно с държавите членки може:
а)
да се предвиждат специфични условия като мястото на изпълнение на дейностите, възложени с обществените поръчки, когато тези условия са надлежно обосновани с оглед целите на действията и при условие че тези условия не нарушават принципите за възлагане на обществени поръчки на равнището на Съюза и на национално равнище;
б)
да позволяват възлагането на множество обществени поръчки в рамките на една и съща процедура („възлагане на няколко доставчици“).
2. Когато това е надлежно обосновано и е необходимо за изпълнението на действията, параграф 1 може също да се прилага и по отношение на процедурите за възлагане на обществени поръчки, прилагани от бенефициерите на безвъзмездни средства.
ГЛАВА V
Финансови инструменти
Член 14
Видове финансови инструменти
1. Финансовите инструменти, създадени в съответствие с дял VIII от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, могат да се използват за улесняване на достъпа до финансиране на субекти, които изпълняват действия, допринасящи за проекти от общ интерес, както е определено в регламенти (ЕС) № 1315/2013, (ЕС) № 347/2013 и в регламент относно насоките за трансевропейските мрежи в сферата на телекомуникационната инфраструктура, както и за постигането на техните цели. Финансовите инструменти се основават на предварителни оценки на пазарните недостатъци или на ситуациите на по-ниски от оптималните инвестиции и нуждите от инвестиции. Основните условия и процедури за всеки финансов инструмент са изложени в част III от приложение I към настоящия регламент.
2. Общият размер на участието от бюджетa на Съюза във финансовите инструменти не може да надвишава 10 % от общия размер на финансовия пакет на МСЕ, както е посочено в член 5, параграф 1.
3. Всички финансови инструменти, създадени съгласно Регламент (ЕС) № 680/2007, и инструментът за поделяне на риска за облигациите за проекти, създадени съгласно Решение 1639/2006/ЕО, може да бъдат обединени с финансовите инструменти по настоящия регламент, ако това е приложимо и при условие че е направена предварителна оценка.
Обединяването на облигации за проекти е под условието, че междинният доклад бъде изготвен през втората половина на 2013 г., както е определено в Регламент (ЕО) № 680/2007 и в Решение № 1639/2006/ЕО. Инициативата „Облигации за проекти“ започва постепенно с таван от 230 000 000 евро за 2014 и 2015 г. Пълното прилагане на инициативата е под условието, че през 2015 г. бъде изготвена независимата цялостна оценка, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 680/2007 и в Решение № 1639/2006/ЕО. Въз основа на тази оценка, и като взема предвид всички варианти, Комисията разглежда подходящи регулаторни промени, включително законодателни, особено ако предвиденото навлизане на пазара не е задоволително или ако има достатъчни алтернативни източници на дългосрочно дългово финансиране.
4. Могат да се използват следните финансови инструменти:
а)
капиталови инструменти, като например инвестиционни фондове с акцент върху осигуряването на рисков капитал за действия, които допринасят за проекти от общ интерес;
б)
заеми и/или гаранции, подпомогнати от инструменти за поделяне на риска, включително механизма за укрепване на облигации за проекти, които облигации подкрепят отделни проекти или портфейли от проекти, и са емитирани от финансова институция от нейни собствени ресурси с участие на Съюза по отношение на покриването на риска и/или заделянето на капитал.
Член 15
Условия за предоставяне на финансова помощ чрез финансови инструменти
1. Действията, които се подкрепят чрез финансови инструменти, се подбират въз основа на принципа на зрялост и са насочени към постигането на секторна диверсификация в съответствие с членове 3 и 4 и на географски баланс между държавите членки. Те:
а)
представляват европейска добавена стойност;
б)
отговарят на целите на стратегията „Европа 2020“;
в)
имат ефект на лоста по отношение на подкрепата от Съюза, т.е. целта им е да се създадат стимули за обща инвестиция, която да надвишава по размер участието на Съюза съгласно предварително определените показатели.
2. Съюзът, всяка държава членка и други инвеститори могат да предоставят финансова помощ в допълнение към финансовото участие, получено чрез финансови инструменти, при условие че Комисията даде съгласие за промените в критериите за допустимост на действията и/или в инвестиционната стратегия на инструмента, които могат да бъдат необходими поради допълнителното финансово участие.
3. Предназначението на финансовите инструменти е да засилят мултиплициращия ефект от изразходването на средствата на Съюза, като привличат допълнителни ресурси от частни инвеститори. Финансовите инструменти могат да генерират приемлива възвращаемост, за да се постигнат целите на други партньори или инвеститори, като същевременно се цели запазване на стойността на активите, предоставени от бюджета на Съюза.
4. Финансовите инструменти по настоящия регламент, могат да бъдат комбинирани с безвъзмездни средства, финансирани от бюджета на Съюза.
5. Комисията може да установи допълнителни условия в работните програми, посочени в член 17, според специфичните нужди на секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката.
Член 16
Действията в трети държави
Действията в трети държави могат да бъдат подкрепени чрез финансовите инструменти, ако тези действия са необходими за изпълнението на проект от общ интерес.
ГЛАВА VI
Изготвяне на програми, изпълнение и контрол
Член 17
Многогодишни и/или годишни работни програми
1. Комисията приема чрез актове за изпълнение многогодишни и годишни работни програми за всеки от секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. Комисията може също да приема многогодишни и годишни работни програми, които обхващат повече от един сектор. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 2.
2. Комисията прави преглед на многогодишните работни програми най-малко веднъж - в средата на периода. При необходимост Комисията преразглежда дадена многогодишна работна програма чрез акт за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 2.
3. Комисията приема многогодишните работни програми в транспортния сектор за проекти от общ интерес, посочени в част I на приложение I.
Размерът на финансовия пакет е в рамките на интервала от 80 % до 85 % от бюджетните средства, посочени в член 5, параграф 1, буква а).
При вземането на решения във връзка с изготвянето на програмите си държавите членки не са обвързани с проектите, изложени в част I от приложение I. Решението за изпълнението на тези проекти е от компетентността на държавите членки и зависи от възможностите за публично финансиране, както и от социално-икономическата жизненост на проектите в съответствие с член 7 от Регламент (ЕС) № 1315/2013.
4. Комисията приема годишните работни програми в секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката за проекти от общ интерес, които не са включени в многогодишните работни програми.
5. При приемането на многогодишни и секторни годишни работни програми Комисията определя критериите за подбор и възлагане в съответствие с целите и приоритетите, установени в членове 3 и 4 от настоящия регламент и в регламенти (ЕС) № 1315/2013, (ЕС) № 347/2013 или в регламент относно насоки за трансевропейските мрежи в сферата на телекомуникационната инфраструктура. При определяне на критериите за възлагане Комисията взема под внимание общите насоки, изложени в част V от приложение I към настоящия регламент.
6. В сектора на енергетиката в първите две годишни работни програми приоритетно се разглеждат проекти от общ интерес и свързани действия, насочени към прекратяване на енергийната изолираност и премахване на затрудненията, свързани с енергийната инфраструктура, и към изграждане на вътрешния енергиен пазар.
7. Работните програми се съгласуват по начин, който позволява да се използват полезните взаимодействия между транспорта, енергетиката и телекомуникациите, по-специално в области като интелигентните енергийни мрежи, транспортните средства, задвижвани с електроенергия, интелигентните и устойчиви транспортни системи, съвместните права на преминаване и свързването на инфраструктурите. Комисията приема най-малко една покана за представяне на предложения за няколко сектора във връзка с действията, допустими за финансиране съгласно член 7, параграф 5, като сумите, отпуснати за отделните сектори, са пропорционални на участието на всеки сектор в допустимите разходи за действия, подбрани за финансиране от МСЕ.
Член 18
Отпускане на финансова помощ от Съюза
1. След всяка покана за предложения, основаваща се на многогодишната работна програма или на годишните работни програми, посочени в член 17, Комисията определя съгласно процедурата по разглеждане, посочена в член 25, размера на финансовата помощ, която да бъде отпусната за избраните проекти или за части от тях. Комисията уточнява условията и методите за тяхното изпълнение.
2. Комисията информира заинтересованите бенефициери и държави членки за всяка отпусната финансова помощ.
Член 19
Годишни вноски
Комисията може да раздели бюджетните задължения на годишни вноски. В такъв случай всяка година Комисията определя годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по изпълнението на действията, за които се получава финансова помощ, прогнозните им нужди и наличния бюджет.
Комисията съобщава на бенефициерите на безвъзмездни средства, на съответните държави членки и, ако това е приложимо за финансовите инструменти, на съответните финансови институции, ориентировъчния график за поемането на задължение по отделните годишни вноски.
Член 20
Пренасяне на годишните бюджетни кредити
Бюджетните кредити, които не са усвоени в края на финансовата година, за която са вписани, се пренасят в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 21
Делегирани актове
1. При условието за одобрение от заинтересованата(ите) държава(и) членка(и), както е предвидено в член 172, втора алинея от ДФЕС, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия регламент по отношение на изменението на част I от приложение I към настоящия регламент, за да отчете променящите се финансови приоритети в трансевропейските мрежи и промените, свързани с проектите от общ интерес, определени в Регламент (ЕС) № 1315/2013. При изменение на част I от приложение I към настоящия регламент Комисията гарантира:
а)
че проектите от общ интерес в съответствие с Регламент (ЕС) № 1315/2013 могат да бъдат осъществени изцяло или частично по линия на многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.;
б)
че измененията съответстват на критериите за допустимост, установени в член 7 от настоящия регламент;
в)
по отношение на част I от приложение I към настоящия регламент, че всички участъци включват инфраструктурни проекти, чието осъществяване ще изисква включването им в многогодишна работна програма по член 17, параграф 3 от настоящия регламент, без да се променя маршрутът на коридорите от основната мрежа.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия регламент, за изменение на основните условия и процедури, определени в част III от приложение I към настоящия регламент, които уреждат участието на Съюза в отделните финансови инструменти, създадени съгласно рамката за дълговите инструменти или рамката за капиталовите инструменти, установени в част IIII от приложение I към настоящия регламент в съответствие с резултатите от междинния доклад и независимата цялостнаоценка на пилотната фаза на инициативата ”Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, създадена с Решение № 1639/2006/ЕО и Регламент (ЕС) № 680/2007, както и за да се отчетат променящите се пазарни условия с цел оптимизиране на проектирането и прилагането на финансовите инструменти по настоящия регламент.
Когато изменя част III от приложение I към настоящия регламент в случаите по първа алинея, Комисията гарантира, че винаги:
а)
измененията се правят в съответствие с изискванията, установени с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, включително предварителната оценка, посочена в член 140, параграф 2, буква е) от него, и
б)
измененията се ограничават до:
i)
промяната на прага на подчиненото дългово финансиране, както е посочено в точка I.1, букви а) и б) от част III от приложение I към настоящия регламент, с оглед постигането на секторна диверсификация и географски баланс между държавите членки в съответствие с член 15;
ii)
промяната на прага на привилегированото дългово финансиране, както е посочено в точка I.1, буква а) от част III от приложение I към настоящия регламент, с оглед постигането на секторна диверсификация и географски баланс между държавите членки в съответствие с член 15;
iii)
комбинацията с други източници на финансиране, посочени в точки I.3 и II.3 от част III от приложение I;
iv)
подбирането на натоварените с изпълнението субекти, посочени в точки I.4 и II.4 от част III от приложение I; и
v)
ценообразуването и поделянето на риска и приходите, посочени в точки I.6 и II.6 от част III от приложение I.
3. В транспортния сектор, и в съответствие с общите цели, установени в член 3, както и със специфичните секторни цели, посочени в член 4, параграф 2, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26, за подробно определяне на приоритетите за финансиране, които да бъдат включени в работните програми, посочени в член 17 за срока на действие на МСЕ за действията, допустими за финансиране съгласно член 7, параграф 2. Комисията приема делегиран акт до 22 декември 2014 г.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26 за повишаване на тавана, определен в член 14, параграф 2, до 20 %, при условие че са спазени следните условия:
i)
оценката на пилотната фаза на инициативата "Облигации за проекти“ през 2015 г. е позитивна; и
ii)
навлизането на финансови инструменти надвишава 8 % под формата на договорни ангажименти по проекти.
5. Когато се налага отклонение с повече от пет процентни пункта от разпределението за специфична цел в областта на транспорта, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26 за изменение на ориентировъчните проценти, определени в част IV от приложение I.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26 за изменение на списъка на общите насоки в част V от приложение I, които да се вземат предвид при определянето на критериите за възлагане, така че да се отрази междинната оценка на настоящия регламент или изводите, направени от неговото прилагане. Това се прави по начин, който е съвместим със съответните секторни насоки.
Член 22
Отговорност на бенефициерите и на държавите членки
В рамките на своите отговорности и без да се засягат задълженията на бенефициерите съгласно условията, уреждащи безвъзмездните средства, бенефициерите и държавите членки полагат всички усилия за изпълнение на проектите от общ интерес, които получават финансова помощ от Съюза, предоставена съгласно настоящия регламент.
Държавите членки поемат техническото наблюдение и финансовия контрол на действията в тясно сътрудничество с Комисията и удостоверяват, че разходите, извършени по отношение на проекти или части от тях, са изплатени и че изплащането им е станало при спазване на съответните правила. Държавите членки могат да отправят искане за участие на Комисията в проверките и инспекциите на място.
Държавите членки информират Комисията ежегодно, ако е приложимо чрез интерактивна географска и техническа информационна система, за постигнатия напредък при изпълнението на проектите от общ интерес и осъществените за тази цел инвестиции, включително за размера на помощта, използвана за постигане на целите в областта на изменението на климата. Въз основа на това Комисията прави публично достъпна и актуализира поне веднъж годишно информацията за проектите по МСЕ.
Член 23
Съответствие с политиките на Съюза и правото на Съюза
Съгласно настоящия регламент се финансират само действия, които са в съответствие с правото на Съюза и със съответните политики на Съюза.
Член 24
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията взема подходящи мерки, за да гарантира, че когато се изпълняват дейности, финансирани съгласно настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и други незаконни действия посредством ефективни проверки, а ако се открият нередности, чрез възстановяване на неправомерно изплатените суми, и при необходимост посредством ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейните представители и Сметната палата имат правомощието да извършват одит по документи и чрез проверки на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, органи по изпълнението, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да провежда разследвания, включително проверки и инспекции на място в съответствие с разпоредбите и процедурите, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (23) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (24), с оглед да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, засягащи финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране по настоящия регламент.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, в споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства, решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвиждат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответните си компетентности.
ДЯЛ II
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Координационния комитет за МСЕ. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. Комитетът осигурява хоризонтален преглед на работните програми, посочени в член 17, за да се осигури тяхната съгласуваност и да се гарантира откриването, използването и оценката на полезните взаимодействия между секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. По-специално комитетът се стреми да координира тези работни програми по такъв начин, че да са възможни покани за представяне на предложения за няколко сектора.
Член 26
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 21, се предоставя на Комисията за срок от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 21, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. Решението не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 21, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са направили възражение в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да правят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Оценка
1. Не по-късно от 31 декември 2017 г. Комисията в сътрудничество с държавите членки и заинтересованите бенефициери изготвя доклад за оценка, който се представя на Европейския парламент и на Съвета, относно постигането на целите за всички мерки (на ниво резултати и въздействия), ефикасността на използването на средствата и и европейската добавенa стойност на МСЕ с оглед вземането на решение за подновяване, изменение или спиране на мерките. В оценката се разглеждат и възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност на мерките, продължаващата значимост на всички цели, както и техният принос към приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, включително въздействието им върху икономическото, социалното и териториалното сближаване. Докладът за оценка включва оценка на икономиите от мащаба, постигнати от Комисията на финансово, техническо и кадрово ниво при управлението на МСЕ, и, когато е приложимо, на общия брой проекти, осъществени при постигане на полезни взаимодействия между секторите. В оценката се разглеждат и начините за повишаване на ефективността на финансовите инструменти. В доклада за оценка се вземат предвид резултатите от оценката относно дългосрочното въздействие на предишните мерки.
2. МСЕ взема предвид цялостната независима оценка на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, която трябва да се извърши през 2015 г. Като се основават на посочената оценка, Комисията и държавите членки правят оценка на целесъобразността на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, както и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и на засилването на ефикасността на разходите на Съюза.
3. Комисията извършва последваща оценка в тясно сътрудничество с държавите членки и бенефициерите. В последващата оценка се проверяват ефективността и ефикасността на МСЕ и неговото въздействие върху икономическото, социалното и териториалното сближаване, както и приносът му към приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и мащабът и резултатите от помощта, използвана за постигане на целите в областта на изменението на климата.
4. В оценките се взема предвид напредъкът, който се измерва с показателите за ефективност, както е посочено в членове 3 и 4.
5. Комисията съобщава заключенията от тези оценки на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите.
6. Комисията и държавите членки, подпомагани от други възможни бенефициери, могат да направят оценка на методите за осъществяване на проекти, както и на ефекта от тяхното завършване, за да преценят дали са постигнати целите, включително целите, свързани с опазването на околната среда.
7. Комисията може да поиска от държава членка, засегната от проект от общ интерес, да представи специфична оценка на действията и на свързаните проекти, финансирани съгласно настоящия регламент, или, когато това е целесъобразно, да й предостави информацията и съдействието, необходими за извършването на оценка на тези проекти.
Член 28
Информация, комуникация и публичност
1. Бенефициерите и, когато е целесъобразно, съответните държави членки гарантират, че ще бъде дадена подходяща публичност и ще бъде приложена прозрачност по отношение на помощта, предоставена съгласно настоящия регламент, за да се информира обществеността за ролята на Съюза в изпълнението на проектите.
2. Комисията осъществява информационни и комуникационни действия по отношение на проектите и резултатите по линия на МСЕ. Средствата, предвидени за комуникационни действия съгласно член 5, параграф 2, допринасят също и за покриване на институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото са свързани с общите цели, посочени в член 3.
Член 29
Изменение на Регламент (ЕС) № 913/2010
Регламент (ЕС) № 913/2010 се изменя, както следва:
Приложението към Регламент (ЕС) № 913/2010 се заменя с текста от приложение II към настоящия регламент Следователно преразгледаните коридори за железопътен товарен превоз остават в обхвата на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 913/2010.
Член 30
Преходни разпоредби
Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълното или частично оттегляне, на съответните проекти, до тяхното приключване, или на финансовата помощ, предоставена от Комисията съгласно регламенти (ЕО) № 680/2007 и (ЕО) № 67/2010, или въз основа на друга правна норма, прилагана за тази помощ към 31 декември 2013 г., която продължава да се прилага за съответните действия до приключването им.
Член 31
Отмяна
Без да се засяга член 30 от настоящия регламент, регламенти (ЕО) № 680/2007 и (ЕО) № 67/2010 се отменят, считано от 1 януари 2014 г.
Член 32
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1316/2013,
annettu 11 päivänä joulukuuta 2013,
Verkkojen Eurooppa -välineen perustamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 913/2010 muuttamisesta ja asetusten (EY) N:o 680/2007 ja (EY) N:o 67/2010 kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 172 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun saavuttamiseksi ja jotta edistettäisiin työpaikkojen luomista Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden mukaisesti, unioni tarvitsee ajanmukaisen ja tehokkaan infrastruktuurin, joka edistää unionin ja sen eri alueiden välisiä yhteyksiä ja niiden yhdentymistä liikenne-, televiestintä- ja energia-alojen osalta. Näillä yhteyksillä on määrä helpottaa henkilöiden, tavaroiden, pääomien ja palvelujen vapaata liikkuvuutta. Euroopan laajuisilla verkoilla olisi helpotettava rajatylittäviä yhteyksiä, lujitettava taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta sekä edistettävä kilpailukykyisemmän sosiaalisen markkinatalouden luomista ja ilmastonmuutoksen torjuntaa.
(2)
Tällä asetuksella perustetulla Verkkojen Eurooppa -välineellä tavoitellaan investointien nopeuttamista Euroopan laajuisten verkkojen alalla ja vipuvaikutusta rahoituksen hankkimiseksi sekä julkiselta että yksityiseltä sektorilta samalla, kun parannetaan oikeusvarmuutta ja noudatetaan teknologianeutraaliuden periaatetta. Verkkojen Eurooppa -välineen olisi autettava hyödyntämään täysin liikenne-, televiestintä- ja energia-alojen välistä synergiaa, mikä tehostaisi unionin toimia ja mahdollistaisi käyttöönottokustannusten optimoinnin.
(3)
Komissio on arvioinut, että Euroopan laajuisten verkkojen investointitarve liikenne-, televiestintä- ja energia-aloilla on vuoteen 2020 ulottuvalla kaudella 970 000 miljoonaa euroa.
(4)
Tässä asetuksessa vahvistetaan Verkkojen Eurooppa -välineen täytäntöönpanemiseksi vuosina 2014-2020 rahoituspuitteet, jotka ovat 33 242 259 000 euroa käypinä hintoina ja joita Euroopan parlamentti ja neuvosto pitävät ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä marraskuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (4) 17 kohdan mukaisesti.
(5)
Verkkojen Eurooppa -välineelle osoitettujen talousarviovarojen käytön optimoimiseksi komission tulisi pystyä Verkkojen Eurooppa -välineen väliarvioinnin jälkeen ehdottamaan määrärahojen siirtoa liikenne-, televiestintä- ja energia-alojen välillä. Tällainen ehdotus olisi tehtävä osana vuotuista talousarviomenettelyä.
(6)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1301/2013 (5) perustetusta koheesiorahastosta siirretty 11 305 500 000 euron määrä käypinä hintoina olisi käytettävä talousarviovarojen sitomiseen rahoitusvälineisiin tämän asetuksen nojalla vasta 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen.
(7)
Suorituskykyisen liikenne- ja energiainfrastruktuuriverkoston perustaminen on yksi 12 avaintoimesta, jotka komissio on määritellyt 13 päivänä huhtikuuta 2011 päivätyssä tiedonannossaan Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti - 12 viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi - ”Yhdessä uuteen kasvuun”.
(8)
Komissio on omalta osaltaan sitoutunut sisällyttämään ilmastonmuutoksen unionin meno-ohjelmiin ja osoittamaan vähintään 20 prosenttia unionin talousarviosta ilmastoon liittyviin tavoitteisiin. On tärkeää varmistaa, että yhteistä etua koskevien hankkeiden valmistelussa, suunnittelussa ja toteutuksessa edistetään ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista sekä riskien ennaltaehkäisyä ja hallintaa. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien infrastruktuuri-investointien olisi edistettävä siirtymistä vähähiiliseen sekä ilmastonmuutosta ja katastrofeja sietävään talouteen ja yhteiskuntaan, samalla kun otetaan huomioon luonnonhaitoista tai väestörakenteen ongelmista kärsivien alueiden, erityisesti syrjäisimpien alueiden ja saaristoalueiden, erityispiirteet. Verkkojen Eurooppa -välineellä olisi erityisesti liikenne- ja energia-aloilla osaltaan edistettävä hiilestä irtautumista koskevia unionin keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteita.
(9)
Euroopan parlamentti piti 8 päivänä kesäkuuta 2011 antamassaan päätöslauselmassa ”Sijoittamisesta tulevaisuuteen: uusi monivuotinen rahoituskehys kilpailukykyistä, kestävää ja osallistavaa Euroopan unionia varten” (6) tärkeänä varmistaa unionin digitaalistrategian nopea täytäntöönpano ja jatkaa pyrkimyksiä, joiden päämääränä on tarjota kaikille unionin kansalaisille mahdollisuus käyttää nopeita internet-yhteyksiä vuoteen 2020 mennessä myös vähemmän kehittyneillä alueilla. Euroopan parlamentti korosti, että tehokkaaseen liikenneinfrastruktuuriin investoiminen on keskeistä, jotta Eurooppa voi puolustaa kilpailukykyään ja valmistella pohjaa kriisin jälkeiselle pitkän aikavälin talouskasvulle, ja että Euroopan laajuinen liikenneverkko (TEN-T) on elintärkeä sisämarkkinoiden asianmukaisen toiminnan varmistamiselle, ja se tarjoaa merkittävää unionin tasolla saatavaa lisäarvoa. Euroopan parlamentti totesi kannassaan myös, että TEN-T-verkot olisi sen mukaisesti asetettava monivuotisessa rahoituskehyksessä painopistealueeksi ja että TEN-T-verkoille myönnettäviä varoja olisi lisättävä. Lisäksi Euroopan parlamentti korosti, että on tarpeen maksimoida unionin rahoituksen vaikutukset sekä Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ja rahoitusvälineiden tarjoamat mahdollisuudet rahoittaa keskeisiä kansallisia ja rajatylittäviä ensisijaisia eurooppalaisia energiainfrastruktuurihankkeita, ja painotti, että Euroopan unionin talousarviosta on osoitettava huomattavasti määrärahoja tämän alan innovatiivisiin rahoitusvälineisiin.
(10)
Olisi edistettävä verkkojen Eurooppa -välineen rahoitusvälineiden ja muiden unionin rahastojen välistä synergiaa, jotta voidaan rahoittaa infrastruktuureja rajatylittävillä alueilla osana verkkojen kehittämistä kokonaisuutena.
(11)
Komissio hyväksyi 28 päivänä maaliskuuta 2011 valkoisen kirjan ”Yhtenäistä Euroopan liikennealuetta koskeva etenemissuunnitelma - Kohti kilpailukykyistä ja resurssitehokasta liikennejärjestelmää”, jäljempänä ’valkoinen kirja’. Valkoisen kirjan tavoitteena on vähentää vuoteen 2050 mennessä liikenteen kasvihuonekaasupäästöjä vähintään 60 prosenttia vuoden 1990 tasosta. Infrastruktuurin osalta valkoisessa kirjassa asetetaan tavoitteeksi, että vuoteen 2030 mennessä luodaan täysin toimintavalmis koko unionin laajuinen TEN-T:n multimodaalinen ydinverkko. Yhteentoimivuutta voitaisiin edistää innovatiivisin ratkaisuin. Lisäksi valkoisen kirjan tavoitteena on multimodaalisten logistiikkaketjujen suorituskyvyn optimointi esimerkiksi hyödyntämällä energiatehokkaampia liikennemuotoja entistä laajemmin. Sen vuoksi valkoisen kirjan päämääriä ovat TEN-T-politiikan osalta seuraavat: yli 300 kilometrin pituisista maanteiden tavarankuljetuksista olisi siirrettävä muihin liikennemuotoihin 30 prosenttia vuoteen 2030 mennessä ja yli 50 prosenttia vuoteen 2050 mennessä; nykyisen suurnopeusrataverkon pituus olisi kolminkertaistettava vuoteen 2030 mennessä, ja vuoteen 2050 mennessä valtaosa keskipitkän matkan matkustajaliikenteestä olisi hoidettava rautateitse; kaikki ydinverkkoon kuuluvat lentoasemat olisi vuoteen 2050 mennessä yhdistettävä rautatieverkkoon ja kaikki merisatamat rautateiden tavaraliikenteeseen ja mahdollisuuksien mukaan sisävesiliikennejärjestelmään.
(12)
Euroopan parlamentti korosti kestävästä tulevaisuudesta liikenteelle 6 päivänä heinäkuuta 2010 antamassaan päätöslauselmassa (7), että tehokas liikennepolitiikka edellyttää rahoituskehystä, joka on asianmukainen esiin tulevien haasteiden kannalta, ja että liikenteelle ja liikkuvuudelle tällä hetkellä tarkoitettuja resursseja on sen vuoksi lisättävä; lisäksi se katsoi, että oli tarpeen luoda väline, jolla sovitetaan yhteen ja optimoidaan liikennealan eri rahoituslähteiden sekä kaikkien unionin tasolla käytettävissä olevien rahoitusvälineiden ja -mekanismien käyttöä.
(13)
Neuvosto vahvisti 11 päivänä kesäkuuta 2009 annettuihin päätelmiinsä sisältyvässä Euroopan laajuisen liikenneverkon politiikkaa koskevassa katsauksessa, että on tarpeen investoida edelleen liikenneinfrastruktuureihin, jotta varmistettaisiin TEN-T:n asianmukainen kehittäminen kaikissa liikennemuodoissa perustana sisämarkkinoille ja kilpailukyvylle, unionin taloudelliselle, yhteiskunnalliselle ja alueelliselle yhteenkuuluvuudelle ja yhteyksille naapurimaihin, keskittyen näin saatavaan Euroopan tason lisäarvoon. Neuvosto korosti myös, että yhteisön on mahdollistettava tarvittava rahoitus houkutellakseen investointeja TEN-T-hankkeisiin ja erityisesti otettava huomioon rahoitussuunnittelukehyksen asettamat institutionaaliset rajoitukset riittävän rahoitustuen antamisessa TEN-T-budjetista ensisijaisille hankkeille, joihin kuuluu merkittäviä rajat ylittäviä osuuksia ja joiden toteuttaminen jatkuisi vuoden 2013 jälkeen. Neuvoston mielestä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvia lähestymistapoja olisi tässä yhteydessä kehitettävä edelleen ja tuettava tarvittaessa.
(14)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1315/2013 (8) vahvistetaan valkoisessa kirjassa asetettujen tavoitteiden pohjalta Euroopan laajuisten liikenneverkkojen suuntaviivat, joissa yksilöidään Euroopan laajuisten verkkojen infrastruktuuri, täsmennetään siltä edellytettävät vaatimukset sekä säädetään niiden toteuttamista koskevista toimenpiteistä. Näiden suuntaviivojen mukaisesti ydinverkko olisi saatava valmiiksi vuoteen 2030 mennessä siten, että luodaan uutta infrastruktuuria ja parannetaan merkittävästi olemassa olevaa infrastruktuurin tasoa ja ennalleen palauttamista.
(15)
Jäsenvaltioiden liikenneinfrastruktuurisuunnitelmien analyysin perusteella komissio arvioi liikenteen investointitarpeiden määräksi koko Euroopan laajuisessa liikenneverkossa 500 000 miljoonaa euroa vuosina 2014-2020. Tästä noin 250 000 miljoonaa euroa on tarpeen investoida TEN-T-ydinverkkoon.
(16)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 913/2010 (9) säädettyjen rautateiden tavaraliikennekäytävien ja tämän asetuksen liitteessä I olevan I osan mukaisten ydinverkon käytävien maantieteellinen sijoittuminen olisi tarvittaessa varmistettava ottaen huomioon asianomaisten välineiden tavoitteet, jotta vähennetään hallinnollisia rasitteita ja järkeistetään rautatieinfrastruktuurin kehittäminen ja käyttö. Rautateiden tavaraliikennekäytäviin olisi sovellettava ainoastaan asetuksen (EU) N:o 913/2010 säännöksiä, myös niiden sijoittumisen muutosten osalta.
(17)
Helmikuussa 2009 käynnistetyn TEN-T-politiikan uudelleentarkastelun yhteydessä on perustettu erityinen asiantuntijaryhmä, joka tukee komission työskentelyä sekä tarkastelee Euroopan laajuisen liikenneverkon rahoitusstrategiaa ja rahoitusnäkymiä. Asiantuntijaryhmä nro 5 hyödynsi ulkopuolisten asiantuntijoiden asiantuntemusta eri aloilta. Näitä olivat infrastruktuurin haltijat, infrastruktuurin suunnittelijat, kansallisen, alueellisen ja paikallistason edustajat, ympäristöasiantuntijat sekä korkeakoulujen ja yksityisen sektorin edustajat. Heinäkuussa 2010 annetussa asiantuntijaryhmän nro 5 loppuraportissa (10) on 40 suositusta, joista jotkin on otettu huomioon tässä asetuksessa. Tuossa raportissa suositellaan muun muassa, että komissio loisi vakiopuitteet unionin avustusten sekä TEN-T:n julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien yhdistelemiseksi siten, että katetaan sekä koheesiorahasto että TEN-T-budjetti.
(18)
Kokemus vuosia 2007-2013 koskevasta monivuotisesta rahoituskehyksestä on osoittanut, että eräillä jäsenvaltioilla, jotka ovat oikeutettuja koheesiorahastosta saatavaan rahoitukseen, on voitettavanaan merkittäviä esteitä, jotka haittaavat sellaisten vaativien rajatylittävien liikenneinfrastruktuurihankkeiden toteuttamista aikataulussa, joihin liittyy merkittävä unionin lisäarvo, ja jotka haittaavat myös unionin varojen tehokasta käyttöä. Merkittävän unionin lisäarvon tarjoavien liikennehankkeiden, erityisesti rajatylittävien hankkeiden, toteuttamisen parantamiseksi olisi sen vuoksi siirrettävä osa koheesiorahaston määrärahoista (11 305 500 000 euroa) käytettäväksi liikenteen ydinverkon liikennehankkeiden tai horisontaalisiin painopisteisiin liittyvien liikennehankkeiden rahoitukseen jäsenvaltioissa, jotka ovat Verkkojen Eurooppa -välineen perusteella oikeutettuja koheesiorahastosta saatavaan rahoitukseen. Rahoituskelpoisten hankkeiden valinta olisi alkuvaiheessa toteutettava noudattaen koheesiorahaston kansallista määrärahajakoa. Komission olisi autettava koheesiorahastosta saatavaan rahoitukseen oikeutettuja jäsenvaltioita niiden pyrkiessä laatimaan asianmukaisia hankesuunnitelmia, erityisesti parantamalla kyseisten julkishallinnon tahojen institutionaalisia valmiuksia ja järjestämällä lisäehdotuspyyntöjä samalla kun se varmistaa hankkeiden valintamenettelyn avoimuuden.
(19)
Yksinomaan koheesiorahaston rahoitukseen oikeutetuissa jäsenvaltioissa käytettäviksi tarkoitettuja koheesiorahastosta siirrettyä 11 305 500 000 euron määrää ei olisi käytettävä sellaisten toimien rahoittamiseen, jotka hyödyntävät liikenne-, televiestintä- ja energia-alojen välistä synergiaa ja edistävät monialaisten ehdotuspyyntöjen johdosta syntyneitä, yhteistä etua koskevia hankkeita.
(20)
Institutionaaliset ja hallinnolliset valmiudet ovat ehdottomia ennakkoedellytyksiä, jotta Verkkojen Eurooppa -välineen tavoitteet ovat tosiasiallisesti saavutettavissa. Komission olisi mahdollisuuksien mukaan tarjottava asianmukaisia välineitä, joilla tuetaan hankkeiden suunnittelua ja täytäntöönpanoa asianomaisessa jäsenvaltiossa.
(21)
Komissio yksilöi 17 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä tiedonannossaan ”Energiainfrastruktuurien painopisteet vuodelle 2020 ja sen jälkeen - Suunnitelma integroitua eurooppalaista energiaverkkoa varten” ensisijaiset käytävät, jotka ovat välttämättömiä, jotta unioni voisi saavuttaa vuoteen 2020 mennessä kunnianhimoiset energia- ja ilmastotavoitteensa energian sisämarkkinoiden toteuttamiseksi, varmistaa energian toimitusvarmuus, mahdollistaa uusiutuvien energialähteiden integroiti verkkoon sekä valmistella verkkoja hiilen poistamiseen energiajärjestelmästä vuoden 2020 jälkeen.
(22)
Euroopan energiainfrastruktuurin uudenaikaistaminen ja laajentaminen sekä verkkojen yhteenliittäminen yli rajojen sekä jäsenvaltioiden energiahuollon eristyneisyyden lopettaminen edellyttävät vielä laajoja investointeja, jotta voidaan saavuttaa kilpailukykyä, kestävyyttä ja toimitusvarmuutta koskevat unionin energia- ja ilmastopoliittiset tavoitteet kustannustehokkaasti. Komission arvion mukaan energiainfrastruktuuriin tarvitaan vuoteen 2020 mennessä 1 000 000 miljoonan euron investoinnit, mukaan lukien noin 200 000 miljoonan euron investointi sähkön ja kaasun siirto- ja varastointi-infrastruktuureihin, joita pidetään koko Euroopan kannalta merkittävänä. Neuvostolle esitetyn komission yksiköiden valmisteluasiakirjan ”Energiainfrastruktuurin investointitarpeet ja -vajeet” mukaan Euroopan tason merkittäviin hankkeisiin tarkoitetuista investoinneista noin 100 000 miljoonan euron investoinnit ovat vaarassa jäädä käyttämättä lupien myöntämiseen, sääntelyyn ja rahoitukseen liittyvien esteiden vuoksi.
(23)
Koska tulevaisuuden energiainfrastruktuurin rakentamiselle on jo kiireinen tarve, ja investointien määrä on lisääntynyt huomattavasti aikaisemmasta, tarvitaan jyrkkää muutosta siinä, miten energiainfrastruktuuria tuetaan unionin tasolla. Neuvosto totesi 28 päivänä helmikuuta 2011 antamissaan päätelmissään energiakäytävien olevan Euroopan painopistealueita.
(24)
Helmikuun 4 päivänä 2011 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota järkeistämään ja parantamaan energia-alan lupamenettelyjä ja edistämään investointeja houkuttelevia sääntelypuitteita. Se korosti, että markkinoiden olisi vastattava suurimmasta osasta investointeja kattamalla kustannukset tariffien avulla. Eurooppa-neuvosto totesi, että hankkeisiin, jotka ovat perusteltuja toimitusvarmuuden tai solidaarisuuden näkökulmasta mutta joille ei onnistuta hankkimaan riittävästi markkinapohjaista rahoitusta, tarvitaan julkista rahoitusta. Lisäksi se korosti tarvetta nykyaikaistaa ja laajentaa Euroopan energiainfrastruktuuria sekä liittää verkot yhteen yli rajojen, jotta jäsenvaltioiden välinen solidaarisuus toimisi käytännössä, saataisiin toteutettua vaihtoehtoisia toimitus- ja kauttakulkureittejä ja energialähteitä ja jotta uusiutuvat energialähteet voisivat kehittyä ja kilpailla perinteisten lähteiden rinnalla. Se painotti, että energian sisämarkkinat olisi toteutettava vuoteen 2014 mennessä, jolloin maakaasua ja sähköä voitaisiin siirtää vapaasti, ja että vuoden 2015 jälkeen mikään jäsenvaltio ei saisi olla eristyksissä Euroopan kaasu- ja sähköverkoista eikä minkään jäsenvaltion energiavarmuus saisi vaarantua asianmukaisten yhteenliitäntöjen puuttumisen vuoksi. Tämän asetuksen nojalla hyväksyttävissä ensimmäisissä kahdessa vuotuisessa työohjelmassa olisi asetettava etusijalle yhteistä etua koskevat hankkeet ja niihin liittyvät toimet, joilla pyritään lopettamaan energiahuoltoon liittyvä eristyneisyys ja poistamaan energia-alan pullonkaulat ja jotka tähtäävät energian sisämarkkinoiden toteuttamiseen.
(25)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 347/2013 (11) yksilöidään Euroopan laajuisten energiainfrastruktuurien painopisteet, jotka on tarpeen panna täytäntöön vuoteen 2020 mennessä, jotta voidaan saavuttaa unionin energia- ja ilmastopolitiikan tavoitteet, vahvistetaan säännöt, joiden mukaisesti yksilöidään yhteistä etua koskevia hankkeita, jotka ovat tarpeen näiden painopisteiden toteuttamiseksi, sekä säädetään lupien myöntämistä, julkisen sektorin osallistumista ja sääntelyä koskevista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on nopeuttaa ja/tai helpottaa tällaisten hankkeiden toteuttamista, mukaan lukien perusteet, joilla määritetään tällaisten hankkeiden yleinen kelpoisuus saada unionin rahoitustukea.
(26)
Televiestinnästä on yhä enemmän muotoutumassa internetperustaisia infrastruktuureja, joissa laajakaistaverkkoinfrastruktuurit aktivoivat käyttämään digitaalipalveluja monissa yhteiskunnan toiminnoissa. Internetistä on muodostumassa pääasiallinen foorumi viestinnälle, liiketoiminnalle, julkisten ja yksityisten palvelujen tarjonnalle sekä sosiaaliselle ja kulttuuriselle yhteenkuuluvuudelle. Lisäksi etäresurssipalvelut (”pilvipalvelut”) ja etäsovelluspalvelut ovat kehittymässä tietojenkäsittelyn uusiksi toimintamalleiksi. Sen vuoksi kaikkialla käytettävissä olevan nopean internetyhteyden ja innovatiivisten digitaalipalvelujen saatavuus Euroopan laajuisesti on välttämätöntä talouskasvulle ja sisämarkkinoille.
(27)
Nykyaikaiset ja nopeat internetverkostot ovat ratkaisevan tärkeä infrastruktuuri niille Euroopan yritysten tietoliikenneyhteyksille, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, jäljempänä ’pk-yritykset’, osalta, jotka haluavat käyttää etäresurssipalveluja parantaakseen kustannustehokkuuttaan. Olisi toteutettava toimia unionin Verkkojen Eurooppa -välineestä laajakaistalle antaman tuen ja kaikkien muiden käytettävissä olevien tukilähteiden, kuten kansallisten laajakaistasuunnitelmien, yhteensovittamisen parantamiseksi, jotta vältetään infrastruktuurien päällekkäisyys, estetään yksityisten investointien syrjäyttäminen ja parannetaan valmiuksia luoda uusia investointimahdollisuuksia ja edistää kustannuksia pienentävien toimenpiteiden toteuttamista.
(28)
Eurooppa 2020 -strategiassa vaaditaan Euroopalle digitaalistrategiaa, joka tarjoaa sellaiset vakaat oikeudelliset puitteet, jotka kannustavat investoimaan avoimeen ja kilpailukykyiseen nopeaan internetinfrastruktuuriin ja siihen liittyviin palveluihin. Tavoitteena olisi oltava, että Euroopalla olisi huipputeknologian perustuvat maailman nopeimmat laajakaistayhteydet vuoteen 2020 mennessä.
(29)
Neuvosto totesi 31 päivänä toukokuuta 2010, että unionin olisi sijoitettava tarvittavat voimavarat nopeisiin ja ultranopeisiin internetyhteyksiin ja yhteentoimiviin sovelluksiin perustuvien digitaalisten sisämarkkinoiden kehittämiseen ja että tehokkaat ja kilpailukykyiset investoinnit seuraavan sukupolven laajakaistaverkkoihin ovat välttämättömiä innovoinnin, kuluttajien valintojen ja unionin kilpailukyvyn kannalta ja voivat edistää parempaa elämänlaatua paremman terveydenhoidon, turvallisemman liikenteen, uusien median mahdollisuuksien sekä tavaroiden, palvelujen ja tiedon helpomman saatavuuden avulla, erityisesti yli rajojen.
(30)
Yksityisellä sektorilla olisi oltava johtava asema laajakaistaverkkojen rakentamisessa ja nykyaikaistamisessa, ja tämän tueksi olisi luotava kilpailuun perustuvat ja investointimyönteiset sääntelypuitteet. Jos yksityiset investoinnit eivät riitä, jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet digitaalistrategian tavoitteiden saavuttamiseksi. Laajakaistalle annettava julkinen rahoitustuki olisi rajattava rahoitusvälineisiin niitä ohjelmia tai aloitteita varten, joissa keskitytään sellaisiin hankkeisiin, joita yksityinen sektori ei voi yksin rahoittaa, mikä on varmistettava etukäteisarvioinnilla, jossa todetaan markkinoiden puutteet tai epäoptimaaliset investointiolosuhteet.
(31)
Näin ollen on erityisen tärkeää kannustaa nopeiden ja ultranopeiden laajakaistaverkkojen unionin laajuista käyttöönottoa teknologiariippumattomuuden periaatteen mukaisesti ja edistää Euroopan laajuisten digitaalisten palvelujen kehitystä ja käyttöönottoa. Rahoitusvälineillä tehtävät julkiset investoinnit nopeisiin ja ultranopeisiin laajakaistaverkkoihin eivät saa vääristää kilpailua eivätkä jarruttaa investointeja. Niitä olisi käytettävä yksityisten investointien houkuttelemiseen ja niihin olisi turvauduttava vain tapauksissa, joissa investointi ei ole kaupallisesti houkuttelevaa.
(32)
Unionin rahoitustuen tehokkuuden ja vaikutusten lisäämiseksi, yksityisten investointien houkuttelemiseksi ja yksittäisten hankkeiden erityisvaatimuksiin vastaamiseksi tarvitaan erilaisia täytäntöönpanomenetelmiä, eri suuruisia rahoitusosuuksia ja erilaisia rahoitusvälineitä.
(33)
Televiestintäalan infrastruktuurin Euroopan laajuisia verkkoja koskevista suuntaviivoista annettavassa asetuksessa määritellään perusteet, joiden mukaisesti yleistä etua koskevat hankkeet voivat saada tukea tämän asetuksen nojalla.
(34)
Horisontti 2020 on tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma (12), jossa käsitellään muun muassa yhteiskunnallisiin haasteisiin annettavia vastauksia (esim. älykäs, ympäristöystävällinen, esteetön ja integroitu liikenne; turvallinen, puhdas ja tehokas energia; tieto- ja viestintäteknologia terveyspalveluissa, hallinnossa ja kestävässä kehityksessä). Ohjelman tavoitteena on löytää suoria ratkaisuja Eurooppa 2020 -strategiassa yksilöityihin haasteisiin tukemalla toimintaa, joka kattaa koko kirjon tutkimuksesta markkinoihin. Horisontti 2020:n mukaisesti tuetaan innovaatioketjua sen kaikissa vaiheissa, erityisesti lähimpänä markkinoita olevia toimia, käyttämällä muun muassa innovatiivisia rahoitusvälineitä. Unionin rahoituksen vaikutuksen tehostamiseksi ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi Verkkojen Eurooppa -välineeseen sisältyy tiiviin synergian kehittäminen Horisontti 2020:n kanssa.
(35)
Komissio esitti 20 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyssä tiedonannossaan ”Kohti eurooppalaista tieliikenneturvallisuusaluetta: tieliikenneturvallisuuden poliittiset suuntaviivat 2011-2020” toimia turvallisen infrastruktuurin varmistamiseksi avaintekijänä tieliikenneonnettomuuksien vähentämisessä 50 prosentilla vuoteen 2020 mennessä. Verkkojen Eurooppa -välineellä olisi näin ollen varmistettava, että unionin rahoitusta koskevissa pyynnöissä täytetään turvallisuusvaatimukset, -suositukset ja -tavoitteet, jotka on vahvistettu unionin tieliikenneturvallisuutta koskevassa asiaankuuluvassa lainsäädännössä. Verkkojen Eurooppa -välineen toimivuuden arvioinnissa olisi otettava huomioon onnettomuuksien väheneminen unionin tieliikenneverkossa.
(36)
Unioni ja useimmat jäsenvaltiot ovat vammaisten oikeuksia koskevan yleissopimuksen osapuolia, ja loputkin jäsenvaltiot ratifioivat parhaillaan kyseistä sopimusta. Asianomaisten hankkeiden toteutuksessa on tärkeää, että niiden eritelmissä otetaan huomioon yleissopimuksen mukaiset vammaisten henkilöiden pääsyedellytykset.
(37)
Vaikka huomattava osa Eurooppa 2020 -strategian investoinneista voidaan saada aikaan markkinoilta tai sääntelytoimenpiteillä, rahoitushaasteet saattavat edellyttää julkisia toimia ja unionin tukea avustuksina ja innovatiivisina rahoitusvälineinä.
(38)
Unionin talousarvion käytön optimoimiseksi avustukset olisi kohdennettava niihin hankkeisiin, jotka saavat riittämättömästi rahoitusta yksityiseltä sektorilta.
(39)
Rautatiehankkeilta ei olisi evättävä mahdollisuutta saada tämän asetuksen mukaisia avustuksia sillä perusteella, että ne tuottavat tuloja pakollisina maksuina Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/34/EU (13) nojalla.
(40)
Finanssipoliittiset toimet, joita on toteutettu monissa jäsenvaltioissa, johtavat tai ovat jo johtaneet siihen, että viranomaiset alkavat tarkastella uudelleen infrastruktuuri-investointiohjelmiaan. Tätä taustaa vasten julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia on pidetty tehokkaana keinona toteuttaa infrastruktuurihankkeita, joilla varmistetaan eräiden toimintatavoitteiden toteutuminen; tällaisia tavoitteita ovat esimerkiksi ilmastonmuutoksen torjuminen, vaihtoehtoisten energialähteiden käytön ja energia- ja resurssitehokkuuden edistäminen sekä kestävän liikenteen ja laajakaistaverkkojen käyttöönoton tukeminen. Komissio sitoutui 19 päivänä marraskuuta 2009 päivätyssä tiedonannossaan ”Yksityisten ja julkisten investointien lisääminen elpymisen ja pitkän aikavälin rakennemuutoksen edistämiseksi: julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien kehittäminen” parantamaan tällaisten kumppanuuksien rahoituksen saatavuutta laajentamalla olemassa olevien rahoitusvälineiden soveltamisalaa.
(41)
Komissio korosti 19 päivänä lokakuuta 2010 päivätyssä tiedonannossaan ”EU:n talousarvion kokonaistarkastelu”, että pitkän aikavälin kaupallisia mahdollisuuksia tarjoavien hankkeiden pääperiaatteena olisi käyttää unionin varoja yhdessä rahoitus- ja pankkisektorin kanssa, erityisesti Euroopan investointipankin (EIP) ja jäsenvaltioiden julkisten rahoituslaitosten, mutta myös muiden kansainvälisten rahoituslaitosten ja yksityisen rahoitussektorin kanssa, niin kansallisella kuin alueellisella tasolla.
(42)
Rahoitusvälineiden käyttöä olisi kohdennettava markkinoiden erityisiin tarpeisiin ja sellaisiin toimiin, joilla on ilmeistä unionin tason lisäarvoa ja jotka ovat Verkkojen Eurooppa -välineen tavoitteiden mukaisia, mutta jotka eivät saisi syrjäyttää yksityistä rahoitusta. Niillä olisi parannettava unionin talousarviomenojen vipuvaikutusta ja saavutettava korkeammat kerrannaisvaikutukset, jotka houkuttelevat yksityisen sektorin rahoitusta. Tämä pitää erityisesti paikkansa tilanteessa, jossa luotonsaanti on vaikeaa, julkiseen talouteen kohdistuu rajoitteita ja Euroopan talouden elpymistä on tuettava. Ennen kuin rahoitusvälineiden käytöstä päätetään, komission olisi suoritettava asianomaisen välineen ennakkoarviointi, kuten parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 (14) edellytetään.
(43)
Eurooppa 2020 -strategiassa komissio on sitoutunut hyödyntämään unionin rahoitusvälineitä osana johdonmukaista rahoitusstrategiaa, jossa saatetaan yhteen unionin sekä jäsenvaltioiden julkista ja yksityistä infrastruktuurirahoitusta. Tämä perustuu siihen ajatteluun, että optimaalista heikompaan investointitilanteeseen ja markkinoiden toimintapuutteisiin voidaan monissa tapauksissa vaikuttaa tehokkaammin rahoitusvälineillä kuin avustuksilla.
(44)
Verkkojen Eurooppa -välineessä olisi säädettävä rahoitusvälineistä, jotka edistävät yksityisen sektorin investoijien ja rahoituslaitosten merkittävää osallistumista infrastruktuuri-investointeihin. Jotta rahoitusvälineet olisivat riittävän houkuttelevia yksityiselle sektorille, niiden suunnittelussa ja täytäntöönpanossa olisi otettava asianmukaisesti huomioon yksinkertaistaminen ja hallinnollisten rasitteiden vähentäminen, mutta niiden olisi myös voitava vastata todettuihin rahoitustarpeisiin joustavasti. Näiden välineiden suunnittelussa olisi hyödynnettävä kokemuksia, jotka on saatu pantaessa täytäntöön vuosien 2007-2013 monivuotisen rahoituskehyksen rahoitusvälineitä, kuten Euroopan laajuisten liikenneverkkojen lainavakuusvälinettä (LGTT), riskinjakorahoitusvälinettä (RSFF), vuoden 2020 Euroopan energia-, ilmastonmuutos- ja infrastruktuurirahastoa (”Marguerite-rahasto”) sekä Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen hankejoukkolainojen riskinjakovälinettä.
(45)
Eurooppalaista lisäarvoa tuottavan liikenneinfrastruktuurin rahoitusta tukevien innovatiivisten rahoitusvälineiden, kuten hankejoukkolainojen, potentiaalia olisi tarkasteltava ennakkoarviointien ja muiden asiaan liittyvien arviointien sekä erityisesti Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen vuonna 2015 toteutettavan riippumattoman arvioinnin tulosten perusteella.
(46)
Verkkojen Eurooppa -välineelle osoitettujen talousarviovarojen käytön optimoimiseksi komission olisi varmistettava kaikkien Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 680/2007 (15) mukaisesti perustettujen rahoitusvälineiden sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1639/2006/EY (16) mukaisesti perustettujen hankejoukkolainojen riskinjakovälineen jatkuvuus toisiaan seuraavina tämän asetuksen mukaisina vieraan tai oman pääoman ehtoisina rahoitusvälineinä ennakkoarvioinnin perusteella, siten kuin asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 säädetään.
(47)
Kun valitaan tehokkainta rahoitustuen muotoa, olisi otettava asianmukaisesti huomioon tukeen oikeutettujen hankkeiden ala- ja hankekohtaiset ominaisuudet. Komission olisi pyrittävä mahdollisuuksien mukaan käyttämään energia-alalla ensisijaisesti rahoitusvälineitä aina, kun se on asianmukaista ja edellyttäen että ne menestyvät markkinoilla, ja noudatettava samalla rahoitusvälineiden käytölle tässä asetuksessa säädettyä ylärajaa, jotta unionin talousarviovarojen käyttö olisi mahdollisimman tehokasta ja tehostettaisiin unionin rahoitustuen kerrannaisvaikutusta. Energiahankkeiden toteuttajia olisi kannustettava selvittämään mahdollisuutta käyttää rahoitusvälineitä ennen hankkeen toteuttamiseen annettavien avustusten hakemista. Komission olisi annettava asianmukaista tukea rahoitusvälineiden käytön maksimoimiseksi.
(48)
Sähkö-, kaasu- ja hiilidioksidialan yhteistä etua koskevien hankkeiden olisi voitava saada unionin rahoitustukea tutkimuksiin ja tietyin edellytyksin hankkeiden toteutukseen avustusten tai innovatiivisten rahoitusvälineiden muodossa. Näin varmistetaan räätälöidyn tuen antaminen yhteistä etua koskeville hankkeille, jotka eivät ole voimassa olevan sääntelykehyksen mukaisesti ja nykyisissä markkinaolosuhteissa kannattavia. Energia-alalla on tärkeää välttää kilpailun vääristyminen erityisesti sellaisten hankkeiden välillä, joilla edistetään saman unionin ensisijaisen käytävän toteuttamista. Tällaisen rahoitustuen antamisessa olisi varmistettava tarvittava synergia Euroopan rakenne- ja investointirahastojen kanssa, joista rahoitetaan paikallisesti tai alueellisesti merkittäviä älykkäitä energianjakeluverkkoja. Yhteistä etua koskeviin hankkeisiin tehtävissä investoinneissa olisi sovellettava kolmivaiheista harkintaa. Ensinnä olisi investoinneissa annettava etusija markkinoille. Toiseksi, jos investoinnit eivät toteudu markkinoilla, olisi tarkasteltava sääntelyyn liittyviä ratkaisuja ja tarvittaessa mukautettava asianomaista sääntelykehystä sekä varmistettava sen asianmukainen soveltaminen. Kolmanneksi, jos kahden ensimmäisen vaiheen perusteella ei pystytä varmistamaan tarvittavia investointeja yhteistä etua koskeviin hankkeisiin, siihen voidaan myöntää unionin rahoitustukea, jos se täyttää sovellettavat kelpoisuusehdot.
(49)
Asetuksen (EU) N:o 347/2013 14 artiklan mukaisesti kaikki kyseisen asetuksen liitteessä II olevassa 1, 2 ja 4 kohdassa tarkoitettuihin luokkiin kuuluvat yhteistä etua koskevat hankkeet voivat saada unionin rahoitustukea tutkimuksiin annettavien avustusten ja rahoitusvälineiden muodossa. Hankkeiden toteutukseen annettavat avustukset voidaan käyttää toimiin, joilla edistetään sellaisia yhteistä etua koskevia hankkeita, joista asetuksen (EU) N:o 347/2013 14 artiklan mukaisesti saadaan merkittäviä myönteisiä ulkoisvaikutuksia ja jotka ovat hankkeen liiketoimintasuunnitelman ja erityisesti mahdollisten sijoittajien, luotonantajien tai kansallisen sääntelyviranomaisen tekemien muiden arviointien mukaan kaupallisesti kannattamattomia.
(50)
Jotta rahoitusvälineiden edunsaajat edustaisivat monipuolisesti eri aloja ja jotta edistettäisiin vähitellen myös maantieteellistä monipuolistumista kaikissa jäsenvaltioissa ja jotta huomioitaisiin erityisesti koheesiorahaston tuen hakemiseen oikeutetut jäsenvaltiot, komission olisi yhdessä Euroopan investointipankin kanssa annettava yhteisten aloitteiden, kuten julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien asiantuntijakeskuksen (EPEC) ja Euroopan alueiden hankkeille annettavan yhteisen avun (JASPERS) aloitteen, välityksellä jäsenvaltioille tukea niiden kehittäessä asianmukaisia hankesuunnitelmia, joille voidaan harkita hankerahoitusta.
(51)
Tämän asetuksen mukaisten rahoitusvälineiden olisi oltava asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 VIII osastossa sekä komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 1268/2012 (17) annettujen sääntöjen mukaisia, ja niiden olisi oltava sopusoinnussa rahoitusvälineisiin sovellettavia parhaita toimintatapoja koskevien sääntöjen kanssa.
(52)
Rahoitusvälineiden edellytyksiin voi olla tarpeen lisätä lisävaatimuksia työohjelmissa esimerkiksi sen takia, että voidaan varmistaa kilpailukykyiset markkinat unionin toimintaperiaatteiden tai teknologian kehittymistä silmällä pitäen tai muista syistä, joilla voi olla merkitystä asian kannalta.
(53)
Verkkojen Eurooppa -välineestä myönnettävää tukea koskevia monivuotisia ohjelmia olisi kohdennettava unionin painopisteiden tukemiseen varmistamalla tarvittavien rahoitusvarojen saatavuus sekä unionin ja jäsenvaltioiden yhteisen toiminnan johdonmukaisuus, avoimuus ja jatkuvuus. Monivuotisen työohjelman täytäntöönpanon jälkeen jätettyihin liikennealan ehdotuksiin sisältyvien kustannusten tukikelpoisuuden olisi alettava 1 päivänä tammikuuta 2014, jotta voidaan turvata asetuksen (EY) N:o 680/2007 soveltamisalaan jo kuuluvien hankkeiden jatkuminen.
(54)
Koska eräisiin infrastruktuurihankkeisiin tarvitaan huomattavasti varoja, olisi mahdollistettava se, että eräiden toimien rahoitustukeen liittyvät talousarviositoumukset jaetaan vuotuisiin eriin.
(55)
Kun otetaan huomioon unionin tasolla saatavilla olevat resurssit, on toivotun vaikutuksen saavuttamiseksi syytä keskittyä hankkeisiin, joilla on suurin unionin tason lisäarvo. Sen vuoksi tuki olisi kohdennettava ydinverkkoon ja yhteistä etua koskeviin hankkeisiin liikenteen hallintajärjestelmien alalla, erityisesti eurooppalaisen ilmaliikenteen hallinnan nykyaikaistamishankkeeseen (Single European Sky ATM Research, SESAR) perustuvat ilmaliikenteen hallintajärjestelmät, joihin tarvitaan noin 3 000 miljoonaa euroa unionin talousarviovaroja, sekä älykäs liikennejärjestelmä (Intelligent Transport System, ITS), eurooppalainen rautatieliikenteen hallintajärjestelmä (European Rail Traffic Management System, ERTMS), jokiliikenteen tietopalvelu (River Information Services, RIS) ja alusliikenteen ohjaus- ja seurantajärjestelmä (Vessel Trafic Information Management and Information System, VTMIS). Energia-alalla rahoitustuki olisi keskitettävä energian sisämarkkinoiden toteuttamiseen, energian toimitusvarmuuden varmistamiseen, kestävyyden edistämiseen muun muassa varmistamalla uusiutuvan sähkön siirtäminen tuotannosta kulutus- ja varastointikeskuksiin, sekä julkisten ja yksityisten investointien houkuttelemiseen. Televiestintäalalla rahoitustuki olisi kohdennettava pääasiassa hankkeille, jotka luovat laajakaistan kysyntää, mukaan lukien eurooppalaisen digitaalipalvelujen infrastruktuurin rakentaminen, jonka olisi puolestaan määrä vilkastuttaa laajakaistaverkon käyttöönottoon tehtäviä investointeja.
(56)
Energia-alalle tarkoitetut talousarviovarat olisi ensisijaisesti kohdennettava rahoitusvälineiden rahoittamiseen edellyttäen, että ne menestyvät markkinoilla. Televiestintäalan yhteistä etua koskevien hankkeille olisi voitava antaa unionin tukea ydinpalvelualustoihin, yleisluonteisiin palveluihin ja horisontaalisiin toimiin kohdistuvina avustuksina ja hankintoina. Laajakaistaverkkojen käyttöönottoon, laajakaistaverkon kysynnän lisäämiseen liittyvät toimet mukaan lukien, olisi oltava tukikelpoisia ja saada unionin tukea rahoitusvälineistä.
(57)
Asetuksen (EU) N:o 347/2013 vaikutustenarvioinnissa tehdyn analyysin mukaan sellaisten yhteistä etua koskevien hankkeiden lukumääräksi, jotka edistävät eniten strategisten energiainfrastruktuurien ensisijaisten käytävien ja alueiden toteuttamista, arvioidaan sähkön alalla noin 100 ja kaasun alalla 50. Sen perusteella, että sähköllä oletetaan olevan suurin merkitys Euroopan energiajärjestelmässä seuraavien kahden vuosikymmenen ajan, arvioidaan lisäksi, että yleistä etua koskevien sähköhankkeiden tukemiseen tarvitaan suurin osa Verkkojen Eurooppa -välineen mukaisista energia-alan rahoituspuitteista. Vaikka tämä arvio saattaa muuttua, kun lisää tietoja on saatavilla, ja ottaen huomioon tarpeen varmistaa asetuksen (EU) N:o 347/2013 noudattaminen, komission olisi tarkasteltava asianmukaisesti sähköalan hankkeita ajatuksella asettaa rahoitustuen suurin osa näiden hankkeiden saataville vuosina 2014-2020, edellyttäen että ehdotetuilla hankkeilla on riittävät markkinat, laatu ja toteuttamisvalmius, ja ottaen huomioon niiden rahoitusvaatimukset. Tämä tavoite ei rajoita energiahankkeisiin saatavilla olevan rahoituksen mahdollista uudelleen kohdentamista.
(58)
Komission olisi tehtävä väli- ja jälkiarviointeja ja tiedotettava niiden tuloksista Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle arvioidakseen rahoituksen tehokkuutta ja toimivuutta ja sen vaikutusta Verkkojen Eurooppa -välineen yleisiin päämääriin ja Eurooppa 2020 -strategian painopisteisiin. Komission olisi julkistettava tiedot Verkkojen Eurooppa -välineeseen kuuluvista yksittäisistä hankkeista. Nämä tiedot olisi päivitettävä vuosittain.
(59)
Asetuksessa (EU) N:o 1315/2013 ja asetuksessa (EU) N:o 347/2013 säädettyjen alakohtaisten suuntaviivojen mukaisesti liikenteen ja energian osalta on laadittu luettelot hankkeista, ensisijaisista käytävistä ja alueista, joihin tätä asetusta sovelletaan, ja ne olisi lueteltava tämän asetuksen liitteessä. Jotta voidaan ottaa huomioon liikenteen osalta mahdolliset muutokset poliittisissa painopisteissä ja teknologisissa valmiuksissa ja myös liikennevirroissa, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat muutosten tekemistä liitteessä olevaan I osaan ja työohjelmissa huomioon otettavien rahoituksen painopisteiden määrittelyä 7 artiklan 2 kohdan mukaisten tukikelpoisten toimien osalta.
(60)
Kun osoittautuu tarpeelliseksi poiketa määrärahojen myöntämisestä johonkin tämän asetuksen liitteessä olevassa VI osassa esitettyyn liikennealan erityistavoitteeseen yli 5 prosenttiyksiköllä, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan ohjeellisia prosenttiosuuksia kunkin liikennealan erityistavoitteen osalta, jotta otettaisiin huomioon liikennealan erityistavoitteiden mukainen todellinen rahoituksen kysynnän taso ja toteutettaisiin väliarvioinnin tuloksiin perustuvat toimet. Ohjeellinen määrärahojen jakaminen liikennealan erityistavoitteisiin ei estä käyttämästä koheesiorahastosta siirrettyjä 11 305 500 000 euron määrää kokonaisuudessaan ydinverkon toteuttamishankkeisiin tai tämän asetuksen liitteessä olevassa I osassa eriteltyihin hankkeisiin ja horisontaalisiin painopisteisiin.
(61)
Verkkojen Eurooppa -välineen täytäntöönpanosta tehtyjen päätelmien, mukaan lukien päätelmät, jotka sisältyvät väliarviointiin, ottamiseksi huomioon komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat myöntämisperusteita vahvistettaessa huomioon otettavien yleisten suuntaviivojen luettelon muuttamista.
(62)
On erityisen tärkeää, että komissio antaessaan tämän asetuksen nojalla delegoituja säädöksiä toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asiaankuuluvat asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(63)
Tämän asetuksen täytäntöönpanon yhdenmukaisten edellytysten varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa monivuotisten ja vuotuisten työohjelmien osalta. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (18) mukaisesti.
(64)
Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisten seuraamusten määrääminen. Euroopan parlamentille olisi ilmoitettava kaikista tällaisista toimenpiteistä.
(65)
Jotta varmistetaan laaja ja tasapuolinen kilpailu hankkeista, jotka hyötyvät Verkkojen Eurooppa -välineen varoista, sopimusmuodon olisi vastattava hankkeelle asetettuja tavoitteita ja hankkeen olosuhteita. Sopimusehdot olisi laadittava siten, että sopimukseen liittyvät riskit jakautuvat tasapuolisesti, jotta saavutetaan suurin mahdollinen kustannustehokkuus ja mahdollistetaan hankkeen toteuttaminen mahdollisimman tehokkaasti. Tätä periaatetta olisi sovellettava riippumatta siitä, käytetäänkö kansallista vai kansainvälistä sopimusmallia.
(66)
Eräitä unionin edun mukaisista infrastruktuurihankkeista voi olla tarpeen ulottaa naapurimaihin, EU-jäsenyyteen valmistautuviin maihin ja muihin kolmansiin maihin sekä niiden läpi. Verkkojen Eurooppa -välineen olisi tarjottava yksinkertaistettuja menettelyjä näiden infrastruktuurien yhdistämiseksi ja rahoittamiseksi siten, että voidaan varmistaa unionin talousarvion sisäisten ja ulkoisten välineiden keskinäinen johdonmukaisuus.
(67)
Kun kolmannet maat ja kolmansiin maihin sijoittautuneet oikeussubjektit osallistuvat yhteistä etua koskevia hankkeita edistäviin toimiin, avustuksia voi olla saatavilla vain, jos toimi ei todennäköisesti saa riittävästi tukea muista Verkkojen Eurooppa -välineen tai muiden unionin ohjelmien mukaisista rahoitustuen muodoista.
(68)
Tämän asetuksen liitteessä I olevassa V osassa yksityiskohtaisesti esitettyä yleistä suuntaviivaa, jonka mukaisesti komission on otettava huomioon yhteiskunnalliset, ilmastolliset ja ympäristölliset vaikutukset, ei olisi sovellettava energia-alalla, asetuksen (EU) N:o 347/2013 4 artiklan 4 kohdassa esitetyn lähestymistavan mukaisesti.
(69)
Yleistä suuntaviivaa, jonka mukaan on otettava huomioon unionin tuen kannustava vaikutus julkisiin ja yksityisiin investointeihin, olisi sovellettava televiestintäalalla vain sellaisiin digitaalipalvelujen infrastruktuureihin, joiden tarkoituksena on edistää lisäinvestointeja.
(70)
Yleistä suuntaviivaa rajatylittävän ulottuvuuden huomioon ottamisesta ei tulisi soveltaa laajakaistaverkkojen yhteydessä, koska kaikki, myös jäsenvaltioiden sisällä toteutetut investoinnit laajakaistaan tehostavat Euroopan laajuisten verkkojen yhteenliitettävyyttä.
(71)
Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) valtioiden, jotka ovat Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, osapuolia, osallistumisen olisi oltava ETA-sopimuksen ehtojen mukaista. Tätä varten olisi kutakin alaa, johon tätä asetusta sovelletaan, pidettävä erillisenä ohjelmana. Efta-valtioiden osallistumisesta olisi säädettävä erityisesti televiestinnän alalla.
(72)
Kun on kyse liikennealan osalta tämän asetuksen mukaisesti kolmansissa maissa toteutettavan yhteistä etua koskevan hankkeen tukikelpoisuudesta, olisi sovellettava asetuksen (EU) N:o 1315/2013 liitteessä III olevia ohjeellisia karttoja. Kolmansissa maissa, joiden osalta kyseiseen asetukseen ei sisälly ohjeellisia karttoja, yleistä etua koskevien hankkeiden olisi oltava tukikelpoisia silloin, kun keskinäinen yhteistyö on käynnissä tällaisista ohjeellisista kartoista sopimiseksi.
(73)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli Euroopan laajuisten verkkojen koordinointia, kehittämistä ja rahoitusta, vaan se voidaan näiden tavoitteiden koordinointitarpeen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(74)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukset (EY) N:o 680/2007 ja (EY) N:o 67/2010 (19) olisi selvyyden vuoksi kumottava.
(75)
Tämän asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, jotta tässä asetuksessa säädetyt delegoidut säädökset ja täytäntöönpanosäädökset voidaan hyväksyä ajoissa,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
I LUKU
Verkkojen eurooppa-väline
1 artikla
Kohde
Tällä asetuksella perustetaan Verkkojen Eurooppa -väline, jossa määritetään edellytykset, menetelmät ja menettelyt, joiden mukaisesti Euroopan laajuisiin verkkoihin myönnetään unionin rahoitustukea yhteistä etua koskevien, liikenne-, televiestintä- ja energia-alan infrastruktuurihankkeiden tukemiseksi ja mahdollisen näiden alojen välisen synergian hyödyntämiseksi. Siinä vahvistetaan myös vuosia 2014-2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen mukaisten määrärahojen jaottelu.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’yhteistä etua koskevalla hankkeella’ hanketta, joka yksilöidään asetuksessa (EU) N:o 1315/2013 tai asetuksessa (EU) N:o 347/2013 tai televiestintäalan infrastruktuurin Euroopan laajuisia verkkoja koskevista suuntaviivoista annettavassa asetuksessa;
2)
’rajat ylittävällä osuudella’ tarkoitetaan liikennealalla osuutta, joka varmistaa kahden jäsenvaltion tai jäsenvaltion ja naapurimaan eri puolilla rajaa sijaitsevien lähimpien kaupunkisolmukohtien välisen yhteistä etua koskevan hankkeen jatkuvuuden;
3)
’naapurimaalla’ tarkoitetaan Euroopan naapuruuspolitiikan alaan, mukaan lukien strategiseen kumppanuuteen, laajentumispolitiikkaan, Euroopan talousalueeseen tai Euroopan vapaakauppaliittoon kuuluvaa maata;
4)
’kolmannella maalla’ tarkoitetaan kaikkia naapurimaita ja muita maita, joiden kanssa unioni voi tehdä yhteistyötä tässä asetuksessa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi;
5)
’töillä’ osien, järjestelmien ja palvelujen, mukaan lukien ohjelmistot, ostoa, toimittamista ja käyttöönottoa sekä hankkeeseen liittyvien kehitys-, rakennus- ja asennustöiden toteuttamista, laitteistojen vastaanottoa ja hankkeen käynnistämistä;
6)
’tutkimuksilla’ hankkeen toteuttamisen valmistelemiseksi tarvittavia toimia, kuten valmistelevat tutkimukset, kartoitukset, toteutettavuustutkimukset, arvioinnit, testit ja validointitutkimukset, mukaan lukien ohjelmistojen muodossa olevat tutkimukset, sekä muut tekniset tukitoimenpiteet, kuten ennakolta toteutettavat toimet, joita tarvitaan hankkeen kokonaissuunnittelussa ja -kehittämisessä ja hankkeen rahoitusta koskevien päätösten tekemisessä; näitä ovat esimerkiksi asianomaisten kohteiden tutkiminen ja rahoitusjärjestelyn valmistelu;
7)
’ohjelman tukitoimilla’ kaikkia Verkkojen Eurooppa-välineen tasolla toteutettavia liitännäistoimenpiteitä, joita sen täytäntöönpano ja yksittäisten alakohtaisten suuntaviivojen täytäntöönpano edellyttävät; näitä ovat esimerkiksi palvelut, erityisesti teknisen avun antaminen, myös rahoitusvälineiden käyttöä varten, sekä valmistelutoimet, toteutettavuustutkimukset, koordinointi, seuranta, sidosryhmien kuuleminen, valvonta sekä tarkastus- ja arviointitoimet, jotka ovat välittömästi tarpeen Verkkojen Eurooppa-välineen hallinnoinnin ja sen tavoitteiden saavuttamisen kannalta. Ohjelman tukitoimiin sisältyvät erityisesti tutkimukset, kokoukset, infrastruktuurin kartoitus, tiedotus, tiedon levittäminen, viestintä- ja valistustoimet, Verkkojen Eurooppa-välinettä koskevien tietojen vaihtamiseen tarkoitettuihin tietotekniikkavälineisiin ja -verkostoihin liittyvät menot sekä kaikki muut komissiolle aiheutuvat teknisen ja hallinnollisen avun menot, jotka voivat olla tarpeen Verkkojen Eurooppa-välineen hallinnointia tai yksittäisten alakohtaisten suuntaviivojen täytäntöönpanoa varten. Ohjelman tukitoimiin sisältyy myös toimia, jotka ovat tarpeen yhteistä etua koskevien hankkeiden valmistelun helpottamiseksi erityisesti jäsenvaltioissa, jotka voivat saada rahoitusta koheesiorahastosta, ja rahoituksen saamiseksi tämän asetuksen nojalla tai rahoitusmarkkinoilta. Ohjelman tukitoimien piiriin kuuluvat tarvittaessa myös sen toimeenpanoviraston kustannukset, jonka tehtäväksi komissio antaa Verkkojen Eurooppa -välineen erityisten osien täytäntöönpanon, jäljempänä ’toimeenpanovirasto’;
8)
’toimella’ mitä tahansa rahoituksellisesti ja teknisesti riippumattomaksi määriteltyä, ajallisesti rajattua toimintaa, joka on tarpeen yhteistä etua koskevan hankkeen toteuttamiseksi;
9)
’tukikelpoisilla kustannuksilla’ samaa kuin asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012;
10)
’tuensaajalla’ jäsenvaltiota, kansainvälistä organisaatiota taikka julkista tai yksityistä yritystä tai elintä, joka on valittu tämän asetuksen mukaisen unionin rahoitustuen saajaksi 17 artiklassa tarkoitetussa asiaa koskevassa työohjelmassa vahvistettujen järjestelyjen mukaisesti;
11)
’täytäntöönpanoelimellä’ tuensaajan asianomaisen toimen täytäntöönpanijaksi nimeämää julkista tai yksityistä yritystä tai elintä, jos tuensaaja on jäsenvaltio tai kansainvälinen organisaatio. Tuensaaja päättää tällaisesta nimeämisestä omalla vastuullaan ja jos siihen tarvitaan hankintasopimusta, noudattaen julkisiin hankintoihin sovellettavia unionin ja kansallisia sääntöjä;
12)
’kattavalla verkolla’ asetuksen (EU) N:o 1315/2013 II luvussa yksilöityä liikenneinfrastruktuuria;
13)
’ydinverkolla’ asetuksen (EU) N:o 1315/2013 III luvun mukaisesti yksilöityä liikenneinfrastruktuuria;
14)
’ydinverkkokäytävillä’ välinettä, joka helpottaa sen ydinverkon koordinoitua täytäntöönpanoa, josta säädetään asetuksen (EU) N:o 1315/2013 ja joka esitetään tämän asetuksen liitteessä olevassa I osassa esitetyssä luettelossa;
15)
’pullonkaulalla’ tarkoitetaan liikennealan fyysistä, teknistä tai toiminnallista estettä, josta aiheutuva järjestelmäkatkos vaikuttaa kaukoliikenteen tai rajatylittävien virtojen sujuvuuteen ja joka voidaan poistaa ottamalla käyttöön uutta infrastruktuuria tai parantamalla merkittävästi olemassa olevaa infrastruktuuria, mikä voisi synnyttää huomattavia parannuksia, jotka ratkaisevat pullonkaulojen aiheuttamat rajoitukset;
16)
’painopisteellä’ mitä hyvänsä asetuksessa 347/2013 nimettyä ensisijaista sähkökäytävää, ensisijaista kaasukäytävää tai ensisijaista teema-aluetta;
17)
’telemaattisilla sovelluksilla’ asetuksessa (EU) N:o 1315/2013 määriteltyjä sovelluksia;
18)
’energiainfrastruktuurilla’ asetuksessa (EU) N:o 347/2013 määriteltyä infrastruktuuria;
19)
’alojen välisellä synergialla’ toimien toteuttamista liikenne-, televiestintä- ja energia-aloista vähintään kahdella alalla samanlaisten tai toisiaan täydentävien etujen ja tavoitteiden saavuttamiseksi siten, että kyseiset toimet aiheuttaisivat mahdollisimman vähän kustannuksia tai tuottaisivat mahdollisimman hyviä tuloksia yhteisen rahoituksen, tekniikan tai henkilöstön ansiosta;
20)
’erillään olevalla verkolla’ asetuksen (EU) N:o 1315/2013 määritelmän mukaista jäsenvaltion tai sen osan rautatieverkkoa.
3 artikla
Yleiset tavoitteet
Verkkojen Eurooppa -välineen on mahdollistettava Euroopan laajuisia verkkoja koskevan politiikan mukaisten yhteistä etua koskevien hankkeiden valmistelu ja toteuttaminen liikenne-, televiestintä- ja energia-aloilla. Verkkojen Eurooppa-välineellä on tuettava sellaisten yhteistä etua koskevien hankkeiden toteuttamista, joiden tavoitteena on uusien infrastruktuurien ja palveluiden kehittäminen ja rakentaminen tai olemassa olevien infrastruktuurien ja palveluiden parantaminen liikenne-, televiestintä- ja energia-aloilla. Siinä asetetaan etusijalle liikennealan puuttuvat yhteydet. Verkkojen Eurooppa -välineellä tuetaan myös hankkeita, jotka tuottavat Euroopan tasolla saatavaa lisäarvoa ja hyödyttävät yhteiskuntaa merkittävästi ja joille ei ole saatavissa markkinoilta riittävää rahoitusta. Seuraavia yleisiä tavoitteita sovelletaan liikenne-, televiestintä- ja energia-aloilla:
a)
edistetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti kehittämällä uudenaikaisia, suorituskykyisiä ja tulevaisuuden odotetut liikennevirrat huomioon ottavia Euroopan laajuisia verkkoja ja siten tuotetaan koko unionille sisämarkkinoiden kilpailukyvyn parantamiseen maailmanmarkkinoilla ja taloudelliseen, yhteiskunnalliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen liittyviä hyötyjä sisämarkkinoilla sekä luodaan ympäristö, joka kannustaa entistä paremmin yksityisiin, julkisiin tai julkisen ja yksityisen sektorin yhteisiin investointeihin yhdistelemällä rahoitusvälineitä ja unionin suoraa tukea, kun hankkeet voivat hyötyä tällaisesta välineiden yhdistelystä, ja käyttämällä asianmukaisesti hyväksi eri alojen välistä synergiaa.
Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan yhteistä etua koskeviin hankkeisiin tehtyjen yksityisten, julkisten tai julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvien investointien määrällä ja erityisesti niihin yhteistä etua koskeviin hankkeisiin tehtyjen yksityisten investointien määrällä, jotka on toteutettu tämän asetuksen mukaisten rahoitusvälineiden avulla. Erityistä huomiota kiinnitetään julkisten investointien tehokkaaseen käyttöön;
b)
autetaan unionia saavuttamaan kestävän kehityksen tavoitteensa, jotka koskevat muun muassa kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä vähintään 20 prosentilla verrattuna vuoden 1990 tasoihin ja energiatehokkuuden lisäämistä 20 prosentilla sekä uusiutuvien energialähteiden osuuden lisäämistä 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä, mikä edistää osaltaan hiilestä irtautumista koskevia unionin keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteita ja kasvattaa samalla jäsenvaltioiden välistä yhteisvastuullisuutta.
4 artikla
Alakohtaiset erityistavoitteet
1. Verkkojen Eurooppa -välineellä edistetään tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen alakohtaisten erityistavoitteiden saavuttamista, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 3 artiklassa vahvistettujen yleistavoitteiden toteuttamiseen:
2. Liikennealalla Verkkojen Eurooppa-välineellä tuetaan asetuksen (EU) N:o 1315/2013 7 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä yhteistä etua koskevia hankkeita, joilla edistetään jäljempänä esitettyjen ja mainitun asetuksen 4 artiklassa eriteltyjen tavoitteiden saavuttamista:
a)
pullonkaulojen poistaminen, rautateiden yhteentoimivuuden edistäminen, puuttuvien yhteyksien rakentaminen ja erityisesti rajat ylittävien osuuksien parantaminen. Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan:
i)
uusien tai parannettujen rajat ylittävien yhteyksien määrällä;
ii)
eurooppalaisen standardin mukaista nimellisraideleveyttä noudattavien, ERTMS-liikenteenhallintajärjestelmällä varustettujen rautateiden kilometrimäärällä;
iii)
liikennereiteiltä kaikkien liikennemuotojen osalta poistettujen pullonkaulojen ja kapasiteetiltaan vahvistettujen osuuksien määrällä, joihin on myönnetty rahoitusta Verkkojen Eurooppa-välineestä;
iv)
unionin sisävesiliikenneverkon pituudella luokittain; ja
v)
sellaisen unionin rautatieverkon pituudella, joita on parannettu asetuksen (EU) N:o 1315/2013 39 artiklan 2 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti;
b)
kestävien ja tehokkaiden liikennejärjestelmien varmistaminen pitkällä aikavälillä, jotta valmistaudutaan tuleviin liikennevirtoihin sekä mahdollistetaan hiilestä irtautuminen kaikissa liikennemuodoissa siirtymällä innovatiivisiin vähähiilisiin ja energiatehokkaisiin liikenneteknologioihin optimoiden samalla turvallisuus. Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan:
i)
tieliikenteen TEN-T-ydinverkkoa käyttävien ajoneuvojen vaihtoehtoisten polttoaineiden jakelupisteiden määrällä unionissa;
ii)
vaihtoehtoisten polttoaineiden jakelupisteillä varustettujen TEN-T-ydinverkon sisävesi- ja merisatamien määrällä unionissa; ja
iii)
tieliikenneonnettomuuksien määrän vähenemisellä unionissa];
c)
liikennemuotojen yhdentämisen ja yhteenliittämisen optimointi ja liikennepalvelujen yhteentoimivuuden tehostaminen huolehtien samalla liikenneinfrastruktuurien esteettömyydestä. Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan:
i)
multimodaalisten logistiikkakeskusten määrällä, rautatieverkkoon yhdistetyt sisävesi- ja merisatamat ja lentoasemat mukaan lukien;
ii)
parannettujen rautatie-/maantieterminaalien määrällä sekä satamien välisten, merten moottoriteiden avulla parannettujen tai uusien yhteyksien määrällä;
iii)
RIS-liikenteenhallintajärjestelmällä varustettujen sisävesiväylien kilometrimäärällä; ja
iv)
SESAR-järjestelmän, VTMIS:n ja ITS:n toteutusasteella tieliikenteen osalta.
Tässä kohdassa tarkoitettuja indikaattoreita ei sovelleta jäsenvaltioihin, joilla ei ole rautatieverkkoa tai sisävesiliikenneverkkoa.
Nämä indikaattorit eivät ole Verkkojen Eurooppa -välineestä tukea saavien toimien valinta- tai tukikelpoisuusperusteita.
Ohjeelliset prosenttiosuudet, joissa otetaan huomioon jäljempänä 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut osuudet kokonaistalousarviovaroista, jotka on tarkoitus myöntää kullekin liikennealan erityistavoitteelle, vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä I olevassa VI osassa. Komissio poikkeaa näistä ohjeellisista prosenttiosuuksista enintään viisi prosenttiyksikköä.
3. Energia-alalla Verkkojen Eurooppa-välineellä tuetaan yhteistä etua koskevia hankkeita, joilla edistetään yhden tai usean seuraavassa luetellun tavoitteen saavuttamista:
a)
kilpailukyvyn parantaminen edistämällä energian sisämarkkinoiden yhdentymistä sekä sähkö- ja kaasuverkkojen rajat ylittävää yhteentoimivuutta. Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan jälkikäteen seuraavien tekijöiden perusteella:
i)
jäsenvaltioiden verkkoja tosiasiallisesti yhdistävien ja sisäisiä rajoituksia poistavien hankkeiden lukumäärä;
ii)
jäsenvaltioiden energiahuoltoon liittyvän eristyneisyyden vähentäminen tai poistaminen;
iii)
rajat ylittävän sähkönsiirron prosenttiosuus asianomaisten jäsenvaltioiden asennetusta sähköntuotantokapasiteetista;
iv)
hintojen lähentyminen asianomaisten jäsenvaltioiden kaasu- ja/tai sähkömarkkinoilla; ja
v)
kahden asianomaisen jäsenvaltion kysyntähuipun prosenttiosuus, joka katetaan maakaasun yhteenliitännöillä, joissa virtauksen suuntaa voidaan vaihtaa;
b)
energian toimitusvarmuuden parantaminen unionissa.
Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan jälkikäteen seuraavien tekijöiden perusteella:
i)
lähteiden, toimittajaosapuolien ja reittien monipuolistamisessa auttavien hankkeiden lukumäärä;
ii)
varastointikapasiteettia lisäävien hankkeiden lukumäärä;
iii)
järjestelmän häiriönsieto, jossa otetaan huomioon toimitushäiriöiden lukumäärä ja kesto;
iv)
se missä määrin uusiutuvan energian osuuden rajoittamista on vältetty;
v)
eristyneiden markkinoiden liittäminen monipuolisempiin toimituslähteisiin;
vi)
energiainfrastruktuurivarojen optimaalinen käyttö;
c)
kestävän kehityksen ja ympäristönsuojelun tukeminen muun muassa integroimalla uusiutuvista lähteistä tuotettu energia siirtoverkkoon ja kehittämällä älykkäitä energiaverkkoja ja hiilidioksidiverkkoja.
Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan jälkikäteen seuraavien tekijöiden perusteella:
i)
tuotannosta suuriin kulutuskeskuksiin ja varastointipaikkoihin siirretyn uusiutuvista lähteistä tuotetun sähkön määrä;
ii)
se missä määrin uusiutuvan energian osuuden rajoittamista on vältetty;
iii)
Verkkojen Eurooppa -välineestä tukea saaneiden käynnistettyjen älykkään sähköverkon hankkeiden lukumäärä ja niiden mahdollistama kysynnänohjaus;
iv)
Verkkojen Eurooppa -välineestä tukea saaneiden hankkeiden avulla vältettyjen hiilidioksidipäästöjen määrä.
Tässä kohdassa tarkoitettuja indikaattoreita, joita käytetään tavoitteiden saavuttamisen jälkikäteen tapahtuvaan mittaamiseen, ei tule käyttää Verkkojen Eurooppa -välineestä tukea saavien toimien valinta- tai tukikelpoisuusperusteina.
Edellytyksistä, joilla yhteistä etua koskevat hankkeet ovat oikeutettuja unionin rahoitustukeen, säädetään asetuksen (EU) N:o 347/2013 14 artiklassa, ja valintaperusteet yhteistä etua koskevia hankkeita varten on esitetty saman asetuksen 4 artiklassa.
4. Televiestintäalalla Verkkojen Eurooppa-välineellä toteutetaan toimia sellaisten yhteistä etua koskevien hankkeiden tukemiseksi, joilla edistetään televiestintäalan infrastruktuurin Euroopan laajuisia verkkoja koskevista suuntaviivoista annettavassa asetuksessa eriteltyjen tavoitteiden saavuttamista.
5 artikla
Talousarvio
1. Verkkojen Eurooppa -välineen täytäntöönpanon rahoituspuitteiksi vuosina 2014-2020 vahvistetaan 33 242 259 000 euroa käypinä hintoina (20). Määrä jakautuu seuraavasti:
a)
liikenneala: 26 250 582 000 euroa, josta 11 305 500 000 euroa on siirrettävä koheesiorahastosta käytettäväksi tämän asetuksen mukaisesti ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat oikeutettuja koheesiorahaston rahoitukseen;
b)
energia-ala: 1 141 602 000 euroa;
c)
televiestintäala: 5 850 075 000 euroa.
Nämä määrät eivät rajoita neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (21) säädetyn joustomekanismin soveltamista.
2. Verkkojen Eurooppa -välineen täytäntöönpanon rahoituspuitteet kattavat seuraaviin liittyvät menot:
a)
jäljempänä 7 artiklassa säädetyt yhteistä etua koskevia hankkeita edistävät toimet ja ohjelman tukitoimet;
b)
ohjelman tukitoimet, jotka ovat tarpeen, jotta voidaan varmistaa siirtyminen asetuksen (EY) N:o 680/2007 mukaisesti hyväksytyistä toimenpiteistä Verkkojen Eurooppa -välineeseen, enintään yhteen prosenttiin asti kokonaisrahoituksesta; toimeenpanoviraston kustannukset sisällytetään tähän enimmäismäärään.
3. Kun 26 artiklan 1 kohdan mukainen väliarviointi on tehty, Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat komission ehdotuksesta siirtää määrärahoja liikenne-, televiestintä- ja energia-alojen välillä, lukuun ottamatta koheesiorahastosta siirrettyä 11 305 500 000 euroa, joka käytetään liikennealan hankkeiden rahoittamiseen koheesiorahaston tukeen oikeutetuissa jäsenvaltioissa.
4. Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen 2014-2020 rajoissa.
II LUKU
Rahoitusmuodot ja varainhoitoa koskevat säännökset
6 artikla
Rahoitustuen muodot
1. Verkkojen Eurooppa -väline pannaan täytäntöön sellaisella yhden tai useamman muotoisella rahoitustuella, mistä säädetään asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012, ja erityisesti avustuksilla, julkisilla hankinnoilla ja rahoitusvälineillä.
2. Tämän asetuksen soveltamiseksi 17 artiklassa tarkoitetuissa työohjelmissa on vahvistettava rahoitustuen muodot erityisesti avustukset, julkiset hankinnat ja rahoitusvälineet.
3. Komissio voi kustannus-hyöty-analyysin jälkeen antaa osan Verkkojen Eurooppa -välineen täytäntöönpanosta asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 62 artiklassa tarkoitetuille elimille, kuten TEN-T-toimeenpanovirastolle, jos niin voidaan edistää Verkkojen Eurooppa -välineen optimaalista ja tehokasta hallinnointia liikenne-, televiestintä- ja energia-aloilla. Lisäksi komissio voi antaa osan Verkkojen Eurooppa -välineen täytäntöönpanosta myös asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuille elimille.
7 artikla
Tukikelpoisuus ja rahoitustuen edellytykset
1. Avustuksina, julkisina hankintoina ja rahoitusvälineinä myönnettävään unionin rahoitustukeen ovat oikeutettuja ainoastaan toimet, joilla edistetään yhteistä etua koskevia hankkeita asetusten (EU) N:o 1315/2013 ja (EU) N:o 347/2013 sekä televiestintäalan infrastruktuurin Euroopan laajuisia verkkoja koskevista suuntaviivoista annettavan asetuksen mukaisesti, sekä ohjelman tukitoimet.
2. Liikennealalla julkisina hankintoina ja rahoitusvälineinä tämän asetuksen mukaisesti myönnettävään unionin rahoitustukeen ovat oikeutettuja ainoastaan toimet, jotka edistävät yhteistä etua koskevia hankkeita asetuksen (EU) N:o 1315/2013 mukaisesti, sekä ohjelman tukitoimet. Ainoastaan seuraavat ovat oikeutettuja saamaan tämän asetuksen mukaista unionin rahoitustukea avustuksina:
a)
toimet ydinverkon toteuttamiseksi asetuksen (EU) N:o 1315/2013 III luvun mukaisesti, mukaan lukien uuden teknologian ja innovaatioiden käyttöönotto mainitun asetuksen 33 artiklan mukaisesti, ja tämän asetuksen liitteessä I olevassa I osassa eritellyt hankkeet ja horisontaaliset painopisteet;
b)
kattavan verkon toteuttamiseksi asetuksen (EU) N:o 1315/2013 II luvun mukaisesti toteutettavat toimet, kun niillä edistetään puuttuvien yhteyksien rakentamista, rajat ylittävien liikennevirtojen helpottamista tai pullonkaulojen poistamista ja kun niillä edistetään myös ydinverkon kehittämistä tai ydinverkon käytävien yhteenliittämistä tai kun niillä edistetään ERTMS:n käyttöönottoa asetuksessa (EU) N:o 913/2010 määriteltyjen rautateiden tavaraliikennekäytävien pääreiteillä, enintään viisi prosenttia liikennealalle myönnetystä enimmäisrahoituksesta tämän asetuksen 5 artiklan mukaisesti;
c)
asetuksen (EU) N:o 1315/2013 8 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa määriteltyjä yhteistä etua koskevia hankkeita varten tehtävät tutkimukset;
d)
tutkimukset rajat ylittäviä ensisijaisia hankkeita varten, jotka määritellään Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 661/2010/EU (22) liitteessä III;
e)
yhteistä etua koskevia hankkeita tukevat toimet siten kuin ne määritellään asetuksen (EU) N:o 1315/2013 8 artiklan 1 kohdan a, d ja e alakohdassa;
f)
toimet, joilla toteutetaan liikenteen infrastruktuuria ydinverkon solmukohdissa, myös kaupunkisolmukohdissa, siten kuin nämä toimet määritellään asetuksen (EU) N:o 1315/2013 41 artiklassa;
g)
toimet telemaattisten sovellusten tukemiseksi asetuksen (EU) N:o 1315/2013 31 artiklan mukaisesti;
h)
toimet tavaraliikennepalvelujen tukemiseksi asetuksen (EU) N:o 1315/2013 32 artiklan mukaisesti;
i)
toimet rautateiden tavaraliikenteen melun vähentämiseksi, myös jälkiasennuksilla nykyiseen liikkuvaan kalustoon, yhteistyössä muun muassa rautatieteollisuuden kanssa;
j)
ohjelman tukitoimet;
k)
toimet turvallisen ja varman infrastruktuurin varmistamiseksi asetuksen (EU) N:o 1315/2013 34 artiklan mukaisesti;
l)
toimet merten moottoriteiden tukemiseksi asetuksen (EU) N:o 1315/2013 21 artiklan mukaisesti.
Rajat ylittävään osuuteen tai sen osaan liittyviin liikennealan toimiin saadaan myöntää unionin rahoitustukea ainoastaan, jos asianomaisten jäsenvaltioiden välillä tai asianomaisten jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä on tehty kirjallinen sopimus rajat ylittävän osuuden päätökseen saattamisesta.
3. Energia-alalla kaikki toimet sellaisten yhteistä etua koskevien hankkeiden toteuttamiseksi, jotka liittyvät tämän asetuksen liitteessä I olevassa II osassa tarkoitettuihin ensisijaisiin käytäviin ja alueisiin ja jotka täyttävät asetuksen (EU) N:o 347/2013 14 artiklassa säädetyt edellytykset, sekä ohjelman tukitoimet ovat oikeutettuja rahoitusvälineinä, julkisina hankintoina ja avustuksina myönnettävään unionin rahoitustukeen tämän asetuksen mukaisesti.
Komissio antaa rahoitustukea ensisijaisesti rahoitusvälineiden muodossa aina, kun se on asianmukaista, edellyttäen että ne menestyvät markkinoilla, ja noudattaa samalla rahoitusvälineiden käytölle 14 artiklan 2 kohdassa ja 21 artiklan 4 kohdassa säädettyä ylärajaa, jotta unionin talousarviovarojen käyttö olisi mahdollisimman tehokasta, jolloin voitaisiin tehostaa unionin rahoitustuen kerrannaisvaikutusta.
4. Televiestintäalalla kaikki toimet yhteistä etua koskevien hankkeiden toteuttamiseksi sekä ohjelman tukitoimet, jotka eritellään televiestintäalan infrastruktuurin Euroopan laajuisia verkkoja koskevista suuntaviivoista annettavassa asetuksessa ja jotka täyttävät tuon asetuksen mukaisesti vahvistetut tukikelpoisuusperusteet, ovat oikeutettuja tämän asetuksen mukaisesti myönnettävään unionin rahoitustukeen:
a)
yleisluonteiset palvelut, ydinpalvelualustat ja ohjelman tukitoimet rahoitetaan avustuksilla ja/tai julkisilla hankinnoilla;
b)
laajakaistaverkkoja koskevat toimet rahoitetaan rahoitusvälineillä.
5. Toimet, joissa voidaan hyödyntää alojen välistä synergiaa ja joilla edistetään yhteistä etua koskevia hankkeita, jotka ovat tukikelpoisia vähintään kahden 2 artiklan 1 alakohdassa tarkoitetun asetuksen mukaisesti, ovat oikeutettuja tämän asetuksen mukaiseen rahoitustukeen, jota myönnetään 17 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuja monialaisia ehdotuspyyntöjä varten, ainoastaan, jos tällaisen toimen osatekijät ja kustannukset voidaan erotella selvästi aloittain tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
III LUKU
Avustukset
8 artikla
Avustusmuodot ja tukikelpoiset kustannukset
1. Tämän asetuksen mukaisia avustuksia voidaan myöntää missä tahansa asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 säädetyssä muodossa.
Tämän asetuksen 17 artiklassa tarkoitetuissa työohjelmissa on vahvistettava avustusmuodot, joita kyseisten toimien rahoittamiseen saa käyttää.
2. Ensimmäiseen monivuotiseen työohjelmaan ja vuotuisiin työohjelmiin sisältyvien hankkeiden johdosta toteutetuista toimista aiheutuneet menot voivat olla tukikelpoisia 1 päivästä tammikuuta 2014, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamiseen.
3. Tukikelpoisia voivat olla ainoastaan jäsenvaltioissa aiheutuneet menot, paitsi jos yhteistä etua koskeva hanke liittyy yhden tai useamman kolmannen maan alueeseen ja toimi on välttämätön asianomaisen hankkeen tavoitteiden saavuttamiseksi.
4. Laite- ja infrastruktuurikustannukset, joita pidetään tuensaajan pääomamenoina, voivat olla kokonaisuudessaan tukikelpoisia.
5. Ympäristönsuojelua ja asiaankuuluvan unionin oikeuden noudattamista koskeviin tutkimuksiin liittyvät menot voivat olla tukikelpoisia.
6. Maan ostoon liittyvät menot eivät ole tukikelpoisia kustannuksia, lukuun ottamatta yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annettavan asetuksen mukaisesti liikennealalla koheesiorahastosta siirrettyjä varoja.
7. Tukikelpoisiin kustannuksiin sisältyy arvonlisävero asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 126 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti.
Koheesiorahaston rahoitukseen oikeutetuissa jäsenvaltioissa käytettäviksi tarkoitettujen koheesiorahastosta siirrettyjen 11 305 500 000 euron osalta arvonlisäveroa koskevat tukikelpoisuussäännöt ovat koheesiorahastoon sovellettavat säännöt, joita tarkoitetaan Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annettavassa asetuksessa.
8. Tuensaajille aiheutuneiden kustannusten tukikelpoisuussääntöjä sovelletaan soveltuvin osin täytäntöönpanoelimille aiheutuneisiin kustannuksiin.
9 artikla
Osallistumisen edellytykset
1. Ehdotuksia tekevät yksi tai useampi jäsenvaltio tai, asianomaisten jäsenvaltioiden suostumuksella, kansainväliset organisaatiot, yhteisyritykset tai jäsenvaltioihin sijoittautuneet julkiset tai yksityiset yritykset tai elimet.
2. Ehdotuksia voivat tehdä oikeussubjektit, joilla ei ole sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaista oikeushenkilöllisyyttä edellyttäen, että niiden edustajilla on valmiudet antaa oikeudellisia sitoumuksia niiden puolesta ja että ne tarjoavat unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi vastaavat takeet kuin ne, jotka oikeushenkilöt tarjoavat.
3. Luonnollisten henkilöiden tekemät ehdotukset eivät ole tukikelpoisia.
4. Kolmannet maat ja kolmansiin maihin sijoittautuneet oikeussubjektit saavat osallistua yhteistä etua koskevia hankkeita edistäviin toimiin, jos se on tarpeen jonkin yhteistä etua koskevan hankkeen tavoitteiden saavuttamiseksi ja jos niiden osallistuminen on asianmukaisesti perusteltua.
Ne eivät saa saada tämän asetuksen mukaista rahoitustukea, paitsi jos se on välttämätöntä tietyn yhteistä etua koskevan hankkeen tavoitteiden saavuttamiseksi.
5. Jäljempänä 17 artiklassa tarkoitetuissa monivuotisissa ja vuotuisissa työohjelmissa voi olla ehdotuksen tekemistä koskevia erityisiä lisäsääntöjä.
10 artikla
Rahoitusosuudet
1. Asetuksessa (EU) N:o 966/2012 tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta ehdotukset valitaan tämän asetuksen 17 artiklassa tarkoitettuihin työohjelmiin perustuvien ehdotuspyyntöjen perusteella.
2. Liikennealalla unionin rahoitustuen määrä ei saa ylittää
a)
50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kun kyse on tutkimuksiin annettavista avustuksista;
b)
seuraavin tarkoituksiin töitä varten annettavien avustusten osalta:
i)
rautatieverkostot ja, niissä jäsenvaltioissa, joilla ei ole alueellaan rautatieverkkoa, taikka jäsenvaltiossa tai sen osassa, jossa on erillään oleva verkko ilman rautateiden kaukoliikenteen tavaraliikennettä, maantieverkostot: 20 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; rahoitusosuus voidaan korottaa enintään 30 prosenttiin, jos toimet koskevat pullonkauloja, ja 40 prosenttiin, jos toimet koskevat rajat ylittäviä osuuksia tai niillä edistetään rautateiden yhteentoimivuutta;
ii)
sisävesiliikenne: 20 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; rahoitusosuus voidaan korottaa enintään 40 prosenttiin, jos toimet koskevat pullonkauloja, ja enintään 40 prosenttiin, jos toimet koskevat rajat ylittäviä osuuksia;
iii)
sisämaaliikenne: yhteydet multimodaalisiin logistiikkakeskuksiin ja näiden kehittäminen, mukaan lukien yhteydet sisävesi- ja merisatamiin ja lentoasemiin, sekä satamien kehittäminen: 20 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;
iv)
toimet rautateiden tavaraliikenteen melun vähentämiseksi, myös jälkiasennuksilla nykyiseen liikkuvaan kalustoon: 20 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista yhden prosentin yhdistettyyn enimmäismäärään asti 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista talousarviovaroista;
v)
liikenteen infrastruktuurin parempi käytettävyys vammaisten kannalta: 30 prosenttia mukautustöiden tukikelpoisista kustannuksista, jotka eivät missään tapauksessa saa olla yli 10 prosenttia töiden tukikelpoisista kokonaiskustannuksista;
vi)
toimet, joilla tuetaan uutta teknologiaa ja innovaatiota kaikissa liikennemuodoissa: 20 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;
vii)
rajat ylittävien maantieosuuksien tukemiseksi toteutettavat toimet: 10 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;
c)
telemaattisiin sovellusjärjestelmiin ja -palveluihin myönnettävien avustusten osalta:
i)
ERTMS:n, SESAR-järjestelmän, RIS:n ja VTMIS:n maassa sijaitsevat osat: 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;
ii)
ITS:n maassa sijaitsevat osat: 20 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;
iii)
ERTMS-järjestelmän liikennevälineessä sijaitsevat osat: 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;
iv)
SESAR-järjestelmän, RIS:n, VTMIS:n ja tieliikenteen ITS:n liikennevälineessä sijaitsevat osat: 20 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista viiden prosentin yhdistettyyn enimmäismäärään asti 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista talousarviovaroista;
v)
toimet merten moottoriteiden kehittämisen tueksi: 30 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
Komissio luo suotuisat edellytykset merten moottoriteitä koskevien hankkeiden kehittämiselle kolmansien maiden kanssa;
vi)
muut kuin edellä i-iv alakohdassa mainitut telemaattiset sovellusjärjestelmät, tavaraliikennepalvelut ja valvotut pysäköintialueet maantieliikenteen ydinverkossa: 20 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
3. Energia-alalla unionin rahoitustuen määrä saa olla enintään 50 prosenttia tutkimusten ja/tai töiden tukikelpoisista kustannuksista. Rahoitusosuudet voidaan korottaa enintään 75 prosenttiin sellaisissa toimissa, jotka asetuksen (EU) N:o 347/2013 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun näytön perusteella tarjoavat merkittävää alueellista tai unionin laajuista toimitusvarmuutta, lisäävät yhteenkuuluvuutta unionissa tai sisältävät huomattavan innovatiivisia ratkaisuja.
4. Televiestintäalalla unionin rahoitustuen määrä ei saa ylittää
a)
75 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista yleisluonteisten palvelujen alalla toteutettavia toimia varten;
b)
75 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista horisontaalisia toimia varten, mukaan lukien infrastruktuurin kartoitus, kummitoiminta (twinning) ja tekninen apu.
Ydinpalvelualustat on tavallisimmin rahoitettava julkisilla hankinnoilla. Poikkeustapauksissa niitä voidaan rahoittaa avustuksella, joka kattaa enintään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisrahoituksen periaatteen noudattamista.
5. Yhteisrahoituksen määriä voidaan korottaa enintään 10 prosenttiyksiköllä yli 2, 3 ja 4 kohdassa säädettyjen prosenttiosuuksien toimissa, joilla tuotetaan synergiaa vähintään kahden Verkkojen Eurooppa -välineen kattaman alan välillä. Tätä korotusta ei sovelleta 11 artiklassa tarkoitettuihin rahoitusosuuksiin.
6. Valittuihin toimiin myönnettävän rahoitustuen määrää mukautetaan kunkin hankkeen kustannus-hyötyanalyysin, käytettävissä olevien unionin talousarviovarojen sekä unionin rahoituksen vipuvaikutuksen maksimointitarpeen perusteella.
11 artikla
Koheesiorahastosta liikennealalla siirrettyihin varoihin liittyvät erityiset ehdotuspyynnöt
1. Ainoastaan koheesiorahaston rahoitukseen oikeutetuissa jäsenvaltioissa käytettäväksi tarkoitetun, koheesiorahastosta siirretyn 11 305 500 000 euron määrän osalta käynnistetään erityisiä ehdotuspyyntöjä, jotka koskevat ydinverkon toteuttamishankkeita tai tämän asetuksen liitteessä I olevassa I osassa eriteltyjä hankkeita ja horisontaalisia painopisteitä ainoastaan koheesiorahaston rahoitukseen oikeutetuissa jäsenvaltioissa.
2. Liikennealaan tämän asetuksen mukaisesti sovellettavia sääntöjä sovelletaan tällaisiin erityisiin ehdotuspyyntöihin. Rahoituskelpoisten hankkeiden valinnassa on 31 päivään joulukuuta 2016 asti noudatettava koheesiorahaston kansallista määrärahajakoa. Verkkojen Eurooppa -välineeseen siirretyt varat, joita ei ole osoitettu johonkin liikenteen infrastruktuurihankkeeseen, asetetaan 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen kaikkien koheesiorahaston tukeen oikeutettujen jäsenvaltioiden saataville liikenteen infrastruktuurihankkeiden rahoittamiseen tämän asetuksen mukaisesti.
3. Jotta voidaan tukea koheesiorahaston tukeen oikeutettuja jäsenvaltioita, joilla saattaa olla vaikeuksia suunnitella toteuttamisvalmiudeltaan riittäviä ja/tai laadukkaita ja unionin tason lisäarvoa tuottavia hankkeita, on kiinnitettävä erityistä huomiota ohjelman tukitoimiin, joilla on tarkoitus vahvistaa tämän asetuksen liitteessä I olevassa I osassa lueteltuihin hankkeisiin liittyviä julkishallinnon ja julkisten palvelujen institutionaalisia valmiuksia ja parantaa niiden tehokkuutta. Komissio voi järjestää lisäehdotuspyyntöjä siirrettyjen varojen mahdollisimman tehokkaan käyttöönoton varmistamiseksi kaikissa koheesiorahaston tukeen oikeutetuissa jäsenvaltioissa.
4. Koheesiorahastosta siirretyt 11 305 500 000 euroa voidaan käyttää talousarviovarojen sitomiseen rahoitusvälineisiin tämän asetuksen nojalla vasta 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen. Koheesiorahastosta siirretyt 11 305 500 000 euroa voidaan käyttää mainitusta päivästä alkaen talousarviovarojen sitomiseen hankkeisiin, joiden osalta toteutukseen osallistuvilla yhteisöillä on jo sopimusvelvoitteita.
5. Sen estämättä, mitä 10 artiklassa säädetään, ainoastaan koheesiorahaston rahoitukseen oikeutetuissa jäsenvaltioissa käytettäviksi tarkoitettujen koheesiorahastosta siirrettyjen 11 305 500 000 euron osalta rahoituksen enimmäismäärät ovat koheesiorahastoon sovellettavat määrät, joita tarkoitetaan Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annettavassa asetuksessa, kun kyseessä ovat seuraavat:
a)
toimet, joissa on kyse avustuksista tutkimuksiin;
b)
toimet, joissa on kyse avustuksista töihin, jotka koskevat:
i)
rautatie- ja sisävesiliikennettä;
ii)
toimia rajat ylittävien maantieosuuksien tukemiseksi ja, mikäli jäsenvaltioilla ei ole rautatieverkostoa, TEN-T-tieverkon tukemiseksi;
iii)
toimia sisämaan liikenteen osalta, yhteyksiä multimodaalisiin logistiikkakeskuksiin ja näiden kehittämistä, mukaan lukien yhteydet sisävesi- ja merisatamiin ja lentoasemiin, myös automaattiset raideleveyden vaihtolaitteet, sekä satamien kehittämistä, jäänmurtokapasiteetti mukaan lukien, samoin kuin yhteyskohtien kehittämistä, kiinnittäen erityistä huomiota rautatieyhteyksiin, paitsi milloin on kyse jäsenvaltioista, joissa ei ole rautatieverkkoa;
c)
toimet, joissa on kyse avustuksista seuraaviin telemaattisiin sovellusjärjestelmiin ja -palveluihin:
i)
ERTMS, RIS) ja VTMIS, SESAR-järjestelmä) ja tieliikenteen osalta ITS;
ii)
muut telemaattiset sovellusjärjestelmät;
iii)
tukitoimet merten moottoriteiden kehittämiseksi;
d)
toimet, jotka koskevat avustuksia kaikkia liikennemuotoja koskevien uusien teknologioiden ja innovoinnin tukemiseen.
12 artikla
Avustuksen peruuttaminen, vähentäminen, keskeyttäminen ja lopettaminen
1. Komissio peruuttaa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta sellaisille tutkimuksille myönnetyn rahoitustuen, joita ei ole aloitettu yhden vuoden kuluessa tuen myöntämisehdoissa määrätystä alkamispäivästä tai kahden vuoden kuluessa mainitusta päivästä, jos on kyse jostakin muusta tämän asetuksen nojalla rahoitustukeen oikeutetusta toimesta.
2. Komissio voi keskeyttää tai lopettaa rahoitustuen taikka vähentää sitä tai periä sen takaisin, asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 säädetyin edellytyksin tai hankkeen edistymisen arvioinnin seurauksena, erityisesti jos toimen toteuttaminen on viivästynyt merkittävästi.
3. Komissio voi pyytää myönnetyn rahoitustuen takaisinmaksua osittain tai kokonaan, jos rahoitustukea saavaa tointa ei ole saatettu päätökseen kahden vuoden kuluessa rahoitustuen myöntämisehdoissa määrätystä päättymispäivästä.
4. Ennen tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen päätösten tekemistä komissio tutkii tapauksen perusteellisesti ja 6 artiklan 3 kohdassa mainittujen elinten kanssa koordinoiden ja kuulee asianomaisia tuensaajia, jotta nämä voivat esittää huomionsa kohtuullisessa ajassa. Komissio ilmoittaa väliarvioinnin jälkeen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kaikista 17 artiklassa tarkoitettuja työohjelmia vuosittain hyväksyttäessä tehdyistä päätöksistä.
IV LUKU
Julkiset hankinnat
13 artikla
Julkiset hankinnat
1. Komission tai jonkin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun elimen omasta puolestaan tai yhdessä jäsenvaltioiden kanssa toteuttamissa julkisissa hankintamenettelyissä
a)
voi olla erityisehtoja, kuten hankinnan kohteena olevan toiminnan toteuttamispaikka, jos tällaiset ehdot ovat asianmukaisesti perusteltavissa toimien tavoitteilla ja jos tällaiset ehdot eivät ole julkisia hankintoja koskevien unionin ja kansallisten periaatteiden vastaisia;
b)
voidaan sallia useiden sopimusten tekeminen samassa menettelyssä (useiden hankintalähteiden käyttö).
2. Edellä olevaa 1 kohtaa voidaan soveltaa myös avustusten saajien toteuttamiin julkisiin hankintamenettelyihin, jos se on asianmukaisesti perusteltavissa ja toimien toteutuksen kannalta tarpeen.
V LUKU
Rahoitusvälineet
14 artikla
Rahoitusvälineiden tyypit
1. Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 VIII osaston mukaisesti perustettuja rahoitusvälineitä voidaan käyttää helpottamaan rahoituksen saatavuutta oikeussubjekteille, jotka toteuttavat toimia asetuksessa (EU) N:o 1315/2013 ja asetuksessa (EU) N:o 347/2013 sekä televiestintäalan infrastruktuurin Euroopan laajuisia verkkoja koskevista suuntaviivoista annettavassa asetuksessa määriteltyjen yhteistä etua koskevien hankkeiden edistämiseksi ja niiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Rahoitusvälineiden on perustuttava markkinoiden puutteellisuuksien, optimaalista heikompien investointitilanteiden sekä investointitarpeiden ennakkoarviointiin. Kutakin rahoitusvälinettä koskevat keskeiset ehdot, edellytykset ja menettelyt on säädetty tämän asetuksen liitteessä I olevassa III osassa.
2. Unionin yleisestä talousarviosta rahoitusvälineisiin osoitettava kokonaisrahoitusosuus saa olla korkeintaan 10 prosenttia 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta Verkkojen Eurooppa -välineen kokonaisrahoituksesta.
3. Kaikki asetuksen (EY) N:o 680/2007 mukaisesti perustetut rahoitusvälineet ja päätöksen 1639/2006/EY mukaisesti perustettu hankejoukkolainojen riskinjakoväline voidaan tarvittaessa ja ennakkoarvioinnin jälkeen sulauttaa yhteen tämän asetuksen mukaisiin rahoitusvälineisiin.
Hankejoukkolainojen sulauttaminen edellyttää väliraportin laatimista vuoden 2013 toisella puoliskolla asetuksen (EY) N:o 680/2007 ja päätöksen N:o 1639/2006/EY mukaisesti. Hankejoukkolainoja koskeva aloite käynnistetään asteittain, ja sen enimmäismäärä on 230 000 000 euroa vuosina 2014 ja 2015. Aloitteen täytäntöönpano kokonaisuudessaan edellyttää, että vuonna 2015 toteutetaan asetuksessa (EY) N:o 680/2007 ja päätöksessä N:o 1639/2006/EY tarkoitettu kattava riippumaton arviointi. Tuon arvioinnin perusteella ja kaikki vaihtoehdot huomioon ottaen komissio harkitsee aiheellisten muutosten ehdottamista sääntelyyn, myös lainsäädäntöön, erityisesti jos menestyminen markkinoilla ei vastaa odotuksia tai jos saataville tulee riittävästi vaihtoehtoisia pitkän aikavälin lainarahoituksen lähteitä.
4. Seuraavia rahoitusvälineitä voidaan käyttää:
a)
oman pääoman ehtoiset välineet, kuten investointirahastot, jotka keskittyvät tarjoamaan riskipääomaa toimiin, joilla edistetään yhteistä etua koskevia hankkeita;
b)
lainat ja/tai takaukset, joihin käytetään riskinjakovälineitä, mukaan lukien hankejoukkolainojen luottoriskiä vähentävät järjestelyt, joilla taataan yksittäisiä hankkeita tai hankekokonaisuuksia, ja joita rahoituslaitos antaa omista varoistaan ja joita koskeviin varauksiin ja/tai pääomien kohdentamiseen unioni osallistuu;
15 artikla
Rahoitustuen myöntämistä rahoitusvälineiden kautta koskevat edellytykset
1. Rahoitusvälineistä tuetut toimet on valittava toteuttamisvalmiuden perusteella ja niissä on pyrittävä alakohtaiseen monipuolistamiseen 3 ja 4 artiklan mukaisesti sekä maantieteelliseen tasapainoon jäsenvaltioiden kesken. Niiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:
a)
ne tuottavat eurooppalaista lisäarvoa;
b)
ne vastaavat Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita;
c)
niillä on vipuvaikutus unionin tuen suhteen, toisin sanoen niillä pyritään saamaan aikaan unionin rahoitusosuutta määrällisesti suurempia kokonaisinvestointeja etukäteen määriteltyjen indikaattorien mukaisesti.
2. Unioni, mikä tahansa jäsenvaltio ja muut investoijat voivat antaa rahoitustukea rahoitusvälineiden käytöstä saadun rahoituksen lisäksi edellyttäen, että komissio hyväksyy toimien tukikelpoisuusperusteiden ja/tai välineen investointistrategian mahdolliset muutokset, jotka voivat olla tarpeen lisärahoitusosuuden vuoksi.
3. Rahoitusvälineillä on pyrittävä unionin talousarviomenojen kerrannaisvaikutuksen tehostamiseen houkuttelemalla lisärahoitusta yksityisiltä investoijilta. Rahoitusvälineistä voi olla mahdollista saada tuottoa, joka auttaa saavuttamaan muiden kumppanien tai investoijien tavoitteet, samalla kun niillä pyritään säilyttämään unionin talousarviosta myönnettyjen varojen arvo.
4. Tämän asetuksen mukaisia rahoitusvälineitä voidaan yhdistää unionin talousarviosta rahoitettaviin avustuksiin.
5. Komissio voi asettaa lisäedellytyksiä 17 artiklassa tarkoitettuihin työohjelmiin liikenne-, televiestintä- ja energia-alojen erityistarpeiden mukaan.
16 artikla
Kolmansissa maissa toteutettavat toimet
Kolmansissa maissa toteutettavia toimia voidaan tukea rahoitusvälineillä, jos nämä toimet ovat tarpeen yhteistä etua koskevan hankkeen toteuttamiseksi.
VI LUKU
Ohjelmasuunnittelu, täytäntöönpano ja valvonta
17 artikla
Monivuotiset ja/tai vuotuiset työohjelmat
1. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksin monivuotiset ja vuotuiset työohjelmat liikenne-, televiestintä- ja energia-aloille kullekin erikseen. Komissio voi myös hyväksyä useamman kuin yhden alan kattavia monivuotisia ja vuotuisia työohjelmia. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Komissio tarkastelee monivuotisia työohjelmia uudelleen ainakin niiden toteutuksen puolivälissä. Se muuttaa monivuotista työohjelmaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksellä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Komissio hyväksyy liikennealalla monivuotisia työohjelmia tämän asetuksen liitteessä I olevassa I osassa luetelluille yhteistä etua koskeville hankkeille.
Kokonaisrahoituksen on oltava 80-85 prosenttia 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista talousarviovaroista.
Liitteessä I olevassa I osassa eritellyt hankkeet eivät sido jäsenvaltioita niiden ohjelmasuunnittelupäätöksissä. Päätös näiden hankkeiden täytäntöönpanosta kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan ja riippuu julkisesta rahoituskyvystä sekä jäsenvaltioiden sosioekonomisista edellytyksistä asetuksen (EU) N:o 1315/2013 7 artiklan mukaisesti.
4. Komissio hyväksyy liikenne-, televiestintä- ja energia-alojen vuotuiset työohjelmat niiden yhteistä etua koskevien hankkeiden osalta, jotka eivät sisälly monivuotisiin työohjelmiin.
5. Monivuotisia ja alakohtaisia vuotuisia työohjelmia hyväksyessään komissio vahvistaa valinta- ja ratkaisuperusteet tämän asetuksen 3 ja 4 artiklassa sekä asetuksissa (EU) N:o 1315/2013 ja (EU) N:o 347/2013 tai televiestintäalan infrastruktuurin Euroopan laajuisia verkkoja koskevista suuntaviivoista annettavassa asetuksessa säädettyjen tavoitteiden ja painopisteiden mukaisesti. Komissio ottaa ratkaisuperusteita vahvistaessaan huomioon tämän asetuksen liitteessä V olevassa I osassa esitetyt yleiset suuntaviivat.
6. Ensimmäisissä kahdessa vuotuisessa työohjelmassa on energia-alalla asetettava etusijalle yhteistä etua koskevat hankkeet ja niihin liittyvät toimet, joilla pyritään lopettamaan energiahuoltoon liittyvä eristyneisyys ja poistamaan energia-alan pullonkauloja ja jotka tähtäävät energian sisämarkkinoiden toteuttamiseen.
7. Työohjelmia on koordinoitava siten, että hyödynnetään liikenteen, energian ja televiestinnän välistä synergiaa, erityisesti sellaisilla aloilla kuin älykkäät energiaverkot, sähköinen liikkuvuus, älykkäät ja kestävät liikennejärjestelmät, yhteiset asennusoikeudet tai infrastruktuurien yhteen liittäminen. Komissio hyväksyy vähintään yhden monialaisen ehdotuspyynnön, joka koskee 7 artiklan 5 kohdan mukaisesti tukeen oikeutettuja toimia, käyttäen kullekin alalle kohdistettuja määrärahoja suhteellisesti sen mukaan, mikä on kunkin alan painoarvo Verkkojen Eurooppa -välineestä rahoitettavaksi valittujen toimien tukikelpoisissa kustannuksissa.
18 artikla
Yhteisön rahoitustuen myöntäminen
1. Jokaisen 17 artiklassa tarkoitettuun monivuotiseen tai vuosittaiseen työohjelmaan perustuvan ehdotuspyynnön jälkeen komissio päättää 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen valituille hankkeille tai hankkeiden osille myönnettävän rahoitustuen määrästä. Komissio määrittää niiden täytäntöönpanoa koskevat edellytykset ja menetelmät.
2. Komissio ilmoittaa myönnettävästä rahoitustuesta tuensaajille ja asianomaisille jäsenvaltioille.
19 artikla
Vuosierät
Komissio voi jakaa talousarviositoumukset vuosieriin. Tällöin komissio tekee vuosittain kutakin vuosierää koskevan sitoumuksen ottaen huomioon rahoitustukea saavien toimien edistymisen, niiden arvioidut rahoitustarpeet ja käytettävissä olevat talousarviomäärärahat.
Komissio ilmoittaa avustusten edunsaajille, asianomaisille jäsenvaltioille ja, jos sitä sovelletaan rahoitusvälineisiin, asianomaisille rahoituslaitoksille vuosierien sitomisen alustavan aikataulun.
20 artikla
Vuotuisten määrärahojen siirtäminen varainhoitovuodelta toiselle
Jos määrärahoja ei ole käytetty sen varainhoitovuoden loppuun mennessä, jota varten ne on otettu talousarvioon, ne siirretään eteenpäin asetuksen (EU) N:o 966/2012 mukaisesti.
21 artikla
Delegoidut säädökset
1. Edellyttäen, että kyseinen yksi tai useampi jäsenvaltio on antanut hyväksyntänsä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 172 artiklan 2 kohdan mukaisesti, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä tämän asetuksen 26 artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteessä I olevan I osan muuttamisesta, jotta otetaan huomioon Euroopan laajuisten verkkojen rahoituksen painopisteissä ja asetuksessa (EU) N:o 1315/2013 määritetyissä yhteistä etua koskevissa hankkeissa tapahtuneet muutokset. Muuttaessaan tämän asetuksen liitteessä I olevaa I osaa komissio varmistaa:
a)
että asetuksen (EU) N:o 1315/2013 mukaiset yhteistä etua koskevat hankkeet todennäköisesti toteutetaan kokonaan tai osittain monivuotisen rahoituskehyksen 2014-2020 mukaisesti;
b)
että muutoksissa noudatetaan tämän asetuksen 7 artiklassa säädettyjä tukikelpoisuusperusteita;
c)
tämän asetuksen liitteessä I olevan I osan osalta, että kaikki osuudet käsittävät infrastruktuurihankkeita, joiden toteuttaminen edellyttää niiden sisällyttämistä monivuotiseen työohjelmaan tämän asetuksen 17 artiklan 3 kohdan, mukaisesti muuttamatta ydinverkon käytävien suuntausta.
2. Siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen 26 artiklan mukaisesti delegoituja säännöksiä, joilla muutetaan tämän asetuksen liitteessä I olevassa III osassa vahvistettuja keskeisiä ehtoja, edellytyksiä ja menettelyjä, jotka koskevat unionin osallistumista kuhunkin rahoitusvälineeseen, jotka on perustettu tämän asetuksen liitteessä olevassa IV osassa vahvistetun vieraan pääoman ehtoisen kehyksen tai oman pääoman ehtoisen kehyksen mukaisesti. Komission ehdottamat muutokset perustuvat tuloksiin, jotka esitetään väliraportissa ja kattavassa riippumattomassa arvioinnissa Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen kokeiluvaiheen käynnistämisestä, joka on vahvistettu päätöksen N:o 1639/2006/EY ja asetuksen (EY) N:o 680/2007 nojalla, ja niiden tarkoituksena on ottaa huomioon muuttuvat markkinaolosuhteet tämän asetuksen mukaisten rahoitusvälineiden suunnittelun ja toteutuksen optimoimiseksi.
Muuttaessaan tämän asetuksen liitteessä I olevaa III osaa ensimmäisessä alakohdassa säädetyissä tapauksissa komissio varmistaa aina, että
a)
muutokset tehdään asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 säädettyjen vaatimusten perusteella, sen 140 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitettu ennakkoarviointi mukaan lukien, ja
b)
muutokset rajoittuvat seuraaviin:
i)
liitteessä I olevan III osan I kohdan 1 alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun etuoikeusasemaltaan alisteisen vieraan pääoman ehtoisen rahoituksen enimmäismäärän muuttaminen, minkä tarkoituksena on saavuttaa alakohtainen monipuolistaminen ja maantieteellinen tasapaino jäsenvaltioiden kesken 15 artiklan mukaisesti;
ii)
liitteessä I olevan III osan I kohdan 1 alakohdan a alakohdassa tarkoitetun etuoikeutetun luoton rahoituksen enimmäismäärän muuttaminen, minkä tarkoituksena on saavuttaa alakohtainen monipuolistaminen ja maantieteellinen tasapaino jäsenvaltioiden kesken 15 artiklan mukaisesti;
iii)
liitteessä I olevan III osan I kohdan 3 alakohdassa ja II kohdan 3 alakohdassa tarkoitettu yhdistäminen muihin rahoituslähteisiin;
iv)
liitteessä I olevan III osan I kohdan 4 alakohdassa ja II kohdan 4 alakohdassa tarkoitettu toteuttamistehtäviä saaneiden yhteisöjen valinta; ja
v)
liitteessä I olevan III osan I kohdan 6 alakohdassa ja II kohdan 6 alakohdassa tarkoitetut hinnoittelu ja riskin ja tulojen jako.
3. Liikennealalla ja 3 artiklassa vahvistettujen yleistavoitteiden ja 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen alakohtaisten erityistavoitteiden puitteissa siirretään komissiolle valta antaa 26 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritellään rahoituksen painopisteet, jotka on otettava huomioon 17 artiklassa tarkoitetuissa työohjelmissa Verkkojen Eurooppa -välineen voimassaoloajan 7 artiklan 2 kohdan mukaisten tukikelpoisten toimien osalta. Komissio antaa delegoidun säädöksen viimeistään 22 päivänä joulukuuta 2014.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 26 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla korotetaan 14 artiklan 2 kohdassa vahvistettua enimmäismäärää enintään 20 prosenttiin edellyttäen, että seuraavat ehdot täyttyvät:
i)
hankejoukkolainoja koskevan aloitteen kokeiluvaiheesta vuonna 2015 suoritettavan arvioinnin tulokset ovat myönteiset; ja
ii)
rahoitusvälineiden käytön osuus on yli 8 prosenttia laskettuna hankkeiden sopimusvelvoitteista.
5. Jos osoittautuu tarpeelliseksi poiketa määrärahojen myöntämisestä johonkin liikennealan erityistavoitteeseen yli 5 prosenttiyksiköllä, siirretään komissiolle valta antaa 26 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan ohjeellisia prosenttiosuuksia, jotka on säädetty liitteessä I olevassa IV osassa.
6. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 26 artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteessä I olevassa V osassa esitetyn, myöntämisperusteita vahvistettaessa huomioon otettavien yleisten suuntaviivojen luettelon muuttamiseksi, jotta voidaan ottaa huomioon tämän asetuksen väliarviointi tai tämän asetuksen täytäntöönpanosta tehdyt päätelmät. Tämä tehdään tavalla, joka on yhdenmukainen eri alakohtaisten suuntaviivojen kanssa.
22 artikla
Tuensaajien ja jäsenvaltioiden vastuu
Tuensaajien ja jäsenvaltioiden on tehtävä kaikkensa toteuttaakseen vastuualueillaan yhteistä etua koskevat hankkeet, jotka saavat tämän asetuksen mukaisesti myönnettyä unionin rahoitustukea, sanotun kuitenkaan rajoittamatta avustusta koskevien edellytysten mukaisia edunsaajien velvollisuuksia.
Jäsenvaltioiden on huolehdittava toimien teknisestä seurannasta ja varainhoidon valvonnasta tiiviissä yhteistyössä komission kanssa ja varmennettava, että hankkeista tai hankkeiden osista aiheutuneet kulut on maksettu ja että maksaminen on suoritettu asianmukaisia sääntöjä noudattaen. Jäsenvaltiot voivat pyytää komissiota osallistumaan paikan päällä tehtäviin tarkastuksiin ja todentamisiin.
Jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiolle vuosittain - tapauksen mukaan käyttäen interaktiivista maantieteellistä ja teknistä tietojärjestelmää - yhteistä etua koskevien hankkeiden edistymisestä ja sitä varten tehdyistä investoinneista, mukaan lukien ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden saavuttamiseksi käytetyn tuen määrä. Tällä perusteella komissio julkistaa tiedot Verkkojen Eurooppa -välineen erityishankkeista ja päivittää näitä tietoja vähintään kerran vuodessa.
23 artikla
Unionin politiikkojen ja unionin lainsäädännön noudattaminen
Tämän asetuksen mukaisesti rahoitetaan ainoastaan toimia, jotka ovat unionin lainsäädännön ja asiaankuuluvan unionin politiikan mukaisia.
24 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä käyttämällä tarpeen mukaan tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.
2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet toimittaa kaikkien tämän asetuksen mukaisesti unionilta avustusta saaneiden, toteutukseen osallistuvien yhteisöjen, hankkijoiden ja alihankkijoiden toimien osalta asiakirjoihin ja paikan päällä suoritettaviin tarkastuksiin perustuvaa valvontaa.
3. Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF voi suorittaa tutkimuksia, muun muassa paikan päällä suoritettavia tarkastuksia ja todentamisia, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (23) sekä neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (24) säännösten ja niissä säädettyjen menettelyjen mukaisesti avustussopimukseen tai avustuspäätökseen taikka tämän asetuksen nojalla rahoitettuun sopimukseen liittyvän, Euroopan unionin taloudellisia etuja vahingoittavan petoksen, lahjonnan tai muun laittoman toiminnan osoittamiseksi.
4. Tämän asetuksen täytäntöönpanon seurauksena olevien, kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtyjen yhteistyösopimusten, avustussopimusten ja avustuspäätösten ja sopimusten on sisällettävä määräyksiä, joissa komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille annetaan nimenomaisesti valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia kukin oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.
II OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
25 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa Verkkojen Eurooppa -koordinointikomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
3. Komitea huolehtii 17 artiklassa tarkoitettujen työohjelmien horisontaalisesta tarkastelusta varmistaakseen, että ne ovat johdonmukaisia ja että liikenne-, televiestintä- ja energia-alojen välinen synergia tunnistetaan ja sitä hyödynnetään ja arvioidaan. Komitea pyrkii koordinoimaan näitä työohjelmia erityisesti siinä tarkoituksessa, että monialaisten ehdotuspyyntöjen toteuttaminen olisi mahdollista.
26 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 1 päivän tammikuuta 2014 alkavaksi ja 31 päivänä joulukuuta 2020 päättyväksi ajaksi 21 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 21 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä 21 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä, tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
27 artikla
Arviointi
1. Komissio laatii viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 yhteistyössä jäsenvaltioiden ja asianomaisten tuensaajien kanssa toimenpiteiden uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen tekemistä varten arviointikertomuksen, jonka se esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle ja jossa käsitellään kaikkien toimenpiteiden tavoitteiden saavuttamista (tulosten ja vaikutusten tasolla), resurssien käytön tehokkuutta ja Verkkojen Eurooppa -välineen antamaa eurooppalaista lisäarvoa. Arvioinnissa on lisäksi käsiteltävä yksinkertaistamisen laajuutta, toimenpiteiden sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta, kaikkien tavoitteiden jatkuvaa merkityksellisyyttä sekä sitä, miten toimenpiteillä on edistetty unionin painopisteiden eli älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun toteutumista, mukaan lukien niiden vaikutukset taloudelliseen, sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen. Arviointikertomus sisältää arvioinnin komission saavuttamista mittakaavaeduista Verkkojen Eurooppa -välineen hallinnoinnissa rahoituksen, tekniikan ja henkilöstön alalla sekä tarvittaessa sellaisten hankkeiden kokonaismäärästä, joiden toteutuksessa on hyödynnetty mainittujen alojen välistä synergiaa. Arvioinnissa on tarkasteltava myös sitä, miten rahoitusvälineitä voitaisiin tehostaa. Arviointikertomuksessa on otettava huomioon edeltävien toimenpiteiden pitkän aikavälin vaikutusten arvioinnin tulokset.
2. Verkkojen Eurooppa -välineen käytössä otetaan huomioon Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen kattava riippumaton arviointi, joka toteutetaan vuonna 2015. Komissio ja jäsenvaltiot määrittävät tuon arvioinnin pohjalta, onko Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskeva aloite aiheellinen ja voidaanko sillä tehokkaasti lisätä investointeja ensisijaisiin hankkeisiin ja parantaa unionin varainkäytön tehokkuutta.
3. Komissio tekee jälkiarvioinnin tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja tuensaajien kanssa. Jälkiarvioinnissa tarkastellaan Verkkojen Eurooppa -välineen tehokkuutta ja toimivuutta ja sen vaikutuksia taloudelliseen, sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen sekä sen osuutta unionin painopisteiden eli älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun edistämiseen ja ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden saavuttamiseksi käytetyn tuen laajuutta ja tuloksia.
4. Arvioinneissa on otettava huomioon edistyminen mitattuna suhteessa 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuihin suorituskykyindikaattoreihin.
5. Komissio toimittaa näiden arvioiden päätelmät Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle.
6. Komissio ja jäsenvaltiot voivat tehdä, mahdollisten muiden edunsaajien avustuksella, arvioinnin hankkeiden toteuttamismenetelmistä ja niiden toteutuksen vaikutuksista määrittääkseen, onko asetetut tavoitteet, myös ympäristönsuojelun alalla asetetut, saavutettu.
7. Komissio voi pyytää jäsenvaltiota, jota yhteistä etua koskeva hanke koskee, esittämään erityisen arvioinnin tämän asetuksen mukaisesti rahoitetuista toimista ja niihin liittyvistä hankkeista tai tarvittaessa antamaan tiedot ja avun, joita tällaisten hankkeiden arviointi edellyttää.
28 artikla
Tiedotus, viestintä ja julkisuus
1. Tuensaajien ja tapauksen mukaan asianomaisten jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämän asetuksen mukaisesti myönnetylle tuelle taataan riittävä julkisuus ja että sovelletaan riittävää avoimuutta, jotta unionin asema hankkeiden toteutuksessa voidaan saattaa suuren yleisön tietoon.
2. Komissio toteuttaa viestintä- ja tiedotustoimia, jotka koskevat Verkkojen Eurooppa -välineen hankkeita ja tuloksia. Tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohdan nojalla viestintätoimiin osoitetuilla varoilla on myös osaltaan edistettävä Euroopan unionin poliittisia painopisteitä koskevaa viestintää, sikäli kuin nämä liittyvät 3 artiklassa tarkoitettuihin yleisiin tavoitteisiin.
29 artikla
Asetuksen (EU) N:o 913/2010 muuttaminen
Muutetaan asetus (EU) N:o 913/2010 seuraavasti:
Korvataan asetuksen (EU) N:o 913/2010 liite tämän asetuksen liitteessä II olevalla tekstillä. Tämän johdosta tarkistettuihin rautateiden tavaraliikennekäytäviin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 913/2010 säännöksiä.
30 artikla
Siirtymäsäännökset
Tämä asetus ei vaikuta asianomaisten hankkeiden jatkamiseen tai muuttamiseen, mukaan lukien niiden peruuttaminen kokonaan tai osittain, niiden päättymiseen saakka, eikä rahoitustukeen, jota komissio on antanut asetusten (EY) N:o 680/2007 ja (EY) N:o 67/2010 tai muun 31 päivänä joulukuuta 2013 kyseiseen apuun sovellettavan lainsäädännön nojalla, jota sovelletaan kyseisiin toimiin niiden päättymiseen saakka.
31 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetukset (EY) N:o 680/2007 ja (EY) N:o 67/2010 1 päivästä tammikuuta 2014, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 30 artiklan soveltamista.
32 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä joulukuuta 2013.