РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 628/2013 НА КОМИСИЯТА
от 28 юни 2013 година
относно работните методи на Европейската агенция за авиационна безопасност за провеждане на стандартизационни инспекции и контрол на прилагането на правилата, определени в Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/2006 на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване, за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО (1), и по-специално член 24, параграф 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В член 24, параграф 1 и член 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008 се изисква Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) да подпомага Комисията, като контролира прилагането на разпоредбите и правилата за прилагане на посочения регламент от компетентните органи на държавите членки чрез провеждане на стандартизационни инспекции.
(2)
В член 54, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 216/2008 се постановява, че когато инспекция на компетентен орган от дадена държава членка налага инспекция на предприятие или група от предприятия, Агенцията следва да спазва разпоредбите на член 55.
(3)
В Регламент (ЕО) № 736/2006 на Комисията (2) се установяват работните методи на Агенцията за извършване на стандартизационни инспекции (наричани по-долу „настоящите работни методи“).
(4)
Изминаха шест години от приемането на настоящите работни методи. Бяха приети значителни промени в общите правила, бяха сключени също редица международни споразумения, а освен това Агенцията и държавите членки събраха ценен опит, който трябва да бъде взет предвид.
(5)
Когато Регламент (ЕО) № 736/2006 беше приет, общите правила в областта на гражданското въздухоплаване бяха ограничени до първоначалната летателна годност и нейното поддържане. С Регламент (ЕО) № 1702/2003 на Комисията (3) бяха определени правила за прилагане на сертифицирането на летателната годност и по отношение на опазването на околната среда за въздухоплавателните средства и свързаните с тях продукти, части и устройства, както и за сертифицирането на проектантски и производствени организации. С Регламент (ЕО) № 2042/2003 на Комисията (4) бяха установени правила за прилагане относно поддържането на летателната годност на въздухоплавателните средства и аеронавигационните продукти, части и устройства, както и за одобряване на организациите и персонала, изпълняващ тези задачи.
(6)
Оттогава насам Регламент (ЕО) № 216/2008 замени Регламент (ЕО) № 1592/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2002 г. относно общите правила в областта на гражданското въздухоплаване и създаването на Европейска агенция за авиационна безопасност (5), а наборът от общи правила беше разширяван два пъти: първия път, за да включи въздушния екипаж, въздушните операции и наземните инспекции; втория път, за да включи управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване (УВД/АНО), както и безопасността на летищата, вследствие на което Комисията прие редица правила за прилагане в съответните нови области на компетентност, като Регламент (ЕС) № 805/2011 на Комисията от 10 август 2011 г. относно определянето на подробни правила за свидетелствата за правоспособност на ръководителите на полети и за някои свидетелства и сертификати (6), Регламент за изпълнение (ЕС) № 1034/2011 на Комисията (7) относно надзора на безопасността при управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011 на Комисията от 17 октомври 2011 г. за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (8), Регламент (ЕС) № 691/2010 на Комисията от 29 юли 2010 г. за определяне на схема за ефективност на аеронавигационното обслужване и мрежовите функции и за изменение на Регламент (ЕО) № 2096/2005 за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (9), Регламент (ЕИО) № 3922/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. относно хармонизирането на техническите изисквания и административните процедури в областта на гражданското въздухоплаване (10), изменен с Регламент (ЕО) № 859/2008 на Комисията (11), Директива 2004/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно безопасността на въздухоплавателни средства на трети страни, които използват летища на Общността (12), изменена с Директива 2008/49/ЕО на Комисията от16 април 2008 г. за изменение на приложение II към Директива 2004/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на критериите за провеждане на наземни инспекции на въздухоплавателни средства, които използват летища на Общността (13), Регламент (ЕС) № 965/2012 на Комисията от 5 октомври 2012 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с въздушните операции (14) и Регламент (ЕС) № 1178/2011 на Комисията от 3 ноември 2011 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с екипажите на въздухоплавателни средства в гражданското въздухоплаване (15).
(7)
С Регламент (ЕО) № 216/2008 също бяха въведени редица нови разпоредби, които трябва да бъдат отразени в работните методи на Агенцията за провеждане на стандартизационни инспекции. По-специално в член 11 са определени условията за взаимно признаване на сертификатите, издадени от компетентните органи на държавите членки, както и условията за временно прекратяване на това признаване, при което стандартизационните инспекции представляват важен инструмент за вземането на такива решения. С член 15 се създава информационна мрежа, която осигурява полезна информация, която трябва да бъде взета предвид при стандартизационни инспекции, като същевременно може да възникне необходимост определени резултати от подобни стандартизационни инспекции да се предоставят незабавно на тази информационна мрежа. В член 27, параграф 3 се посочва, че Агенцията следва да подкрепя държавите членки при изпълнение на задълженията им към ИКАО.
(8)
Независимо от други промени на общите правила, установени с Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, Агенцията следва да подпомага Комисията при контрола на прилагането на други изисквания за авиационна безопасност, например тези, които произтичат от законодателството за Единното европейско небе или законодателството относно разследването или докладването на произшествия.
(9)
От 2006 г. насам европейската външна политика в областта на въздухоплаването също претърпя значителни промени както по отношение на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), така и по отношение на държавите в съседство с Европейския съюз и някои ключови партньори на световно равнище.
(10)
Беше подписан меморандум за сътрудничество с Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО) през 2010 г. (16), който създава рамка за структурирано сътрудничество между страните, по-специално по отношение на обмена на информация, свързана с безопасността, с цел да се избегне дублиране на задачите, когато това е възможно, в резултат на което програмата на Агенцията за стандартизационни инспекции и Всеобщата програма на ИКАО за одит на надзора на безопасността (USOAP) следва да бъдат обвързани по-тясно една с друга. В работните методи за инспекциите следва да се вземе предвид също така ICAO DOC 9735 - ръководството за непрекъснат контрол на USOAP.
(11)
По отношение на държавите, които са част от политиката на ЕС за съседство и политиката на разширяване, включително по-специално държавите, които са страни по Споразумението за общо европейско авиационно пространство, стандартизационните инспекции следва да бъдат организирани в съответствие със същите работни методи и същите стандарти като за държавите членки, като за целта следва да бъдат сключени съответните споразумения или работни договорености.
(12)
По отношение на държавите, които са подписали двустранни споразумения за авиационна безопасност, предвиждащи взаимното приемане на някои констатации по сертифицирането и одобрения, стандартизационните инспекции следва да подпомогнат контрола на изпълнението на споразумението, а техните резултати да се докладват на съответния двустранен надзорен съвет с оглед на възможни корекции. Инспекциите на онези държави членки, чиито констатации по сертифицирането и одобрения се приемат в рамките на двустранни срещи, следва да включват допълнителни проверки, за да се гарантира, че компетентните власти изпълняват правилно задълженията си, произтичащи от двустранните споразумения.
(13)
С цел да се осъществява ефикасен контрол на прилагането на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, както и на други правила за авиационна безопасност, произтичащи от съществуващите регламенти и споразумения, е необходимо да се преразгледат настоящите работни методи, по-специално за да се гарантира, че те ще придобият по-системна ориентация, ще следват подход за по-последователен контрол, който е съсредоточен в по-голяма степен върху безопасността, ще осигурят по-ефективно използване на ресурсите, за да не възниква ненужна тежест за компетентните органи, и ще включват механизъм за обратна връзка относно дейностите на Агенцията, свързани с изготвянето на правила. Следва да бъдат създадени инспекционни екипи с адекватно обучен и квалифициран персонал, като Агенцията се стреми да балансира участието на упълномощените служители от различни държави членки.
(14)
Работните методи следва да отразяват определенията и принципите за одит, посочени в стандарта ISO 19011.
(15)
Освен в областта на инспекциите работни методи следва да бъдат разработени в областите на контрола на равнище системи и на равнище констатации.
(16)
Работните методи следва да осигурят по-голяма гъвкавост за Агенцията при предприемането на действия в области, където това съответства на нейните технически компетенции, като в същото време следва да се запази правната сигурност относно тези методи.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 736/2006 следва да бъде съответно изменен.
(18)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 65 от Регламент (ЕО) № 216/2008,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се установяват работни методи за:
а)
контрол на прилагането от страна на компетентните органи на държавите членки на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане в областите, обхванати от член 1, параграф 1 от посочения регламент;
б)
провеждане на стандартизационни инспекции от компетентните органи на държавите членки;
в)
проверка дали компетентните органи на държавите членки издават сертификати и упражняват надзор над тях в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане;
г)
участие в оценката на въздействието на изпълнението на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане от компетентните органи на държавите членки.
2. Работните методи, установени в настоящия регламент, се прилагат също, доколкото това е практически възможно, когато Агенцията е натоварена със задачата да извършва контрол относно прилагането на изискванията за авиационна безопасност, произтичащи от друго законодателство на ЕС, споразумения, сключени от ЕС, или работни договорености, сключени от Агенцията.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„инспекция“ означава стандартизационната инспекция, посочена в член 24, параграф 1 и член 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008, включително инспекцията на предприятие или група от предприятия, посочена в член 54, параграф 4 и член 55 от посочения регламент, която се извършва от Агенцията;
2.
„компетентен орган“ означава органа, определен от държавата членка като компетентен за прилагането на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане;
3.
„упълномощен персонал“ означава лицата, упълномощени от Агенцията да извършват инспекции, включително командировани служители;
4.
„командирован персонал“ означава служители, предоставени от компетентните органи на държавите членки, Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), други международни организации в областта на въздухоплаването или от компетентните органи на трети държави, които имат споразумения със Съюза или работни договорености с Агенцията, които са определени от тези органи да съдействат на Агенцията при провеждане на инспекциите;
5.
„доказателство“ означава документация, изложение на факти или друга информация, която е от значение в конкретния случай и може да бъде проверена;
6.
„констатация“ означава резултата от сравнението между наличните доказателства и приложимите изисквания;
7.
„корекция“ означава действие за отстраняване на констатирани несъответствия с приложимите изисквания;
8.
„коригиращо действие“ означава действие за отстраняване на причината на констатирано несъответствие с приложимите изисквания, с цел да се предотврати повторно възникване на несъответствието;
9.
„непосредствена заплаха за безопасността“ означава ситуация, при която съществуват доказателства, че даден продукт, услуга, система, съставен елемент, оборудване или съоръжение е в състояние, в което е вероятно да възникнат вреди за хората, или се експлоатира, доставя или поддържа технически по такъв начин, че е вероятно възникването на такива вреди, ако не бъдат извършени незабавно корекции в ситуацията.
Член 3
Принципи, приложими към контрола
1. Агенцията извършва контрол на прилагането от страна на компетентните органи на изискванията, посочени в член 1, както и тяхното еднакво прилагане в съответствие с методологията, изложена в настоящия регламент, и докладва за това.
2. Контролът е непрекъснат и съобразен с риска, въз основа на информацията, която е на разположение на Агенцията. Той включва оценка на способността на компетентните органи да изпълняват своите задължения по надзора, като извършват инспекции, когато е необходимо, и предприемат действия, произтичащи от констатациите, направени при инспекции, с цел да се гарантира своевременното предприемане на подходящи корекции и коригиращи действия.
3. В рамките на контрола се използва системен подход. Той обхваща всички области и критични елементи на системата за надзор на безопасността, както е определено от ИКАО. Особено внимание се отделя на връзките между отделните области.
4. Контролът се извършва по прозрачен, ефикасен, ефективен, хармонизиран и последователен начин.
5. Агенцията анализира резултатите от своите дейности по контрола, за да установи дали съществува необходимост от регулаторни подобрения.
Член 4
Принципи, приложими към инспекциите и констатациите
1. При инспекциите на компетентните органи се вземат под внимание резултатите от предишни инспекции и се разглеждат по-конкретно промени в регулаторните изисквания и във възможностите на компетентния орган да упражнява надзор на безопасността. Те са пропорционални на размера и сложността на промишления сектор под надзора на компетентните органи, като техен приоритет е да гарантират високо и еднакво равнище на безопасност за търговския въздушен транспорт.
2. Инспекциите могат да включват инспекции на предприятия или групи от предприятия, които се намират под надзора на проверявания компетентен орган.
3. Инспекциите могат да включват, когато това е договорено между засегнатите страни, инспекции на военни съоръжения, отворени за обществено ползване, или на услуги, предоставяни от военен персонал на обществеността, с цел да се провери дали изискванията на член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 216/2008 са спазени.
4. Инспекциите се провеждат от екип, съставен от упълномощен от Агенцията персонал, който е квалифициран и обучен в своите съответни области на дейност. Упълномощеният персонал спазва принципите на независимост, почтеност, етично поведение, надлежна проверка, коректно представяне и поверителност.
5. Когато Агенцията установи, че един или повече сертификати не отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, констатираното несъответствие се докладва на съответния компетентен орган. Когато дадено констатирано несъответствие не бъде коригирано своевременно, Агенцията прави препоръки съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 с цел да даде възможност за вземане на решение за взаимно признаване на посочените сертификати.
6. Агенцията класифицира и следи несъответствията, констатирани по време на инспекциите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, в зависимост от тяхното въздействие, като констатациите, засягащи сигурността и безопасността, се ползват с приоритет. Агенцията също така информира незабавно компетентните органи на държавите членки, когато към корекцията на дадена непосредствена заплаха за безопасността не е подходено по задоволителен начин.
7. Настоящият регламент се прилага, без да се накърняват разпоредбите на членове 15 и 58 от Регламент (ЕО) № 216/2008, на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (17), на Регламент (ЕО) № 2111/2005 на Европейския парламент и на Съвета (18) и Регламент (ЕО) № 473/2006 на Комисията (19)
Член 5
Обмен на информация
1. Компетентните органи на държавите членки предоставят на Агенцията цялата необходима информация, свързана с извършвания от тях надзор на безопасността, в която са разгледани всички критични елементи на тяхната система за надзор на безопасността, включително предприятията или групите от предприятия под техен надзор. Информацията се предоставя във форма и по начин, определени от Агенцията, като се взема под внимание информацията, предоставяна на ИКАО.
2. Агенцията може също да изисква ad-hoc информация от компетентните органи на държавите членки. Когато отправя такова искане за информация, Агенцията посочва своето правно основание и цел, уточнява каква информация се изисква и определя сроковете, в които тя трябва да бъде предоставена.
3. Агенцията предоставя на компетентните органи на държавите членки съответна информация с цел да подкрепи еднаквото прилагане на приложимите изисквания.
Член 6
Национален координатор по стандартизация
1. Държавите членки определят национален координатор по стандартизация, който действа като тяхна основна точка за контакт за всички дейности по стандартизация, и по-специално за координирането на обмена на информация, предвиден в член 5, параграф 1. Националният координатор по стандартизация има задължението да:
а)
поддържа и актуализира текущата информация, която се предоставя на Агенцията, включително информацията, поискана в съответствие с членове 3, 4 и 5, корекциите и плановете за коригиращи действия, както и доказателствата за изпълнението на договорените коригиращи действия;
б)
подпомага Агенцията във всички фази на дадена инспекция и да гарантира, че инспекционният екип се придружава по време на инспекциите на място.
2. Компетентните органи гарантират, че са налице ясни канали за комуникация между определения национален координатор по стандартизация и тяхната вътрешна организация, за да може този координатор да изпълнява своите задължения правилно.
Член 7
Непрекъснат контрол
1. Непрекъснатият контрол, посочен в член 3, съдържа следното:
а)
събиране и анализ на данните и информацията, предоставени от компетентните органи на държавите членки, Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), Комисията или от други съответни източници;
б)
оценка на способността на даден компетентен орган да изпълнява своите задължения по надзора на безопасността;
в)
в зависимост от оценката, посочена в буква б) - определяне на приоритети, планиране и определяне на обхвата на инспекциите;
г)
провеждане на такива инспекции, включително свързаното с това докладване;
д)
последващи действия и приключване на констатациите за несъответствия, произтичащи от инспекциите.
2. За оценката, посочена в параграф 1, буква б), Агенцията създава, разработва и поддържа единен модел, в който се вземат предвид поне следните елементи:
а)
размер и сложност на авиационната промишленост;
б)
сериозни произшествия, злополуки, злополуки с фатален изход и свързаните с тях смъртни случаи;
в)
резултати от наземните инспекции;
г)
резултати от предходните инспекции;
д)
способност на компетентните органи да прилагат ефективно корекции и коригиращи действия;
е)
резултати от одитите, проведени съгласно международни конвенции или държавни програми за оценка на безопасността;
ж)
съществуващи мерки съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 или член 258 от Договора.
3. Резултатите от прилагането на модела, определен в параграф 2, както и входящите данни и резултатите от оценката се предоставят на националния координатор по стандартизация на съответната държава членка.
4. Агенцията следва да адаптира програмата за инспекции с оглед на извършвания от нея непрекъснат контрол, като отразява както случаите на подобряване, така и случаите на влошаване на равнището на безопасност. Агенцията предприема подходящи действия, когато има доказателства, че равнището на безопасност се влошава.
Член 8
Програма за инспекциите
1. Агенцията създава в сътрудничество с Комисията многогодишна програма, включваща инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, буква а), както и годишна програма, включваща инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, букви а) и б).
2. В програмите за инспекция се посочват засегнатите държави членки, видът на инспекцията, областите, които трябва да бъдат проверени, и предвиденият график за провеждане на фазата на място, съобразно модела, посочен в член 7.
3. Контролните програми могат да бъдат адаптирани от Агенцията, за да бъдат взети предвид нововъзникващите рискове, установени при непрекъснатия контрол, посочен в член 7.
4. Годишната програма се предоставя на Комисията, на членовете на управителния съвет на Агенцията като част от работната програма на Агенцията в съответствие с член 33, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 216/2008, както и на националния координатор по стандартизация на съответната държава членка.
Член 9
Области на инспекциите
1. Агенцията извършва инспекции във всяка от областите, определени в глава II от Регламент (ЕО) № 216/2008. Тези области включват:
а)
летателната годност съгласно член 5 и опазването на околната среда съгласно член 6 от посочения регламент;
б)
летателните екипажи съгласно членове 7 и 8 от посочения регламент;
в)
въздушните операции съгласно членове 8 и 9 от посочения регламент;
г)
наземните инспекции съгласно член 10 от посочения регламент;
д)
летищата съгласно член 8а от посочения регламент;
е)
УВД/АНО и ръководителите на полети съгласно членове 8б и 8в от посочения регламент.
Допълнителни области могат да бъдат определени в зависимост от по-нататъшното развитие на Регламент (ЕО) № 216/2008 или по искане на Комисията.
2. Агенцията гарантира, че нейните ресурси са разпределени по подходящ начин за осъществяването на контрол и инспекции на различните области в зависимост от резултатите от непрекъснатия контрол, посочен в член 7.
Член 10
Видове инспекции
1. Агенцията провежда:
а)
комплексни инспекции с цел проверка на една или повече области; тези инспекции се извършват на интервали, определени въз основа на резултатите от непрекъснатия контрол;
б)
целенасочени инспекции с цел проверка на конкретни сектори в рамките на една или повече области и/или с цел оценяване на степента на изпълнение на договорените корекции и коригиращи действия;
в)
аd-hoc инспекции с цел проверка на конкретни проблеми, установени в рамките на непрекъснатия контрол на Агенцията, или по искане на Комисията.
2. Независимо от инспекциите, посочени в параграф 1, Агенцията може да прави констатации, които не се основават на проверки на място, когато има достатъчно доказателства за несъответствие.
Член 11
Критерии в областта на обучението, квалификацията и упълномощаването на инспекционните екипи
1. Агенцията установява критерии по отношение на квалификацията на персонала, който участва в инспекционните екипи.
2. Тези критерии включват:
а)
познаване на институционалната и регулаторната рамка, по-конкретно на настоящия регламент, както и на съответните международни споразумения;
б)
познаване на одитните техники и практически опит с тях;
в)
техническа компетентност и практически опит в съответните области, посочени в член 9.
3. Ръководителите на екипи са персонал, назначен от Агенцията. Критериите относно тяхната квалификация включват, в допълнение към посоченото в параграф 2, умения за ръководене на екип и умения за комуникация в международна среда и в деликатни ситуации.
4. Членовете на екипите са персонал, назначен от Агенцията, или командировани лица.
5. Както ръководителите, така и членовете на екипи са обучени относно приложимите изисквания и процедурите на Агенцията. Агенцията гарантира, че ръководителите и членовете на екипи винаги разполагат с компетентността, позволяваща те да бъдат упълномощени да участват в инспекции. За тази цел Агенцията създава подходящи програми за непрекъснато обучение.
6. Лица от персонала, които отговарят на критериите по отношение на квалификацията и са получили подходящо обучение, могат да бъдат упълномощени от Агенцията да участват в инспекционните екипи.
Член 12
Съставяне на екипи за инспекции
1. Инспекциите се извършват от екипи, съставени от Агенцията, които включват упълномощен персонал съгласно член 11.
2. Агенцията определя състава на екипа с оглед постигане на минималния състав, необходим за покриване на изискваните технически правомощия и работно натоварване, като взема под внимание вида на инспекцията, обхвата, броя на разглежданите области и очакваната програма. Всеки екип има ръководител и минимум един член. Във всички случаи Агенцията гарантира, че броят на служителите в отделните екипи е пропорционален на обхвата на задачите.
3. Агенцията гарантира, че при съставянето на екипите няма конфликт на интереси нито по отношение на инспектираните национални органи, нито по отношение на инспектираните предприятия или групи от предприятия.
4. Своевременно преди началото на инспекцията Агенцията изисква от органите или организациите, командироващи служители, информация относно наличността на членовете на екипа за участие във фазата на място.
5. Разходите, произтичащи от участието на национални координатори по стандартизация, както е предвидено в член 14, параграф 2 и член 19, параграф 2, и от участието на командировани служители в инспекции, извършвани от Агенцията, се поемат от Агенцията в съответствие с нормативната уредба на Съюза и без да се засяга годишната бюджетна процедура на Съюза.
Член 13
Провеждане на инспекции
1. Инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, букви а) и б), включват следните фази:
а)
подготвителна фаза, която се провежда преди инспекцията и продължава най-малко 10 седмици;
б)
фаза на място;
в)
фаза на докладване, следваща фазата на място и продължаваща не повече от 10 седмици.
2. Инспекциите ad-hoc, посочени в член 10, параграф 1, буква в), се обявяват пред съответния компетентен орган с двуседмично предизвестие, но не се изисква при това да се спазват сроковете и процедурите, предвидени в членове 14, 15 и 16, освен задължението да бъде изготвен окончателен доклад.
3. Констатации за несъответствия, открити по време на инспекциите, посочени в член 10, се докладват в съответствие с член 16, проследяват се и се приключват в съответствие с член 17 и се класифицират в съответствие с член 18.
Член 14
Подготвителна фаза
1. В подготвителната фаза на инспекцията Агенцията:
а)
уведомява компетентния орган за инспекцията най-малко 10 седмици преди фазата на място, включително за планувания вид инспекция, както и за областите и секторите на инспекцията;
б)
събира необходимата информация за подготовка на инспекцията, като надлежно взема предвид информацията, получена от непрекъснатия контрол;
в)
определя обхвата, степента и програмата на инспекцията, включително инспекцията на предприятия или групи от предприятия, като взема предвид информацията, получена от непрекъснатия контрол;
г)
определя размера и състава на екипа за инспекцията.
2. След получаване на предизвестието за инспекцията компетентният орган съдейства на Агенцията за бързото подготвяне на фазата на място. Ако се сметне за необходимо, може да бъде организирана предварителна среща между инспектиращия екип и националния координатор по стандартизация.
3. Агенцията предоставя на компетентния орган програмата на инспекцията и състава на екипа поне две седмици преди фазата на място.
Член 15
Фаза на място
1. По време на фазата на място от дадена инспекция Агенцията:
а)
организира встъпителна среща с националния координатор по стандартизация и проверявания компетентен орган;
б)
проследява останалите неприключени констатации за несъответствия, установени при предишни инспекции, и извършва преглед на съответните корекции и коригиращи действия;
в)
уведомява компетентния орган за всички непосредствени проблеми във връзка с безопасността, когато подобни проблеми бъдат установени по време на инспекцията;
г)
на заключителното заседание представя на проверявания компетентен орган списък с предварителните констатации за несъответствия, установени или проследени по време на инспекцията.
2. Освен това Агенцията може да:
а)
проверява основните офиси и, доколкото това се счита за необходимо, всички регионални офиси на компетентния орган и на квалифицираните организации, на които компетентният орган може да е възложил задачи;
б)
проверява предприятията или групите от предприятия, които се намират под надзора на компетентния орган, като част от инспекцията на този компетентен орган; в такъв случай компетентният орган може да придружава екипа за инспекция;
в)
провежда интервюта с персонала на проверявания компетентен орган и на квалифицираните организации, ако има такива, и на посетените предприятия или групи от предприятия, ако има такива;
г)
проверява законодателни актове, процедури, сертификати, документация, данни и други подходящи материали.
Член 16
Фаза на докладване
1. Във фазата на докладване от дадена инспекция Агенцията, в срок от 6 седмици след заключителното заседание на фазата на място, прави преглед на предварителните констатации, класифицира ги и изготвя въз основа на това проектодоклад до проверявания компетентен орган.
2. Проектодокладът съдържа най-малко:
а)
обобщение, в което са представени констатациите;
б)
подробности за извършването на инспекцията, включително вида на инспекцията, проверяваните области, обхвата и състава на екипа;
в)
анализ на критичните елементи с акцент върху основните констатации;
г)
списък на констатираните несъответствия, установени или проследени по време на инспекцията, заедно с тяхната класификация;
д)
препоръки, включително, когато е необходимо, относно взаимното признаване на сертификати.
3. Констатациите за несъответствия се съобщават посредством проектодоклада, посочен в параграф 2, освен ако вече са нотифицирани в писмена форма от Агенцията чрез други средства.
4. Компетентният орган може да изпрати писмени коментари на Агенцията в срок от две седмици след уведомяването.
5. Агенцията, в рамките на 10 седмици след заключителното заседание, издава окончателен доклад въз основа на проектодоклада, посочен в параграф 2, който отразява коментарите на проверявания компетентен орган, ако има такива. Агенцията може да адаптира описанието на дадена констатация за несъответствие, нейното правно основание, нейната класификация или нейния актуален статус, както е уместно, за да бъдат взети предвид коментарите, както и корекциите и коригиращите действия, представени във фазата на докладване.
6. Агенцията определя и поддържа статус на непрекъснатия контрол за всяка държава членка, който при поискване се предоставя на засегнатата държава членка и на Комисията.
7. Окончателният доклад се адресира до проверявания компетентен орган и до Комисията, която впоследствие може да изпрати този доклад на съответната държава членка и на други компетентни органи, ако е уместно.
Член 17
Проследяване и приключване на констатациите
1. За всички констатирани несъответствия, класифицирани съгласно член 18, параграф 1, букви б) и в), компетентният орган предлага корекции и коригиращи действия не по-късно от четири седмици след получаване на уведомлението от Агенцията.
2. За всички констатирани несъответствия, класифицирани съгласно член 18, параграф 1, буква а), компетентният орган предлага корекции и коригиращи действия не по-късно от 10 седмици след получаване на уведомлението от Агенцията.
3. Компетентният орган докладва на Агенцията своевременно относно приключването на коригиращите действия и представя доказателства за това.
4. Агенцията:
а)
оценява корекциите и коригиращите действия, представени от компетентния орган, или своевременно изисква допълнителни разяснения;
б)
одобрява или отхвърля представените корекции и/или коригиращи действия в рамките на 16 седмици след уведомяването;
в)
контролира удовлетворителното изпълнение на коригиращите действия;
г)
установява необходимостта от допълнителни действия в съответствие с член 22;
д)
докладва редовно на компетентния орган и на Комисията за статуса на констатациите за несъответствия и на съответните корекции/коригиращи действия посредством доклади за статуса;
е)
приключва констатациите за несъответствия, ако остане удовлетворена от коригиращите действия и предоставените доказателства, регистрира приключването на констатациите за несъответствие и уведомява компетентния орган за това.
5. За целите на буква в) Агенцията може да поиска доказателства или разяснения от компетентния орган. Агенцията също така може да вземе решение да извърши проверка на място на изпълнението посредством инспекция.
6. Когато констатациите за несъответствия са предмет на разследване за нарушение по силата на член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 или по силата на договорите, Агенцията осигурява подходящи последващи действия след консултации с Комисията и не приключва такива констатации без предварително съгласуване с Комисията.
Член 18
Класифициране на констатациите
1. Всички констатации за несъответствия, направени от Агенцията в рамките на инспекциите, посочени в член 10, се класифицират и докладват от Агенцията, независимо дали се отнасят до административни или технически изисквания, в един от следните класове:
а)
клас C: несъответствие с приложимите изисквания, което поражда главно проблеми във връзка със стандартизацията;
б)
клас D: несъответствие с приложимите изисквания, което поражда проблеми във връзка със стандартизацията и проблеми във връзка с безопасността, ако не се коригира своевременно;
в)
клас G: непосредствен проблем във връзка с безопасността.
2. Докладването, проследяването и приключването се степенуват по важност в зависимост от тяхната класификация.
Член 19
Непосредствен проблем във връзка безопасността
1. Когато Агенцията е извършила уведомяване за непосредствен проблем във връзка с безопасността:
а)
Агенцията изисква от компетентния орган да предприеме подходящи коригиращи действия, включително незабавни корекции;
б)
компетентният орган прилага ефективни корекции за отстраняване на констатираното несъответствие и предоставя на Агенцията доказателства за това.
2. Агенцията може да поиска от компетентния орган в срок от две седмици след постъпване на уведомлението за непосредствен проблем във връзка с безопасността да присъства на заседание, за да направи оценка на прилагането на незабавните корекции.
3. Когато корекциите не удовлетворяват Агенцията, тя отправя препоръки към Комисията, включително, когато е необходимо, искане относно взаимното признаване на сертификати, издадени от компетентния орган. Агенцията също така информира незабавно компетентните органи на държавите членки.
Член 20
Документация
1. Агенцията създава система за водене на документация, която осигурява подходящо съхранение, достъп и надеждно проследяване на:
а)
обучението, квалификацията и упълномощаването на ръководителите и членовете на екипи;
б)
програмите на инспекциите;
в)
докладите;
г)
констатациите и свързаните с тях доказателства;
д)
договорените корекции и коригиращи действия;
е)
приключването на констатации за несъответствия и свързаните с това доказателства;
ж)
препоръките относно взаимното признаване на сертификати;
з)
оценките, посочени в член 7, параграф 1, буква б).
2. Всички документи се съхраняват за минимален срок от 15 години, като се спазва приложимото законодателство за защита на данните.
Член 21
Достъп до информацията, съдържаща се в докладите за инспекциите
1. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, засяга предприятие или група от предприятия, намиращи се под надзор относно безопасността, упражняван от трета държава, и попада в обхвата на прилагане на споразумение на Съюза, сключено в съответствие с член 12 от Регламент (ЕО) № 216/2008, тази информация се предоставя на третата държава като страна по това споразумение съгласно неговите съответни разпоредби.
2. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, попада в обхвата на прилагане на Меморандума за сътрудничество между Съюза и ИКАО, информацията се предоставя на ИКАО в съответствие с разпоредбите на посочения Меморандум за сътрудничество и съответното приложение относно безопасността.
3. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, се отнася до текущо разследване във връзка с безопасността, провеждано в съответствие с Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета (20), информацията се предоставя незабавно на органа, отговорен за това разследване.
4. За целите на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (21) процесът на вземане на решения, свързани с доклад за инспекция, не се счита за приключил, преди да са приключени свързаните с него констатации за несъответствия.
Член 22
Допълнителни действия
1. Агенцията установява всяко неизпълнение на изискването за проследяване на констатирано несъответствие, като например:
а)
коригиращо действие, което не е представено в срока, посочен в член 17, параграф 1;
б)
коригиращо действие, което не е одобрено от Агенцията в срока, посочен в член 17, параграф 4, буква б);
в)
коригиращо действие, което не е надлежно изпълнено.
2. В случаите, посочени в параграф 1, Агенцията изисква от компетентния орган да предостави разяснения относно неизпълнението и да представи допълнителни действия, като определя срок за отговор.
3. Агенцията оценява последствията от неизпълнението, заедно с отговора на компетентния орган, в рамките на определения краен срок. Въз основа на резултатите от оценката Агенцията може:
а)
да приеме представените допълнителни действия; или
б)
да изготви допълнителен доклад до съответния компетентен орган и до Комисията. Този доклад включва оценката на Агенцията, както и препоръките до Комисията, включително, ако бъде счетено за необходимо, препоръки относно взаимното признаване на сертификати, издадени от компетентния орган.
4. Без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2111/2005, след получаването на допълнителния доклад, посочен в параграф 3, буква б), Комисията може да предприеме всяка от следните стъпки:
а)
да изпрати коментари до съответната държава членка или да поиска допълнителни обяснения за изясняване на констатациите за несъответствия или част от тях;
б)
да изиска от Агенцията да извърши ad-hoc инспекция, за да провери удовлетворителното изпълнение на корекциите и коригиращите действия;
в)
да задейства процедурата, посочена в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008, за да вземе решение дали сертификатите, издадени от компетентния орган, съответстват на приложимите изисквания;
г)
да задейства процедура по силата на член 258 от Договора.
Член 23
Годишен доклад
Агенцията предава на Комисията най-късно до 31 март на всяка година годишен доклад относно дейностите и инспекциите, извършени през предходната година в рамките на непрекъснатия контрол. Докладът включва анализ на резултатите от дейностите и инспекциите, който отразява способността на компетентните органи да изпълняват своите задължения по надзора на безопасността, както и препоръки за възможни подобрения. В препоръките по-конкретно се посочват техническите правила, които ще трябва да бъдат определени или изменени в съответствие с член 17, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 216/2008, както и мерките, предприемани от Агенцията, които ще трябва да бъдат определени или изменени в съответствие с член 18, буква в) от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 24
Работни процедури
Агенцията преразглежда своите работни процедури с оглед на изпълнението на задачите, възложени ѝ по членове 3 - 23, в срок от шест месеца след влизането в сила на настоящия регламент.
Член 25
Преходни разпоредби
1. Констатации за несъответствия, направени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, за които на Агенцията не е било представено доказателство за приключването им към момента на влизане в сила на настоящия регламент, се считат за направени в съответствие с настоящия регламент и се третират по съответния начин.
2. Планове за коригиращи действия, одобрени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, се считат за одобрени в съответствие с настоящия регламент.
3. Членовете и ръководителите на екипи, упълномощени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, се считат за упълномощен персонал съгласно настоящия регламент.
Член 26
Отмяна
Регламент (ЕО) № 736/2006 се отменя.
Член 27
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 28 юни 2013 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 628/2013,
annettu 28 päivänä kesäkuuta 2013,
Euroopan lentoturvallisuusviraston työmenetelmistä standardointitarkastuksia suoritettaessa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 sääntöjen soveltamisen seurannasta ja komission asetuksen (EY) N:o 736/2006 kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta sekä neuvoston direktiivin 91/670/ETY, asetuksen (EY) N:o 1592/2002 ja direktiivin 2004/36/EY kumoamisesta 20 päivänä helmikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 (1) ja erityisesti sen 24 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 216/2008 24 artiklan 1 kohdassa ja 54 artiklassa edellytetään, että Euroopan lentoturvallisuusvirasto, jäljempänä ’virasto’, avustaa komissiota suorittamalla standardointitarkastuksia seuratakseen, miten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset soveltavat kyseistä asetusta ja sen täytäntöönpanosääntöjä.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 216/2008 54 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista koskevan tarkastuksen edellyttäessä yrityksen tai yritysten yhteenliittymän tarkastamista, viraston olisi noudatettava 55 artiklan säännöksiä.
(3)
Komission asetuksessa (EY) N:o 736/2006 (2) säädetään viraston työmenetelmistä standardointitarkastuksia suoritettaessa, jäljempänä ’nykyiset työmenetelmät’.
(4)
Nykyisten työmenetelmien hyväksymisestä on kulunut kuusi vuotta. Yhteisiin sääntöihin on tehty huomattavia muutoksia. Lisäksi on tehty useita kansainvälisiä sopimuksia ja virasto sekä jäsenvaltiot ovat myös saaneet arvokasta kokemusta, joka olisi otettava huomioon.
(5)
Kun asetus (EY) N:o 736/2006 annettiin, yhteiset siviili-ilmailua koskevat säännöt rajoittuivat lentokelpoisuuden osoittamiseen ja ylläpitämiseen. Komission asetuksessa (EY) N:o 1702/2003 (3) säädetään ilma-alusten ja ilmailualan tuotteiden, osien ja laitteiden lentokelpoisuutta ja ympäristöhyväksyntää sekä suunnittelu- ja tuotanto-organisaatioiden hyväksyntää koskevista täytäntöönpanosäännöistä. Komission asetuksessa (EY) N:o 2042/2003 (4) säädetään lentokelpoisuuden ja ilmailutuotteiden, osien ja laitteiden ylläpidosta ja näihin tehtäviin osallistuvien organisaatioiden ja henkilöstön hyväksymistä koskevista täytäntöönpanosäännöistä.
(6)
Sen jälkeen yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta 15 päivänä heinäkuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1592/2002 (5) on korvattu asetuksella (EY) N:o 216/2008 ja yhteisiä sääntöjä on laajennettu kahdesti: ensin niihin sisällytettiin lentomiehistö, lentotoiminta ja asematasotarkastukset, sitten ilmaliikenteen hallinta ja lennonvarmistuspalvelut sekä lentoasemien turvallisuus, minkä vuoksi komissio on antanut useita täytäntöönpanosääntöjä, jotka vastaavat kyseisiä uusia toimivallan aloja, kuten lennonjohtajien lupakirjoja ja eräitä todistuksia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä elokuuta 2011 annettu komission asetus (EU) N:o 805/2011 (6), ilmaliikenteen hallinnan ja lennonvarmistuspalvelujen turvallisuusvalvonnasta annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1034/2011 (7), lennonvarmistuspalvelujen tarjoamista koskevista yhteisistä vaatimuksista 17 päivänä lokakuuta 2011 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1035/2011 (8), lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskyvyn kehittämisjärjestelmästä ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoamista koskevista yhteisistä vaatimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 2096/2005 muuttamisesta 29 päivänä heinäkuuta 2010 annettu komission asetus (EU) N:o 691/2010 (9), teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla 16 päivänä joulukuuta 1991 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3922/91 (10), muutettu komission asetuksella (EY) N:o 859/2008 (11), yhteisön lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuudesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/36/EY (12), muutettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/36/EY liitteen II muuttamisesta yhteisön lentoasemia käyttävien ilma-alusten asematasotarkastusten suorittamisperusteiden osalta 16 päivänä huhtikuuta 2008 annetulla komission direktiivillä 2008/49/EY (13), lentotoimintaan liittyvistä teknisistä vaatimuksista ja hallinnollisista menettelyistä 5 päivänä lokakuuta 2012 annettu komission asetus (EU) N:o 965/2012 (14) ja siviili-ilmailun lentomiehistöä koskevien teknisten vaatimusten ja hallinnollisten menettelyjen säätämisestä 3 päivänä marraskuuta 2011 annettu komission asetus (EU) N:o 1178/2011 (15).
(7)
Asetuksessa (EY) N:o 216/2008 otetaan käyttöön myös useita uusia säännöksiä, jotka olisi otettava huomioon viraston työmenetelmissä standardointitarkastusten suorittamiseksi. Asetuksen 11 artiklassa vahvistetaan erityisesti jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten antamien todistusten vastavuoroista tunnustamista koskevat edellytykset sekä tunnustamisen voimassaolon keskeyttämisen edellytykset, missä standardointitarkastukset ovat tällaisen päätöksenteon tärkeä väline. Asetuksen 15 artiklassa säädetään tietoverkosta, jonka avulla saadaan hyödyllistä, standardointitarkastuksissa huomioon otettavaa tietoa, jolloin saattaa olla tarpeen toimittaa viipymättä tietyt tällaisten standardointitarkastusten tulokset saataville kyseiseen tietoverkkoon. Asetuksen 27 artiklan 3 kohdassa vahvistetaan, että virasto avustaa jäsenvaltioita täyttämään niiden velvollisuudet Kansainvälistä siviili-ilmailujärjestöä (ICAO) kohtaan.
(8)
Sen estämättä, mitä asetuksessa (EY) N:o 216/2008 vahvistettujen yhteisten sääntöjen ja sen täytäntöönpanosääntöjen lisämuutoksissa säädetään, viraston olisi avustettava komissiota muiden, kuten yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevasta lainsäädännöstä tai onnettomuuksien tutkintaa tai poikkeamista tiedottamista koskevasta lainsäädännöstä johtuvien ilmailun turvallisuutta koskevien vaatimusten seurannassa.
(9)
Myös Euroopan ulkoisessa ilmailupolitiikassa on vuoden 2006 jälkeen tapahtunut merkittävää kehitystä niin Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO), Euroopan unionin naapurivaltioiden kuin eräiden tärkeimpien yhteistyökumppanienkin osalta.
(10)
Vuonna 2010 allekirjoitettiin Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön kanssa tehtävää yhteistyötä koskeva yhteistyöpöytäkirja (16), jolla luotiin kehys järjestelmälliselle sopimuspuolten väliselle yhteistyölle, erityisesti turvallisuuteen liittyvän tiedonvaihdon osalta. Sopimuksella pyritään mahdollisuuksien mukaan välttämään tehtävien päällekkäisyys, ja sen seurauksena viraston standardointitarkastusohjelman ja ICAOn yleisen turvallisuusvalvonnan arviointiohjelman (USOAP) tulisi liittyä toisiinsa aiempaa tiiviimmin. Tarkastuksen työmenetelmissä olisi otettava huomioon myös ICAOn asiakirja 9735 (USOAPin jatkuvaa seurantaa koskeva käsikirja).
(11)
Niiden valtioiden osalta, jotka osallistuvat EU:n naapuruus- ja laajentumispolitiikkaan, erityisesti Euroopan yhteistä ilmailualuetta koskevan sopimuksen osapuolet mukaan luettuina, standardointitarkastukset olisi järjestettävä niiden samojen työmenetelmien ja vaatimusten mukaisesti, jotka koskevat jäsenvaltioita ja joihin sovelletaan tarkoituksenmukaisia sopimuksia tai työjärjestelyjä.
(12)
Niiden valtioiden osalta, jotka ovat allekirjoittaneet kahdenvälisiä lentoturvallisuutta koskevia sopimuksia, joissa määrätään tiettyjen sertifiointia koskevien havaintojen ja hyväksyntien vastavuoroisesta tunnustamisesta, standardointitarkastuksilla olisi avustettava sopimuksen täytäntöönpanon seurantaa, ja näiden valtioiden olisi raportoitava tuloksista soveltuvalle kahdenväliselle valvontalautakunnalle mahdollisia mukautuksia varten. Niiden jäsenvaltioiden, joiden sertifiointia koskevat havainnot ja hyväksynnät on tunnustettu kahdenvälisissä sopimuksissa, tarkastuksiin olisi sisällyttävä lisätarkistuksia, jotta varmistettaisiin, että toimivaltaiset viranomaiset täyttävät kahdenvälisistä sopimuksista johtuvat velvollisuutensa moitteettomasti.
(13)
Jotta asetuksen (EY) N:o 216/2008 soveltamisen ja täytäntöönpanosääntöjen sekä voimassa olevista asetuksista ja sopimuksista johtuvien muiden lentoturvallisuutta koskevien sääntöjen seuranta olisi tehokasta, olisi tarkasteltava uudelleen nykyisiä työmenetelmiä, erityisesti sen varmistamiseksi, että niissä keskitytään aiempaa enemmän järjestelmään, noudatetaan kestävämpää jatkuvan seurannan lähestymistapaa, joka kohdistuu aiempaa enemmän turvallisuustasoon, käytetään voimavaroja tehokkaammin, jottei toimivaltaisille viranomaisille aiheutuisi kohtuutonta taakkaa, ja että niihin sisältyisi palautteen ohjaaminen viraston sääntöjenlaadintaa koskeviin toimiin. Tarkastusryhmät olisi muodostettava riittävän koulutetusta ja pätevästä henkilöstöstä, ja viraston olisi pyrittävä varmistamaan, että ryhmiin osallistuu valtuutettua henkilöstöä tasapuolisesti eri jäsenvaltioista.
(14)
Työmenetelmien olisi perustuttava ISO 19011 -standardissa määriteltyihin auditointia koskeviin määritelmiin ja periaatteisiin.
(15)
Tarkastustason lisäksi työmenetelmissä olisi määriteltävä järjestelmien ja havaintojen tasolla toteutettava seuranta.
(16)
Työmenetelmien avulla virastolla olisi oltava mahdollisuus toimia joustavammin silloin, kun toimet vastaavat sen teknistä asiantuntemusta, ja siten, että samalla säilytetään työmenetelmien oikeusvarmuus.
(17)
Sen vuoksi asetus (EY) N:o 736/2006 olisi kumottava.
(18)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 216/2008 65 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa säädetään työmenetelmistä
a)
sen seuraamiseksi, miten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset soveltavat asetusta (EY) N:o 216/2008 ja sen täytäntöönpanosääntöjä mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdan kattamilla aloilla;
b)
jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia koskevien standardointitarkastusten suorittamiseksi;
c)
sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset antavat ja valvovat todistuksia asetuksen (EY) N:o 216/2008 ja sen täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti;
d)
osallistumiseksi vaikutusten arviointiin siitä, miten jäsenvaltiot panevat täytäntöön asetusta (EY) N:o 216/2008 ja sen täytäntöönpanosääntöjä.
2. Tässä asetuksessa vahvistettuja työmenetelmiä sovelletaan, niin pitkälle kuin se on käytännössä mahdollista, kun viraston tehtävänä on seurata muulla EU:n lainsäädännöllä, unionin tekemillä sopimuksilla tai viraston tekemillä työjärjestelyillä vahvistettujen lentoturvallisuutta koskevien vaatimusten soveltamista.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’tarkastuksella’ viraston suorittamaa asetuksen (EY) N:o 216/2008 24 artiklan 1 kohdassa ja 54 artiklassa tarkoitettua standardointitarkastusta, mainitun asetuksen 54 artiklan 4 kohdassa ja 55 artiklassa tarkoitettu yritysten tai yritysten yhteenliittymien tarkastaminen mukaan luettuna;
2)
’toimivaltaisella viranomaisella’ yksikköä, jonka jäsenvaltio on nimennyt toimivaltaiseksi panemaan täytäntöön asetusta (EY) N:o 216/2008 ja sen täytäntöönpanosääntöjä;
3)
’valtuutetulla henkilöstöllä’ henkilöitä, jotka virasto on valtuuttanut suorittamaan tarkastuksia, siirretty henkilöstö mukaan luettuna;
4)
’siirretyllä henkilöstöllä’ virkamiehiä, jotka jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO), muut kansainväliset ilmailujärjestöt tai unionin kanssa sopimuksia tai viraston kanssa työjärjestelyjä tehneiden kolmansien maiden toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet käyttöön ja jotka nämä viranomaiset ovat nimenneet avustamaan virastoa tarkastusten suorittamisessa;
5)
’näytöllä’ asiakirjoja, toteamuksia tai muita merkityksellisiä ja tarkistettavissa olevia tietoja;
6)
’havainnolla’ saatavilla olevan näytön ja sovellettavien vaatimusten välillä tehdyn vertailun tulosta;
7)
’korjauksella’ tointa, jolla poistetaan havaittu sovellettavien vaatimusten vastaisuus;
8)
’korjaavalla toimella’ tointa, jolla poistetaan sovellettavien vaatimusten vastaisuutta koskeva syy, jottei se toistuisi;
9)
’välittömällä turvallisuusongelmalla’ tilannetta, jossa on näyttöä siitä, että tuote, palvelu, järjestelmä, rakenneosa, laite tai väline on kunnoltaan sellainen tai sitä käytetään, se toimitetaan tai sitä ylläpidetään tavalla, joka on omiaan aiheuttamaan vahinkoa ihmisille, jollei tilannetta korjata välittömästi.
3 artikla
Seurantaan sovellettavat periaatteet
1. Virasto seuraa, miten toimivaltaiset viranomaiset soveltavat 1 artiklassa tarkoitettuja vaatimuksia ja miten yhdenmukaisesti niitä pannaan täytäntöön tässä asetuksessa säädettyjen menettelyiden mukaisesti, ja raportoi siitä.
2. Seurannan on oltava jatkuvaa ja riskiperusteista ja perustuttava viraston saatavilla oleviin tietoihin. Seurannassa on arvioitava toimivaltaisten viranomaisten valmiuksia täyttää turvallisuuden valvontaa koskevat velvollisuutensa, suoritettava tarkastuksia tarpeen mukaan ja toteutettava tarkastuksissa tehtyjen havaintojen seurantaa sen varmistamiseksi, että asianmukaiset korjaukset ja korjaavat toimet pannaan täytäntöön viipymättä.
3. Seurannassa noudatetaan järjestelmälähtöistä lähestymistapaa. Sen on koskettava kaikkia ICAOn määrittelemiä turvallisuuden valvontaa koskevia aloja ja tärkeimpiä osatekijöitä. Erityistä huomiota on kiinnitettävä alojen väliseen rajapintaan.
4. Seuranta on toteutettava avoimesti, tehokkaasti, yhdenmukaisesti ja yhtenäisesti.
5. Virasto analysoi seurantatoimiensa tulokset arvioidakseen, onko sääntelyä tarvetta parantaa.
4 artikla
Tarkastuksiin ja havaintoihin sovellettavat periaatteet
1. Toimivaltaisten viranomaisten tarkastuksissa on otettava huomioon aiempien tarkastusten tulokset, ja tarkastuksissa on käsiteltävä erityisesti sääntelyn vaatimuksiin ja toimivaltaisen viranomaisen suorittamaan turvallisuusvalvontaan tehtyjä muutoksia, tarkastusten on oltava oikeassa suhteessa toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa olevaan alaan ja sen monimutkaisuuteen, ja tarkastuksilla on varmistettava ensisijaisesti, että kaupallisten ilmakuljetusten turvallisuustaso säilyy korkeana ja yhdenmukaisena.
2. Tarkastuksiin voi kuulua tarkastettavan toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa olevien yritysten tai yritysten yhteenliittymien tarkastuksia.
3. Tarkastuksiin voi asianomaisten osapuolten sopimuksesta kuulua yleisölle avointen puolustusvoimien laitosten tai puolustusvoimien henkilöstön yleisölle tarjoamien palvelujen turvallisuustason tarkastuksia sen varmistamiseksi, että asetuksen (EY) N:o 216/2008 1 artiklan 3 kohtaa noudatetaan.
4. Tarkastukset suorittaa ryhmä, joka koostuu viraston valtuuttamasta henkilöstöstä, jonka on oltava pätevää ja koulutettua omalla alallaan. Valtuutetun henkilöstön on sovellettava riippumattomuuden, koskemattomuuden, toiminnan eettisyyden, huolellisuuden, selkeän esitystavan ja luottamuksellisuuden periaatteita.
5. Jos virasto havaitsee, että yksi tai useampi todistus ei täytä asetuksen (EY) N:o 216/2008 tai sen täytäntöönpanosääntöjen vaatimuksia, havaitusta vaatimustenvastaisuudesta on ilmoitettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle. Jos havaittua vaatimustenvastaisuutta ei korjata ajoissa, virasto antaa asetuksen (EY) N:o 216/2008 11 artiklan 2 kohdan nojalla suositukset, jotta voidaan tehdä päätös mainittujen todistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta.
6. Virasto luokittelee 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa tarkastuksissa havaitut vaatimustenvastaisuudet ja seuraa niitä sen perusteella, miten ne vaikuttavat turvallisuuteen, ja tällöin turvallisuuteen liittyvät havainnot on asetettava etusijalle. Viraston on myös viipymättä ilmoitettava jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jos välittömän turvallisuusongelman korjaamista ei ole toteutettu tyydyttävällä tavalla.
7. Tällä asetuksella ei rajoiteta asetuksen (EY) N:o 216/2008 15 ja 58 artiklan, komission päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom (17), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2111/2005 (18) eikä komission asetuksen (EY) N:o 473/2006 (19) soveltamista.
5 artikla
Tietojenvaihto
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on annettava virastolle kaikki niiden turvallisuusvalvonnan kannalta tarpeelliset tiedot ja käsiteltävä kaikkia niiden turvallisuusvalvontajärjestelmään liittyviä tärkeitä osatekijöitä, niiden valvonnassa olevat yritykset ja yritysten yhteenliittymät mukaan luettuina. Tiedot on toimitettava viraston määrittelemässä muodossa ja sen määrittelemällä tavalla, ja niissä on otettava huomioon ICAOn saataville toimitetut tiedot.
2. Virasto voi myös pyytää jäsenvaltioiden toimivaltaisilta viranomaisilta lisätietoja. Esittäessään tällaisen pyynnön viraston on ilmoitettava pyynnön oikeusperusta ja tarkoitus, täsmennettävä mitä tietoja pyydetään ja asetettava määräaika, johon mennessä tiedot on toimitettava.
3. Virasto toimittaa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tarvittavat tiedot, jotta sovellettavat vaatimukset voidaan panna täytäntöön yhdenmukaisesti.
6 artikla
Kansallinen stardardointikoordinaattori
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä kansallinen stardardointikoordinaattori, joka toimii jäsenvaltioiden ensisijaisena yhteysviranomaisena kaikissa stardardointitoimissa ja erityisesti 5 artiklan 1 kohdassa säädetyn tietojenvaihdon koordinoijana. Kansallinen stardardointikoordinaattori vastaa
a)
virastolle toimitettavien tietojen säännöllisestä ylläpitämisestä ja päivittämisestä, mukaan luettuina 3, 4 ja 5 artiklan mukaisesti pyydetyt tiedot, korjaukset ja korjaavia toimia koskevat suunnitelmat sekä näyttö sovittujen korjaavien toimien täytäntöönpanosta;
b)
viraston avustamisesta kaikissa tarkastuksen vaiheissa ja sen varmistamisesta, että tarkastusryhmää saatetaan koko tarkastuskäyntien ajan.
2. Toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että nimetyn kansallisen stardardointikoordinaattorin ja viranomaisten sisäisen organisaation välillä on selkeät viestintäkanavat, jotta koordinaattori voi täyttää velvollisuutensa asianmukaisesti.
7 artikla
Jatkuva seuranta
1. Edellä 3 artiklassa tarkoitettuun jatkuvaan seurantaan on sisällyttävä
a)
jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO), komission tai muiden merkityksellisten tahojen toimittamien tietojen kerääminen ja analysointi;
b)
arviointi toimivaltaisen viranomaisen valmiuksista täyttää turvallisuuden valvontaa koskevat velvollisuutensa;
c)
edellä b alakohdassa tarkoitetusta arvioinnista riippuen tarkastusten tärkeysjärjestykseen asettaminen, kohdentaminen, suunnittelu ja laajuuden määrittäminen;
d)
tällaisten tarkastusten suorittaminen ja sitä koskeva raportointi;
e)
tarkastusten perusteella tehtyjen vaatimustenvastaisuuksia koskevien havaintojen seuranta ja seurannan päättäminen.
2. Viraston on vahvistettava 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua arviointia varten yhtenäinen malli, jota se kehittää ja ylläpitää. Mallissa on otettava huomioon vähintään seuraavat seikat:
a)
ilmailuteollisuuden laajuus ja monimutkaisuus;
b)
vakavat vaaratilanteet, onnettomuudet, kuolemaan johtaneet onnettomuudet ja onnettomuuksien kuolonuhrit;
c)
asematasotarkastusten tulokset;
d)
aiempien tarkastusten tulokset;
e)
toimivaltaisten viranomaisten valmiudet panna korjaukset ja korjaavat toimet täytäntöön tehokkaasti;
f)
kansainvälisten yleissopimusten tai kansallisten turvallisuudenarviointiohjelmien mukaisesti tehtyjen auditointien tulokset;
g)
asetuksen (EY) N:o 216/2008 11 artiklan 2 kohdan tai perussopimuksen 258 artiklan mukaisten toimenpiteiden voimassaolo.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun mallin lopputulos sekä arvioinnin syöttötiedot ja tulokset on saatettava asianomaisen jäsenvaltion kansallisen standardointikoordinaattorin käyttöön.
4. Virasto mukauttaa tarkastusohjelmaa suorittamansa jatkuvan seurannan perusteella ja huomioi turvallisuustason parannukset ja heikkenemiset. Virasto toteuttaa tarkoituksenmukaisia toimia, jos on olemassa näyttöä turvallisuustason heikkenemisestä.
8 artikla
Tarkastusohjelma
1. Virasto vahvistaa yhteistyössä komission kanssa monivuotisen ohjelman, jossa ilmoitetaan 10 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tarkastukset, sekä vuosiohjelman, jossa ilmoitetaan 10 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tarkastukset.
2. Tarkastusohjelmissa on ilmoitettava asianomainen jäsenvaltio, tarkastuksen tyyppi, tarkastettavat alat sekä tarkastuskäyntivaiheen ennakoitu aikataulu, 7 artiklassa tarkoitettu malli huomioon ottaen.
3. Virasto voi mukauttaa tarkastusohjelmia ottaakseen huomioon 7 artiklassa tarkoitetusta jatkuvasta seurannasta aiheutuvat kehittymässä olevat riskit.
4. Vuosiohjelma toimitetaan komissiolle, viraston hallintoneuvoston jäsenille osana viraston toimintaohjelmaa asetuksen (EY) N:o 216/2008 33 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti sekä asianomaisen jäsenvaltion kansalliselle standardointikoordinaattorille.
9 artikla
Tarkastettavat alat
1. Virasto suorittaa tarkastuksia, jotka koskevat kaikkia asetuksen (EY) N:o 216/2008 II luvussa määriteltyjä aloja. Näihin aloihin on kuuluttava erityisesti seuraavat alat:
a)
lentokelpoisuus, siten kuin se on määritelty mainitun asetuksen 5 artiklassa, sekä ympäristönsuojelu, siten kuin se on määritelty mainitun asetuksen 6 artiklassa;
b)
lentomiehistö, siten kuin se on määritelty mainitun asetuksen 7 ja 8 artiklassa;
c)
lentotoiminta, siten kuin se on määritelty mainitun asetuksen 8 ja 9 artiklassa;
d)
asematasotarkastukset, siten kuin ne on määritelty mainitun asetuksen 10 artiklassa;
e)
lentopaikat, siten kuin ne on määritelty mainitun asetuksen 8 a artiklassa;
f)
ilmaliikenteen hallinta ja lennonvarmistuspalvelut, siten kuin ne on määritelty mainitun asetuksen 8 b ja 8 c artiklassa.
Muita aloja voidaan määritellä riippuen asetuksen (EY) N:o 216/2008 kehityksestä tai komission pyynnöstä.
2. Virasto varmistaa, että sen voimavarat jaetaan tarkoituksenmukaisesti eri alojen seurantaan ja tarkastamiseen riippuen 7 artiklassa tarkoitetun jatkuvan seurannan tuloksista.
10 artikla
Tarkastuksen tyypit
1. Virasto suorittaa
a)
kattavia tarkastuksia yhden tai useamman alan tarkastamiseksi; tarkastukset on tehtävä jatkuvan seurannan tulosten perusteella määritetyin väliajoin;
b)
kohdennettuja tarkastuksia yhteen tai useampaan alaan sisältyvien erityisalojen tarkastamiseksi ja/tai sovittujen korjausten ja korjaustoimien täytäntöönpanoa koskevan tilanteen arvioimiseksi;
c)
lisätarkastuksia tutkiakseen viraston jatkuvan seurannan yhteydessä esiin tulleita erityisiä seikkoja, tai komission pyynnöstä.
2. Rajoittamatta 1 kohdassa tarkoitettuja tarkastuksia, virasto voi vahvistaa havaintoja tarkastuskäynnin ulkopuolella, jos se on kerännyt riittävästi vaatimustenvastaisuutta koskevaa näyttöä.
11 artikla
Tarkastusryhmien koulutus, pätevyys ja valtuuttamisedellytykset
1. Virasto vahvistaa tarkastusryhmiin osallistuvan henkilöstön pätevyysvaatimukset.
2. Pätevyysvaatimuksiin on sisällyttävä
a)
toimielin- ja lainsäädäntökehyksen tuntemus, erityisesti tämän asetuksen ja asiaa koskevien kansainvälisten sopimusten tuntemus;
b)
auditointimenetelmien tuntemus ja niistä hankittu kokemus;
c)
tekninen pätevyys ja käytännön kokemus edellä 9 artiklassa tarkoitetuilla asiaankuuluvilla aloilla.
3. Ryhmänvetäjien on oltava virastossa työskentelevää henkilöstöä. Heidän pätevyysvaatimuksinaan on oltava 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten lisäksi ryhmänjohtaminen sekä valmiudet kommunikoida kansainvälisessä ympäristössä ja arkaluontoisissa tilanteissa.
4. Ryhmän jäsenten on oltava virastossa työskentelevää henkilöstöä tai siirrettyä henkilöstöä.
5. Sekä ryhmänvetäjille että ryhmän jäsenille on annettava koulutusta sovellettavista vaatimuksista ja viraston menettelyistä. Viraston on varmistettava, että ryhmänvetäjien ja ryhmän jäsenten pätevyys säilyy voimassa, jotta he voivat osallistua valtuutettuna henkilöstönä tarkastuksiin. Virasto vahvistaa tätä tarkoitusta varten asianmukaiset jatkokoulutusohjelmat.
6. Virasto voi valtuuttaa pätevyysvaatimukset täyttävän ja soveltuvan koulutuksen omaavan henkilöstön osallistumaan tarkastusryhmiin.
12 artikla
Tarkastusryhmien muodostaminen
1. Tarkastusten suorittajien on oltava viraston perustamia, 11 artiklan nojalla valtuutetusta henkilöstöstä koostuvia ryhmiä.
2. Virasto määrittää ryhmän kokoonpanon vahvistaakseen ryhmälle teknisen pätevyyden ja työmäärän kattamiseksi tarvittavan vähimmäiskoon ja ottaa huomioon tarkastuksen tyypin, laajuuden, tarkastettavien alojen määrän sekä ennakoidun ohjelman. Kullakin ryhmällä on oltava ryhmänvetäjä ja vähintään yksi ryhmän jäsen. Viraston on varmistettava kaikissa tapauksissa, että ryhmän koko on oikeassa suhteessa tarkastuksen laajuuteen.
3. Viraston on ryhmiä perustaessaan varmistettava, että ryhmien jäsenillä ei ole eturistiriitoja tarkastettaviin toimivaltaisiin viranomaisiin eikä tarkastettaviin yrityksiin tai yritysten yhteenliittymiin nähden.
4. Viraston on ajoissa ennen tarkastusta pyydettävä tietoja lähettäviltä viranomaisilta tai järjestöiltä siitä, onko niiltä saatavilla ryhmän jäseniä, jotka voivat osallistua tarkastuskäyntivaiheeseen.
5. Virasto maksaa 14 artiklan 2 kohdassa säädetystä kansallisten standardointikoordinaattorien, 19 artiklan 2 kohdan soveltamisesta ja siirretyn henkilöstön osallistumisesta viraston suorittamiin tarkastuksiin aiheutuvat kustannukset unionin sääntöjä noudattaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin vuotuisen talousarviomenettelyn soveltamista.
13 artikla
Tarkastusten suorittaminen
1. Edellä 10 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tarkastuksissa on seuraavat vaiheet:
a)
tarkastusta edeltävä vähintään kymmenen viikon valmisteluvaihe;
b)
tarkastuskäyntivaihe;
c)
enintään 10 viikkoa tarkastuskäyntivaiheen päättymisestä kestävä raportointivaihe.
2. Edellä 10 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista lisätarkastuksista on ilmoitettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle kaksi viikkoa etukäteen, mutta tarkastusten ei tarvitse noudattaa 14, 15 ja 16 artiklassa säädettyjä määräaikoja eikä menettelyitä lukuun ottamatta vaatimusta toimittaa lopullinen raportti.
3. Edellä 10 artiklassa tarkoitetuissa tarkastuksissa havaituista vaatimustenvastaisuuksista on ilmoitettava 16 artiklan mukaisesti, niitä on seurattava ja ne on päätettävä 17 artiklan mukaisesti sekä luokiteltava 18 artiklan mukaisesti.
14 artikla
Valmisteluvaihe
1. Tarkastuksen valmisteluvaiheessa viraston on
a)
ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle tarkastuksesta vähintään 10 viikkoa ennen tarkastuskäyntivaihetta, suunniteltu tarkastuksen tyyppi sekä tarkastettava(t) ala(t) ja erityisalat mukaan luettuina;
b)
kerättävä tarkastuksen valmisteluun tarvittavat tiedot ja otettava asianmukaisesti huomioon jatkuvasta seurannasta saatavilla olevat tiedot;
c)
määriteltävä tarkastuksen laajuus, kattavuus ja ohjelma, yritysten tai yritysten yhteenliittymien tarkastus mukaan luettuna, ja otettava huomioon jatkuvasta seurannasta saatavilla olevat tiedot;
d)
määriteltävä tarkastusryhmän koko ja kokoonpano.
2. Tarkastuksesta ilmoitettaessa toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä yhteistyötä viraston kanssa, jotta tarkastuskäyntivaihe voidaan valmistella nopeasti. Tarvittaessa voidaan järjestää alustava kokous tarkastusryhmän ja kansallisen standardointikoordinaattorin välillä.
3. Viraston on toimitettava tarkastusohjelma ja ryhmän kokoonpano toimivaltaiselle viranomaiselle vähintään kaksi viikkoa ennen tarkastuskäyntivaihetta.
15 artikla
Tarkastuskäyntivaihe
1. Tarkastuskäyntivaiheen aikana viraston on
a)
järjestettävä avauskokous kansallisen standardointikoordinaattorin ja tarkastuksen kohteena olevan toimivaltaisen viranomaisen kanssa;
b)
seurattava aiemmissa tarkastuksissa havaittuja vaatimustenvastaisuuksia, joiden käsittely on kesken, ja tarkasteltava niitä koskevia korjauksia ja korjaavia toimia;
c)
ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista välittömistä turvallisuusuhkista, jos tällainen uhka havaitaan tarkastuksessa;
d)
esitettävä tarkastuksen kohteena olevalle toimivaltaiselle viranomaiselle päätöskokouksessa luettelo alustavista vaatimustenvastaisuuksia koskevista havainnoista, jotka on todettu tai joita on seurattu tarkastuksen aikana.
2. Lisäksi virasto voi
a)
suorittaa tarkastuksen kansallisen ilmailuviranomaisen päätoimipaikassa ja siinä määrin kuin katsotaan tarpeelliseksi, toimivaltaisen viranomaisen ja sellaisten pätevien yksiköiden aluetoimipaikoissa, joille toimivaltainen viranomainen on mahdollisesti siirtänyt tehtäviä;
b)
tarkastaa toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa olevia yrityksiä tai yritysten yhteenliittymiä osana toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävää tarkastusta; tällöin toimivaltainen viranomainen voi olla tarkastusryhmän mukana;
c)
haastatella tarkastuksen kohteena olevan toimivaltaisen viranomaisen ja mahdollisten pätevien yksiköiden sekä mahdollisten yritysten tai yritysten yhteenliittymien henkilöstöä;
d)
tutkia lainsäädäntöä, menettelyitä, todistuksia, asiakirjoja, tietoja ja muuta asiaankuuluvaa aineistoa.
16 artikla
Raportointivaihe
1. Tarkastuksen raportointivaiheen aikana viraston on kuuden viikon kuluessa tarkastuskäyntivaiheen päätöskokouksesta tarkasteltava alustavia havaintoja, luokiteltava ne ja laadittava tämän perusteella tarkastuksen kohteena olevalle toimivaltaiselle viranomaiselle esitettävä alustava raportti.
2. Alustavaan raporttiin on sisällyttävä vähintään seuraavat seikat:
a)
tiivistelmä, jossa esitetään päätelmät;
b)
tarkastuksen suorittamista koskevat tiedot, tarkastuksen tyyppi, tarkastetut alat, tarkastuksen laajuus ja ryhmän kokoonpano mukaan luettuina;
c)
kunkin tärkeän osatekijän analyysi, jossa keskitytään tärkeimpiin havaintoihin;
d)
luettelo tarkastuksessa havaituista tai sen aikana seuratuista vaatimustenvastaisuuksista sekä niiden luokittelu;
e)
suositukset, tarvittaessa todistusten vastavuoroista tunnustamista koskeva suositus mukaan luettuna.
3. Vaatimustenvastaisuuksia koskevat havainnot on ilmoitettava 2 kohdassa tarkoitetussa alustavassa raportissa, jollei virasto ole jo ilmoittanut niitä kirjallisesti muulla tavoin.
4. Toimivaltainen viranomainen voi esittää virastolle kirjallisia huomautuksia kahden viikon kuluessa ilmoittamisesta.
5. Viraston on annettava 10 viikon kuluessa päätöskokouksesta 2 kohdassa mainittuun alustavaan raporttiin perustuva lopullinen raportti, jossa käsitellään myös tarkastuksen kohteena olevan toimivaltaisen viranomaisen mahdollisesti esittämät huomautukset. Virasto voi mukauttaa vaatimustenvastaisuutta koskevan havainnon kuvausta, sen oikeusperustaa, luokittelua tai edistymistilannetta soveltuvin osin ottaakseen huomioon raportointivaiheessa esitetyt huomautukset sekä korjaukset tai korjaavat toimet.
6. Virasto vahvistaa ja päivittää kunkin jäsenvaltion jatkuvan seurannan tilanteen, joka toimitetaan pyynnöstä asianomaiselle jäsenvaltiolle ja komissiolle.
7. Lopullinen kertomus esitetään tarkastuksen kohteena olevalle toimivaltaiselle viranomaiselle ja komissiolle, jotka voivat sen jälkeen toimittaa kyseisen raportin asianomaiselle jäsenvaltiolle ja tarpeen mukaan muille toimivaltaisille viranomaisille.
17 artikla
Havaintojen seuranta ja päättäminen
1. Toimivaltaisen viranomaisen on ehdotettava kaikkien 18 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti luokiteltujen vaatimustenvastaisuuksia koskevien havaintojen osalta korjausta ja korjaavaa tointa viimeistään neljän viikon kuluttua virastolta saadusta ilmoituksesta.
2. Toimivaltaisen viranomaisen on ehdotettava kaikkien 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti luokiteltujen vaatimustenvastaisuuksia koskevien havaintojen korjaavaa tointa viimeistään kymmenen viikon kuluttua virastolta saadusta ilmoituksesta.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava virastolle ajoissa korjaavien toimien loppuun saattamisesta ja toimitettava sitä koskeva näyttö.
4. Viraston on
a)
arvioitava toimivaltaisen viranomaisen esittämät korjaukset ja korjaavat toimet tai pyydettävä ajoissa lisäselvityksiä;
b)
hyväksyttävä tai hylättävä esitetyt korjaukset ja/tai korjaavat toimet 16 viikon kuluessa ilmoittamisesta;
c)
seurattava, että korjaavat toimet pannaan täytäntöön tyydyttävällä tavalla;
d)
selvitettävä, onko tarpeen toteuttaa lisätoimia 22 artiklan mukaisesti;
e)
raportoitava säännöllisesti toimivaltaiselle viranomaiselle ja komissiolle vaatimustenvastaisuutta koskevien havaintojen tilanteesta ja niihin liittyvistä korjauksista tai korjaavista toimista tilannetta koskevalla raportilla;
f)
päätettävä vaatimustenvastaisuutta koskevien havaintojen käsittely, kun korjaavat toimet on saatettu päätökseen ja sitä koskeva näyttö toimitettu virastoa tyydyttävällä tavalla, kirjattava vaatimustenvastaisuutta koskevien havaintojen käsittely päätetyksi ja ilmoitettava siitä toimivaltaiselle viranomaiselle.
5. Edellä olevan c alakohdan soveltamiseksi virasto voi pyytää toimivaltaiselta viranomaiselta näyttöä tai selvityksiä. Virasto voi myös päättää, että täytäntöönpano varmistetaan paikalla tehtävällä tarkastuskäynnillä.
6. Jos vaatimustenvastaisuutta koskeviin havaintoihin sovelletaan rikkomismenettelyä asetuksen (EY) N:o 216/2008 11 artiklan 2 kohdan tai perussopimusten nojalla, viraston on varmistettava tarkoituksenmukainen seuranta komissiota kuullen eikä se saa päättää tällaisen havainnon käsittelyä ilman komission kanssa etukäteen tehtyä yhteistyötä.
18 artikla
Havaintojen luokittelu
1. Virasto luokittelee kaikki 10 artiklassa tarkoitetuissa tarkastuksissa toteamansa vaatimustenvastaisuutta koskevat havainnot johonkin seuraavista luokista ja raportoi niistä riippumatta siitä, koskevatko ne hallinnollisia vai teknisiä vaatimuksia:
a)
luokka C: sovellettavia vaatimuksia koskeva vaatimustenvastaisuus, joka aiheuttaa pääasiassa standardointiongelmia;
b)
luokka D: sovellettavia vaatimuksia koskeva vaatimustenvastaisuus, joka aiheuttaa standardointi- ja turvallisuusongelmia, jollei sitä korjata ajoissa;
c)
luokka G: välitön turvallisuusongelma.
2. Raportointi, seuranta ja päättäminen asetetaan tärkeysjärjestykseen luokituksen mukaan.
19 artikla
Välitön turvallisuusongelma
1. Jos virasto ilmoittaa välittömästä turvallisuusongelmasta
a)
viraston on pyydettävä toimivaltaista viranomaista toteuttamaan riittävät korjaavat toimet sekä välittömät korjaukset;
b)
toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tehokkaita korjauksia havainnon poistamiseksi ja toimitettava virastolle näyttö siitä.
2. Virasto voi pyytää kahden viikon kuluessa välitöntä turvallisuusongelmaa koskevasta ilmoituksesta, että toimivaltainen viranomainen osallistuu kokoukseen, jossa arvioidaan välittömien korjausten täytäntöönpanoa.
3. Jos korjauksia ei ole toteutettu virastoa tyydyttävällä tavalla, se antaa komissiolle suosituksia, joissa on tarvittaessa oltava myös toimivaltaisen viranomaisen antamaan todistukseen tai antamien todistusten vastavuoroiseen tunnustamiseen liittyvä pyyntö. Viraston on ilmoitettava asiasta viipymättä myös jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
20 artikla
Tietojen tallentaminen
1. Viraston on perustettava tietojen tallennusjärjestelmä, jonka avulla taataan seuraavien tietojen muutosten asianmukainen säilytys, saatavuus ja luotettava jäljitettävyys:
a)
ryhmänjohtajien ja ryhmän jäsenten koulutus, pätevyys ja valtuuttaminen;
b)
tarkastusohjelmat;
c)
raportit;
d)
havainnot ja niihin liittyvä näyttö;
e)
sovitut korjaukset ja korjaavat toimet;
f)
vaatimustenvastaisuutta koskevien havaintojen ja niihin liittyvän näytön käsittelyn päättäminen;
g)
todistusten vastavuoroista tunnustamista koskevat suositukset;
h)
edellä 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut arvioinnit.
2. Kaikki tiedot on säilytettävä vähintään 15 vuoden ajan, jollei sovellettavasta tietosuojalaista muuta johdu.
21 artikla
Tarkastusraporttien sisältämien tietojen saatavuus
1. Jos tarkastusraportin sisältämät tiedot koskevat kolmannen maan turvallisuusvalvonnassa olevaa yritystä tai yritysten yhteenliittymää ja kuuluvat asetuksen (EY) N:o 216/2008 12 artiklan nojalla tehdyn unionin sopimuksen soveltamisalaan, tiedot on annettava sopimuspuolena olevan kolmannen maan käyttöön sopimuksen määräysten mukaisesti.
2. Jos tarkastusraportin tiedot koskevat Euroopan unionin ja ICAOn välistä yhteistyöpöytäkirjaa, tiedot on toimitettava ICAOn saataville yhteistyöpöytäkirjan määräysten ja vastaavan turvallisuutta koskevan liitteen mukaisesti.
3. Jos tarkastusraportin tiedot liittyvät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 996/2010 (20) mukaisiin käynnissä oleviin turvallisuutta koskeviin tutkimuksiin, kyseiset tiedot on viipymättä asetettava turvallisuutta koskevasta tutkimuksesta vastaavan viranomaisen saataville.
4. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (21) soveltamiseksi tarkastusraporttia koskeva päätöksentekomenettely katsotaan loppuun saatetuksi vasta, kun vaatimustenvastaisuutta koskevien havaintojen käsittely on saatettu päätökseen.
22 artikla
Lisätoimet
1. Viraston on selvitettävä, onko vaatimustenvastaisuutta koskevien havaintojen seurannassa tapahtunut seuraavia laiminlyöntejä, kuten:
a)
korjaavaa tointa ei ole esitetty 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ajan kuluessa;
b)
virasto ei ole hyväksynyt korjaavaa tointa 17 artiklan 4 kohdan b alakohdassa kohdassa tarkoitetun ajan kuluessa;
c)
korjaavaa tointa ei ole pantu täytäntöön asianmukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa viraston on pyydettävä toimivaltaista viranomaista toimittamaan laiminlyöntiä koskevat selvitykset ja esittämään lisätoimia, sekä asetettava määräaika vastauksen toimittamiseksi.
3. Virasto arvioi laiminlyönnin seuraukset sekä toimivaltaisen viranomaisen toimittaman vastauksen asetetun määräajan kuluessa. Tällaisen arvioinnin tuloksen perusteella virasto voi
a)
hyväksyä esitetyt lisätoimet; tai
b)
antaa asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle ja komissiolle lisäraportin; raportissa on oltava viraston arviointi ja suositukset komissiolle, tarpeen mukaan myös toimivaltaisen viranomaisen antaman todistuksen tai antamien todistusten vastavuoroista tunnustamista koskevat suositukset.
4. Jäljempänä sanotun rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2111/2005 soveltamista, komissio voi 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetun lisäraportin saatuaan toteuttaa seuraavia toimia:
a)
esittää huomautuksia kyseiselle jäsenvaltiolle tai pyytää lisäselvityksiä vaatimustenvastaisuuksia koskevien kaikkien havaintojen tai niiden osien selventämiseksi;
b)
pyytää virastoa suorittamaan lisätarkastuksen tarkistaakseen, että korjaukset ja korjaavat toimet on toteutettu tyydyttävällä tavalla;
c)
aloittaa asetuksen (EY) N:o 216/2008 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn tehdäkseen päätöksen siitä, ovatko toimivaltaisen viranomaisen antamat todistukset sovellettavien vaatimusten mukaisia;
d)
aloittaa perussopimuksen 258 artiklan mukaisen menettelyn.
23 artikla
Vuosikertomus
Virasto toimittaa komissiolle viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä maaliskuuta vuosikertomuksen edellisenä vuonna toteutetuista jatkuvan seurannan toimista ja suoritetuista tarkastuksista. Kertomuksessa on oltava toimien ja tarkastusten tulosten analyysi, josta käy ilmi toimivaltaisten viranomaisten valmius täyttää turvallisuuden valvontaa koskevat velvollisuutensa, sekä suositukset mahdollisia parannuksia varten. Suosituksissa on mainittava erityisesti tekniset säännöt, jotka olisi vahvistettava tai joita olisi muutettava asetuksen (EY) N:o 216/2008 17 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla, sekä viraston toimenpiteet, jotka olisi vahvistettava tai joita olisi muutettava asetuksen (EY) N:o 216/2008 18 artiklan c alakohdan nojalla.
24 artikla
Työmenetelmät
Viraston on tarkasteltava työmenetelmiään, jotta se voi panna täytäntöön sille 3-23 artiklan mukaisesti säädetyt tehtävät viimeistään kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.
25 artikla
Siirtymävaiheen järjestelyt
1. Vaatimustenvastaisuutta koskevat havainnot, jotka virasto on tehnyt asetuksen (EY) N:o 736/2006 nojalla ja joista virastolle ei ole toimitettu tämän asetuksen voimaantuloon mennessä näyttöä käsittelyn päättämisestä, katsotaan tehdyiksi tämän asetuksen mukaisesti, ja niitä käsitellään tämän asetuksen mukaisesti.
2. Korjaavia toimia koskevat suunnitelmat, jotka virasto on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 736/2006 nojalla, katsotaan hyväksytyiksi tämän asetuksen mukaisesti.
3. Ryhmän jäsenet ja ryhmänvetäjät, jotka virasto on valtuuttanut asetuksen (EY) N:o 736/2006 nojalla, katsotaan valtuutetuksi henkilöstöksi tämän asetuksen mukaisesti.
26 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 736/2006.
27 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 28 päivänä kesäkuuta 2013.