РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1180/2013 НА СЪВЕТА
от 19 ноември 2013 година
за определяне на възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи рибни запаси, приложими в Балтийско море, за 2014 г.
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета (1) се изисква установяването на мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, и по-специално докладът, изготвен от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), както и всички становища, получени от регионалните консултативни съвети.
(2)
Съветът приема мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов по вид риболовна дейност или група риболовни дейности, включително някои функционално свързани с това условия, когато това е целесъобразно. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите членки по такъв начин, че да осигуряват за всяка държава членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност при надлежно отчитане на целите на общата политика в областта на рибарството, установени в Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(3)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определя въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти, и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и в контекста на становищата, изразени по време на консултацията със заинтересованите страни, и най-вече на заседанията със съответните регионални консултативни съвети.
(4)
За запасите, за които се прилагат специални многогодишни планове, възможностите за риболов следва да бъдат определени в съответствие с правилата, предвидени в тези планове. Следователно ограниченията на улова и на риболовното усилие за запасите от треска в Балтийско море следва да бъдат установени в съответствие с правилата, определени в Регламент (ЕО) № 1098/2007 на Съвета (2) („план за запасите от треска в Балтийско море“).
(5)
Предвид научните становища може да се въведе гъвкавост в управлението на риболовното усилие за запасите от треска в Балтийско море, без да се излагат на опасност целите на плана за треската в Балтийско море и без това да предизвиква нарастване на смъртността от риболова. Подобна гъвкавост ще позволи по-ефективно управление на риболовното усилие, при което квотите няма да се разпределят поравно между риболовните кораби на държавата членка, и ще улесни бързото реагиране при размяната на квоти. Следователно държава членка следва да може да предостави на кораби, плаващи под нейното знаме, правото на допълнителен брой дни извън пристанището, когато бъде оттеглен равен брой дни извън пристанището от други кораби, плаващи под нейното знаме.
(6)
Използването на определените в настоящия регламент възможности за риболов следва да се осъществява при условията на Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (3), и по-специално на разпоредбите, отнасящи се до записването на улова и риболовното усилие и информацията за данни относно изчерпването на възможностите за риболов. Следователно е необходимо да се определят кодовете, свързани с разтоварването на запаси при условията на настоящия регламент, които да се използват от държавите членки при изпращане на данни до Комисията.
(7)
В съответствие сРегламент (ЕО) № 847/96 на Съвета (4) запасите, които са предмет на различните установени в него мерки, трябва да бъдат посочени.
(8)
За да се избегне прекъсване на риболовните дейности и за да се осигури поминъкът на рибарите от Съюза, е важно видовете риболов, обхванати от настоящия регламент, да бъдат открити от 1 януари 2014 г. По съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи рибни запаси в Балтийско море за 2014 г.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага за кораби на Съюза, които осъществяват дейност в Балтийско море.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„зони на Международния съвет за изследване на морето (ICES)“ означава географските райони, посочени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2187/2005 на Съвета (5);
б)
„Балтийско море“ означава подучастъци 22-32 на ICES;
в)
„кораб на Съюза“ означава риболовен кораб, плаващ под знаме на държава членка и регистриран в Съюза;
г)
„общ допустим улов (ОДУ)“ означава количеството, което всяка година може да се улови от всеки запас;
д)
„квота“ означава част от ОДУ, предоставена на Съюза, на държава членка или на трета държава;
е)
„ден извън пристанището“ означава всеки непрекъснат период от 24 часа или част от него, през който корабът не е бил в пристанището.
ГЛАВА II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ
Член 4
ОДУ и разпределения
ОДУ, квотите и функционално свързаните с тях условия, когато това е целесъобразно, са посочени в приложение I.
Член 5
Специални разпоредби относно разпределенията
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените по член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
преразпределенията по член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009;
в)
допълнителните разтоварвания на суша, позволени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
удържаните количества по член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, направени съгласно членове 37, 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Освен в случаите, когато е посочено друго в приложение I към настоящия регламент, член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ.
Член 6
Условия за разтоварване на суша на улова и прилова
Риба от запасите, за които са определени ограничения на улова, се задържа на борда или се разтоварва на суша единствено ако уловът и приловът са извършени от кораби на държава членка, която има квота и тази квота не е изчерпана.
Член 7
Ограничения на риболовното усилие
1. Ограниченията на риболовното усилие са определени в приложение II.
2. Ограниченията по параграф 1 се прилагат и по отношение на подучастъци 27 и 28.2 на ICES, освен ако Комисията е взела решение в съответствие с член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1098/2007 да изключи тези подучастъци от ограниченията, предвидени в член 8, параграф 1, буква б), в член 8, параграфи 3, 4 и 5, и член 13 от посочения регламент.
3. Ограниченията по параграф 1 не се прилагат по отношение на подучастък 28.1 на ICES, освен ако Комисията е взела решение в съответствие с член 29, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1098/2007 ограниченията, предвидени в член 8, параграф 1, буква б) и в член 8, параграфи 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1098/2007, да се прилагат по отношение на посочения подучастък.
ГЛАВА III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Предаване на данни
Когато държавите членки изпращат на Комисията данни относно разтоварванията на суша на уловените запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 2013 година.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1180/2013,
annettu 19 päivänä marraskuuta 2013,
eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2014
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (1) edellytetään ottamaan käyttöön toimenpiteitä, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot ja erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatima kertomus sekä alueellisilta neuvoa-antavilta toimikunnilta saadut lausunnot.
(2)
Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kutakin kalastusta tai kalastusryhmää koskevien kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä sekä tarvittaessa tiettyjä niihin toiminnallisesti liittyviä edellytyksiä. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.
(3)
Suurimmat sallitut saaliit, jäljempänä ’TAC’, olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu ja ottaen huomioon myös ne kannanotot, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.
(4)
Erityisten monivuotisten suunnitelmien kattamien kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Sen vuoksi Itämeren turskakantojen saaliita ja pyyntiponnistuksia koskevat rajoitukset olisi vahvistettava neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1098/2007 (2) vahvistettujen sääntöjen mukaisesti, jäljempänä ’Itämeren turskan hoitosuunnitelma’.
(5)
Tieteellisten lausuntojen perusteella voidaan noudattaa joustavuutta Itämeren turskakantojen pyyntiponnistuksen hallinnoinnissa vaarantamatta Itämeren turskan hoitosuunnitelman tavoitteita ja aiheuttamatta kalastuskuolevuuden kasvua. Tämä joustavuus mahdollistaisi pyyntiponnistuksen tehokkaamman hallinnoinnin silloin, kun kiintiöitä ei ole jaettu tasaisesti jäsenvaltion laivastolle, ja auttaisi reagoimaan nopeasti kiintiöiden vaihtoihin. Sen vuoksi jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus myöntää sen lipun alla purjehtivalle alukselle lisää satamastapoissaolopäiviä, jos vastaava määrä satamastapoissaolopäiviä vähennetään muilta sen lipun alla purjehtivilta aluksilta.
(6)
Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön olisi sovellettava neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (3) ja erityisesti säännöksiä, jotka koskevat saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista ja tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä niiden lähettäessä komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(7)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (4) mukaisesti on määriteltävä kannat, joihin sovelletaan siinä tarkoitettuja eri toimenpiteitä.
(8)
Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi ja turvattaisiin unionin kalastajien toimeentulo, on tärkeää avata kyseiset tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat kalastukset 1 päivästä tammikuuta 2014. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä vuodeksi 2014.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan Itämerellä toimiviin unionin aluksiin.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) vyöhykkeet ovat neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 (5) liitteessä I määriteltyjä maantieteellisiä alueita;
b)
’Itämerellä’ ICES-osa-alueita 22-32;
c)
’unionin aluksella’ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
d)
’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna;
e)
’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta;
f)
’satamastapoissaolopäivällä’ mitä tahansa yhtäjaksoista 24 tunnin jaksoa, jonka aikana alus ei ole satamassa, tai tällaisen ajanjakson osaa.
II LUKU
KALASTUSMAHDOLLISUUDET
4 artikla
TACit ja niiden jakaminen
TACit, kiintiöt sekä tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.
5 artikla
Jakamista koskevat erityiset säännökset
1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset;
c)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
d)
asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;
e)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.
2. Jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä, asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia.
6 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu saalisrajat, paitsi jos saaliit ja sivusaaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla, joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.
7 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
1. Pyyntiponnistusrajoitukset vahvistetaan liitteessä II.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia on sovellettava myös ICES-osa-alueisiin 27 ja 28.2, jollei komissio ole tehnyt asetuksen (EY) N:o 1098/2007 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti päätöstä kyseisten osa-alueiden jättämisestä mainitun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, 8 artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa ja 13 artiklassa säädettyjen rajoitusten ulkopuolelle.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia ei sovelleta ICES-osa-alueeseen 28.1, jollei komissio ole tehnyt asetuksen (EY) N:o 1098/2007 29 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöstä siitä, että asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 8 artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa säädettyjä rajoituksia on sovellettava kyseiseen osa-alueeseen.
III LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
8 artikla
Tietojen toimittaminen
Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja.
9 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä marraskuuta 2013.