РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 234/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2, член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът следва да се стреми да развива отношения и да създава партньорства с трети държави. Настоящият регламент представлява нов и допълващ инструмент, който предоставя пряка подкрепа за външните политики на Съюза посредством разширяване на партньорствата за сътрудничество и диалога по политиките към области и теми извън сътрудничеството за развитие. Той се основава на придобития опит с индустриализирани държави и държави и територии с висок доход съгласно Регламент (ЕО) № 1934/2006 на Съвета (3).
(2)
Приложното поле на сътрудничеството по географските програми с развиващите се държави, територии и региони, определено съгласно Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4), е почти изцяло ограничено до финансирането на мерки, които изпълняват критериите за официална помощ за развитие (ОПР), установени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (КПР/ОИСР).
(3)
През последното десетилетие Съюзът последователно заздравява двустранните си отношения с широк кръг от индустриализирани и други държави и територии с висок или среден доход в различни региони на света.
(4)
Съюзът се нуждае от финансов инструмент за външната политика с глобален обхват, позволяващ финансирането на мерки, които може да не се определят като ОПР, но са от изключително значение за задълбочаването и заздравяването на неговите отношения със съответните трети държави, по-специално чрез диалог по политиките и развитие на партньорства. Този нов инструмент, новаторски по отношение на приложното поле и целите, следва да създаде положителна среда за задълбочаване на отношенията между Съюза и съответните трети държави и следва да отстоява основните интереси на Съюза.
(5)
В интерес на Съюза е да укрепва отношенията си и диалога с държави, с които има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, и по-специално с развитите и развиващите се държави, които играят все по-важна роля на световната сцена, включително в глобалното управление, външната политика, международната икономика, многостранните форуми и структури като Г-8 и Г-20, и да посреща предизвикателствата в световен план.
(6)
Необходимо е Съюзът да изгради всеобхватни партньорства с новите участници на международната сцена, с цел насърчаване на стабилен и приобщаващ международен ред, преследване на общи глобални обществени блага, отстояване на основните интереси на Съюза и увеличаване на познанията за него в тези държави.
(7)
Приложното поле на настоящия регламент трябва да е от световен мащаб и да дава възможност за подкрепа на мерките за сътрудничество, както е уместно, с оглед заздравяване на отношенията с всички държави, в които Съюзът има стратегически интереси, в съответствие с целите на настоящия регламент.
(8)
В интерес на Съюза е да продължи да насърчава диалога и сътрудничеството с държави, които вече не отговарят на изискванията за участие в двустранни програми по Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5) („Инструмент за сътрудничество за развитие“).
(9)
Освен това е в интерес на Съюза да има приобщаващи световни институции, основаващи се на ефективно многостранно сътрудничество и да работи за постигането на тази цел.
(10)
Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да подкрепя изпълнението на външното измерение на стратегията, очертана от Комисията в съобщението ѝ от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („Европа 2020“), обединяващо три стълба: икономически, социален и екологичен. По-конкретно, настоящият регламент следва да подкрепя цели, свързани с глобални въпроси, например изменението на климата, енергийната сигурност и ефективното използване на ресурсите, прехода към по-екологосъобразна икономика, науката, иновациите и конкурентоспособността, мобилността, търговията и инвестициите, икономическите партньорства, стопанската дейност, заетостта и регулаторното сътрудничество с трети държави, както и по-добрия достъп до пазара за предприятията от Съюза, включително интернационализацията на малките и средни предприятия (МСП). Регламентът следва също така да насърчава публичната дипломация, образователното и университетското сътрудничество и дейностите по осведомяване.
(11)
По-конкретно, борбата с изменението на климата е едно от най-големите глобални предизвикателства, пред които са изправени Съюзът и по-широката международна общност. Изменението на климата е област, в която са необходими неотложни международни действия и в която постигането на целите на Съюза изисква сътрудничество с партньорски държави. Ето защо Съюзът трябва да засили усилията си за насърчаване на глобален консенсус в това отношение. В съответствие със съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, с което Съюзът се призовава да увеличи дела от бюджета си, свързан с климата, най-малко до 20 %, настоящият регламент следва да допринесе за постигането на тази цел.
(12)
Транснационалните предизвикателства, например замърсяването на околната среда и достъпът до и устойчивото използване на суровини и редкоземни елементи, изискват основан на правила, приобщаващ подход.
(13)
Съюзът се ангажира да помогне за постигането на глобалните цели за биологичното разнообразие до 2020 г. и да допринесе за изпълнението на свързаната с това стратегия за мобилизиране на ресурсите.
(14)
В отношенията си със своите партньори по целия свят Съюзът се ангажира с насърчаването на достойния труд за всички хора, както и с ратифицирането и ефективното прилагане на международно признатите трудови стандарти и многостранни споразумения в областта на околната среда.
(15)
Важен стратегически интерес на Съюза е увеличаването на растежа и заетостта чрез насърчаване на справедлива и отворена търговия и инвестиции на многостранно и двустранно равнище и чрез подкрепа на преговорите и изпълнението на споразуменията за търговия и инвестиции, по които Съюзът е страна. Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да спомогне за създаването на сигурна среда за повишаване на търговските и инвестиционни възможности в световен мащаб за предприятията от Съюза, в т.ч. МСП, включително посредством подкрепа за регулаторното сътрудничество и сближаване, защита на международните стандарти, подобряване опазването на правата на интелектуална собственост и премахване на неоправдани пречки пред достъпа до пазара.
(16)
Съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) дейността на Съюза на международната сцена се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване, които той цели да насърчава в останалата част от света, а именно демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(17)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти за финансиране на външната дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(18)
С цел да се осигури видимостта на помощта на Съюза за гражданите на държавите бенефициери и за гражданите на Съюза, по целесъобразност следва да има целенасочена комуникация и предоставяне на информация чрез подходящи средства.
(19)
За да се постигнат целите на настоящия регламент, е необходимо да се следва диференциран и гъвкав подход с ключовите партньорски държави, който отчита техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза, като същевременно се запази възможността за интервенция по целия свят при необходимост. Съюзът следва да прилага всеобхватен подход към външната политика, включително към секторните политики на Съюза.
(20)
С цел да увеличи ефективността на своя ангажимент за насърчаване и защита на своите интересите в отношенията си с трети държави, Съюзът следва да може да реагира гъвкаво и своевременно на променящи се и/или непредвидени нужди посредством приемането на специални мерки, които не са включени в многогодишни индикативни програми.
(21)
Когато е възможно и целесъобразно, целите на настоящия регламент следва да бъдат преследвани в консултации със съответните партньори и заинтересовани страни, включително организации на гражданското общество и местни власти, като се има предвид важността на функциите им.
(22)
Външната дейност на Съюза съгласно настоящия регламент следва да допринася за постигането на ясни резултати (включително краен резултат, постижение и въздействие) в държавите - бенефициери на помощта от Съюза. Когато е подходящо и възможно, резултатите от външната дейност на Съюза и ефикасността на инструмента, създаден с настоящия регламент следва да бъдат проследявани и оценявани на базата на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими, както и специфични за отделните държави, и адаптирани към особеностите и целите на този инструмент.
(23)
Действията по настоящия регламент следва по целесъобразност да отчитат надлежно резолюциите и препоръките на Европейския парламент.
(24)
С цел приложното поле на настоящия регламент да се адаптира към бързо развиващата се обстановка в трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приоритетите, определени в приложението. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване по подходящ начин на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално насочеността им към дадена политика и финансовото им отражение, за тяхното приемане следва да бъде използвана процедурата по разглеждане, освен в случай на техническите мерки за изпълнение с малък финансов размер.
(26)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(27)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на прилагане на регламента, който да представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (8), за Европейския парламент и за Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(28)
Организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (9).
(29)
Тъй като целите на настоящия регламент, по-специално установяването на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради своя мащаб може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(30)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (10). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и цели
1. С настоящия регламент се създава Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави („Инструмент за партньорство“), за да се благоприятстват и отстояват интересите на Съюза и взаимните интереси. Инструментът за партньорство подкрепя мерки, които отговарят по ефективен и гъвкав начин на целите, произтичащи от двустранните, регионалните или многостранните отношения на Съюза с трети държави, и служат за посрещане на предизвикателствата в световен план, и гарантират адекватни последващи действия на решенията, вземани на многостранно равнище.
2. Мерките, които ще бъдат финансирани по Инструмента за партньорство, отразяват следните конкретни цели на Съюза:
а)
подкрепа на стратегиите за партньорство на Съюза за двустранно, регионално и междурегионално сътрудничество чрез насърчаване на диалога относно политиките и разработване на колективни подходи и ответни мерки срещу предизвикателствата в световен план. Постигането на тази цел се измерва и чрез напредъка, постигнат от ключовите партньорски държави в борбата с изменението на климата или в насърчаването на свързаните с околната среда стандарти на Съюза;
б)
изпълнение на международното измерение на„Европа 2020“. Постигането на тази цел се измерва чрез възприемането на политиките и целите на „Европа 2020“ от страна на ключовите партньорски държави;
в)
подобряване на достъпа до пазарите на партньорски държави и стимулиране на търговията, инвестициите и бизнес възможностите за предприятията от Съюза, като се премахват пречките пред достъпа до пазари и инвестициите, посредством икономически партньорства, стопанско и регулаторно сътрудничество. Постигането на тази цел се измерва чрез дела на Съюза във външната търговия с ключовите партньорски държави и чрез търговските и инвестиционните потоци към партньорските държави, към които са специално насочени дейностите, програмите и мерките по настоящия регламент;
г)
подобряване на широкоразпространеното разбиране за Съюза, на обществената информираност за него и на ролята му на световната сцена посредством публична дипломация, контакти между хората, сътрудничество в областта на образователните и академичните въпроси, сътрудничество с мозъчни тръстове и дейности по осведомяване за защита на ценностите и отстояване на интересите на Съюза. Постигането на тази цел може да бъде измервано, inter alia, чрез проучвания или оценки на общественото мнение.
Член 2
Обхват
1. С настоящия регламент се подкрепят предимно мерки за сътрудничество с държави, в които Съюзът има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, по-специално развитите и развиващите се държави, които играят все по-значима роля в световните отношения, включително външната политика, международната икономика и търговия, международните форуми и глобалното управление и посрещането на предизвикателствата в световен план, или в които Съюзът има други значими интереси.
2. Без да се засяга действието на параграф 1, всички трети държави, региони и територии могат да отговарят на условията за сътрудничество по настоящия регламент.
Член 3
Общи принципи
1. Съюзът се стреми да насърчава, развива и укрепва принципите на демокрацията, равенството, зачитането на правата на човека и основните свободи, както и принципа на правовата държава, на които той се основава, посредством диалог и сътрудничество с трети държави.
2. За да се засили въздействието на помощта от Съюза, при планирането на сътрудничеството с трети държави където е уместно се прилага диференциран и гъвкав подход, за да се отчетат техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
3. Съюзът насърчава съгласуван многостранен подход към глобалните предизвикателства и стимулира сътрудничеството с международни или регионални организации и органи, включително международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН и други двустранни донори.
4. При прилагането на настоящия регламент и при формулирането на политиката, стратегическото планиране и програмиране, както и на мерките за изпълнение, Съюзът има за цел да гарантира последователност и съгласуваност с други области на своята външна дейност, по-специално Инструмента за сътрудничество за развитие, както и с други подходящи политики на Съюза.
5. Мерките, финансирани по настоящия регламент, се основават, където е уместно, на политиките за сътрудничество, определени в инструменти като споразумения, декларации и планове за действие договорени между Съюза и съответните международните организации или между Съюза и съответните трети държави и региони.
Мерките, финансирани по настоящия регламент, обхващат и областите, които имат отношение към насърчаване на конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
6. Подкрепата на Съюза по настоящия регламент се предоставя в съответствие с Регламент (EС) № 236/2014.
Член 4
Програмиране и индикативно разпределение на средствата
1. Комисията приема многогодишни индикативни програми (МИП) в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (EС) № 236/2014.
2. В МИП се определят стратегическите и/или съвместните интереси и приоритети на Съюза, конкретните цели и очакваните резултати. За държавите или регионите, за които е изготвен съвместен рамков документ, установяващ всеобхватна стратегия на Съюза, МИП се основават на този документ.
3. В МИП се определят също така приоритетните области, избрани за финансиране от Съюза, и се очертава индикативното разпределение на средствата като цяло, по приоритетни области и по партньорски държави или групи от партньорски държави за съответния период, включително участието в глобални инициативи. По целесъобразност тези суми могат да бъдат изразени под формата на граници на вариране.
4. В МИП могат да се предвидят средства в размер, ненадвишаващ 5 % от общата сума, които не се разпределят за приоритетна област, за партньорска държава или за група държави. Тези средства се заделят в съответствие с член 2, параграфи 2, 3 и 5 от Регламент (EС) № 236/2014.
5. Процедурата, посочена в член 16, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, може да се прилага за целите на изменение на МИП по надлежно обосновани наложителни причини за спешност.
6. Във връзка с постигането на целите, посочени в член 1 Комисията може да взема предвид географската близост на най-отдалечените региони на Съюза и отвъдморските страни и територии в сътрудничеството си с трети държави.
7. При всяко програмиране или преглед на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед, посочен в член 17, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в него.
Член 5
Тематични приоритети
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6 за изменение на тематичните приоритети, които да бъдат осъществени чрез помощта на Съюза съгласно настоящия регламент и които са установени в приложението към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложението към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срока на действие на настоящия регламент.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Комитет
Комисията се подпомага от Комитета за Инструмента за партньорство. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. е 954 765 000 EUR.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
2. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), за да се насърчи международното измерение на висшето образование, се отпуска индикативна сума в размер на 1 680 000 000 EUR от различните инструменти за финансиране на външната дейност (Инструмента за сътрудничество за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12), Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (13) и Инструмента за партньорство, за действия за мобилност с цел учене към или от партньорски държави по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013, както и за сътрудничество и диалог относно политиките с органи,институции и организации от тези държави. Регламент (ЕС) № 1288/2013 се прилага към използването на посочените средства.
Финансирането се предоставя чрез два многогодишни транша, покриващи съответно само първите четири години и останалите три години. Разпределянето на това финансиране се отразява в многогодишното индикативно програмиране, предвидено в настоящия регламент, съгласно набелязаните потребности и приоритети на съответните държави. Разпределените суми могат да бъдат преразгледани в случай на значими непредвидени обстоятелства или важни политически промени в съответствие с приоритетите на външната дейност на Съюза.
3. Действията от обхвата на Регламент (ЕС) № 1288/2013 се финансират от Инструмента за партньорство, само доколкото те не отговарят на условията за финансиране по другите инструменти за финансиране на външната дейност и допълват или подсилват други инициативи по настоящия регламент.
Член 9
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 234/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
kumppanuusvälineen perustamisesta kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 2 kohdan, 209 artiklan 1 kohdan ja 212 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Unionin olisi pyrittävä kehittämään suhteitaan kolmansiin maihin ja solmimaan kumppanuuksia niiden kanssa. Tämä asetus on uusi ja täydentävä väline, joka antaa välitöntä tukea unionin ulkoisille politiikoille ja laajentaa yhteistyökumppanuuksia ja politiikanaloja koskevaa vuoropuhelua kehitysyhteistyön ulkopuolelle. Se rakentuu teollisuusmaiden ja korkean tulotason maiden ja alueiden kanssa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1934/2006 (3) mukaisesti saaduille kokemuksille.
(2)
Kehitysmaiden ja -alueiden kanssa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1905/2006 (4) perustetun kehitysyhteistyön rahoitusvälineen maantieteellisten ohjelmien puitteissa harjoitettavan yhteistyön soveltamisala on rajoittunut miltei yksinomaan sellaisten toimenpiteiden rahoittamiseen, jotka on suunniteltu siten, että ne täyttävät Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) kehitysapukomitean (DAC) virallisen kehitysavun määritelmän.
(3)
Unioni on kuluneen vuosikymmenen aikana vahvistanut johdonmukaisesti kahdenvälisiä suhteitaan useisiin eri teollisuusmaihin ja muihin korkean tulotason tai keskitulotason maihin ja alueisiin eri puolilla maailmaa.
(4)
Unioni tarvitsee koko maailman kattavan ulkopolitiikan rahoitusvälineen, jolla se voi rahoittaa toimenpiteitä, joita ei välttämättä voida luokitella viralliseksi kehitysavuksi mutta joilla on keskeinen merkitys suhteiden syventämisessä ja lujittamisessa kyseisten kolmansien maiden kanssa erityisesti politiikanaloja koskevan vuoropuhelun ja kumppanuuksien kehittämisen avulla. Tämän uuden, soveltamisalaltaan ja tavoitteiltaan innovatiivisen välineen olisi luotava myönteinen ympäristö unionin ja asianomaisten kolmansien maiden välisten suhteiden syventämiselle sekä edistettävä unionin keskeisiä etuja.
(5)
On unionin edun mukaista syventää suhteita ja vuoropuhelua niiden maiden kanssa, joiden kanssa on unionin strategisen edun mukaista edistää yhteyksiä, erityisesti sellaisten teollisuusmaiden ja kehitysmaiden kanssa, joilla on yhä tärkeämpi rooli kansainvälisissä asioissa, mukaan lukien globaalissa hallinnossa, ulkopolitiikassa, kansainvälisessä taloudessa, monenvälisillä foorumeilla ja monenvälisissä elimissä, kuten G8- ja G20-ryhmässä, sekä maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemisessa.
(6)
Unionin on rakennettava kokonaisvaltaisia kumppanuuksia uusien kansainvälisten vaikuttajien kanssa vakaan ja osallistavan kansainvälisen järjestelmän tukemiseksi, globaalien julkishyödykkeiden tavoittelemiseksi, unionin keskeisten arvojen edistämiseksi sekä unionin tuntemuksen lisäämiseksi näissä maissa.
(7)
Tämän asetuksen soveltamisalan on tarpeen olla maailmanlaajuinen, jotta yhteistyötoimia voitaisiin tämän asetuksen tavoitteiden mukaisesti tukea asianmukaisesti ja vahvistaa suhteita kaikkiin maihin, joissa unionilla on strategisia etuja.
(8)
On unionin edun mukaista edistää vuoropuhelua ja yhteistyötä sellaisten maiden kanssa, joita ei enää kelpuutetaEuroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 233/2014 (5) perustetun kehitysyhteistyön rahoitusvälineen, jäljempänä ”kehitysyhteistyön rahoitusväline”, piirissä oleviin kahdenvälisiin ohjelmiin.
(9)
On myös unionin edun mukaista tavoitella osallistavia, tehokkaaseen monenvälisyyteen perustuvia globaaleja instituutioita.
(10)
Unionin olisi tämän asetuksen mukaan tuettava komission 3 päivänä maaliskuuta 2010 antamassaan tiedonannossa ”EUROOPPA 2020 - Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia” pääpiirteissään esittämän strategian, jäljempänä ”Eurooppa 2020 -strategia”, ulkoisen ulottuvuuden toteuttamista kolmen pilarin pohjalta: taloudellisen, sosiaalisen ja ympäristöllisen. Tällä asetuksella olisi erityisesti tuettava tavoitteita, jotka liittyvät globaaleihin kysymyksiin, kuten ilmastonmuutos, energiavarmuus ja resurssitehokkuus, siirtyminen vihreämpään talouteen, tiede, innovointi ja kilpailukyky, liikkuvuus, kauppa ja investoinnit, talouskumppanuudet, liiketoimintaa, työllisyyttä ja sääntelyä koskeva yhteistyö kolmansien maiden kanssa sekä unionin yritysten markkinoillepääsyn helpottaminen, mukaan lukien pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) kansainvälistyminen. Asetuksella olisi myös edistettävä julkisuusdiplomatiaa, koulutukseen liittyvää ja akateemista yhteistyötä ja tiedotustoimia.
(11)
Erityisesti ilmastonmuutoksen torjunta tunnustetaan yhdeksi unionin ja kansainvälisen yhteisön suurista globaaleista haasteista. Ilmastonmuutos on ala, jolla tarvitaan kiireellisiä kansainvälisiä toimia ja jolla unionin tavoitteiden toteuttaminen edellyttää yhteistyötä kumppanimaiden kanssa. Unionin olisi sen vuoksi tehostettava ponnistelujaan globaalin konsensuksen aikaan saamiseksi tässä asiassa. Komission 29 päivänä kesäkuuta 2011 antamassa tiedonannossa ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio” unionia kehotetaan kasvattamaan ilmastoon liittyvää osuutta sen talousarviosta vähintään 20 prosenttiin, ja tällä asetuksella olisi edistettävä tuon tavoitteen saavuttamista.
(12)
Kansainväliset haasteet, kuten ympäristön pilaantuminen sekä raaka-aineiden ja harvinaisten maametallien saatavuus ja kestävä käyttö, edellyttävät sääntöihin perustuvaa, osallistavaa lähestymistapaa.
(13)
Unioni on sitoutunut auttamaan maailmanlaajuisten vuoteen 2020 asetettujen biodiversiteettitavoitteiden saavuttamisessa ja edistämään niihin liittyvää resurssien käyttöönottoa koskevaa strategiaa.
(14)
Unioni on sitoutunut suhteissaan kumppaneihinsa edistämään ihmisarvoista työtä kaikille kaikkialla maailmassa sekä kansainvälisesti tunnustettujen työnormien ja monenvälisten ympäristösopimusten ratifiointia ja tosiasiallista täytäntöönpanoa.
(15)
Yksi unionin tärkeistä strategisista eduista on kasvun ja työpaikkojen lisääminen edistämällä reilua ja avointa kauppaa ja investointitoimintaa monen- ja kahdenvälisellä tasolla ja tukemalla niiden kauppa- ja investointisopimusten neuvotteluja ja täytäntöönpanoa, joiden osapuolena unioni on. Tämän asetuksen mukaisesti unionin olisi osaltaan pyrittävä luomaan vakaa toimintaympäristö unionin yritysten, etenkin pk-yritysten, kaupankäynti- ja investointimahdollisuuksien lisäämiselle kaikkialla maailmassa tukemalla myös sääntely-yhteistyötä ja sääntelyn lähentämistä, edistämällä kansainvälisiä standardeja, parantamalla teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa sekä pyrkimällä poistamaan perusteettomat markkinoillepääsyn esteet.
(16)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa määrätään, että unionin toiminta kansainvälisellä tasolla perustuu sen perustamisen, kehittämisen ja laajentumisen johtoajatuksena oleviin periaatteisiin, joita unioni pyrkii edistämään muualla maailmassa, kuten demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisuus ja jakamattomuus, ihmisarvon kunnioittaminen, tasa-arvo ja yhteisvastuu sekä Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja kansainvälisen oikeuden noudattaminen.
(17)
Unionin olisi pyrittävä hyödyntämään käytettävissä olevia resursseja mahdollisimman tehokkaasti optimoidakseen ulkoisen toimintansa vaikutukset. Tähän olisi päästävä unionin ulkoisen toiminnan eri välineiden välisellä johdonmukaisuudella ja täydentävyydellä sekä luomalla yhteisvaikutuksia tämän asetuksen, muiden ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden ja unionin muiden politiikkojen välillä. Tällä tavoin unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineisiin perustuvat ohjelmat vahvistaisivat toisiaan.
(18)
Unionin tuesta olisi tarvittaessa annettava kohdennettua viestintää ja tiedotusta asianmukaisin välinein, jotta voidaan varmistaa unionin tuen näkyvyys kumppanimaiden ja unionin kansalaisten keskuudessa.
(19)
Tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan eriytettyä ja joustavaa lähestymistapaa, jossa otetaan huomioon keskeisten kumppanimaiden taloudellinen, yhteiskunnallinen ja poliittinen tilanne sekä unionin erityisedut, toimintapoliittiset painotukset ja strategiat, mutta samalla on säilytettävä kyky toimia kaikkialla maailmassa tarpeen mukaan. Unionin olisi noudatettava kokonaisvaltaista lähestymistapaa ulkopolitiikassaan, unionin alakohtaiset politiikat mukaan lukien.
(20)
Tehostaakseen sitoutumistaan etujensa edistämiseen ja puolustamiseen suhteissaan kolmansiin maihin unionin olisi voitava vastata muuttuviin tai ennakoimattomiin tarpeisiin joustavasti ja nopeasti toteuttamalla monivuotisiin ohjelmiin kuulumattomia erityistoimenpiteitä.
(21)
Tämän asetuksen tavoitteisiin pyrittäessä olisi, jos se on mahdollista ja tarkoituksenmukaista, kuultava asianomaisia kumppaneita ja sidosryhmiä, mukaan lukien kansalaisyhteiskunnan järjestöt ja paikallisviranomaiset, ja otettava huomioon niiden aseman merkitys.
(22)
Tämän asetuksen mukaisella unionin ulkoisella toiminnalla olisi edistettävä selkeitä tuloksia (jotka kattavat tuotokset, tulokset ja vaikutukset) maissa, jotka saavat unionin tukea. Unionin ulkoisen toiminnan tuloksia ja tällä asetuksella perustetun välineen tehokkuutta olisi tarvittaessa ja mahdollisuuksien mukaan seurattava ja arvioitava ennalta määritetyillä, selkeillä, läpinäkyvillä ja tarvittaessa maakohtaisilla ja mitattavissa olevilla sekä kyseisen välineen erityispiirteisiin ja tavoitteisiin mukautetuilla indikaattoreilla.
(23)
Tämän asetuksen mukaisissa toimissa olisi tarvittaessa otettava asianmukaisesti huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat ja suositukset.
(24)
Jotta tämän asetuksen soveltamisalaa voitaisiin mukauttaa kolmansien maiden nopeasti muuttuvaan tilanteeseen, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteessä määriteltyjä painopistealoja. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(25)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (6) mukaisesti. Täytäntöönpanosäädösten etenkin politiikkaa ohjaava luonne ja niiden rahoitusvaikutukset huomioon ottaen niitä annettaessa olisi noudatettava tarkastelumenettelyä, lukuun ottamatta teknistä täytäntöönpanoa koskevia toimenpiteitä, joilla on vähäinen rahoitusvaikutus.
(26)
Unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 236/2014 (7).
(27)
Tällä asetuksella vahvistetaan sen soveltamisajaksi rahoituspuitteet, jotka ovat talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (8) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena rahoitusohjeena vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(28)
Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta säädetään neuvoston päätöksessä 2010/427/EU (9).
(29)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, erityisesti kumppanuusvälineen perustamista kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten, vaan ne voidaan sen laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(30)
On tarkoituksenmukaista yhdenmukaistaa tämän asetuksen soveltamisaika neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (10) voimassaolon kanssa. Siksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja tavoitteet
1. Tällä asetuksella perustetaan kumppanuusväline kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten, jäljempänä ”kumppanuusväline”, unionin sekä unionin ja sen kumppanimaiden keskinäisten etujen kehittämiseksi ja edistämiseksi. Kumppanuusvälineellä tuetaan toimenpiteitä, jotka vastaavat tehokkaalla ja joustavalla tavalla tavoitteisiin, joita nousee esiin unionin kahdenvälisissä, alueellisissa ja monenvälisissä suhteissa kolmansien maiden kanssa, sekä maailmanlaajuisiin haasteisiin ja joilla varmistetaan riittävät jatkotoimet monenvälisellä tasolla tehdyille päätöksille.
2. Kumppanusvälineestä rahoitettavat toimenpiteet liittyvät seuraaviin unionin erityistavoitteisiin:
a)
unionin kahdenvälisen, alueellisen ja alueidenvälisen yhteistyön kumppanuusstrategioiden tukeminen edistämällä eri politiikanaloja koskevaa vuoropuhelua ja kehittämällä yhteisiä lähestymistapoja ja vastauksia maailmanlaajuisiin haasteisiin. Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan muun muassa sillä, miten keskeiset kumppanimaat edistyvät ilmastonmuutoksen torjunnassa tai unionin ympäristönormien edistämisessä;
b)
Eurooppa 2020 -strategian kansainvälisen ulottuvuuden toteuttaminen. Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan sen perusteella, miten keskeiset kumppanimaat omaksuvat Eurooppa 2020 -strategian mukaisia toimintapolitiikkoja ja tavoitteita;
c)
kumppanimaiden markkinoille pääsyn parantaminen ja unionin yritysten kaupankäynti-, investointi- ja liiketoimintamahdollisuuksien edistäminen ja samalla markkinoillepääsyn ja investointitoiminnan esteiden poistaminen talouskumppanuuksien sekä liiketoiminta- ja sääntely-yhteistyön avulla. Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan sen perusteella, mikä on unionin osuus ulkomaankaupasta keskeisten kumppanimaiden kanssa, sekä niihin kumppanimaihin suuntautuvien kauppa- ja investointivirtojen perusteella, jotka ovat erityisesti kohteena tämän asetuksen mukaisissa toimissa, ohjelmissa ja toimenpiteissä;
d)
unionia ja sen roolia maailmassa koskevan ymmärryksen ja näkyvyyden lisääminen julkisuusdiplomatialla, henkilökontakteilla, koulutus- ja akateemisen alan yhteistyöllä, ajatushautomoihin liittyvällä yhteistyöllä ja ulkopuolisiin maihin kohdistuvilla toimilla unionin arvojen ja etujen edistämiseksi. Tämän tavoitteen saavuttamista voidaan mitata muun muassa mielipidekyselyin ja arvioinnein.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tällä asetuksella tuetaan ensisijaisesti yhteistyötä sellaisten maiden kanssa, joiden kanssa unionin on strategisesti hyödyllistä edistää yhteyksiä, erityisesti ne teollisuusmaat ja kehitysmaat, joilla on yhä näkyvämpi rooli globaaleissa asioissa, mukaan lukien ulkopolitiikassa, kansainvälisessä taloudessa ja kaupassa, monenvälisillä foorumeilla ja globaalissa hallinnassa ja maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemisessa, tai joissa unionilla on muita merkittäviä etuja.
2. Tämän asetuksen mukaista yhteistyötä voidaan tehdä kaikkien kolmansien maiden ja alueiden kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.
3 artikla
Yleiset periaatteet
1. Unioni pyrkii edistämään, kehittämään ja lujittamaan perustanaan olevia demokratian, tasa-arvon, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen ja oikeusvaltion periaatteita vuoropuhelulla ja yhteistyöllä kolmansien maiden kanssa.
2. Unionin avun vaikutuksen tehostamiseksi kumppanimaiden kanssa tehtävää yhteistyötä suunniteltaessa noudatetaan tarvittaessa eriytettyä ja joustavaa lähestymistapaa ottaen huomioon kolmansien maiden taloudelliset, yhteiskunnalliset ja poliittiset olosuhteet sekä unionin erityiset edut, toimintapoliittiset painopisteet ja strategiat.
3. Unioni edistää johdonmukaista monenvälistä lähestymistapaa maailmanlaajuisiin haasteisiin ja tehostaa yhteistyötä kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen ja elinten kanssa, joita ovat esimerkiksi kansainväliset rahoituslaitokset sekä Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestöt, rahastot ja ohjelmat, sekä muiden kahdenvälisten avunantajien kanssa.
4. Unioni pyrkii tämän asetuksen täytäntöönpanon, toimintapolitiikan laatimisen, strategisen suunnittelun ja ohjelmasuunnittelun sekä täytäntöönpanotoimien yhteydessä varmistamaan yhtenäisyyden ja johdonmukaisuuden ulkoisten toimiensa muiden alojen, etenkin kehitysyhteistyön rahoitusvälineen, sekä unionin muiden asiaankuuluvien politiikkojen kanssa.
5. Tämän asetuksen perusteella rahoitettavat toimenpiteet perustuvat tarvittaessa yhteistyömalleihin, jotka on määritelty unionin ja kyseisten kansainvälisten järjestöjen tai unionin ja kyseisten kolmansien maiden ja alueiden välisissä asiakirjoissa, kuten sopimuksissa, julistuksissa ja toimintasuunnitelmissa.
Tämän asetuksen perusteella rahoitettavat toimenpiteet kattavat myös unionin erityisetuihin, toimintapoliittisiin painopisteisiin ja strategioihin liittyvien alojen edistämiseen.
6. Tämän asetuksen mukainen unionin tuki toteutetaan asetuksen (EU) N:o 236/2014 mukaisesti.
4 artikla
Ohjelmasuunnittelu ja varojen alustava kohdentaminen
1. Komissio hyväksyy suuntaa-antavat monivuotiset ohjelmat asetuksen (EU) N:o 236/2014 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa määritellään unionin strategiset tai molemminpuoliset edut ja ensisijaiset tavoitteet, erityistavoitteet ja odotetut tulokset. Jos maasta tai alueesta on laadittu yhteinen puiteasiakirja, jossa määritellään kattava unionin strategia, suuntaa-antava monivuotinen ohjelma perustuu tähän asiakirjaan.
3. Suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa määritellään myös unionin rahoitusta saavat ensisijaiset alat ja esitetään pääpiirteissään varojen alustava jakautuminen kyseisenä ajanjaksona kokonaisuudessaan, ensisijaisten alojen osalta sekä kumppanimaiden tai kumppanimaiden ryhmien osalta mukaan luettuna osallistuminen maailmanlaajuisiin aloitteisiin. Tarvittaessa nämä määrät voidaan ilmaista vaihteluvälinä.
4. Suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa voidaan edellyttää, että jotakin määrää varoista, korkeintaan viittä prosenttia kokonaismäärästä, ei kohdenneta ensisijaiselle alalle tai kumppanimaalle tai kumppanimaiden ryhmälle. Kyseiset varat sidotaan asetuksen (EU) N:o 236/2014 2 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
5. Asetuksen (EU) N:o 236/2014 16 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan soveltaa suuntaa-antavien monivuotisten ohjelmien muuttamiseen asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa.
6. Komissio voi ottaa 1 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi huomioon unionin syrjäisimpien alueiden sekä merentakaisten maiden ja alueiden maantieteellisen läheisyyden unionin yhteistyössä kolmansien maiden kanssa.
7. Kaikessa asetuksen (EU) N:o 236/2014 17 artiklassa tarkoitetun välikertomuksen, jäljempänä ”välitarkastelukertomus”, julkaisemisen jälkeisessä ohjelmasuunnittelussa tai ohjelmien uudelleentarkastelussa on otettava huomioon välitarkastelukertomuksen tulokset, havainnot ja päätelmät.
5 artikla
Aihekohtaiset painopistealat
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 6 artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteessä esitettyjen aihekohtaisten painopistealojen, joille myönnetään tämän asetuksen mukaista unionin rahoitusta, muuttamiseksi. Erityisesti välitarkastelukertomuksen julkaisemisen jälkeen ja mainittuun kertomukseen sisältyvien suositusten perusteella komissio antaa viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2018 delegoidun säädöksen, jolla muutetaan tämän asetuksen liitettä.
6 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa 5 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle tämän asetuksen voimassaoloajaksi 5 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 5 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 5 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
7 artikla
Komitea
Komissiota avustaa kumppanuusvälinekomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
8 artikla
Rahoitusohje
1. Rahoituspuitteet tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi kaudella 2014-2020 ovat 954 765 000 euroa.
Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisessa rahoituskehyksenä rajoissa.
2. Eri ulkoisen toiminnan välineistä (kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, asetuksella (EU) N:o 232/2014 (11) perustetusta Euroopan naapuruusvälineestä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 231/2014 (12) perustetusta liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA II) ja kumppanuusvälineestä) osoitetaan 1 680 000 000 euron ohjeellinen määrä toimiin, jotka koskevat oppimiseen liittyvää liikkuvuutta asetuksen (EU) N:o 1288/2013 tarkoittamiin kumppanimaihin tai kumppanimaista, sekä yhteistyöhön tai poliittiseen vuoropuheluun näiden maiden viranomaisten, laitosten ja organisaatioiden kanssa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1288/2013 (13) 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Kyseisten varojen käyttöön sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1288/2013 säännöksiä.
Rahoitus asetetaan käyttöön kahtena monivuotisena määrärahakokonaisuutena, joista ensimmäinen kattaa ensimmäiset neljä vuotta ja toinen loput kolme vuotta. Rahoitus otetaan huomioon tässä asetuksessa säädetyssä suuntaa-antavassa monivuotisessa ohjelmasuunnittelussa kyseisten maiden osalta määritettyjen tarpeiden ja painopisteiden mukaan. Määrärahoja voidaan tarkistaa merkittävien ennakoimattomien olosuhteiden tai merkittävien poliittisten muutosten mukaan unionin ulkoisen toiminnan painopisteiden mukaisesti.
3. Kumppanuusvälineestä rahoitetaan asetuksen (EU) N:o 1288/2013 soveltamisalaan kuuluvia toimia ainoastaan, jos ne eivät voi saada rahoitusta muiden ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden mukaisesti ja jos ne täydentävät tai vahvistavat muita tämän asetuksen mukaisia aloitteita.
9 artikla
Euroopan ulkosuhdehallinto
Tätä asetusta sovelletaan päätöksen 2010/427/EU mukaisesti.
10 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2020.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2014.