РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1374/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 28 ноември 2014 година
относно изисквания за статистическа отчетност за застрахователни (осигурителни) дружества
(ЕЦБ/2014/50)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 5 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно събирането на статистическа информация от Европейската централна банка (1), и по-специално член 5, параграф 1 и член 6, параграф 4 от него,
като взе предвид становището на Европейската комисия (2),
като има предвид, че:
(1)
В член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 се предвижда, че за изпълнението на изискванията си за статистическа отчетност Европейската централна банка (ЕЦБ), подпомагана от националните централни банки (НЦБ), има правото да събира статистическа информация от общата съвкупност от отчетни единици и съобразно това, което е необходимо за изпълнението на задачите на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ). От член 2, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 2533/98 следва, че застрахователните (осигурителните) дружества са част от общата съвкупност от отчетни единици за целите на изпълнение на изискванията на ЕЦБ за статистическа отчетност, inter alia, в областта на паричната и финансовата статистика. Освен това в член 2, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 2533/98 се предвижда, че в надлежно обосновани случаи ЕЦБ има правото да събира статистическа информация на консолидирана основа. В член 3 от Регламент (ЕО) № 2533/98 от ЕЦБ се изисква да определи действителната съвкупност от отчетни единици в рамките на общата съвкупност от отчетни единици и ѝ предоставя правомощието изцяло или частично да освободи конкретни категории отчетни единици от изпълнение на изискванията ѝ за статистическа отчетност.
(2)
С налагането на изисквания за статистическа отчетност за застрахователните (осигурителните) дружества се цели на ЕЦБ да се предоставят адекватни статистически данни за финансовите дейности на подсектор „Застрахователни (осигурителни) дружества“ в държавите членки, чиято парична единица е еврото (наричани по-долу „държави членки от еврозоната“), които се разглеждат като единна икономическа територия. Събирането на статистическа информация за застрахователните (осигурителните) дружества е необходимо с оглед на задоволяването на редовни и ad hoc аналитични нужди, подпомагането на ЕЦБ при извършването на паричен и финансов анализ, както и с оглед на приноса на ЕСЦБ за стабилността на финансовата система.
(3)
НЦБ следва да разполагат с правомощието да събират информация за застрахователните (осигурителните) дружества от действителната съвкупност от отчетни единици като част от по-широката рамка за статистическа отчетност, при условие че спазването на статистическите изисквания на ЕЦБ не се излага на риск. В тези случаи е уместно да се осигури прозрачност, като отчетните единици се информират за различните статистически цели, с оглед на които се събират данните.
(4)
С цел да се сведе до минимум тежестта на отчетността за застрахователните (осигурителните) дружества, НЦБ следва да разполагат с правомощието да съчетаят изискванията си за отчетност по настоящия регламент с тези по Регламент (ЕС) № 1011/2012 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2012/24) (3).
(5)
Налице е тясна връзка между данните, събирани от НЦБ за статистически цели по силата на настоящия регламент, и данните, събирани от националните компетентни органи (НКО) за надзорни цели съгласно уредбата, установен с Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4). Предвид общото правомощие на ЕЦБ по член 5.1 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Устава на ЕСЦБ“) да установи сътрудничество с други органи в областта на статистиката и за да се ограничи административната тежест и за да се избегне дублирането на задачи, НЦБ могат да извличат данните, за които се изисква отчетност съгласно настоящия регламент, от данните, събрани съгласно Директива 2009/138/ЕО, включително съгласно националното законодателството, с което се прилага директивата, като се спазват надлежно условията на договореностите за сътрудничество между съответната НЦБ и съответния НКО. В член 70 от Директива 2009/138/ЕО е предвидено, че НКО могат да предават информация, предназначена за изпълнението на техните задачи по директивата, на НЦБ и на други органи с подобна функция в качеството им на органи на паричната политика.
(6)
В Европейската система от сметки (наричана по-долу „ЕСС 2010“), създадена с Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), се изисква активите и пасивите на институционалните единици да се отчитат в държавата по резидентност. С цел да се сведе до минимум тежестта на отчетността, ако НЦБ извличат данните, за които се изиска отчетност съгласно настоящия регламент, от данни, събрани съгласно Директива 2009/138/ЕО, активите и пасивите на клоновете на застрахователните (осигурителните) дружества, чието главно управление е резидент в Европейското икономическо пространство (ЕИП), могат да бъдат агрегирани с тези на главното управление. За целите на наблюдението на размера им и на отклоненията от ЕСС 2010 от клоновете на застрахователните (осигурителните) дружества следва да се събира ограничено количество информация.
(7)
Стандартите за защитата и използването на поверителна статистическа информация, установени в член 8 от Регламент (ЕО) № 2533/98, следва да се прилагат към събирането на статистическа информация по настоящия регламент.
(8)
Въпреки че се признава, че приетите съгласно член 34.1 от Устава на ЕСЦБ регламенти не предоставят права и не налагат задължения на държавите членки, чиято парична единица не е еврото (наричани по-долу „държави членки извън еврозоната“), член 5 от Устава на ЕСЦБ се прилага както към държавите членки от еврозоната, така и към държавите членки извън еврозоната. В съображение 17 от Регламент (ЕО) № 2533/98 се посочва, че член 5 от Устава на ЕСЦБ, заедно с член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, предполага задължение за разработване и прилагане на национално равнище на всички мерки, които държавите членки извън еврозоната считат за уместни при събирането на статистическата информация, необходима за изпълнението на изискванията на ЕЦБ за статистическа отчетност, както и за своевременната им подготовка в областта на статистиката, за да станат държави членки от еврозоната.
(9)
В член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 е предвидено, че ЕЦБ има правомощието да налага санкции на отчетните единици, които не спазват изискванията за статистическа отчетност, посочени в регламенти или решения на ЕЦБ.
(10)
Най-късно до 2020 г. Управителният съвет следва да оцени предимствата и разходите, свързани със: а) разширяване на обхвата на тримесечната отчетност от 80 % до 95 % от общия пазарен дял на застрахователните (осигурителните) дружества във всяка държава членка от еврозоната; б) отделното отчитане на активите и пасивите на клоновете на застрахователните (осигурителните) дружества в случаите, когато клонът е резидент в държава членка от еврозоната и дружеството майка на този клон е резидент в ЕИП; и в) последващо съкращаване на срока за предаването на данни от отчетните единици до четири седмици след края на тримесечието, за което се отнасят данните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент:
1.
„застрахователно (осигурително) дружество“ или „ЗОД“ (подсектор 128 от ЕСС 2010) е финансово предприятие или квазикорпорация, което се занимава основно с финансово посредничество като следствие от обединяването на рискове главно под формата на пряко застраховане или презастраховане.
В определението се включват:
а)
финансови корпорации или квазикорпорации, които предоставят животозастрахователни услуги, при които титулярите на полицата правят редовни или еднократни плащания към застрахователя, в замяна на което той гарантира да предостави на титулярите на полицата договорена сума или анюитет на определена дата или по-рано;
б)
финансови корпорации или квазикорпорации, които предоставят общозастрахователни услуги, за да покрият рискове, като например рискове от злополуки, заболяване, пожар или неизпълнение на задължение по кредит;
в)
финансови корпорации или квазикорпорации, които предоставят общозастрахователни услуги, при които застрахователят купува застраховка, за да се предпази от неочаквано висок брой претенции или изключително големи по размер претенции.
В определението не се включват:
а)
инвестиционните фондове така, както са определени в член 1 от Регламент (ЕС) № 1073/2013 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2013/38) (6);
б)
финансови предприятия за секюритизация така, както са определени в член 1 от Регламент (ЕС) № 1075/2013 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2013/40) (7);
в)
парично-финансовите институции така, както са определени в член 1 от Регламент (ЕС) № 1071/2013 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2013/33) (8);
г)
пенсионните фондове така, както са определени в параграф 2.105 от ЕСС 2010;
2.
„клон“ означава неперсонифицирано търговско представителство или клон, различно от главното управление, на застрахователно (осигурително) или презастрахователно дружество;
3.
„дъщернo дружествo“ e персонифицирано лице, в което друго лице е мажоритарен или едноличен собственик;
4.
„отчетни единици“ е със значението, определено в член 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98;
5.
„резидент“ е със значението, определено в член 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98. За целите на настоящия регламент, ако юридическо лице няма физическо измерение, резидентността му се определя от икономическата територия, съгласно чието право то е учредено. Ако лицето не е учредено, резидентността му се определя от мястото му на възникване, а именно от държавата, чиято правна система урежда създаването и съществуването на лицето;
6.
„съответна НЦБ“ е НЦБ на държава членка от еврозоната, в която застрахователното (осигурителното) дружество е резидент;
7.
„съответен НКО“ е НКО на държава членка от еврозоната, в която застрахователното (осигурителното) дружество е резидент;
8.
„данни ценна книга по ценна книга“ са данни, разбити по отделни ценни книги;
9.
„данни по отделни позиции“ са данни, разбити по отделни активи или пасиви;
10.
„агрегирани данни“ са данни, които не са разбити по отделни активи или пасиви;
11.
„финансови трансакции“ са трансакции, които възникват в резултат от създаването на финансови активи или пасиви, ликвидацията им или промяната на собствеността върху тях, както е описано по-подробно в част 5 от приложение II;
12.
„ценови и валутни преоценки“ означава промени в оценката на активите и пасивите, които произтичат от промени в цената на активите и пасивите и/или от влиянието на обменните курсове върху изразените в евро стойности на активите и пасивите, деноминирани в чуждестранна валута, както е описано по-подробно в част 5 от приложение II.
Член 2
Действителна съвкупност от отчетни единици
1. Ако НЦБ събират данни съгласно ЕСС 2010, в която се изисква активите и пасивите на институционалните единици да бъдат отчетени в държавата по резидентност, действителната съвкупност от отчетни единици се състои от застрахователните (осигурителните) дружества, резиденти на територията на съответната държава членка от еврозоната.
2. Ако НЦБ извличат данни, които подлежат на отчитане съгласно настоящия регламент, от данни, събрани съгласно разпоредбите на Директива 2009/138/ЕО или съгласно националното законодателството, с което се прилага Директива 2009/138/ЕО, действителната съвкупност от отчетни единици се състои от:
а)
застрахователните (осигурителните) дружества, които са учредени и са резиденти на територията на съответната държава членка от еврозоната, включително дъщерни дружества, чиито дружества майка се намират извън тази територия;
б)
клонове на застрахователните (осигурителните) дружества, определени в буква а), които са резиденти извън територията на съответната държава членка от еврозоната; и
в)
клонове на застрахователни (осигурителни) дружества, които са резиденти на територията на съответната държава членка от еврозоната, но чието главно управление се намира извън ЕИП.
Не са част от действителната съвкупност от отчетни единици клоновете на застрахователни (осигурителни) дружества, които са резиденти на територията на държава членка от еврозоната и чието главно управление се намира в ЕИП.
3. Застрахователните (осигурителните) дружества в действителната съвкупност от отчетни единици са длъжни да изпълняват всички изисквания за статистическа отчетност, освен ако се прилага предоставена съгласно член 7 дерогация.
Член 3
Списък със застрахователните (осигурителните) дружества за статистически цели
1. За статистически цели, Изпълнителният съвет на ЕЦБ съставя и поддържа списък със застрахователните (осигурителните) дружества, които образуват действителната съвкупност от отчетни единици съгласно настоящия регламент. Списъкът може да се базира на списъците със застрахователните (осигурителните) дружества, които понастоящем сe съставят от националните органи, ако подобни списъци съществуват, и да се допълнят от други списъци със застрахователни (осигурителни) дружества, които попадат в определението за „застрахователни (осигурителни) дружества“ по член 1.
2. Съответната НЦБ може да поиска от отчетната единица, посочена в член 2, параграф 2, буква а), да предостави необходимата информация за клоновете си, ако за целите на списъка се изисква подобна информация.
3. НЦБ и ЕЦБ публикуват списъка и актуализациите му в подходяща форма, включително по електронен път, интернет или - по искане от съответните отчетни единици - на хартия.
4. Ако най-актуалният електронен вариант на списъка, посочен в настоящия член, е неточен, ЕЦБ не налага санкции на отчетната единица, която не е изпълнила надлежно изискванията за отчетност, доколкото тя добросъвестно е използвала неточния списък.
Член 4
Изисквания за статистическа отчетност
1. Отчетните единици предоставят на съответната НЦБ било пряко, било чрез съответния НКО съгласно местните договорености за сътрудничество и в съответствие с приложения I и II:
а)
на тримесечна база - данни за салдата в края на тримесечието относно активите и пасивите на застрахователните (осигурителните) дружества и в съответствие с член 5 - тримесечни корекции от преоценки или финансови трансакции, ако е приложимо;
б)
на тримесечна база - данни за салдата в края на тримесечието относно техническите резерви по общо застраховане, разбити според вида дейност;
в)
на годишна база - данни за салдата в края на годината относно техническите резерви по общо застраховане, разбити според вида дейност и географската област.
2. Освен изискванията по параграф 1 отчетните единици, които са застрахователни (осигурителни) дружества, учредени и резиденти на територията на държава членка от еврозоната, предоставят на съответната НЦБ било пряко, било чрез съответния НКО съгласно местните договорености за сътрудничество, информация относно записаните премии, възникналите претенции и изплатените комисионни. Тази информация се предоставя на годишна база в съответствие с приложения I и II.
3. НЦБ могат да получат данните, за които се изисква отчетност съгласно настоящия регламент, от следните данни, събрани съгласно установената с Директива 2009/138/ЕО уредба:
а)
данните, които се съдържат във формулярите за количествено отчитане, използвани при надзорната отчетност, предавани от НКО на НЦБ, независимо от това дали НЦБ и НКО са отделно учредени или принадлежат към една и съща институция, в съответствие с условията на местните договорености за сътрудничество между двата органа; или
б)
данните, които се съдържат във формулярите за количествено отчитане, използвани при надзорната отчетност, предавани от отчетните единици едновременно и направо на НЦБ и НКО.
В случаите, когато формулярът за количествено отчитане, използван при надзорната отчетност, съдържа данни, които са необходими за изпълнението на изискванията за статистическа отчетност съгласно настоящия регламент, НЦБ разполагат с достъп до целия образец или до който и да е друг свързан с него образец с оглед на осигуряването на качеството на данните.
Държавите членки могат да установят договорености за сътрудничество, в които да се предвиди централизирано събиране от съответния НКО на информация относно изискванията за събирането на данни съгласно уредбата, установена от Директива 2009/138/ЕО, и относно допълнителните изисквания за събиране на данни, определени в настоящия регламент, в съответствие с националното право и уеднаквените правила, които могат да бъдат определени от ЕЦБ.
4. НЦБ уведомява отчетните единици относно различните цели, за които се събират данни от тях.
Член 5
Корекции от преоценки и финансови трансакции
Информацията относно корекциите от преоценки и финансовите трансакции, както е уточнено в приложение I и описано в приложение II, се получава по следния начин:
а)
отчетните единици отчитат агрегирани данни относно корекциите от преоценки и/или финансовите трансакции в зависимост от инструкциите на съответната НЦБ;
б)
НЦБ или извличат приблизителните стойности на трансакциите с ценни книжа от данните ценна книга по ценна книга, или пряко събират данни за тези трансакции от отчетните единици на база ценна книга по ценна книга. Когато събират данни по отделни позиции, НЦБ могат да възприемат подобен подход за активите, различни от ценни книжа;
в)
приблизителните стойности на финансовите трансакции, свързани със застрахователните технически резерви, поддържани от застрахователните (осигурителните) дружества, се извличат:
i)
от отчетните единици в съответствие с указанията от съответната НЦБ въз основа на общите най-добри практики, които могат да бъдат определени на равнището на еврозоната; или
ii)
от съответната НЦБ въз основа на данни, предоставени от застрахователните (осигурителните) дружества.
Член 6
Счетоводни правила
1. Освен ако е предвидено друго в настоящия регламент, счетоводните правила, които следва да се спазват от застрахователните (осигурителните) дружества за целите на отчетността съгласно настоящия регламент, са установените в съответното национално законодателство, с което се прилага Директива 2009/138/ЕО, или в други национални или международни стандарти, които се спазват от застрахователните (осигурителните) дружества въз основа на инструкциите, издадени от НЦБ.
2. В допълнение към изискванията, съдържащи се в счетоводните правила, които се спазват от застрахователните (осигурителните) дружества в съответствие с параграф 1, депозитите и кредитите на застрахователните (осигурителните) дружества, обозначени като „номинална стойност“ в таблица 2.1 и таблица 2.2 от приложение I, се отчитат по стойността на непогасената главница в края на тримесечието. Отписванията и намаляванията на стойността, определени от съответните счетоводни практики, се изключват от тази сума.
3. Без да се засягат преобладаващите в държавите членки от еврозоната счетоводни практики и договорености за нетиране, всички финансови активи и пасиви се отчитат на брутна база за статистически цели.
Член 7
Дерогации
1. Могат да се предоставят дерогации на малки застрахователни (осигурителни) дружества, както следва:
а)
НЦБ могат да предоставят дерогации на най-малките застрахователни (осигурителни) дружества от гледна точка на пазарния дял, както е посочено в член 35, параграф 6 от Директива 2009/138/ЕО, при положение че застрахователните (осигурителните) дружества, които имат принос за тримесечния агрегиран баланс, представляват поне 80 % от общия пазарен дял на застрахователните (осигурителните) дружества във всяка държава членка от еврозоната;
б)
застрахователно (осигурително) дружество с дерогация по буква а) изпълнява изискванията за отчетност по член 4 на годишна база, така че застрахователните (осигурителните) дружества, които имат принос за годишния агрегиран баланс, представляват поне 95 % от общия пазарен дял на застрахователните (осигурителните) дружества във всяка държава членка от еврозоната;
в)
застрахователно (осигурително) дружество, към което няма изискване за отчитане на данни по букви а) и б), отчита намален набор от информация според определеното от съответната НЦБ;
г)
всяка година НЦБ проверяват своевременно изпълнението на условията, изложени в букви а) и б), за да предоставят или оттеглят, ако е необходимо, дадена дерогация с действие от началото на следващата календарна година.
2. НЦБ могат да предоставят дерогации на застрахователните (осигурителните) дружества по отношение на отчитането на наличностите на държаните от тях валута и депозити по номинална стойност.
Ако данните, събрани на по-високо равнище на агрегиране, покажат, че наличностите от валута и депозити, държани от резидентните застрахователни (осигурителни) дружества, възлизат на по-малко от 10 % от сумарната обща стойност на балансите на застрахователните (осигурителните) дружества на национално равнище и на по-малко от 10 % от общата стойност на наличните салдата от държаните валута и депозити на застрахователните (осигурителните) дружества от еврозоната, съответната НЦБ може да реши да не изисква да бъде отчитана номиналната стойност на наличностите от държаните валута и депозити. Всяка НЦБ уведомява отчетните единици за това решение.
3. Застрахователните (осигурителните) дружества могат да решат да не прилагат предоставената им дерогация, а да изпълняват изискванията за статистическа отчетност в тяхната цялост така, както са определени в член 4. Ако застрахователно (осигурително) дружество направи подобен избор, преди да пристъпи към последващото използване на дерогацията, то е длъжно да получи предварителното съгласие на съответната НЦБ.
Член 8
Срокове
1. За 2016 г. отчетните единици предават на съответната НЦБ или на съответния НКО или и на двамата, в съответствие с местните договорености за сътрудничество, изискуемите тримесечни данни в срок най-късно до осем седмици след края на тримесечието, за което се отнасят данните. След това този срок се намалява с по една седмица на година и ще бъде пет седмици за края на тримесечията през 2019 г.
2. За 2016 г. отчетните единици предават на съответната НЦБ или на съответния НКО или и на двамата, в съответствие с местните договорености за сътрудничество, изискуемите годишни данни в срок най-късно до 20 седмици след края на годината, за която се отнасят данните. След това този срок се намалява с по две седмици на година и ще бъде 14 седмици за 2019 г.
Член 9
Минимални стандарти и национални правила за отчетност
1. Отчетните единици спазват изискванията за статистическа отчетност в съответствие с минималните стандарти за предаване, точност, съответствие с понятия и ревизии, посочени в приложение III.
2. В съответствие с националните им изисквания НЦБ определят и прилагат правилата за отчетност, които отчетните единици следва да спазват. НЦБ гарантират, че тези правила за отчетност предоставят необходимата статистическа информация и позволяват да бъде извършена точна проверка за изпълнението на предвидените в приложение III минимални стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизии.
Член 10
Сливане, разделяне и преобразуване
В случай на сливане, разделяне или преобразуване, което може да окаже влияние върху изпълнението на статистическите им задължения, отчетните единици уведомяват съответната НЦБ, пряко или чрез съответния НКО в съответствие с местните договорености за сътрудничество, веднага след като намерението да се осъществи операцията бъде оповестено и преди операцията да бъде осъществена, за процедурите, които са планувани в изпълнение на предвидените в настоящия регламент изисквания за статистическа отчетност.
Член 11
Проверка и принудително събиране
НЦБ упражняват правото да проверяват или да събират принудително информацията, която отчетните единици трябва да предоставят съгласно настоящия регламент, без да се засяга правото на ЕЦБ тя самата да проверява или да събира принудително подобна информация. По-специално НЦБ упражняват това право, когато дадена отчетна единица не изпълнява предвидените в приложение III стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизии.
Член 12
Първо отчитане
1. Първото отчитане започва с тримесечни данни за първото тримесечие на 2016 г. и с годишни данни за 2016 г.
2. Застрахователните (осигурителните) дружества, посочени в член 7, параграф 1, буква б), отчитат годишни данни от референтната 2016 г. Освен това с оглед на съставянето на статистика за подсектор „Застрахователни (осигурителни) дружества“ от началото на 2016 г., тези застрахователните (осигурителните) дружества отчитат пълния набор от данни в съответствие с член 4, параграф 1, буква а) за първото тримесечие на 2016 г.
Член 13
Заключителна разпоредба
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено във Франкфурт на Майн на 28 ноември 2014 година.
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 1374/2014,
annettu 28 päivänä marraskuuta 2014,
tilastointiin liittyvistä vakuutuslaitosten tiedonantovaatimuksista
(EKP/2014/50)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 5 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tilastoihin liittyvien Euroopan keskuspankin (EKP) tietojenantovaatimusten täyttämiseksi EKP:llä on oikeus kansallisten keskuspankkien avustuksella kerätä tilastotietoja tietojen antajien perusjoukosta siinä määrin kuin on Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) tehtävien hoitamiseksi välttämätöntä. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 2 artiklan 2 kohdan a alakohdasta seuraa, että vakuutuslaitokset kuuluvat tiedon antajien perusjoukkoon tilastoihin liittyvien EKP:n tietojenantovaatimusten täyttämiseksi muun muassa raha- ja rahoitustilastojen alalla. Lisäksi asetuksen EY (N:o) 2533/98 2 artiklan 4 kohdassa säädetään, että asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa EKP:lla on oikeus kerätä tilastotietoja konsolidoidusti. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 3 artiklassa edellytetään, että EKP täsmentää varsinaisen tietojen antajien joukon tietojen antajien perusjoukon piiristä, sekä annetaan EKP:lle valtuudet vapauttaa tietyt tietojen antajien ryhmät tilastoihin liittyvistä tietojenantovaatimuksista kokonaan tai osittain.
(2)
Vakuutuslaitoksia koskevien tilastointiin liittyvien tiedonantovaatimusten tarkoituksena on antaa EKP:lle riittävät tilastotiedot vakuutuslaitosten alasektorin rahoitustoiminnasta jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro (jäljempänä ’euroalueen jäsenvaltiot’), joita tarkastellaan yhtenä talousalueena. Vakuutuslaitoksia koskevien tilastotietojen kerääminen on välttämätöntä EKP:n tukemiseksi sen tehdessä tilannekohtaista ja säädännöllistä ja rahatalouden ja rahoitusmarkkinoiden analyysiä, ja jotta EKPJ voisi myötävaikuttaa rahoitusjärjestelmän vakauteen.
(3)
Kunhan EKP:n tilastovaatimusten täyttäminen ei vaarannu, kansallisilla keskuspankeilla tulisi olla mahdollisuus kerätä tarvittavat vakuutuslaitoksia koskevat tiedot varsinaiselta tiedonantajien joukolta osana laajempaa tilastointiin liittyvää tiedonkeruuta. Tällaisissa tapauksissa on asianmukaista varmistaa läpinäkyvyys antamalla tiedonantajille tiedot niistä tilastointitarkoituksista, joita varten tietoja kerätään.
(4)
Vakuutuslaitosten raportointirasitteen minimoimiseksi kansallisilla keskuspankeilla tulisi olla oikeus yhdistää tämän asetuksen mukaiset tiedonantovaatimukset asetuksen (EU) N:o 1011/2012 (EKP/2012/24) (3) mukaisiin tiedonantovaatimuksiin.
(5)
Tiedot, jotka kansalliset keskuspankit keräävät tämän asetuksen mukaisesti tilastotarkoituksiin liittyvät läheisesti tietoihin, jotka kansalliset toimivaltaiset viranomaiset keräävät Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/138/EY (4) perustetun järjestelmän mukaisesti valvontatarkoituksiin. Ottaen huomioon että EKP:llä on Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) 5.1 artiklan mukaan yleinen toimivalta tehdä tilastokysymyksissä yhteistyötä muiden yhteisöjen kanssa, ja jotta hallinnollinen rasite olisi mahdollisimman pieni ja vältettäisiin päällekkäisyyksiä, kansalliset keskuspankit voivat - ottaen asianmukaisella tavalla huomioon mahdolliset asianomaisen kansallisen keskuspankin ja asianomaisen toimivaltaisen kansallisen viranomaisen väliset yhteistyöjärjestelyt - johtaa tämän asetuksen nojalla vaaditut tiedot direktiivin 2009/138/EY tai kyseisen direktiivin täytäntöönpanevan kansallisen lainsäädännön nojalla kerätyistä tiedoista. Direktiivin 2009/138/EY 70 artiklan mukaan kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat toimittaa keskuspankeille ja muille rahapoliittisina viranomaisina vastaavia tehtäviä hoitaville elimille niiden tehtävien hoitamiseksi tarvittavia tietoja.
(6)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 549/2013 (5) vahvistetussa Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä (jäljempänä ’EKT 2010’) vaaditaan, että institutionaaliset yksiköt raportoivat varat ja velat kotimaassaan. Jotta raportoinnista johtuva rasite olisi mahdollisimman pieni, kansalliset keskuspankit voivat, tapauksissa joissa kansalliset keskuspankit johtavat tämän asetuksen nojalla vaaditut tiedot direktiivin 2009/138/EY nojalla vaadituista tiedoista, yhdistää päätoimipaikan varoihin ja velkoihin sellaisten vakuutuslaitosten sivuliikkeiden varat ja velat, joiden päätoimipaikka on Euroopan talousalueella (ETA). Vakuutuslaitosten sivuliikkeistä olisi kerättävä rajatusti tietoja, joiden perusteella voidaan valvoa sivuliikkeiden kokoa sekä mahdollisia poikkeamia EKT 2010:stä.
(7)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 artiklassa säädettyjä luottamuksellisten tilastotietojen suojaamista ja käyttöä koskevia sääntöjä olisi sovellettava tilastotietojen keräämiseen tämän asetuksen nojalla.
(8)
Vaikka on tunnustettua, että EKPJ:n perussäännön 34.1 artiklan nojalla annetuissa asetuksissa ei anneta mitään oikeuksia eikä aseteta mitään velvollisuuksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö ei ole euro (jäljempänä ’euroalueen ulkopuoliset jäsenvaltiot’), EKPJ:n perussäännön 5 artikla koskee sekä euroalueeseen kuuluvia jäsenvaltioita että euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 johdanto-osan 17 perustelukappaleessa todetaan, että EKPJ:n perussäännön 5 artikla yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan kanssa sisältää euroalueeseen kuulumattomille jäsenvaltioille velvoitteen laatia ja ottaa käyttöön kansallisella tasolla kaikki toimenpiteet, jotka jäsenvaltiot katsovat tarkoituksenmukaisiksi sellaisten tilastotietojen keräämisessä, jotka ovat tarpeen, jotta EKP:n tietojenantovaatimukset täytetään ja jäsenvaltio voi valmistautua ajoissa tilastojen tuottamiseen euroalueen jäsenvaltiolta edellytettävällä tavalla.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP:llä on oikeus määrätä seuraamuksia tietojen antajille, jotka eivät noudata EKP:n asetuksissa tai päätöksissä asetettuja tilastoihin liittyviä tietojenantovaatimuksia.
(10)
Vuoteen 2020 mennessä EKP:n neuvoston olisi arvioitava seuraavien hyödyt ja kustannukset: a) neljännesvuosittaisen raportoinnin kattavuuden laajentaminen 80 prosentista 95 prosenttiin vakuutuslaitosten markkinaosuudesta kussakin euroalueen jäsenvaltioissa, b) vakuutuslaitosten sivuliikkeiden varojen ja velkojen raportoiminen erikseen tapauksissa, joissa sivuliikkeet sijaitsevat euroalueella ja niiden emoyhtiöt sijaitsevat ETA:ssa, ja c) tiedonantajien raportointiaikojen lyhentämistä neljään viikkoon sen vuosineljänneksen päättymisestä, johon tiedot liittyvät.
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1.
’vakuutuslaitoksella’ (alasektori 128 EKT 2010:ssä) rahoitusalan yritystä tai yritysmäistä yhteisöä, jonka pääasiallisena toimintana on riskien hallintaan liittyvän rahoituksen välitys ensivakuutuksen tai jälleenvakuutuksen muodossa.
Määritelmä kattaa
a)
henkivakuutuspalveluja tarjoavan rahoitusalan yrityksen tai yritysmäisen yhteisön, jos vakuutuksenottaja suorittaa vakuuttajalle säännöllisiä maksuja tai kertamaksun, joiden vastineeksi vakuuttaja sitoutuu suorittamaan vakuutuksenottajalle sovitun summan tai annuiteetin tiettynä päivänä tai aiemmin;
b)
rahoitusalan yrityksen tai yritysmäisen yhteisön, joka tarjoaa vahinkovakuutuspalveluja, sellaisten riskien kuten vahinkojen, sairauden, tulipalon tai luottoriskin kattamiseksi;
c)
rahoitusalan yrityksen tai yritysmäisen yhteisön, joka tarjoaa jälleenvakuutuspalveluja, joissa jälleenvakuutuksia ostetaan suojautumiseksi odottamattoman suurelta korvausvaatimusten määrältä tai poikkeuksellisen suurilta korvausvaatimuksilta.
Määritelmä ei kata
a)
sijoitusrahastoja, sellaisina kuin ne määritellään Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1073/2013 (EKP/2013/38) (6) 1 artiklassa;
b)
erityisyhteisöjä, jotka suorittavat Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1075/2013 (EKP/2013/40) (7) 1 artiklassa tarkoitettuja arvopaperistamistaloustoimia;
c)
rahalaitoksia, sellaisina kuin ne määritellään Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) (8) 1 artiklassa;
d)
eläkerahastoja, sellaisina kuin ne määritellään EKT 2010:n 2.105 kohdassa;
2.
’sivuliikkeellä’ vakuutuslaitoksen tai jälleenvakuutusyhtiön rekisteröimätöntä toimistoa tai sivuliikettä, ei kuitenkaan päätoimipaikkaa;
3.
’tytäryhtiöllä’ yhtiötä, jossa toisella yhteisöllä on osake-enemmistö tai täysi omistus.
4.
’tiedonantajilla’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa;
5.
’kotimaisella’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa. Jos oikeushenkilöllä ei ole fyysistä toimipaikkaa, sen sijaintipaikka määritetään tätä asetusta sovellettaessa sen mukaan, minkä talousalueen lainsäädännön mukaan se on rekisteröity. Jos oikeushenkilöä ei ole rekisteröity, perusteena käytetään laillista kotipaikkaa eli maata, jonka lakien mukaan oikeushenkilön perustaminen ja sen olemassaolon jatkuminen määritetään;
6.
’asianomaisella kansallisella keskuspankilla’ sen euroalueen jäsenvaltion kansallista keskuspankkia, jossa kyseessä oleva vakuutuslaitos on;
7.
’asianomaisella kansallisella toimivaltaisella viranomaisella’ sen euroalueen jäsenvaltion kansallista toimivaltaista viranomaista, jossa kyseessä oleva vakuutuslaitos on;
8.
’arvopaperikohtaisilla tiedoilla’ tietoja, jotka on eritelty yksittäisiä arvopapereita koskeviksi tiedoiksi;
9.
’saamis- ja velkaeräkohtaisilla tiedoilla’ tietoja, jotka on eritelty yksittäisiä varoja ja velkoja koskeviksi tiedoiksi;
10.
’aggregoiduilla tiedoilla’ tietoja, joita ei ole eritelty yksittäisiä varoja ja velkoja koskeviksi tiedoiksi;
11.
’rahoitustaloustoimilla’ taloustoimia, jotka johtuvat rahoitussaamisten tai -velkojen omistuksen perustamisesta, lakkauttamisesta tai muuttamisesta siten kuin liitteessä II olevassa 5 osassa on tarkemmin täsmennetty;
12.
’hintojen ja valuuttakurssien muutoksista johtuvilla arvostusmuutoksilla’ sellaisia muutoksia saamisten ja velkojen arvostuksessa, jotka johtuvat muutoksista saamisten ja velkojen hinnassa ja/tai valuuttakurssien muutosten vaikutuksista valuuttamääräisten saamisten ja velkojen euromääräiseen arvoon, siten kuin liitteessä II olevassa 5 osassa on tarkemmin täsmennetty.
2 artikla
Varsinainen tiedonantajien joukko
1. EKT 2010:ssä vaaditaan että institutionaaliset yksiköt raportoivat varat ja velat kotimaassaan; jos kansalliset keskuspankit keräävät tietoja EKT 2010:n mukaisesti, varsinainen tiedonantajien joukko koostuu kyseessä olevan euroalueen jäsenvaltion kotimaisista vakuutuslaitoksista.
2. Tapauksissa, joissa kansalliset keskuspankit johtavat tämän asetuksen mukaiset raportoitavat tiedot tiedoista, jotka on kerätty direktiivin 2009/138/EY tai kyseisen direktiivin täytäntöönpanevan kansallisen lainsäädännön nojalla, varsinainen tiedonantajien joukko koostuu
a)
asianomaisen euroalueen jäsenvaltion lainkäyttöalueella rekisteröidyistä kotimaisista vakuutuslaitoksista, mukaan lukien tytäryhtiöt joiden emoyhtiö on kyseisen jäsenvaltion alueen ulkopuolella;
b)
edellä a alakohdassa täsmennettyjen vakuutuslaitosten sivuliikkeistä, jotka ovat asianomaisen euroalueen jäsenvaltion alueen ulkopuolella; ja
c)
asianomaisen euroalueen jäsenvaltion sellaisten kotimaisten vakuutuslaitosten sivuliikkeistä, joiden päätoimipaikka on ETA:n ulkopuolella.
Euroalueen jäsenvaltion sellaisten kotimaisten vakuutuslaitosten sivuliikkeet, joiden päätoimipaikka on ETA:ssa, eivät kuulu varsinaiseen tiedonantajien joukkoon.
3. Varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluviin vakuutuslaitoksiin sovelletaan tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia täysimääräisesti, jollei 7 artiklan mukaisen poikkeuksen soveltamisesta muuta johdu.
3 artikla
Tilastoinnissa käytettävä vakuutuslaitosluettelo
1. EKP:n johtokunta laatii tässä asetuksessa tarkoitettua tilastointia varten varsinaisen tiedonantajien joukon muodostavien vakuutuslaitosten luettelon ja ylläpitää sitä. Luettelo voi perustua kansallisten viranomaisten laatimiin olemassa ja saatavilla oleviin vakuutuslaitosluetteloihin; tällaisiin luetteloihin on lisättävä 1 artiklassa olevan vakuutuslaitoksen määritelmän soveltamisalaan kuuluvat muut vakuutuslaitokset.
2. Asianomainen kansallinen keskuspankki voi pyytää 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja tiedonantajia antamaan tarvittavat tiedot sivuliikkeistään, jos tällaisia tietoja tarvitaan luetteloa varten.
3. Kansalliset keskuspankit ja EKP toimittavat luettelon ja sen mahdolliset päivitykset tarkoituksenmukaisella tavalla saataville, myös sähköisesti, internetin kautta tai asianomaisten tiedonantajien pyynnöstä paperimuodossa.
4. Jos tässä artiklassa tarkoitetun luettelon viimeisin sähköinen versio on virheellinen, EKP ei määrää seuraamuksia tiedonantajalle, joka ei ole asianmukaisesti täyttänyt tiedonantovelvollisuuksiaan, siltä osin kuin tämä on hyvässä uskossa luottanut virheellisen luettelon tietoihin.
4 artikla
Tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset
1. Tiedonantajat toimittavat I ja II liitteen mukaisesti asianomaiselle kansalliselle keskuspankille joko suoraan tai paikallisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti asianomaisen kansallisen toimivaltaisen viranomaisen välityksellä
a)
neljännesvuosittain vuosineljänneksen lopun kantatiedot vakuutuslaitosten saamisista ja veloista ja soveltuvin osin 5 artiklan mukaisesti neljännesvuosittaiset arvostusmuutokset tai rahoitustaloustoimet;
b)
neljännesvuosittain vuosineljänneksen lopun kantatiedot vahinkovakuutusteknisestä vastuuvelasta vakuutuslajin mukaan eriteltyinä;
c)
vuosittain vuoden lopun kantatiedot vahinkovakuutusteknisestä vastuuvelasta vakuutuslajin mukaan eriteltyinä.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjen vaatimusten lisäksi, sellaisten vakuutuslaitosten, jotka on rekisteröity ja ovat kotimaisia euroalueen jäsenvaltion lainkäyttöalueella, on lisäksi raportoitava asianomaiselle kansalliselle keskuspankille, joko suoraan tai paikallisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti asianomaisen kansallisen toimivaltaisen viranomaisen välityksellä, tiedot vakuutusmaksutuloista, korvauskuluista ja maksetuista palkkioista. Nämä tiedot on toimitettava vuosittain liitteiden I ja II mukaisesti.
3. Kansalliset keskuspankit voivat johtaa tämän asetuksen mukaisesti vaadittavat tiedot direktiivin 2009/138/EY mukaisen järjestelmän nojalla kerätyistä seuraavista tiedoista:
a)
tiedot, jotka sisältyvät kansallisten toimivaltaisten viranomaisten kansallisille keskuspankeille - näiden kahden viranomaisen paikallisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti - toimittamiin kvantitatiivista raportointia valvonnan alalla koskeviin raportointikaavakkeisiin; merkitystä ei ole sillä, ovatko kansallinen keskuspankki ja kansallinen toimivaltainen viranomainen kaksi erillistä viranomaista vai kuuluvatko ne samaan viranomaiseen; tai
b)
tiedot, jotka sisältyvät tiedonantajien kansalliselle keskuspankille ja kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle välittömästi ja yhtäaikaisesti toimittamiin kvantitatiivista raportointia valvonnan alalla koskeviin raportointikaavakkeisiin.
Jos kvantitatiivista raportointia valvonnan alalla koskevat raportointikaavakkeet sisältävät tietoja, joita tarvitaan tämän asetuksen mukaisten tilastovaatimusten täyttämiseksi, kansallisilla keskuspankeilla on tietojen laadun varmistamiseksi oltava pääsy koko kaavakkeeseen sekä mahdollisiin muihin asiaan liittyviin kaavakkeisiin.
Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön yhteistyöjärjestelyjä, joiden mukaan kansallinen toimivaltainen viranomainen kerää keskitetysti kansallista lainsäädäntöä ja EKP:n mahdollisesti määrittämiä ohjeita noudattaen direktiivin 2009/138/EY nojalla vahvistetun järjestelmän nojalla vaaditut tiedot sekä tämän asetuksen nojalla vaaditut muut tiedot.
4. Kansalliset keskuspankit antavat tiedonantajille tiedot eri tarkoituksista, joita varten tietoja kerätään.
5 artikla
Arvostusmuutokset ja rahoitustaloustoimet
Tiedot arvostusmuutoksista ja rahoitustaloustoimista, jotka on täsmennetty liitteissä I ja II, saadaan seuraavasti:
a)
tiedonantajat raportoivat aggregoidut tiedot arvostusmuutoksista ja/tai rahoitustaloustoimista asianomaisen kansallisen keskuspankin ohjeista riippuen;
b)
kansalliset keskuspankit voivat joko laskea arvopaperikauppojen arvoa koskevat likiarvot arvopaperikohtaisten tietojen perusteella tai kerätä tällaisia taloustoimia koskevat arvopaperikohtaiset tiedot suoraan tiedonantajilta. Kansalliset keskuspankit voivat noudattaa samaa lähestymistapaa kerätessään muita omaisuuseriä kuin arvopapereita koskevia saamis- ja velkaeräkohtaisia tietoja;
c)
vakuutuslaitosten vakuutustekniseen vastuuvelkaan kohdistuvien rahoitustaloustoimien arvoa koskevat likiarvot johtaa
i)
tiedonantajat niiden ohjeiden mukaisesti, jotka asianomainen kansallinen keskuspankki antaa eurojärjestelmän tasolla mahdollisesti määritettyjen yhteisten parhaiden käytäntöjen pohjalta; tai
ii)
asianomainen kansallinen keskuspankki, vakuutuslaitosten toimittamien tietojen perusteella.
6 artikla
Kirjanpitosäännöt
1. Jollei tästä asetuksesta muuta johdu, vakuutuslaitokset noudattavat tämän asetuksen mukaisessa raportoinnissa direktiivin 2009/138/EY täytäntöönpanevassa kansallisessa lainsäädännössä vahvistettuja kirjanpitosääntöjä tai mitä tahansa muita kansallisia tai kansainvälisiä standardeja, joita vakuutuslaitosten on noudatettava kansallisten keskuspankkien ohjeiden nojalla.
2. Vakuutuslaitosten 1 kohdan mukaisesti noudattamissa kirjanpitosäännöissä olevien vaatimusten lisäksi vakuutuslaitosten hallussa olevat talletukset ja lainat jotka, liitteen I taulukossa 2.1 ja 2.2 on merkitty ”nimellisarvoon”, ilmoitetaan vuosineljänneksen lopussa maksamatta olevan pääoman suuruisena. Luottotappiot ja arvonalennukset, siten kuin ne määritetään asianomaisessa kirjanpitokäytännössä, jätetään tämän määrän ulkopuolelle.
3. Kaikki rahoitussaamiset ja -velat ilmoitetaan bruttomääräisinä tilastointia varten, tämän vaikuttamatta euroalueen jäsenvaltioissa voimassa oleviin kirjanpito- ja nettoutuskäytäntöihin.
7 artikla
Poikkeukset
1. Pienille vakuutuslaitoksille voidaan myöntää poikkeuksia seuraavasti:
a)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia direktiivin 2009/138/EY 35 artiklan 6 kohdan määritelmän mukaisille markkinaosuudeltaan pienimmille vakuutuslaitoksille edellyttäen että neljännesvuosittaiseen aggregoituun taseeseen sisältyvät vakuutuslaitokset edustavat kussakin euroalueen jäsenvaltioissa vähintään 80:tä prosenttia vakuutuslaitosten kokonaismarkkinaosuudesta;
b)
vakuutuslaitoksen, jolle on myönnetty a kohdan mukainen poikkeus, on noudatettava 4 artiklan mukaisia raportointivaatimuksia vuosittain, siten että vuosittaiseen aggregoituun taseeseen sisältyvät vakuutuslaitokset edustavat kussakin euroalueen jäsenvaltioissa vähintään 95:tä prosenttia vakuutuslaitosten kokonaismarkkinaosuudesta.
c)
luottolaitokset, joilta ei vaadita raportointia a ja b kohdan mukaisesti, raportoivat vähäisemmän määrän tietoja asianomaisen kansallisen keskuspankin määritelmien mukaisesti;
d)
kansalliset keskuspankit tarkistavat a ja b kohdassa asetettujen ehtojen täyttymisen vuosittain hyvissä ajoin, jotta ne voivat tarvittaessa myöntää tai kumota poikkeuksia seuraavan kalenterivuoden alusta.
2. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää vakuutuslaitoksille poikkeuksia käteisvarojen ja talletusten raportoinnista nimellisarvoon.
Jos korkeamman aggregoinnin tason luvut osoittavat, että kotimaisten vakuutuslaitosten hallussa oleva käteisen ja talletusten määrä alittaa 10 prosenttia kotimaisten vakuutuslaitosten taseiden yhteenlasketusta summasta sekä alittaa 10 prosenttia euroalueen vakuutuslaitosten käteis- ja talletuskannoista, asianomainen kansallinen keskuspankki voi päättää, ettei se vaadi käteisen ja talletusten raportointia nimellisarvoon. Asianomainen kansallinen keskuspankki ilmoittaa tiedonantajille tällaisesta päätöksestä.
3. Vakuutuslaitokset voivat halutessaan olla hyödyntämättä poikkeusta ja täyttää sen sijaan 4 artiklassa määritetyt tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset täysimääräisesti. Jos vakuutuslaitos tekee tällaisen päätöksen, se ei voi enää hyödyntää poikkeusta ilman asianomaisen kansallisen keskuspankin etukäteissuostumusta.
8 artikla
Toimitusajat
1. Vuoden 2016 osalta tiedonantajat toimittavat vaadittavat neljännesvuosittaiset tiedot asianomaiselle kansalliselle keskuspankille tai paikallisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti asianomaiselle kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle tai molemmille viimeistään kahdeksan viikkoa sen vuosineljänneksen päättymisen jälkeen, joihin tiedot liittyvät. Tämän jälkeen määräaikaa lyhennetään joka vuosi viikolla, ja vuonna 2019 päättyvien vuosineljännesten osalta määräaika on viisi viikkoa.
2. Vuoden 2016 osalta tiedonantajat toimittavat vaadittavat vuosittaiset tiedot asianomaiselle kansalliselle keskuspankille tai paikallisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti asianomaiselle kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle tai molemmille viimeistään 20 viikkoa sen vuoden päättymisen jälkeen, joihin tiedot liittyvät. Tämän jälkeen määräaikaa lyhennetään joka vuosi kahdella viikolla siten, että se on vuoden 2019 osalta 14 viikkoa.
9 artikla
Vähimmäisvaatimukset ja kansalliset tiedonantomenettelyt
1. Tiedonantajien on noudatettava tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia liitteessä III yksilöityjen tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
2. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat kansallisten vaatimusten mukaisesti käyttöön tiedonantomenettelyt, joita tiedonantajien on noudatettava. Kansalliset keskuspankit varmistavat, että näillä tiedonantomenettelyillä saadaan tarvittavat tilastotiedot ja että tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisen tarkka valvonta liitteessä III tarkoitetulla tavalla on mahdollista.
10 artikla
Sulautumiset, jakautumiset ja uudelleenjärjestelyt
Jos kyseessä on sulautuminen, jakautuminen tai muu uudelleenjärjestely, joka saattaa vaikuttaa tilastotietojen antamista koskevien velvollisuuksien täyttämiseen, asianomainen tiedonantaja ilmoittaa, heti sen jälkeen kun aikomus tällaisen toimen toteuttamisesta on tullut julkiseksi ja ennen kuin se tulee voimaan, asianomaiselle kansalliselle keskuspankille, tai paikallisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti asianomaiselle kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle, suunnitelluista menettelyistä tässä asetuksessa asetettujen tilastovaatimusten täyttämiseksi.
11 artikla
Tilastotietojen tarkistaminen ja pakollinen keruu
Kansalliset keskuspankit käyttävät oikeuttaan tarkistaa tietoja, joita tiedonantajien edellytetään toimittavan tämän asetuksen perusteella, tai toimittaa tietojen pakollinen keruu, tämän rajoittamatta EKP:n oikeutta tarkistaa tiedot tai toimittaa tietojen pakollinen keruu itse. Kansalliset keskuspankit käyttävät tätä oikeutta erityisesti silloin, kun jokin tiedonantajista ei täytä liitteessä III säädettyjä tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta tai tarkistuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia.
12 artikla
Tietojen antaminen ensimmäisen kerran
1. Ensimmäiset raportoitavat neljännesvuosittaiset tiedot koskevat vuoden 2016 ensimmäistä vuosineljännestä ja ensimmäiset raportoitavat vuosittaiset tiedot koskevat vuotta 2016.
2. Edellä 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut vakuutuslaitokset raportoivat vuosittaiset tiedot viitevuodesta 2016. Lisäksi, jotta voidaan koota tiedot vakuutuslaitosten alasektorista vuoden 2016 alusta, nämä vakuutuslaitokset toimittavat 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti täydelliset tiedot vuoden 2016 ensimmäisen vuosineljänneksen osalta.
13 artikla
Loppusäännös
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Frankfurt am Mainissa 28 päivänä marraskuuta 2014.