РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 661/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета за създаване на фонд „Солидарност“ на Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 175, трета алинея и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета (4) се създава фонд „Солидарност“ на Европейския съюз (наричан по-нататък „Фондът“).
(2)
За Съюза е важно да разполага със солиден и гъвкав инструмент, който да му позволи да проявява солидарност, изпраща ясен политически сигнал и да предоставя действителна помощ на гражданите, засегнати от големи природни бедствия със сериозни последици за икономическото и социалното развитие.
(3)
Декларираното намерение на Съюза да подпомага държавите кандидатки по пътя им към стабилност и устойчиво икономическо и политическо развитие посредством ясна европейска перспектива не следва да се възпрепятства от неблагоприятните ефекти на големи природни бедствия. Поради това Съюзът следва да продължава да проявява солидарност с тези трети държави, които са в процес на преговори за присъединяване към него и с които е започнала междуправителствена конференция за присъединяване. Включването на тези държави в обхвата на настоящия регламент следователно предполага позоваване на член 212 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) като допълнително правно основание.
(4)
Комисията следва да може бързо да взема бързо решение за заделяне на специални финансови средства и за мобилизирането им във възможно най-кратък срок. Административните процедури следва да се приспособят по съответния начин и да се сведат до необходимия минимум. За тази цел Европейският парламент, Съветът и Комисията сключиха Междуинституционално споразумение на 2 декември 2013 г. относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (5).
(5)
Понятията и процедурите, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 2012/2002 следва да се приведат в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(6)
Определението за природно бедствие, което обуславя обхвата на Регламент (ЕО) № 2012/2002, следва да бъде недвусмислено.
(7)
За целите на Регламент (ЕО) № 2012/2002 щетите, причинени от други видове бедствия, които по силата на каскаден ефект са преки последици от природно бедствие, следва да се считат за част от преките щети, причинени от това природно бедствие.
(8)
С оглед регламентиране на установена практика и осигуряване на равностойно третиране на заявленията финансовите вноски от Фонда следва да се отпускат само във връзка с преки щети.
(9)
По смисъла на Регламент (ЕО) № 2012/2002 „голямо природно бедствие“ следва да се дефинира допълнително като природно бедствие, което е причинило преки щети над определен праг във финансово изражение. Тези щети следва да се изчисляват по цените за определена референтна година или като процент от брутния национален доход (БНД) на засегнатата държава.
(10)
За да се отчете по-добре специфичният характер на природните бедствия, които, макар и имащи сериозни последици за икономическото и социално развитие на засегнатите региони, не достигат минималната степен, при която се ползват от финансови вноски от Фонда, критериите за регионалните природни бедствия следва да се определят въз основа на щетите, изчислявани като процент от регионалния брутен вътрешен продукт (БВП), като специфичното структурно социално и икономическо състояние на Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника, Реюнион, Майот, Сен Мартен, Азорските острови, Мадейра и Канарските острови, утежнено от особеностите им като най-отдалечени региони по смисъла на член 349 от ДФЕС, оправдава създаването на 1 % специален праг като дерогация за посочените региони. Тези критерии следва да се определят по ясен и еднозначен начин, за да се намали вероятността да се подават заявления, които не отговарят на условията по Регламент (ЕО) № 2012/2002.
(11)
С цел да се осигури равностойно третиране на заявленията, при определяне на преките щети следва да се използват предоставени от Евростат данни в единен формат.
(12)
Фондът следва да спомага за възстановяване на функционирането на инфраструктурата, за почистване на засегнатите от бедствието области, както и за финансиране на разходите за спасителни операции и временно настаняване на пострадалото население през целия период на изпълнение. Следва да се определи значението на възстановяване на функционирането на инфраструктурата и да се уточни степента, до която Фондът ще може да спомогне за покриване на съответните изяснени разходи. Следва да се определи и периодът, през който може да се счита, че настаняването на хората, останали без жилища поради природното бедствие, е временно.
(13)
Разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2012/2002 следва да се приведат в съответствие с общата политика на Съюза по отношение на финансирането във връзка с данъка върху добавената стойност.
(14)
Следва също така да се уточни до каква степен е възможно допустимите за финансиране действия да включват разходи за техническа помощ.
(15)
С цел да се изключи възможността държавите бенефициери да реализират нетна печалба от намесата чрез Фонда, следва да се уточнят условията, при които финансираните от Фонда действия могат да генерират приходи.
(16)
Последиците от някои видове природни бедствия, като например, наред с други, засушаванията, се проявяват постепенно, в продължителен период от време. Следва да се предвиди разпоредба, която да позволи използването на Фонда в такива случаи.
(17)
Важно е да се гарантира, че отговарящите на условията държави полагат нужните усилия за предотвратяване на природните бедствия и за смекчаване на последиците от тях, включително чрез цялостно прилагане на съответното законодателство на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия и чрез използване на наличното финансиране от Съюза за съответните инвестиции. Поради това следва да се предвидят разпоредби, съгласно които при неспазване от страна на държава членка на съответното законодателство на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия, както е установеното с окончателно решение на Съда на Европейския съюз, след като при предишно природно бедствие са ѝ били предоставени финансови вноски от Фонда, да е възможно отхвърляне на заявлението или намаляване на размера на финансовите вноски при следващо заявление в случай на природно бедствие от същия характер.
(18)
Възможно е държавите членки да изискват финансова подкрепа за реагиране при природни бедствия по процедура, която е по-ускорена от обичайната. С оглед на това е целесъобразно да се предвиди възможност за авансово плащане по искане на съответната държава членка в кратък срок след подаване на заявлението за отпускане на финансови вноски от Фонда до Комисията. Авансовото плащане следва да бъде ограничено до определен размер и да се взема предвид при окончателното плащане на финансовите вноски. Неправомерно изплатените авансови суми следва да се възстановяват от държавата членка в определен кратък срок. Авансовото плащане не следва да предопределя резултата от окончателното решение за мобилизиране на средства от Фонда.
(19)
Административните процедури за плащане на дадена финансова вноска следва да бъдат възможно най-лесни и най-кратки. Поради това актовете за изпълнение за отпускане на финансови вноски следва да съдържат подробни разпоредби за държавите членки във връзка с усвояването на финансовите вноски от Фонда. Поради правни съображения обаче за държавите бенефициери, които все още не са държави членки, следва да се изготвят отделни споразумения за изпълнение.
(20)
Комисията следва да издаде указания, за да помогне на държавите членки да научат как да осъществяват ефективен достъп до Фонда, как да го използват и по какъв най-лесен начин да получават помощ от него.
(21)
С Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 бяха въведени промени в споделеното и в непрякото управление, в това число специфични изисквания за докладване, които следва да се вземат под внимание. Задълженията за докладване следва да отразяват краткия срок за изпълнение на действията, финансирани от Фонда. Процедурите по определяне на органи за управление и контрол на средства на Съюза следва да са съобразени с характера на инструмента и не бива да забавят плащането на финансовите вноски от Фонда. Поради това е необходимо да се предостави дерогация от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(22)
Следва да се включи разпоредба за избягване на двойното финансиране на действия по линия на Фонда и по линия на други финансови инструменти на Съюза или международни правни инструменти, свързани с компенсиране на конкретни щети.
(23)
Декларирането на изразходваните от държавите финансови вноски, отпуснати от Фонда, следва да се извършва по възможно най-лесен начин. Поради това за държавите, които не членуват в еврозоната, за срока на усвояване на финансовите вноски следва да се използва единен обменен курс.
(24)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагане на Регламент (ЕО) № 2012/2002, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия по отношение на решения относно конкретно отпускане на финансови вноски или авансово плащане от Фонда на отговаряща на условията държава.
(25)
Разпоредбите, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 2012/2002, които уреждат защитата на финансовите интереси на Съюза, следва да се прецизират, така че ясно да се посочат мерките за предотвратяване, откриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, погрешно платени или неправилно използвани средства.
(26)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно осигуряването на солидарни действия в целия Съюз в подкрепа на засегнати от природно бедствие държави членки, не могат да бъдат изпълнени в достатъчна степен от държавите членки на ad hoc основа, а с оглед на прилагането на систематичен, редовен и безпристрастен метод на отпускане на финансова помощ, в който всички държави членки участват според своите възможности, тези цели могат да бъдат по-успешно осъществени на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, залегнал в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, залегнал в посочения член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(27)
Поради това Регламент (ЕО) № 2012/2002 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2012/2002 се изменя, както следва:
1)
Член 2 се заменя със следния текст:
„Член 2
1. По искане на държава членка или на държава, която е в процес на преговори за присъединяване към Съюза (наричана по-нататък „отговаряща на условията държава“), помощ от Фонда може да се мобилизира в случай на сериозни последици за условията на живот, природната среда или икономиката в един или повече региони на тази отговаряща на условията държава, предизвикани от голямо или регионално природно бедствие на територията на същата отговаряща на условията държава или на отговаряща на условията съседна държава. Преките щети, причинени като непосредствена последица от природно бедствие, се разглеждат като част от щетите, причинени от това природно бедствие.
2. За целите на настоящия регламент „голямо природно бедствие“ означава всяко природно бедствие, което в отговаряща на условията държава предизвиква преки щети, чиито размер се оценява или на над 3 000 000 000 EUR по цени от 2011 г., или на над 0,6 % от БНД на тази държава.
3. За целите на настоящия регламент „регионално природно бедствие“ означава всяко природно бедствие, което предизвиква преки щети в регион на ниво NUTS 2 на отговаряща на условията държава в размер на над 1,5 % от брутния вътрешен продукт (БВП) на този регион.
Чрез дерогация от първа алинея, когато засегнатият регион, в който е настъпило природното бедствие е най-отдалечен регион по смисъла на член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз, „регионално природно бедствие“ означава всяко природно бедствие, което предизвиква преки щети, надвишаващи 1 % от БВП на същия регион.
Когато природното бедствие засяга няколко региона на ниво NUTS 2, прагът се прилага към средния БВП на тези региони, изчислен според дела на общите щети във всеки регион.
4. Помощ от Фонда може да се мобилизира и за всяко природно бедствие в отговаряща на условията държава, което е голямо природно бедствие и в отговаряща на условията съседна държава.
5. За целите на настоящия член се използват хармонизирани статистически данни, предоставени от Евростат.“
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
Параграфи 1, 2 и 3 се заменят със следния текст:
„1. Помощта се предоставя под формата на финансови вноски от Фонда. На отговарящата на условията държава те се отпускат еднократно за всяко природно бедствие.
2. Целта на Фонда е да допълни усилията на засегнатите държави и да покрие част от техните публични разходи с оглед подпомагане на отговарящата на условията държава да извърши, в зависимост от вида на природното бедствие, следните основни спешни действия и действия по възстановяване в зависимост от вида на природното бедствие:
а)
възстановяване на функционирането на инфраструктурата и предприятията в сферата на енергетиката, водоснабдяването и отпадъчните води, телекомуникациите, транспорта, здравеопазването и образованието;
б)
предоставяне на временно настаняване и финансиране на спасителни операции, които да посрещнат нуждите на засегнатото население;
в)
осигуряване на превантивна инфраструктура и предприемане на мерки за защита на културното наследство;
г)
почистване на засегнатите от бедствието области, включително природните зони, в съответствие, когато е уместно, с екосистемни подходи, както и неотложно възстановяване на засегнатите природни зони с цел избягване на непосредствения ефект от ерозия на почвата.
За целите на буква а), „възстановяване на функционирането“ означава възстановяване на инфраструктурата и заводите в състоянието им преди настъпването на природното бедствие. Когато юридически не е възможно или от икономическа гледна точка не е оправдано да се възстанови състоянието отпреди настъпването на природното бедствие, или когато държавата бенефициер реши да премести или да усъвършенства функционалността на засегнатите инфраструктура или завод, за да подобри способността си да издържа на бъдещи природни бедствия, Фондът може да спомогне за финансиране на разходите по възстановяването само до нивото на прогнозните разходи за връщане към предишното състояние.
Разходите, надхвърлящи нивото на разхода, посочен във втора алинея, се финансират от собствените фондове на държавата бенефициер или при възможност, от други фондове на Съюза.
За целите на буква б) „временно настаняване“ означава настаняване, което трае, докато засегнатото население бъде в състояние да се върне в първоначалните си жилища, след като те бъдат ремонтирани или реконструирани.
3. Плащанията от Фонда се ограничават до финансиране на мерки, облекчаващи непокрити от застраховки щети, и се възстановяват, ако разходите за отстраняване на щетите са поети впоследствие от трета страна в съответствие с член 8, параграф 4.“;
б)
Добавят се следните параграфи:
„4. Данък добавена стойност (ДДС) не представлява допустим разход за дадено действие, освен ако той не е възстановим по националното законодателство относно ДДС.
5. Техническата помощ за управление, наблюдение, информация, комуникация, разглеждане на жалби, контрол и одит не е допустим разход за отпускане на финансови вноски от Фонда.
Разходите, свързани с подготовката и изпълнението на действията, посочени в параграф 2, включително за разходи, свързани със значителна техническа експертиза, са допустими като част от разходите за проекта.
6. В случай че се генерират приходи от действията, посочени в параграф 2 с отпускане на финансови вноски от Фонда, общият размер на отпуснатите от него финансови вноски не превишава общия размер на нетните разходи за спешни и възстановителни действия, направени от държавата бенефициер. Държавата бенефициер включва декларация в този смисъл в предвидения в член 8, параграф 3 доклад за усвояването на финансовите вноски, отпуснати от Фонда.
7. Към 1 октомври всяка година най-малко една четвърт от годишната сума от Фонда следва да е налице с цел да се покрият нуждите, които могат да възникнат до края на годината.“;
3)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
Параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Във възможно най-кратък срок и не по-късно от дванадесет седмици от първото настъпване на щета, предизвикана от природно бедствие, отговорните национални органи на отговарящата на условията държава може да подаде до Комисията заявление за отпускане на финансови вноски от Фонда, предоставяйки цялата налична информация, която включва като минимум следното:
а)
общите преки щети, причинени от природното бедствие, и влиянието им върху засегнатите население, икономика и околна среда;
б)
прогнозните разходи за действията, посочени в член 3, параграф 2;
в)
други източници на финансиране от Съюза;
г)
други национални и международни източници на финансиране, включително обществено и частно застрахователно покритие, което може да спомогне за покриване на разходите за отстраняване на щетите;
д)
кратко описание на прилагането на законодателството на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия, което е свързано с характера на природното бедствие;“;
б)
Следният параграф се вмъква:
„1а. В обосновани случаи отговорните национални органи могат след изтичането на срока, посочен в параграф 1, да подадат допълнителна информация, за да допълнят или актуализират своето заявление.
1б. Комисията изготвя насоки относно начините за ефективен достъп до Фонда и за неговото ефективно усвояване. Насоките се изготвят до 30 септември 2014 г. и предоставят подробна информация относно процедурите за изготвяне на заявлението, включително изисквания за информацията, която да бъде представена на Комисията. Насоките се оповестяват публично на интернет страниците на съответните генерални дирекции на Комисията, а Комисията гарантира тяхното по-широко разпространение до отговарящите на условията държави.
1в. В случай на природно бедствие, което се проявява постепенно, посоченият в параграф 1 срок започва да тече от датата, на която органите на отговарящата на условията държава предприемат за първи път официални действия срещу последиците от природното бедствие или от датата, на която обявяват извънредно положение.“;
в)
Параграфи 2 - 5 се заменят със следния текст:
„2. Въз основа на информацията, посочена в параграф 1, и уточненията, които ще се представят от отговарящата на условията държава, Комисията преценява дали са изпълнени условията за мобилизиране на средства от Фонда и във възможно най-кратък срок, но не по-късно от шест седмици след получаване на заявлението, като се отчита датата на получаване на пълното заявление и се изключва необходимото време за извършване на превод, определя размера на финансовите вноски, които могат да се отпуснат от Фонда в рамките на наличните финансови средства.
Ако Комисията вземе решение за отпускане на финансови вноски от Фонда въз основа на заявление, постъпило след 28 юни 2014 г. за природно бедствие, попадащо в обхвата на настоящия регламент, тя може да отхвърли следващо заявление за отпускане на финансови вноски във връзка с природно бедствие от същия характер или да намали размера на сумата, която ще се предостави, в случай че срещу държавата членка е образувано производство за установяване на неизпълнение на задължения и Съдът на Европейския съюз е установил с окончателно решение неспазване от страна на съответната държава членка на законодателството на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия, което е пряко свързано с характера на претърпяното природно бедствие.
Комисията третира равностойно всички заявления за отпускане на финансови вноски от Фонда.
3. Когато Комисията заключи, че са изпълнени условията за отпускане на финансови вноски от Фонда, тя незабавно представя на Европейския парламент и на Съвета необходимите предложения за мобилизиране на средства от Фонда и за разрешаване на съответните бюджетни кредити. Тези предложения включват:
а)
цялата налична информация, посочена в параграф 1;
б)
всякаква друга имаща отношение информация, с която Комисията разполага;
в)
доказателство за изпълнение на условията по член 2; и
г)
обосновка за предложените суми.
Решението за мобилизиране на средства от Фонда се взема съвместно от Европейския парламент и от Съвета възможно най-скоро след представяне на предложението на Комисията.
Както Комисията, от една страна, така и Европейският парламент и Съветът, от друга, се стремят да сведат до минимум времето, необходимо за мобилизиране на средства от Фонда.
4. След като Европейският парламент и Съветът предоставят бюджетните кредити, Комисията приема решение посредством акт за изпълнение за отпускане на финансови вноски от Фонда и незабавно превежда тези финансови вноски на държавата бенефициер под формата на еднократно плащане. Ако е била платена авансова сума, съгласно член 4а се изплаща само остатъкът.
5. Разходите се считат за допустими от датата на първото проявление на щета, както е посочено в параграф 1. В случай на природно бедствие, което се проявява постепенно, разходите се считат за допустими от датата, на която органите на отговарящата на условията държава предприемат действия за първи път или от датата, на която обявяват извънредно положение, както е посочено в параграф 1в.“;
4)
Вмъква се следният член:
„Член 4а
1. Когато подава до Комисията заявление за отпускане на финансови вноски от Фонда, съответната държава членка може да поиска да ѝ бъде отпусната авансова сума.Комисията извършва предварителна оценка на това, дали заявлението отговаря на условията по член 4, параграф 1, и проверява какви бюджетни ресурси има на разположение. Ако условията са изпълнени и има на разположение достатъчно ресурси, Комисията може да вземе решение посредством акт за изпълнение за отпускане на авансова сума и да я изплати незабавно, преди да бъде прието решението, посочено в член 4, параграф 4. Изплащането на авансовата сума не влияе върху окончателното решение за мобилизиране на средства от Фонда.
2. Размерът на авансовата сума не надвишава 10 % от очаквания общ размер на финансовите вноски и в никакъв случай не превишава 30 000 000 EUR. След като определи окончателния размер на финансовите вноски, които ще бъдат отпуснати, Комисията отчита размера на авансовата сума, преди да изплати остатъка от определения размер на финансовите вноски. Комисията си възстановява неправомерно изплатени авансови суми.
3. Всяко дължимо възстановяване на суми в общия бюджет на Съюза се извършва преди датата на падежа, посочена в нареждането за събиране, изготвено в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7). Датата на падежа е последният ден от втория месец след издаването на нареждането.
4. При приемане на проекта за общия бюджет на Съюза за дадена финансова година Комисията, когато е необходимо, и за да се гарантира своевременното наличие на бюджетни ресурси, предлага на Европейския парламент и на Съвета да мобилизират суми от Фонда до максимален размер от 50 000 000 EUR за авансови плащания и предлага съответните бюджетни кредити да се запишат в общия бюджет на Съюза.
В бюджетните договорености се спазват таваните, посочени в член 10, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (8).
(7) Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1)." 						
(8) Регламент (EC, Евратом) № 1311/2013 на Съвета от 2 декември 2013 г. за определяне на многогодишната финансова рамка за годините 2014-2020 (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 884).“;" 						
5)
Член 5 се заменя със следния текст:
„Член 5
1. Акт за изпълнение, приет съгласно член 4, параграф 4, съдържа в своето приложение подробни разпоредби относно усвояването на финансовите вноски от Фонда.
В тези разпоредби се описват по-специално видът и мястото на действията, които се финансират от Фонда по предложение на отговарящата на условията държава.
2. Преди да изплати финансови вноски от Фонда на отговаряща на условията държава, която не е държава членка, Комисията сключва с тази държава споразумение за възлагане, в което се съдържат посочените в параграф 1 подробни разпоредби относно усвояването на финансовите вноски от Фонда в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и на Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (9), както и задълженията във връзка с предотвратяването и управлението на риска от природни бедствия.
3. Отговорността за подбора на отделните действия и за усвояването на финансовите вноски от Фонда се поема от държавата бенефициер в съответствие с настоящия регламент, и по-специално член 3, параграфи 2 и 3 от него, с посочения в член 4, параграф 4 акт за изпълнение и, когато е приложимо, с посоченото в параграф 2 от настоящия член споразумение за възлагане.
4. Финансовите вноски, които се отпускат от Фонда за държава членка, се усвояват в рамките на споделено управление в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Финансовите вноски, които се отпускат от Фонда за отговаряща на условията държава, която не е държава членка, се усвояват в рамките на непряко управление в съответствие с посочения регламент.
5. Без да се засяга отговорността на Комисията при изпълнението на общия бюджет на Съюза, държавите бенефициери поемат отговорност за управлението и финансовия контрол на действията, подпомагани от Фонда. Мерките, които те предприемат, включват:
а)
проверка дали са постигнати договорености за управление и контрол и дали се прилагат по начин, който гарантира, че средствата на Съюза се използват ефикасно и правилно в съответствие с принципите на доброто финансово управление;
б)
проверка дали финансираните действия са извършени правилно;
в)
гарантиране, че финансираните разходи се основават на проверими оправдателни документи и че са верни и редовни;
г)
предотвратяване, откриване и отстраняване на нередности и възстановяване на неправомерно изплатени суми заедно с лихви за закъснели плащания, когато е целесъобразно. Те уведомяват Комисията за такива нередности и редовно я информират за хода на административните и правните производства.
6. В съответствие с членове 59 и 60 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 държавите бенефициери определят органи, които да отговарят за управлението и контрола на подпомаганите от Фонда действия. При това те вземат предвид критерии относно вътрешната среда, дейностите по контрол, информация, комуникация и наблюдение. Държавите членки могат да определят органите, които вече са били определени съгласно Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10).
Когато подават доклада и отчета, посочени в член 8, параграф 3 от настоящия регламент, тези определени органи предоставят на Комисията информацията по член 59, параграф 5 или член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, която обхваща целия период на усвояване на отпуснатите от Фонда средства.
7. При констатиране на нередности държавата бенефициер прави необходимите финансови корекции. Направените от държавата бенефициер корекции се изразяват в пълно или частично прекратяване на финансовите вноски от Фонда. Държавата бенефициер възстановява всяка сума, изгубена в резултат на установена нередност.
8. Без да се засягат правомощията на Сметната палата или проверките, извършвани от държавата бенефициер в съответствие с националните законови, подзаконови и административни разпоредби, Комисията може да проверява на място финансираните от Фонда действия. Комисията известява държавата бенефициер, за да получи необходимото съдействие. В тези проверки могат да участват длъжностни лица или други служители от засегнатата държава членка.
9. Държавата бенефициер гарантира, че всички оправдателни документи за направените разходи са на разположение на Комисията и Сметната палата за срок от три години след прекратяване на помощта от Фонда.
(9) Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 г. относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, 31.12.2012 г., стр. 1)." 						
(10) Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).“;" 						
6)
Член 6 се заменя със следния текст:
„Член 6
1. Държавата бенефициер е отговорна за координирането на финансовите вноски, които се отпускат от Фонда за действията, посочени в член 3, от една страна, с помощта от европейските структурни и инвестиционни фондове, Европейската инвестиционна банка и други финансови инструменти на Съюза, от друга.
2. Държавата бенефициер гарантира, че разходите, възстановени в съответствие с настоящия регламент, не се възстановяват чрез други инструменти за финансиране от страна на Съюза, и по-специално чрез инструменти на политиката в областта на сближаването, селското стопанство или рибарството.
3. Щети, които са възстановени чрез инструменти на Съюза или международни инструменти, предназначени за компенсиране на конкретни щети, не отговарят на условията за подпомагане от страна на Фонда за същата цел.“;
7)
Член 7 се заменя със следния текст:
„Член 7
Действията, финансирани от Фонда, са съвместими с разпоредбите на Договора и приетите в съответствие с него инструменти, с политиките и мерките на Съюза, по-специално в областта на финансовото управление, обществените поръчки, опазването на околната среда, предотвратяването и управлението на риска от природни бедствия, адаптирането към изменението на климата, включително, когато е целесъобразно, с екосистемните подходи, както и с инструментите за предприсъединителна помощ. Когато е приложимо, финансираните от Фонда действия допринасят за постигане на целите на Съюза в тези области.“;
8)
Членове 8 и 9 се заменят със следния текст:
„Член 8
1. Финансовите вноски от Фонда се използват в срок от осемнадесет месеца, считано от датата, на която Комисията е изплатила пълния размер на помощта. Ако в този срок останат неусвоени финансови вноски или се установи, че са използвани средства за действия, които не отговарят на условията за финансиране, те се възстановяват на Комисията от държавата бенефициер.
2. Държавите бенефициери търсят всякаква възможна компенсация от трети страни.
3. Не по-късно от шест месеца след изтичането на срока от осемнадесет месеца по параграф 1 държавата бенефициер представя доклад за усвояването на финансови вноски от Фонда с отчет за разходите, като посочва финансирането, получено за съответните действия от други източници, включително застрахователни обезщетения и компенсации от трети страни.
Докладът за усвояването на средствата съдържа подробно описание на:
а)
превантивните мерки, предприети или предложени от държавата бенефициер с оглед ограничаването на бъдещи щети и избягването, доколкото е възможно, на повторно възникване на подобни природни бедствия, включително използването на структурните и инвестиционните фондове на Съюза за тази цел;
б)
състоянието на прилагането на съответното законодателство на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия;
в)
извлечения в резултат на природното бедствие опит, както и предприетите или предложените мерки за гарантиране на опазването на околната среда и на устойчивостта по отношение на изменението на климата и на природните бедствия; както и
г)
всякаква друга имаща отношение информация във връзка с мерките за предотвратяване и ограничаване на риска, предприети съобразно характера на природното бедствие.
Докладът за усвояването на средствата се придружава от становище на независим одитен орган, изготвено в съответствие с международно възприетите одиторски стандарти, с което се констатира, че отчетът за разходите дава вярна и точна представа и че финансовите вноски от Фонда са усвоени законосъобразно и правомерно в съответствие с член 59, параграф 5 и член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
След приключване на тази процедура по първа алинея Комисията прекратява помощта от Фонда.
4. В случаите когато разходите по възстановяване на щетите бъдат впоследствие поети от трета страна, Комисията изисква от държавата бенефициер да възстанови съответната част от отпуснатите от Фонда финансови вноски.
Член 9
В заявленията за отпускане на финансови вноски от Фонда, в посочените в член 4, параграф 4 актове за изпълнение, в споразумението за възлагане, в докладите и във всички останали документи, които имат отношение към отпускането на средства, всички суми се изразяват в евро.
Разходите, направени в национална валута, се конвертират в евро по стойността на обменните курсове, публикувани в серия С на Официален вестник на Европейския съюз, за деня, в който съответният акт за изпълнение е приет от Комисията. Ако в Официален вестник на Европейския съюз не е публикуван обменен курс за деня, в който съответният акт за изпълнение е приет от Комисията, конвертирането се извършва по средната стойност на определените от Комисията месечни счетоводни курсове, като тази средна стойност се изчислява за съответния период. Този единен обменен курс се използва както за срока на усвояване на отпуснатите от Фонда финансови вноски, така и като база за изискваните съгласно член 59, параграф 5 или член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 окончателен доклад и отчет за усвояването на финансовите вноски, както и останалите свързани с тях елементи.“;
9)
В член 10 параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. В случай че въз основа на нови елементи оценката на понесените щети се окаже значително по-ниска, държавата бенефициер възстановява на Комисията съответната сума от отпуснатите от Фонда финансови вноски.“;
10)
Член 11 се заменя със следния текст:
„Член 11
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити, въз основа на документи и на проверки на място, на всички бенефициери, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с договор относно финансиране от Съюза.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3, в споразуменията за делегиране с трети държави, в договорите и в решенията за отпускане на финансови вноски от Фонда, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответната им компетентност.
(11) Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета (ОВ L 248, 18.9.2013 г., стр. 1)." 						
(12) Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (ОВ L 292, 15.11.1996 г., стр. 2).“;" 						
11)
Членове 13 и 14 се заличават.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 661/2014,
annettu 15 päivänä toukokuuta 2014,
Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002 muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan kolmannen kohdan ja 212 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin solidaarisuusrahasto, jäljempänä ’rahasto’, perustettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 2012/2002 (4).
(2)
On tärkeää, että unionilla on käytössään vahva ja joustava väline, jonka avulla se voi osoittaa solidaarisuutta, antaa selvän poliittisen viestin ja toimittaa todellista apua kansalaisille, jotka kärsivät suurista luonnonkatastrofeista, joilla on vakavia vaikutuksia taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen kehitykseen.
(3)
Suurien luonnonkatastrofien haitalliset vaikutukset eivät saisi estää unionia toteuttamasta julkituotua aikomustaan tukea jäsenehdokasmaita niiden tiellä kohti vakautta ja kestävää taloudellista ja poliittista kehitystä selkeän eurooppalaisen näkökulman mukaisesti. Unionin olisi sen vuoksi edelleen osoitettava solidaarisuutta niille kolmansille maille, jotka käyvät sen kanssa liittymisneuvotteluja ja joiden kanssa hallitustenvälinen liittymiskonferenssi on aloitettu. Näiden maiden sisällyttäminen asetuksen soveltamisalaan tarkoittaa näin ollen sitä, että täydentävänä oikeusperustana on käytettävä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 212 artiklaa.
(4)
Komission olisi pystyttävä tekemään pikaisia päätöksiä erityismäärärahojen sitomisesta ja ottamaan ne käyttöön mahdollisimman nopeasti. Hallinnollisia menettelyjä olisi mukautettava tämän mukaisesti, ja ne olisi rajoitettava ainoastaan tarpeelliseen. Tätä varten Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio tekivät 2 päivänä joulukuuta 2013 toimielinten välisen sopimuksen talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta (5).
(5)
Asetuksen (EY) N:o 2012/2002 terminologia ja siinä säädetyt menettelyt olisi saatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (6) säännösten mukaisiksi.
(6)
Luonnonkatastrofin määritelmän, joka määrittää asetuksen (EY) N:o 2012/2002 soveltamisalan, olisi oltava yksiselitteinen.
(7)
Muuntyyppisten katastrofien aiheuttamia vahinkoja, jotka ketjureaktion kautta ovat suoraa seurausta luonnonkatastrofista, olisi asetusta (EY) N:o 2012/2002 sovellettaessa pidettävä osana kyseisen luonnonkatastrofin aiheuttamaa välitöntä vahinkoa.
(8)
Vakiintuneiden käytäntöjen kodifioimiseksi ja hakemusten yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi rahastosta maksettavia rahoitusosuuksia olisi myönnettävä vain välittömiin vahinkoihin.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 2012/2002 mukainen suuri luonnonkatastrofi olisi määriteltävä katastrofiksi, joka on aiheuttanut välitöntä vahinkoa, joka ylittää rahoitustermein ilmaistuna tietyn kynnysarvon. Tällainen vahinko olisi ilmaistava viitevuoden hintoina tai prosenttiosuutena asianomaisen valtion bruttokansantulosta (BKTL).
(10)
Jotta voitaisiin ottaa paremmin huomioon niiden luonnonkatastrofien erityisluonne, jotka - vaikka niillä onkin vakavia vaikutuksia asianomaisen alueen taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen kehitykseen - eivät saavuta vaadittua vähimmäistasoa rahastosta maksettavan rahoitusosuuden saamiseksi, olisi määritettävä alueellisia luonnonkatastrofeja koskevat kriteerit niiden vahinkojen perusteella, jotka voidaan laskea suhteessa alueelliseen bruttokansantuotteeseen (BKT); tällöin Guadeloupen, Ranskan Guayanan, Martiniquen, Réunionin, Mayotten, Saint Martinin, Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten erityistä rakenteellista, sosiaalista ja taloudellista tilannetta, jota vaikeuttavat niiden erityispiirteet Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettuina syrjäisimpinä alueina, oikeuttaa niitä koskevan 1 prosentin BKT:sta suuruisen erityisen kynnysarvon vahvistamiseksi poikkeuksena. Tällaiset kriteerit olisi määritettävä selvästi ja yksinkertaisesti, jotta voidaan vähentää mahdollisuuksien mukaan sellaisten hakemusten jättämistä, jotka eivät täytä asetuksessa (EY) N:o 2012/2002 asetettuja vaatimuksia.
(11)
Välittömän vahingon määrittämiseksi olisi käytettävä Eurostatin toimittamia yhdenmukaistetussa muodossa olevia tietoja, jotta hakemukset voidaan käsitellä tasapuolisesti.
(12)
Rahaston tuella olisi osallistuttava infrastruktuurin toimintakuntoon palauttamiseen, katastrofin kohteena olleiden alueiden puhdistukseen sekä pelastuspalvelujen ja väestön tilapäisten majoitusjärjestelyjen kustannuksiin koko täytäntöönpanokauden ajan. Olisi määriteltävä, mitä infrastruktuurin toimintakuntoon saattamisella tarkoitetaan, ja olisi selvennettävä, missä määrin rahasto voi osallistua siitä aiheutuviin kustannuksiin. Ajanjakso, jonka aikana luonnonkatastrofin kodittomaksi jättämien ihmisten majoitusta voidaan pitää tilapäisenä, olisi myös määritettävä.
(13)
Asetuksen (EY) N:o 2012/2002 säännökset olisi saatettava yhdenmukaisiksi unionin yleisen rahoituspolitiikan kanssa arvonlisäveron osalta.
(14)
Olisi myös täsmennettävä, missä määrin tukikelpoiset toimet voivat sisältää tekniseen apuun liittyviä kustannuksia.
(15)
Jotteivät tuensaajavaltiot voi saada nettovoittoa rahaston rahoittamasta toiminnasta, olisi täsmennettävä edellytykset, joiden vallitessa rahastosta rahoitetut toimet voivat tuottaa tuloa.
(16)
Tietyntyyppiset luonnonkatastrofit, kuten muun muassa kuivuus, kehittyvät pidemmän ajanjakson kuluessa ennen kuin niiden vaikutukset tuntuvat. Olisi annettava säännöksiä, joiden perusteella rahastoa voidaan käyttää myös tällaisissa tapauksissa.
(17)
On tärkeää varmistaa, että tukikelpoiset valtiot toteuttavat vaaditut toimet luonnonkatastrofien ehkäisemiseksi ja niiden vaikutusten lieventämiseksi, mukaan luettuna katastrofien riskinehkäisyä ja -hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täysimääräinen täytäntöönpano sekä käytettävissä olevan unionin rahoituksen hyödyntäminen asiaan liittyviin investointeihin. Sen vuoksi olisi annettava säännöksiä, joilla mahdollistetaan se, että jos jäsenvaltio ei Euroopan unionin tuomioistuimen lopullisen päätöksen mukaan ole noudattanut katastrofien riskinehkäisyä ja -hallintaa koskevaa unionin lainsäädäntöä saatuaan rahastolta rahoitusosuuden tapahtunutta luonnonkatastrofia varten, sen samantyyppiseen luonnonkatastrofiin liittyvä uusi hakemus hylätään tai rahoitusosuuden määrää pienennetään.
(18)
On mahdollista, että jäsenvaltiot pyytävät rahoitustukea reagoidakseen luonnonkatastrofiin nopeammin kuin on mahdollista tavanomaisen menettelyn kautta. Tätä varten on aiheellista säätää mahdollisuudesta suorittaa ennakkomaksuja asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä pian sen jälkeen, kun komissiolle on toimitettu hakemus rahastosta maksettavasta rahoitusosuudesta. Ennakkomäärä ei saa ylittää tiettyä määrää, ja se on otettava huomioon rahoitusosuuden lopullista määrää maksettaessa. Jäsenvaltioiden olisi maksettava aiheettomasti maksetut ennakot takaisin määritellyn lyhyen ajan kuluessa. Ennakkomaksun maksamisen ei pitäisi vaikuttaa rahaston tuen käyttöönottoa koskevan lopullisen päätöksen lopputulokseen.
(19)
Rahoitusosuuden maksamiseen johtavien hallinnollisten menettelyjen pitäisi olla mahdollisimman yksinkertaisia ja aikaa säästäviä. Sen vuoksi rahastosta maksettavien rahoitusosuuksien täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännökset jäsenvaltioiden osalta olisi sisällytettävä rahoitusosuuden myöntämistä koskeviin täytäntöönpanosäädöksiin. Niiden tuensaajavaltioiden osalta, jotka eivät ole vielä jäsenvaltioita, olisi kuitenkin säilytettävä erilliset täytäntöönpanosopimukset oikeudellisista syistä.
(20)
Komission olisi ohjeistettava jäsenvaltioita siitä, miten ne voivat hyödyntää rahastoa tehokkaasti ja mikä on yksinkertaisin tapa hakea rahaston tukea.
(21)
Asetuksella (EU, Euratom) N:o 966/2012 otettiin käyttöön jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä toteutettua ja välillistä hallinnointia koskevia muutoksia, mukaan luettuna erityiset raportointivaatimukset, jotka olisi otettava huomioon. Raportointivaatimuksissa olisi otettava huomioon rahaston toimien lyhyt täytäntöönpanokausi. Unionin varojen hallinnoinnista ja valvonnasta vastuussa olevien elinten nimeämismenettelyissä olisi otettava huomioon rahoitusvälineen luonne, eivätkä ne saisi viivästyttää rahastosta maksettavan rahoitusosuuden maksamista. Sen vuoksi on tarpeen poiketa asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 säännöksistä.
(22)
Olisi annettava säännöksiä, joilla vältetään rahastosta rahoitettujen toimien päällekkäinen rahoittaminen muista erityisten vahinkojen korvaamiseen liittyvistä unionin rahoitusvälineistä tai kansainvälisistä oikeudellisista välineistä.
(23)
Niiden menojen ilmoittaminen, joiden maksamiseen maat ovat käyttäneet rahastosta saatua rahoitusosuutta, olisi tehtävä mahdollisimman helpoksi. Sen vuoksi olisi käytettävä yhtä ainoaa vaihtokurssia koko rahoitusosuuden täytäntöönpanon ajan niiden maiden osalta, jotka eivät ole euroalueen jäseniä.
(24)
Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta voidaan varmistaa asetuksen (EY) N:o 2012/2002 yhdenmukainen täytäntöönpano koskien päätöksiä rahastosta myönnettävistä tietyistä rahoitusosuuksista tai mahdollisista ennakkomaksuista tukikelpoiselle valtiolle.
(25)
Asetuksessa (EY) N:o 2012/2002 vahvistettuja unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevia säännöksiä olisi täsmennettävä niin, että määritetään selvästi sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemistä, havaitsemista ja tutkimista koskevat toimenpiteet sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä.
(26)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on unionin laajuisten solidaarisuustoimien varmistaminen luonnonkatastrofin kohteeksi joutuneiden valtioiden tueksi, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla soveltamalla järjestelmällistä, säännöllistä ja tasapuolista rahoitustuen myöntämismenetelmää, johon kaikki jäsenvaltiot osallistuvat valmiuksiensa mukaisesti. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(27)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 2012/2002 olisi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutokset
Muutetaan asetus (EY) N:o 2012/2002 seuraavasti:
1)
Korvataan 2 artikla seuraavasti:
”2 artikla
1. Rahaston tuki voidaan ottaa käyttöön jäsenvaltion tai Euroopan unionin jäsenyydestä parhaillaan neuvottelevan maan, jäljempänä ’tukikelpoinen valtio’, pyynnöstä silloin, kun kyseisen tukikelpoisen valtion tai sen viereisen tukikelpoisen valtion alueella tapahtuu sellainen suuri tai alueellinen luonnonkatastrofi, jolla on vakavia vaikutuksia kyseisen tukikelpoisen valtion yhden tai useamman alueen elinoloihin, luonnonympäristöön tai talouselämään. Välittömiä vahinkoja, joiden aiheutuminen on suoraa seurausta luonnonkatastrofista, on pidettävä osana kyseisen luonnonkatastrofin aiheuttamaa vahinkoa.
2. Tätä asetusta sovellettaessa ’suurella luonnonkatastrofilla’ tarkoitetaan mitä tahansa luonnonkatastrofia, jonka seurauksena tukikelpoisessa valtiossa syntyy välittömiä vahinkoja, joiden kustannukset ovat arviolta joko yli 3 miljardia euroa vuoden 2011 hintoina, tai yli 0,6 prosenttia sen bruttokansantulosta (BKTL).
3. Tätä asetusta sovellettaessa ’alueellisella luonnonkatastrofilla’ tarkoitetaan mitä tahansa luonnonkatastrofia, jonka seurauksena tukikelpoisen valtion NUTS 2 -tason alueella syntyy välittömiä vahinkoja, joiden kustannukset ovat yli 1,5 prosenttia alueen bruttokansantuotteesta (BKT).
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jos asianomainen alue, jossa on tapahtunut luonnonkatastrofi, kuuluu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettuihin syrjäisimpiin alueisiin, ’alueellisella luonnonkatastrofilla’ tarkoitetaan mitä tahansa luonnonkatastrofia, jonka seurauksena syntyy välittömiä vahinkoja, joiden kustannukset ovat yli 1 prosentti alueen BKT:stä.
Jos luonnonkatastrofi koskee useampia NUTS 2 -tason alueita, kynnysarvoa sovelletaan näiden alueiden keskimääräiseen BKT:hen painotettuna sen mukaan, mikä on kunkin alueen osuus kokonaisvahingosta.
4. Rahaston tuki voidaan ottaa käyttöön myös, kun kyseessä on missä tahansa tukikelpoisessa valtiossa tapahtunut luonnonkatastrofi, joka on myös suuri luonnonkatastrofi viereisessä tukikelpoisessa valtiossa.
5. Tätä artiklaa sovellettaessa käytetään Eurostatin tuottamia yhdenmukaistettuja tilastotietoja.”
2)
Muutetaan 3 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 1, 2 ja 3 kohta seuraavasti:
”1. Avustus maksetaan rahastosta myönnettävänä rahoitusosuutena. Rahoitusosuus myönnetään tukikelpoiselle valtiolle kertaluonteisena kunkin luonnonkatastrofin osalta erikseen.
2. Rahaston tavoitteena on täydentää asianomaisten valtioiden toimia ja kattaa osa niiden julkisista menoista, jotta asianomaisia maita voidaan auttaa toteuttamaan luonnonkatastrofin luonteen mukaan seuraavia ensisijaisia hätä- ja pelastustoimia:
a)
infrastruktuurin ja laitosten toiminnan uudelleenkäynnistäminen energia-, vesi- ja jätevesihuollon, televiestinnän, liikenteen, terveydenhuollon ja opetuksen alalla;
b)
tilapäismajoituksen tarjoaminen ja pelastuspalveluiden rahoittaminen väestön tarpeita ajatellen;
c)
suojaavien infrastruktuurien turvaaminen ja kulttuuriperinnön suojelutoimenpiteet;
d)
katastrofin kohteena olleiden alueiden, luontoalueet mukaan lukien, puhdistaminen soveltuvissa tapauksissa ekosysteemiin perustuvien lähestymistapojen mukaisesti, sekä vahingoittuneiden luontoalueiden heti tapahtuva ennallistaminen maaperän eroosion välittömien vaikutusten välttämiseksi.
Sovellettaessa a alakohtaa ’toiminnan uudelleenkäynnistämisellä’ tarkoitetaan infrastruktuurin ja laitosten palauttamista luonnonkatastrofia edeltäneelle tasolle. Jos palauttaminen luonnonkatastrofia edeltäneelle tasolle ei ole oikeudellisesti mahdollista tai taloudellisesti perusteltua tai jos tuensaajavaltio päättää siirtää tuhoja kärsineen infrastruktuurin tai laitokset toiseen paikkaan tai tehostaa niiden toimintaa niiden kapasiteetin parantamiseksi uusien luonnonkatastrofien varalta, rahasto voi osallistua palauttamisesta aiheutuviin kustannuksiin enintään siltä osin, minkä verran luonnonkatastrofia edeltäneelle tasolle palauttamisen arvioidaan maksavan.
Tuensaajavaltion on rahoitettava toisessa alakohdassa tarkoitetun kustannustason ylittävät kustannukset omista varoistaan tai, jos mahdollista, muista unionin varoista.
Sovellettaessa b alakohtaa ’tilapäismajoituksella’ tarkoitetaan majoitusta, jota tarjotaan, kunnes asianomainen väestö pystyy palaamaan alkuperäisiin koteihinsa niiden korjauksen tai uudelleenrakennuksen jälkeen.
3. Rahastosta maksetaan tukea ainoastaan sellaisten toimenpiteiden rahoittamiseen, joilla korvataan vahinkoja, jotka eivät ole vakuutuskelpoisia, ja se peritään takaisin 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti, jos jokin kolmas osapuoli korvaa vahingon korjaamisesta aiheutuvat kulut myöhemmin.”;
b)
lisätään kohdat seuraavasti:
”4. Arvonlisävero (ALV) ei ole toimen tukikelpoinen meno, paitsi jos se on kansallisen ALV-lainsäädännön mukaan palautukseen oikeuttamaton.
5. Hallintoon, seurantaan, tiedotukseen ja viestintään, valitusten käsittelyyn sekä valvontaan ja tarkastuksiin liittyvään tekniseen apuun ei voida myöntää rahoitusosuutta rahastosta.
Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, mukaan lukien välttämättömään tekniseen asiantuntija-apuun, liittyvät kustannukset ovat tukikelpoisia osana hankkeen kustannuksia.
6. Jos rahastosta rahoitusosuuden saaneet 2 kohdassa tarkoitetut toimet tuottavat tuloa, rahastosta myönnettävän rahoitusosuuden kokonaismäärä ei saa ylittää hätä- ja pelastustoimista tuensaajavaltiolle aiheutuneita kokonaisnettokustannuksia. Tuensaajavaltion on sisällytettävä tätä koskeva selvitys 8 artiklan 3 kohdan nojalla tehtävään rahaston rahoitusosuuden täytäntöönpanoa koskevaan kertomukseen.
7. Kunkin vuoden lokakuun 1 päivänä on oltava jäljellä vähintään neljäsosa rahaston vuosittain käytössä olevien varojen määrästä, jotta voitaisiin kattaa loppuvuotenakin syntyvät tarpeet.”
3)
Muutetaan 4 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Tukikelpoisen valtion kansallinen vastuuviranomainen voi toimittaa komissiolle mahdollisimman pian ja viimeistään 12 viikon kuluttua luonnonkatastrofin aiheuttaman vahingon ensimmäisestä esiintymisestä rahastosta maksettavaa rahoitusosuutta koskevan hakemuksen, jossa annetaan kaikki käytettävissä olevat tiedot vähintään seuraavista seikoista:
a)
luonnonkatastrofin aiheuttamat välittömät vahingot yhteensä ja niiden vaikutus asianomaiseen väestöön, talouteen ja ympäristöön;
b)
arvio 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen toimien kustannuksista;
c)
muut unionin rahoituslähteet;
d)
muut mahdolliset kansalliset tai kansainväliset rahoituslähteet, mukaan luettuna julkinen ja yksityinen vakuutusturva, jota voidaan käyttää vahingon korjaamisesta aiheutuvien kustannusten korvaamiseen;
e)
lyhyt kuvaus luonnonkatastrofin luonteeseen liittyvän katastrofien riskinehkäisyä ja -hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanosta.”;
b)
lisätään kohdat seuraavasti:
”1 a. Perustelluissa tapauksissa kansallinen vastuuviranomainen voi toimittaa 1 kohdassa tarkoitetun määräajan jälkeen lisätietoja hakemuksensa täydentämiseksi tai päivittämiseksi.
1 b. Komission on laadittava ohjeet siitä, miten rahastoa hyödynnetään ja hallinnoidaan tehokkaasti. Ohjeet on laadittava 30 päivään syyskuuta 2014 mennessä, ja niissä on annettava yksityiskohtaisia tietoja hakemusten laatimismenettelyistä sekä komissiolle toimitettavia tietoja koskevista vaatimuksista. Ohjeet on julkistettava asianomaisten komission pääosastojen verkkosivustoilla, ja komission on huolehdittava niiden laajemmasta jakelusta tukikelpoisille valtioille.
1 c. Kun kyseessä on asteittain etenevä luonnonkatastrofi, 1 kohdassa tarkoitettu määräaika alkaa päivästä, jona tukikelpoisen valtion viranomaiset toteuttavat ensimmäisen kerran virallisia toimia luonnonkatastrofin vaikutuksia vastaan, tai jona ne julistavat hätätilan.”;
c)
korvataan 2-5 kohta seuraavasti:
”2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen sekä tukikelpoisen valtion toimittamien tarkennusten perusteella komissio arvioi, täyttyvätkö rahaston tuen käyttöönoton edellytykset, ja määrittää rahastosta mahdollisesti maksettavan rahoitusosuuden määrän käytettävissä olevien rahoitusvarojen puitteissa mahdollisimman nopeasti, mutta viimeistään kuuden viikon kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta, mikä lasketaan täydellisen hakemuksen vastaanottamispäivästä kääntämisen edellyttämää aikaa lukuun ottamatta.
Jos komissio päättää rahastosta maksettavasta rahoitusosuudesta 28 päivän kesäkuuta 2014 jälkeen saadun, tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvaa luonnonkatastrofia koskevan hakemuksen perusteella, se voi hylätä uuden rahoitusosuutta koskevan hakemuksen, joka liittyy samanluonteiseen luonnonkatastrofiin, tai vähentää käytettäväksi annettavaa määrää, jos jäsenvaltio on rikkomusmenettelyn kohteena ja Euroopan unionin tuomioistuin on lopullisessa tuomiossa todennut, että asianomainen jäsenvaltio ei ole pannut täytäntöön katastrofien riskien ehkäisyä ja hallintaa koskevaa unionin lainsäädäntöä, joka liittyy suoraan tapahtuneen luonnonkatastrofin luonteeseen.
Komissio käsittelee kaikkia rahastosta myönnettävää rahoitusosuutta koskevia hakemuksia tasapuolisesti.
3. Kun komissio on todennut, että edellytykset rahoitusosuuden myöntämiseksi rahastosta täyttyvät, se toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viipymättä tarvittavat ehdotukset rahaston tuen käyttöön ottamisesta ja valtuuksien antamisesta vastaavien määrärahojen käyttöön ottamiseksi. Ehdotuksiin on sisällyttävä
a)
kaikki 1 kohdassa tarkoitetut käytettävissä olevat tiedot;
b)
kaikki muut komission hallussa olevat asiaan liittyvät tiedot;
c)
näyttöä siitä, että 2 artiklan mukaiset edellytykset täyttyvät; ja
d)
perustelu ehdotetuille määrille.
Euroopan parlamentti ja neuvosto tekevät yhdessä päätöksen rahaston tuen käyttöön ottamisesta mahdollisimman pian sen jälkeen, kun komissio on toimittanut ehdotuksensa.
Yhtäältä sekä komissio että toisaalta Euroopan parlamentti ja neuvosto pyrkivät siihen, että rahaston tuen käyttöön ottamiseen menevä aika on mahdollisimman lyhyt.
4. Kun Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat myöntäneet tarkoitukseen määrärahat, komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksenä päätöksen rahastosta myönnettävästä rahoitusosuudesta ja maksaa kyseisen rahoitusosuuden välittömästi ja kertasuorituksena tuensaajavaltiolle. Jos on maksettu 4 a artiklan mukainen ennakkomaksu, maksetaan vain jäljellä oleva määrä.
5. Menojen tukikelpoisuuskausi alkaa 1 kohdassa tarkoitettuna vahingon ensimmäisenä esiintymispäivänä. Jos kyseessä on asteittain kehittyvä luonnonkatastrofi, menojen tukikelpoisuuskausi alkaa 1 c kohdassa tarkoitetulla tavalla sinä päivänä, jona tukikelpoisen valtion viranomaiset toteuttavat ensimmäiset toimet tai jona ne julistavat hätätilan.”
4)
Lisätään artikla seuraavasti:
”4 a artikla
1. Toimittaessaan rahastosta myönnettävää rahoitusosuutta koskevan hakemuksen komissiolle jäsenvaltio voi pyytää ennakkomaksua. Komissio arvioi alustavasti, täyttääkö hakemus 4 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset, ja varmentaa, onko budjettivaroja käytettävissä. Jos nämä edellytykset täyttyvät ja varoja on käytettävissä riittävästi, komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen ennakkomaksun myöntämisestä ja maksaa sen viipymättä ennen kuin 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu päätös on tehty. Ennakkomaksun maksaminen ei vaikuta rahaston tuen käyttöönottoa koskevan lopullisen päätöksen tekemiseen.
2. Ennakkomaksun määrä saa olla enintään 10 prosenttia ennakoidun rahoitusosuuden määrästä eikä saa missään tapauksessa olla yli 30 000 000 euroa. Kun rahoitusosuuden lopullinen määrä on määritetty, komissio ottaa huomioon ennalta maksetun määrän ennen rahoitusosuuden loppuosan maksamista. Komissio perii takaisin perusteetta maksetut ennakot.
3. Unionin yleiseen talousarvioon takaisin maksettavat määrät on suoritettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (7) 78 artiklan mukaisesti laaditussa perintämääräyksessä vahvistettuun määräaikaan mennessä. Määräpäivä on määräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä.
4. Kun komissio hyväksyy esityksen unionin yleiseksi talousarvioksi tietylle varainhoitovuodelle, se ehdottaa - aina kun tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että budjettivarat ovat hyvissä ajoin käytettävissä - Euroopan parlamentille ja neuvostolle rahaston tuen käyttöön ottamista 50 000 000 euron enimmäismäärään asti ennakkomaksujen maksamiseksi ja ehdottaa vastaavien määrärahojen ottamista unionin yleiseen talousarvioon.
Talousarviojärjestelyissä on noudatettava neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 1311/2013 (8) 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja enimmäismääriä.
(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1)." 						
(8) Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014-2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).”" 						
5)
Korvataan 5 artikla seuraavasti:
”5 artikla
1. Edellä olevan 4 artiklan 4 kohdan nojalla hyväksytyn täytäntöönpanosäädöksen liitteeseen on sisällyttävä yksityiskohtaiset säännökset rahastosta maksettavan rahoitusosuuden täytäntöönpanosta.
Näissä säännöksissä on määriteltävä erityisesti rahastosta rahoitettavien toimien luonne ja sijainti tukikelpoisen valtion tekemän ehdotuksen perusteella.
2. Ennen kuin komissio maksaa rahastosta rahoitusosuuden sellaiselle tukikelpoiselle valtiolle, joka ei ole jäsenvaltio, komissio tekee kyseisen valtion kanssa delegointisopimuksen, jossa vahvistetaan 1 kohdassa tarkoitetut yksityiskohtaiset säännöt rahastosta maksettavan rahoitusosuuden täytäntöönpanosta asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (9) mukaisesti sekä luonnonkatastrofien riskinehkäisyyn ja -hallintaan liittyvät velvollisuudet.
3. Vastuu yksittäisten toimien valinnasta ja rahastosta maksettavan rahoitusosuuden täytäntöönpanosta on tuensaajavaltiolla tämän asetuksen ja etenkin sen 3 artiklan 2 ja 3 kohdan, 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanosäädöksen ja tapauksen mukaan tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun delegointisopimuksen mukaisesti.
4. Rahastosta jäsenvaltiolle maksettava rahoitusosuus pannaan täytäntöön jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti. Rahastosta maksettava rahoitusosuus tukikelpoiselle valtiolle, joka ei ole jäsenvaltio, pannaan täytäntöön välillisen hallinnoinnin puitteissa kyseisen asetuksen mukaisesti.
5. Rajoittamatta komissiolle kuuluvaa vastuuta Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta tuensaajavaltioiden on oltava vastuussa rahastosta tuettujen toimien hallinnoinnista ja toimien varainhoidon valvonnasta. Niiden on toteutettava seuraavia toimenpiteitä:
a)
tarkistetaan, että hallinnointi- ja valvontajärjestelyt on perustettu ja että niitä toteutetaan tavalla, jolla varmistetaan, että unionin varoja käytetään tehokkaasti ja oikein moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti;
b)
tarkistetaan, että rahoitetut toimet on toteutettu asianmukaisesti;
c)
varmistetaan, että rahoitetut menot perustuvat todennettaviin tositteisiin ja että ne ovat moitteettomat ja säännönmukaiset;
d)
estetään, todetaan ja korjataan sääntöjenvastaisuudet ja peritään takaisin aiheettomasti maksetut määrät viivästyskorkoineen. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tällaisista sääntöjenvastaisuuksista komissiolle ja tiedotettava sille hallinnollisten ja oikeudellisten menettelyiden etenemisestä.
6. Tuensaajavaltioiden on nimettävä elimet, jotka ovat vastuussa rahastosta tuettujen toimien hallinnoinnista ja valvonnasta asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 59 ja 60 artiklan mukaisesti. Tässä niiden on otettava huomioon sisäistä ympäristöä, valvontaa, tiedotusta ja viestintää sekä seurantaa koskevat kriteerit. Jäsenvaltiot voivat nimetä elimet, jotka on jo nimetty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (10) mukaisesti.
Näiden nimettyjen elinten on toimitettava komissiolle asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 59 artiklan 5 kohdassa tai 60 artiklan 5 kohdassa säädetyt tiedot, jotka kattavat koko täytäntöönpanokauden, toimittaessaan tämän asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen ja selvityksen.
7. Tuensaajavaltion on tehtävä vaaditut rahoitukselliset korjaukset, jos on todettu sääntöjenvastaisuus. Tuensaajavaltioiden tekemien korjausten on koostuttava rahastosta maksetun rahoitusosuuden peruuttamisesta kokonaan tai osittain. Tuensaajavaltion on perittävä takaisin havaitun sääntöjenvastaisuuden seurauksena menetetyt määrät.
8. Rajoittamatta tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa tai tuensaajavaltion kansallisten lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten mukaisesti tekemiä tarkastuksia komissio voi tehdä rahastosta rahoitettujen toimien tarkastuksia paikan päällä. Komissio antaa ilmoituksen asianomaiselle tuensaajavaltiolle saadakseen kaiken tarpeellisen avun. Asianomaisen jäsenvaltion virkamiehet tai muut sen palveluksessa olevat voivat osallistua tällaisiin tarkastuksiin.
9. Tuensaajajäsenvaltion on varmistettava, että kaikki aiheutuneita menoja koskevat tositteet säilytetään komission ja tilintarkastustuomioistuimen saatavilla kolmen vuoden ajan sen jälkeen, kun rahaston tukitoimi on päättynyt.
(9) Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012, annettu 29 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1)." 						
(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320).”" 						
6)
Korvataan 6 artikla seuraavasti:
”6 artikla
1. Tuensaajavaltion on vastattava toisaalta 3 artiklassa mainittuihin toimiin tarkoitetun rahastosta maksettavan rahoitusosuuden ja Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, Euroopan investointipankin sekä muiden unionin rahoitusvälineiden tukitoimien välisestä yhteensovittamisesta.
2. Tuensaajavaltion on varmistettava, että tämän asetuksen mukaisesti korvattuja menoja ei korvata unionin muusta rahoitusvälineestä, etenkään koheesio-, maatalous- tai kalatalouspolitiikan rahoitusvälineestä.
3. Erityisten vahinkojen korvaamiseen liittyvien unionin tai kansainvälisten välineiden nojalla korvattuun vahinkoon ei voida myöntää rahastosta tukea samaan tarkoitukseen.”
7)
Korvataan 7 artikla seuraavasti:
”7 artikla
Rahaston rahoitusta saavien toimien on oltava perussopimuksen määräysten ja sen nojalla hyväksyttyjen välineiden, unionin politiikan ja toimenpiteiden - etenkin kun on kyse varainhoidosta, julkisista hankinnoista, ympäristönsuojelusta, luonnonkatastrofien riskinehkäisystä ja -hallinnasta, ilmastonmuutokseen sopeutumisesta sekä tarvittaessa ekosysteemiin perustuvista lähestymistavoista - sekä liittymistä edeltävien tukivälineiden mukaisia. Rahaston rahoitusta saavien toimien on soveltuvissa tapauksissa edistettävä unionin tavoitteita näillä aloilla.”
8)
Korvataan 8 ja 9 artikla seuraavasti:
”8 artikla
1. Rahastosta maksettu rahoitusosuus on käytettävä 18 kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona komissio on maksanut avustuksen täyden määrän. Komissio perii tuensaajavaltiolta takaisin sen osan rahoitusosuudesta, jota ei ole käytetty kyseisen määräajan kuluessa tai joka on käytetty toimiin, joihin ei myönnetä tukea.
2. Tuensaajavaltioiden on haettava kaikki mahdolliset korvaukset kolmansilta osapuolilta.
3. Tuensaajavaltion on toimitettava viimeistään kuuden kuukauden kuluttua 1 kohdassa tarkoitetun 18 kuukauden määräajan päättymisestä kertomus rahastosta maksetun rahoitusosuuden täytäntöönpanosta ja liitettävä mukaan selvitys menoista sekä kaikista muista kyseisten toimien rahoituslähteistä, mukaan lukien vakuutuskorvaukset ja kolmansilta osapuolilta saadut vahingonkorvaukset.
Täytäntöönpanokertomuksessa on esitettävä yksityiskohtaisesti:
a)
tuensaajavaltion toteuttamat tai ehdottamat ennalta ehkäisevät toimenpiteet tulevien vahinkojen rajoittamiseksi ja samanlaisten luonnonkatastrofien välttämiseksi mahdollisuuksien mukaan, mukaan luettuna unionin rakenne- ja investointirahastojen käyttö tähän tarkoitukseen;
b)
katastrofien riskinehkäisyä ja -hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon tilanne;
c)
luonnonkatastrofista saadut kokemukset sekä toteutetut tai ehdotetut toimenpiteet ympäristönsuojelun sekä ilmastonmuutokseen ja luonnonkatastrofeihin liittyvän selviytymis- ja palautumiskyvyn varmistamiseksi; ja
d)
kaikki muut asiaa koskevat tiedot toteutetuista ehkäisevistä ja lieventävistä toimenpiteistä, jotka liittyvät luonnonkatastrofin luonteeseen.
Täytäntöönpanokertomukseen on liitettävä riippumattoman tarkastuselimen lausunto, joka on laadittu kansainvälisesti hyväksyttyjen auditointistandardien mukaisesti ja jossa vahvistetaan, että menoja koskevassa selvityksessä annetaan oikea ja riittävä kuva ja että rahastosta maksettu rahoitusosuus on laillinen ja asianmukainen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 59 artiklan 5 kohdan ja 60 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun menettelyn lopuksi komissio päättää rahaston tukitoimen.
4. Siinä tapauksessa, että kolmas osapuoli korvaa myöhemmin vahingon korjaamisesta aiheutuneet kustannukset, komissio päättää vastaavasta määrästä, joka tuensaajavaltion on maksettava takaisin sille rahastosta myönnetystä rahoitusosuudesta.
9 artikla
Rahastosta maksettavaa rahoitusosuutta koskevassa hakemuksessa ja 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä sekä delegointisopimuksessa, kertomuksissa ja kaikissa muissa asiaan liittyvissä asiakirjoissa ilmoitetaan kaikki määrät euroina.
Kansallisen valuutan määräiset kustannukset muunnetaan euroiksi käyttämällä vaihtokursseja, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa sinä päivänä, jona komissio hyväksyy asiaan liittyvän täytäntöönpanosäädöksen. Jos vaihtokurssia ei julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä sinä päivänä, jona komissio hyväksyy asiaan liittyvän täytäntöönpanosäädöksen, muuntamisessa on käytettävä komission vahvistamien kuukausittaisten laskennallisten kurssien keskiarvoa asianomaisen kauden ajalta. Tätä samaa muuntokurssia käytetään koko rahastosta maksettavan rahoitusosuuden kattamien toimien täytäntöönpanokauden ajan, ja sitä käytetään perustana rahoitusosuutta koskevassa lopullisessa täytäntöönpanokertomuksessa ja täytäntöönpanoselvityksessä sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 59 artiklan 5 kohdan tai 60 artiklan 5 kohdan mukaisesti vaadituissa tiedoissa.”
9)
Korvataan 10 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Jos vahinko on uusien tietojen perusteella merkittävästi arvioitua pienempi, tuensaajavaltio palauttaa komissiolle vastaavan määrän rahastosta maksetusta rahoitusosuudesta.”
10)
Korvataan 11 artikla seuraavasti:
”11 artikla
1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.
2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän asetuksen mukaisesti rahoitusta saaneiden tuensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.
3. Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF voi suorittaa tutkimuksia, mukaan lukien paikalla suoritettavat selvitykset ja tarkastukset, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 883/2013 (11) ja neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 (12) säädettyjä säännöksiä ja menettelyjä noudattaen, jotta voidaan määrittää, liittyykö unionin rahoitusta koskevaan sopimukseen petos, lahjonta tai muu laiton toiminta, joka vaikuttaa unionin taloudellisiin etuihin.
4. Kolmansien maiden kanssa tehtyihin delegointisopimuksiin sekä tämän asetuksen täytäntöönpanosta seuraaviin rahaston rahoitusosuuden myöntämistä koskeviin sopimuksiin ja päätöksiin on sisällyttävä määräykset, joilla nimenomaisesti annetaan komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet toteuttaa tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.
(11) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013, annettu 11 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta (EUVL L 248, 18.9.2013, s. 1)." 						
(12) Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96, annettu 11 päivänä marraskuuta 1996, komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi (EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2).”" 						
11)
Kumotaan 13 ja 14 artikla.
2 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä toukokuuta 2014.