ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2015/652,
annettu 20 päivänä huhtikuuta 2015,
bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/70/EY mukaisista laskentamenetelmistä ja raportointivaatimuksista
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/70/EY (1) ja erityisesti sen 7 a artiklan 5 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 5 kohdan mukaisesti vahvistettavan muista kuin biologisista lähteistä peräisin olevien polttoaineiden ja muun energian kasvihuonekaasupäästöjen laskentamenetelmän olisi mahdollistettava riittävän tarkka raportointi, jotta komissio voi arvioida kriittisesti sitä, miten toimittajat täyttävät kyseisen direktiivin 7 a artiklan 2 kohdan mukaiset velvoitteensa. Laskentamenetelmällä olisi varmistettava tarkkuus samalla kun otetaan asianmukaisesti huomioon siihen liittyvien hallinnollisten vaatimusten monimutkaisuus. Samaan aikaan sen olisi rohkaistava toimittajia vähentämään toimittamansa polttoaineen kasvihuonekaasuintensiteettiä. Lisäksi olisi harkittava huolellisesti sitä, millaisia vaikutuksia laskentamenetelmällä on unionin jalostamoihin. Näin ollen laskentamenetelmän olisi perustuttava keskimääräisiin kasvihuonekaasuintensiteetteihin, jotka edustavat tietylle polttoaineelle tyypillistä teollisuuden keskimääräistä arvoa. Tämän etuna olisi se, että toimittajille ja jäsenvaltioille aiheutuu vähemmän hallinnollisia rasitteita. Tässä vaiheessa ehdotetussa laskentamenetelmässä ei tulisi edellyttää polttoaineen kasvihuonekaasuintensiteetin erittelyä raaka-aineiden lähteen perusteella, koska tämä vaikuttaisi tiettyjen unionissa toimivien jalostamojen tämänhetkisiin investointeihin.
(2)
Raportointivaatimukset niille toimittajille, jotka ovat komission suosituksessa 2003/361/EY (2) tarkoitettuja pieniä ja keskisuuria yrityksiä, olisi minimoitava niin pitkälle kuin se direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 1 kohdan yhteydessä on mahdollista. Vastaavasti unionin ulkopuolella jalostetun bensiinin ja dieselin tuojien ei tarvitsisi toimittaa yksityiskohtaista tietoa niistä raakaöljyjen lähteistä, joita käytetään kyseisten polttoaineiden valmistamiseen, koska nämä tiedot eivät välttämättä ole saatavilla tai niitä voi olla vaikea hankkia.
(3)
Jotta voitaisiin kannustaa vähentämään kasvihuonekaasujen päästöjä edelleen, olisi toimittajien elinkaarenaikaisia kasvihuonekaasupäästöjä laskettaessa otettava huomioon alkuvaiheen päästöjen vähennyksiin luettavat vähennykset, mukaan lukien soihdutuksesta ja kaasunpoistosta aiheutuvien päästöjen vähennykset. Jotta toimittajien olisi helpompi ilmoittaa alkuvaiheen päästöjen vähennyksistä, olisi sallittava eri päästöjärjestelmien käyttö päästövähennysten laskemiseen ja sertifioimiseen. Huomioon olisi voitava ottaa ainoastaan alkuvaiheen päästöjen vähennyshankkeet, jotka alkavat sen jälkeen, kun direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 5 kohdan b alakohdassa tarkoitettu polttoaineiden vertailutaso, eli 1 päivä tammikuuta 2011, on vahvistettu.
(4)
Painotetut keskimääräiset kasvihuonekaasujen oletusarvot, jotka edustavat kulutettuja raakaöljyjä unionissa, tarjoavat yksinkertaisen laskentamenetelmän, jolla toimittajat voivat määrittää toimittamansa polttoaineen kasvihuonekaasusisällön.
(5)
Alkuvaiheen päästöjen vähennykset olisi arvioitava ja todennettava kansainvälisissä standardeissa, erityisesti ISO 14064-, ISO 14065- ja ISO 14066 -standardeissa määritettyjen periaatteiden ja normien mukaisesti.
(6)
On lisäksi asianmukaista helpottaa alkuvaiheen päästöjen vähennyksiä, mukaan lukien soihdutusta ja kaasunpoistoa, koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Tätä varten olisi valmisteltava komission johdolla ei-lainsäädännölliset ohjeet lähestymistavoista tällaisten alkuvaiheen päästöjen vähennysten (mukaan lukien vähennykset soihdutuksessa ja tuuletuksessa tuotantolaitoksissa) määrittämiseksi, tarkistamiseksi, todentamiseksi, seuraamiseksi ja raportoimiseksi ennen tämän direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä sen 7 artiklassa säädetyn ajan päättymistä.
(7)
Direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 5 kohdan b alakohdassa edellytetään, että vahvistetaan menetelmä, joilla määritetään polttoaineiden vertailutaso, joka perustuu fossiilisten polttoaineiden elinkaarenaikaisiin kasvihuonekaasupäästöihin energiayksikköä kohti vuonna 2010. Polttoaineen vertailutason olisi perustuttava kulutetun dieselpolttoaineen, bensiinin, muuhun kuin tiekäyttöön tarkoitetun kaasuöljyn, nestekaasun (LPG) ja paineistetun maakaasun (CNG) määriin, ja sitä varten käytetään tietoja, jotka jäsenvaltiot ovat virallisesti raportoineet ilmastonmuutosta koskevalle Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimukselle, jäljempänä ’UNFCCC’, vuonna 2010. Polttoaineen vertailutason ei tulisi olla fossiilinen vertailukohta, jota käytetään laskettaessa biopolttoaineista saatavia kasvihuonekaasujen vähennyksiä, ja jonka tulisi pysyä sellaisena kuin se on esitetty direktiivin 98/70/EY liitteessä IV.
(8)
Koska fossiilisen polttoaineyhdistelmän koostumus vaihtelee vain hieman vuodesta toiseen, fossiilisten polttoaineiden yhteenlasketun kasvihuonekaasuintensiteetin vaihtelu on myöskin pieni. Näin ollen on asianmukaista, että polttoaineen vertailutaso perustuu vuoden 2010 keskimääräisiin kulutustietoihin unionissa sellaisina kuin jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet ne UNFCCC:lle.
(9)
Polttoaineen vertailutason olisi edustettava keskimääräistä alkuvaiheen kasvihuonekaasujen intensiteettiä sekä keskimääräisen monimutkaisen jalostamon polttoaineen kasvihuonekaasuintensiteettiä fossiilisille polttoaineille. Näin ollen polttoaineen vertailutaso olisi laskettava käyttäen keskimääräisiä polttoaineiden oletusarvoja. Polttoaineen vertailutason olisi pysyttävä muuttumattomana aina vuoteen 2020 saakka, jotta toimittajille taataan sääntelyvarmuus niiden velvoitteista vähentää niiden toimittamien polttoaineiden kasvihuonekaasuintensiteettiä.
(10)
Direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 5 kohdan d alakohdan nojalla on vahvistettava myös menetelmä, jota käytetään laskettaessa sähköajoneuvojen osuutta polttoaineiden elinkaarenaikaisista kasvihuonekaasupäästöistä. Kyseisen artiklan mukaan laskentamenetelmän olisi oltava yhteensopiva Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (3) 3 artiklan 4 kohdan kanssa. Tämän yhdenmukaisuuden varmistamiseksi olisi käytettävä samaa mukautuskerrointa käyttövoiman tehokkuutta varten.
(11)
Toimittajat voivat ilmoittaa tieliikenteen käyttöä varten toimitetun sähkön direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 1 kohdan mukaisesti raportoidessaan vuosittain jäsenvaltioille. Toimittajien raportoinnin hallinnollisten kustannusten rajoittamiseksi on asianmukaista, että laskentamenetelmä perustuu arviointiin pikemmin kuin sähkön tosiasialliseen kulutuksen mittaamiseen sähköisessä maantieajoneuvossa tai moottoripyörässä.
(12)
On syytä käyttää yksityiskohtaista lähestymistapaa arvioitaessa biopolttoaineiden määrää ja kasvihuonekaasuintensiteettiä tapauksissa, joissa biopolttoainetta ja fossiilista polttoainetta käsitellään samassa prosessissa. Tarvitaan erityistä menetelmää, koska tuloksena olevaa biopolttoaineen määrää ei sellaisenaan voida mitata esimerkiksi kasvisöljyjen ja fossiilisen polttoaineen yhteisessä vetykäsittelyssä. Direktiivin 98/70/EY 7 d artiklan 1 kohdassa säädetään, että biopolttoaineiden elinkaariaikaiset kasvihuonekaasupäästöt on kyseisen direktiivin 7 a artiklan ja 7 b artiklan 2 kohdan soveltamiseksi laskettava samaa menetelmää käyttäen. Tämän vuoksi vapaaehtoisten järjestelmien suorittama kasvihuonekaasupäästöjen sertifiointi on pätevä direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan sekä 7 b artiklan 2 kohdan soveltamiseksi.
(13)
Direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 1 kohdassa säädettyä toimittajien raportointivaatimusta olisi täydennettävä raportoitavien tietojen yhdenmukaisella mallilla ja yhdenmukaisilla määritelmillä. Tietojen määritelmien yhdenmukaistamista tarvitaan, jotta voidaan asianmukaisesti suorittaa kasvihuonekaasuintensiteetin laskenta, joka liittyy yksittäisen toimittajan raportointivelvoitteisiin, koska tiedot muodostavat keskeisen perustan direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaisesti yhdenmukaistetulle laskentamenetelmälle. Näihin tietoihin kuuluvat toimittajan tunnistustiedot, markkinoille saatetun polttoaineen tai energian määrä ja tyyppi.
(14)
Direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 1 kohdassa säädettyä toimijoiden raportointivaatimusta olisi täydennettävä yhdenmukaistetuilla raportointivaatimuksilla, raportointimallilla sekä yhdenmukaistetuilla määritelmillä, joita käytetään jäsenvaltioiden toimittaessa komissiolle tietoja, jotka liittyvät unionissa käytettyjen polttoaineiden kasvihuonekaasuihin. Erityisesti nämä raportointivaatimukset mahdollistavat sen, että voidaan päivittää fossiilinen vertailukohta, joka kuvataan direktiivin 98/70/EY liitteessä IV olevan C osan 19 kohdassa sekä direktiivin 2009/28/EY liitteessä V olevan C osan 19 kohdassa, ja lisäksi ne helpottavat direktiivin 98/70/EY 9 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 3 kohdan mukaista raportointia; ne myös helpottavat laskentamenetelmän saattamista teknisen ja tieteellisen edistymisen mukaiseksi, jotta varmistetaan, että se täyttää tarkoituksensa. Tietoihin olisi sisällytettävä markkinoille saatetun polttoaineen tai energian määrä ja polttoaineen ja energian tyyppi, ostopaikka sekä markkinoille saatetun polttoaineen tai energian alkuperä.
(15)
Jäsenvaltioiden on syytä sallia se, että toimittajat käyttävät raportointivaatimuksensa täyttämiseen tietoja, jotka kerätään muun unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jotta vähennetään hallinnollista taakkaa, sillä edellytyksellä, että raportointi suoritetaan liitteessä IV esitettyjen vaatimusten sekä liitteessä I ja III esitettyjen määritelmien mukaisesti.
(16)
Jotta voidaan helpottaa toimittajaryhmien raportointia direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 4 kohdan mukaisesti, kyseisen direktiivin 7 a artiklan 5 kohdan c alakohdan perusteella voidaan antaa mainitun säännöksen soveltamiseksi mahdollisesti tarvittavat säännöt. On tavoiteltavaa helpottaa kyseistä raportointia, jotta vältetään fyysisten polttoainesiirtojen häiriytyminen, koska erilaiset toimittajat saattavat markkinoille erilaisia, osuuksiltaan eriäviä polttoaineita, ja siten heidän on mahdollisesti käytettävä erilainen määrä resursseja kasvihuonekaasutavoitteen saavuttamiseksi. On näin ollen tarpeen yhdenmukaistaa määritelmät toimittajan tunnistustiedoille, markkinoille saatetun polttoaineen tai energian määrälle ja polttoaineen ja energian tyypille, ostopaikalle sekä markkinoille saatetun polttoaineen tai energian alkuperälle. Lisäksi sen varmistamiseksi, että vältetään kaksinkertainen laskenta toimittajien 7 a artiklan 4 kohdan mukaisessa yhteisessä raportoinnissa, on syytä yhdenmukaistaa jäsenvaltioissa tapahtuvaa laskenta- ja raportointimenetelmien täytäntöönpanoa, mukaan lukien raportointi komissiolle, jotta toimittajaryhmältä saadut vaaditut tiedot viittaavat tiettyyn jäsenvaltioon.
(17)
Direktiivin 98/70/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava kalenterivuosittain kertomus kansallisista polttoaineen laatutiedoista edellisen kalenterivuoden osalta muodossa, joka on vahvistettu komission päätöksessä 2002/159/EY (4). Jotta voidaan ottaa huomioon direktiiviin 98/70/EY Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/30/EY (5) tehdyt muutokset ja sen jälkeen jäsenvaltioille asetetut raportoinnin lisävaatimukset, sekä tehokkuuden ja yhdenmukaisuuden vuoksi on tarpeen selventää mitkä tiedot olisi ilmoitettava, sekä mukauttaa muotoa, jossa toimittajat ja jäsenvaltiot ilmoittavat tiedot.
(18)
Komissio esitti 23 päivänä helmikuuta 2012 toimenpideluonnoksen direktiivin 98/70/EY mukaan perustetulle komitealle. Komitea ei pystynyt antamaan lausuntoa tarvittavalla määräenemmistöllä. Sen vuoksi komission on syytä esittää neuvostolle ehdotus neuvoston päätöksen 1999/468/EY (6) 5 a artiklan 4 kohdan mukaisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Soveltamisala
1. Tässä direktiivissä vahvistetaan laskentamenetelmiä ja raportointivaatimuksia koskevat säännöt direktiivin 98/70/EY mukaisesti.
2. Tätä direktiiviä sovelletaan polttoaineisiin, joita käytetään tieliikenteen ajoneuvoissa ja liikkuvissa työkoneissa (mukaan lukien sisävesialukset, kun ne eivät ole merellä), maatalous- ja metsätraktoreissa, huvialuksissa, jotka eivät ole merellä, sekä tieliikenteen ajoneuvoissa käytettävään sähköön.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä sovelletaan direktiiviin 98/70/EY sisältyvien määritelmien lisäksi seuraavia määritelmiä:
1)
’alkuvaiheen päästöillä’ tarkoitetaan kaikkia kasvihuonekaasupäästöjä, jotka aiheutuvat ennen kuin raaka-aineet tulevat jalostamoon tai prosessointilaitokseen, jossa liitteessä I tarkoitettu polttoaine on tuotettu;
2)
’luonnonbitumilla’ tarkoitetaan jalostamon raaka-aineen mitä tahansa lähdettä,
a)
jonka API-tiheys (American Petroleum Institute Gravity) on enintään 10 astetta varantomuodostelmassa hankintapaikassa, sellaisena kuin se on määritetty ASTM-testimenetelmässä (7) D287,
b)
jonka vuosittainen keskimääräinen viskositeetti varannon lämpötilassa on suurempi kuin laskettuna seuraavalla yhtälöllä: viskositeetti (Cp) = 518,98e-0,038T; jossa T tarkoittaa lämpötilaa celsiusasteina,
c)
joka kuuluu neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 esitetyssä CN-koodissa 2714 mainitun bitumipitoisen hiekan määritelmän soveltamisalaan (8), sekä
d)
jossa raaka-ainelähteen hyödyntämisessä käytetään kaivauksia tai lämpöavusteista painovoimaojitusta, ja lämpöenergia saadaan pääasiassa muista lähteistä kuin itse raaka-ainelähteestä;
3)
’öljyliuskeella’ tarkoitetaan mitä tahansa jalostamon raaka-aineen lähdettä, joka sijaitsee kiinteää kerogeeniä sisältävässä kalliomuodostumassa ja joka kuuluu asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 esitetyssä CN-koodissa 2714 mainitun öljyliuskeen määritelmän soveltamisalaan. Raaka-aineen lähteen hyödyntämisessä käytetään kaivauksia tai lämpöavusteista painovoimaojitusta;
4)
’polttoaineiden vertailutasolla’ polttoaineiden vertailutasoa, joka perustuu fossiilisten polttoaineiden elinkaarenaikaisiin kasvihuonekaasupäästöihin energiayksikköä kohti vuonna 2010;
5)
’perinteisellä raakaöljyllä’ tarkoitetaan mitä tahansa jalostamon raaka-ainetta, jonka API-tiheys on yli 10 astetta varantomuodostumassa alkuperäisessä paikassa mitattuna ASTM-testimenetelmällä D287, ja joka ei kuulu asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 esitetyssä CN-koodissa 2714 mainitun määritelmän soveltamisalaan.
3 artikla
Menetelmä toimitettujen polttoaineiden ja energian (muiden kuin biopolttoaineiden) kasvihuonekaasuintensiteetin laskemista ja toimittajien suorittamaa raportointia varten
1. Direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 2 kohdan soveltamista varten jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimittajat käyttävät tämän direktiivin liitteessä I esitettyä laskentamenetelmää toimittamiensa polttoaineiden kasvihuonekaasuintensiteetin määrittelemiseksi.
2. Direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja 7 a artiklan 2 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on vaadittava toimittajia ilmoittamaan tiedot käyttämällä tämän direktiivin liitteessä I esitettyjä määritelmiä ja laskentamenetelmää. Tiedot ilmoitetaan vuosittain käyttämällä tämän direktiivin liitteessä IV esitettyä mallia.
3. Direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 4 kohdan soveltamista varten jäsenvaltion on varmistettava, että toimittajaryhmä, joka haluaa tulla katsotuksi yhdeksi ainoaksi toimittajaksi, täyttää 7 a artiklan 2 kohdan mukaisen velvoitteensa asianomaisessa jäsenvaltiossa.
4. Jos toimittajat ovat pieniä tai keskisuuria yrityksiä, jäsenvaltioiden on sovellettava tämän direktiivin liitteessä I esitettyä yksinkertaistettua menetelmää.
4 artikla
Polttoaineen vertailutason ja kasvihuonekaasuintensiteetin vähennyksen laskeminen
Sen todentamiseksi, että toimittajat noudattavat direktiivin 98/70/EY 7 a artiklan 2 kohdan mukaista velvoitettaan, jäsenvaltioiden on vaadittava toimittajia vertaamaan polttoaineista ja sähköstä aiheutuvien elinkaarenaikaisten kasvihuonekaasujen päästöjen saavutettuja vähennyksiä tämän direktiivin liitteessä II esitettyyn polttoaineen vertailutasoon.
5 artikla
Jäsenvaltioiden raportointi
1. Toimittaessaan komissiolle kertomukset direktiivin 98/70/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tämän direktiivin liitteessä III määritetyt tiedot, jotka liittyvät mainitun direktiivin 7 a artiklan noudattamiseen.
2. Jäsenvaltioiden on käytettävä tämän direktiivin liitteessä III esitettyjen tietojen toimittamiseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 401/2009 (9) perustuvia Euroopan ympäristökeskuksen Reportnet-välineitä. Jäsenvaltiot siirtävät tiedot sähköisen tietojensiirron avulla Euroopan ympäristökeskuksen hallinnoimaan eurooppalaiseen keskusrekisteriin.
3. Tiedot on toimitettava vuosittain käyttäen liitteessä IV vahvistettua mallia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimituspäivästä sekä sen tietojen todentamisesta ja toimittamisesta komissiolle vastaavan toimivaltaisen viranomaisen yhteystiedot.
6 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on annettava säännöt seuraamuksista, joita sovelletaan tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava nämä säännökset komissiolle tiedoksi viimeistään 21 päivänä huhtikuuta 2017 ja ilmoitettava viipymättä säännöksiin vaikuttavista myöhemmistä muutoksista.
7 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 21 päivänä huhtikuuta 2017. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
8 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
9 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Luxemburgissa 20 päivänä huhtikuuta 2015.