РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 март 2014 година
относно държавна помощ SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) приведена в действие от Гърция за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(нотифицирано под номер С(2014) 1818)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/539/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си съгласно горепосочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В контекста на програмата си за икономическо приспособяване Гърция предприе програма за приватизация (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. („Larco“) беше определено като държавно дружество, което да бъде приватизирано.
(2)
През март 2012 г. Hellenic Republic Asset Development Fund („HRADF“) (3) уведоми Комисията за предложената приватизация на Larco. За да се изясни дали в контекста на проекта за приватизация биха могли да възникнат въпроси относно държавна помощ, през април 2012 г. Комисията откри ex officio процедура и предприе извършването на предварителна оценка.
(3)
В контекста на тези обсъждания, от отговора на гръцките органи на въпросник на 16 март 2012 г. стана ясно, че Larco вече се е възползвало от държавни мерки. Комисията поиска допълнителна информация с електронни писма от 18 април 2012 г., 24 април 2012 г., 5 юли 2012 г., 22 август 2012 г. и 7 декември 2012 г. и с писма от 4 май 2012 г. и 14 януари 2013 г., на които гръцките органи отговориха на 20 април 2012 г., 26 април 2012 г., 3 октомври 2012 г., 13 ноември 2012 г., 15 ноември 2012 г., 7 декември 2012 г., 24 декември 2012 г. и 18 януари 2013 г. Срещи между службите на Комисията и представители на гръцките органи се проведоха на 30 април 2012 г. и 11 септември 2012 г. в Атина и на 25 януари 2013 г. в Брюксел.
(4)
С писмо от 6 март 2013 г. („решението от 6 март 2013 г.“) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108 параграф 2 от Договора, по отношение на някои мерки за помощ, описани в точка 2.2 по-долу („официална процедура по разследване“).
(5)
Решението от 6 март 2013 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани гръцките органи и заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на мерките за помощ.
(6)
Комисията получи мнението на гръцките органи на 30 април 2013 г. Тя не получи мнения от заинтересовани страни.
(7)
С електронно писмо от 21 януари 2014 г. гръцките органи уведомиха Комисията, че са съгласни решението да бъде прието на английски език.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА ПОМОЩ
2.1. Получател на помощта
(8)
Дружеството Larco е специализирано в добива и преработването на латеритна руда, добива на лигнитни въглища и производството на фероникел и вторични продукти. Дейностите му включват проучване, разработване, добив и топене на руда и търговия на свои продукти в целия свят. Larco е един от най-големите производители на фероникел в света. През 2012 г. в предприятието работят 960 служители, подари което то се определя като голямо предприятие (5).
(9)
В началото на официалната процедура по разследване 55,2 % от акциите на Larco са собственост на гръцката държава чрез HRADF, 33,4 % на Националната банка на Гърция АД („NBG“, частна финансова институция) и 11,4 % на Public Power Corporation S.A. („PPC“, завареният производител на електроенергия в Гърция, в което държавата е мажоритарен акционер).
(10)
Larco управлява завод за топене в Ларимна, Централна Гърция. Освен това Larco притежава права за добив на различни места в Гърция в четири обекта с концентрация на мини: мините Agios Ioannis (близо до Ларимна), мините Evia, мините Kastoria и мината за лигнитни въглища Servia.
(11)
Larco е учредено през 1989 г. като ново корпоративно дружество след ликвидацията на Hellenic Mining and Metallurgical S.A. в Ларимна („старо дружество Larco“). Старото дружество Larco все още е в процес на ликвидация, но неговите активи бяха прехвърлени на Larco заедно със съответните пасиви през 1989 г. Следователно старото дружество Larco е кредитор на Larco.
2.2. Описание на мерките
2.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(12)
През април 1998 г. е постигнато споразумение за уреждане на дълговете между Larco и неговите основни кредитори, а именно старото дружество Larco, PPC и гръцката държава. Съгласно споразумението от 1998 г. задълженията на Larco към тези кредитори е трябвало да се обслужват при годишен лихвен процент от 6 %. Дългът към гръцката държава обаче е останал непроменен или е нараснал слабо поне от 2004 г. насам (6), а дългът към PPC и старото дружество Larco е изплатен или е намалял (7).
(13)
Следователно се оказва, че държавата е третирала кредита си за Larco по различен начин от другите двама кредитори.
2.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(14)
На 22 декември 2008 г. държавата е предоставила гаранция за заем в размер на 30 млн. EUR от банка ATE за Larco. Гаранцията е покривала 100 % от заема за период до 3 години и е била с годишна гаранционна премия от 1 %.
2.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала през 2009 г.
(15)
През 2009 г., предвид отрицателната стойност на собствения капитал, Съветът на директорите на Larco е предложил, а трите акционера са одобрили увеличение на дяловия капитал в размер на 134 млн. EUR. Единствено гръцката държава обаче е упражнила правата си изцяло, докато NBG е упражнила правата си частично, а PPC изобщо не е участвало в увеличението на дяловия капитал. В увеличението на дяловия капитал не са участвали нови акционери.
(16)
Действителното увеличение на дяловия капитал е възлизало едва на 65,5 млн. EUR, като държавата е участвала с приблизително 45 млн. EUR (69 % от цялата сума на капиталовата инжекция), а NBG - с 20,5 млн. EUR (31 %). Въпреки лошото финансово състояние на Larco изглежда увеличението на дяловия капитал не се е основавало на план за преструктуриране, целящ възстановяване на жизнеспособността на дружеството, и се оказва, че NBG е отписала счетоводната стойност на дружеството, „тъй като групата не предвижда възстановяване на счетоводната стойност на инвестицията, като се има предвид, че дружеството изпитва сериозни финансови затруднения“ (8) (вж. съображение 45 от решението от 6 март 2013 г.).
2.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(17)
На 10 май 2010 г. държавата е предоставила гаранция за покритие на гаранционно писмо, което NBG да предостави на Larco за сума в размер на приблизително 10,8 млн. EUR. Гаранцията е покривала на 100 % гаранционното писмо и е била с неограничен срок и годишна гаранционна премия от 2 %.
2.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(18)
През 2010 г. гръцките данъчни органи са извършили одит на финансовите отчети на Larco и не са приели счетоводното отчитане на някои загуби, свързани с договори за хеджиране за цената на никела. В резултат на неправилното отчитане на загубите е наложена данъчна глоба от 190 млн. EUR (9).
(19)
В последствие Larco е оспорило налагането на данъчната глоба пред гръцките съдилища. Според гръцкото право (10) дружество, което дължи данъчната глоба, следва да извърши авансово плащане в размер на 25 % от въпросната сума, за да има право да оспори налагането на данъчна глоба в съда (в настоящия случай 25 % се равнява на 47 млн. EUR).
(20)
В случая с Larco обаче гръцкият административен съд е взел решение да облекчи дружеството от задължението за авансово плащане на 25 % от данъчната глоба, като го е заместил със задължението да депозира гаранционни писма в размер само на 1,5 млн. EUR.
2.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(21)
На 30 декември 2011 г. държавата е предоставила две гаранции за два заема в размер на 20 млн. EUR и 30 млн. EUR от банка ATE. Падежът на единия от тях (за 20 млн. EUR) е настъпил към момента на предоставяне на гаранцията. Гаранциите са осигурявали 100 % покритие и са били с годишна премия от 1 %.
2.3. Основания за откриване на официалната процедура по разследване
(22)
В решението от 6 март 2013 г. (съображения 18-25) Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco може да се счита за дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране (11) от 2007 г. насам. При тези обстоятелства Комисията достигна до предварителното заключение, че всичките шест мерки представляват държавна помощ, и изрази съмнения по отношение на тяхната съвместимост с вътрешния пазар.
(23)
Ако установените мерки са представлявали държавна помощ, те може да са били предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора.
3. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
3.1. Предприятие в затруднение
(24)
В мнението си в рамките на официалната процедура по разследване гръцките органи заявиха, че Larco не е било предприятие в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като отчетените загуби са се дължали на намаление на световните цени на фероникела през тези години. Според гръцките органи Larco е предприятие в затруднение едва от 2010 г. насам.
3.2. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(25)
Гръцките органи заявиха, че кредитът от държавата за Larco не е свързан с държавни ресурси, тъй като първоначално е бил частен кредит, предоставен от Организацията за преструктуриране на предприятията АД („OER“). Когато OER е ликвидирана, съгласно закон 2741/1999 всички нейни вземания са прехвърлени на държавата.
(26)
Освен това те обясниха, че споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. съдържа специфични правила за третирането и събирането на непогасения дълг, което да се извършва в края на всяка финансова година, както следва:
а)
ако Larco е реализирало печалби през финансовата година, на кредиторите първо ще се изплаща начислената лихва (6 % годишно), преди изплащането на главницата по дълга;
б)
след всяко изплащане на лихви Larco ще задържа известна сума от печалбите за инвестиции;
в)
след прилагането на букви а) и б) всяка оставаща печалба по сметките на Larco ще се разпределя пропорционално за кредиторите на Larco.
(27)
Ако Larco не е реализирало печалби след 1999 г., кредиторите са имали правото да изискат изплащане на техния дълг чрез различни средства, например насрещна престация за дължимото плащане, капитализиране на дълга и т.н. Кредиторите обаче не са имали правото на принудително изпълнение по непогасения дълг, например изземване на активите на дружеството или принудително започване на процедура по несъстоятелност срещу дружеството.
(28)
До 2003 г. кредиторите са получили начислените лихви съгласно договореностите. През периода 2004-2007 г. Larco не е реализирало печалби и поради това не е имало изплащане на начислените лихви. През 2007 г. PPC е сключило с Larco одобрен от всички кредитори договор за суровини, съгласно който Larco осигурява лигнит за PPC, като така дългът е съответно намален. Дългът към PPC е изплатен окончателно през 2011 г.
(29)
Администрацията на старото дружество Larco е полагала усилия за събирането на дълга чрез съдебни средства и изглежда известни суми вече са били платени. До 2011 г. старото дружество Larco е събрало 5 млн. EUR от непогасения дълг съгласно споразумението от 1998 г. Тъй като старото дружество Larco също е имало дългове към гръцката държава, тя е събрала пълния размер на тези 5 млн. EUR.
(30)
Що се отнася до прекия дълг на Larco към гръцката държава, тя редовно е изпращала на Larco фактури за годишния размер на дълга, включително за годишната начислена лихва.
(31)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че дългът, произтичащ от споразумението от 1998 г., не може да бъде свързан с държавни ресурси и че във всеки случай не е налице избирателно предимство в полза на Larco.
3.3. Мярка 2: Държавна гаранция от 2008 г.
(32)
Гръцките органи се позоваха на известието относно гаранциите (12), и по-специално на точка 3.2 от него, съдържаща условията, при които Комисията може да изключи съществуването на държавна помощ при индивидуална гаранция. Според гръцките органи:
а)
Larco не е било дружество в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията;
б)
размерът на гаранцията е можело да бъде изчислен правилно при предоставянето ѝ;
в)
гаранцията е предоставена за обезпечение на дълг (облигационен заем) и поради това е можело да надвишава 80 % от неизплатения заем;
г)
премията от 1 %, платена за гаранцията, е била на съобразена с пазара цена, отразяваща финансовото положение на Larco.
(33)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че гаранцията от 2008 г. не представлява държавна помощ.
(34)
Гръцките органи поясниха, че мярка 2 е предоставена по силата на Решение на Министерския съвет YA 2/93378/0025 от 22 декември 2008 г. и е покрила точната сума от 30 000 000 EUR.
3.4. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(35)
Гръцките органи заявиха, че участието на държавата в увеличението на капитал е имало за цел да се защити стойността на дружеството с оглед на предстоящата му приватизация и с цел да се приложи план за преструктуриране. В решението си държавата е взела предвид потенциалния растеж на Larco, стойността на активите му и общото положение на пазара за фероникел, както и мерките за преструктуриране и съкращаване на разходите.
(36)
Участието на NBG в увеличението на капитала е било в размер на 31 %. За разлика от държавата NBG е решила да упражни правата си само частично. Гръцките органи заявиха, че целта на NBG е била да запази известен контрол над дружеството и поради това действията ѝ не следва да се разглеждат като липса на доверие в бъдещето на Larco. Действително NBG е намалила акционерното си участие в Larco до минималното равнище, изисквано съгласно гръцкото законодателство, за да може да има право на вето над някои важни решения в Съвета на директорите.
(37)
Третият акционер, PPC, е взел категорично решение да не участва в увеличението на капитала, като е преценил, че акционерното му участие ще бъде сведено до незначително. Гръцките органи заявиха, че PPC не е участвало, тъй като намерението му е било да позволи на държавата да притежава по-голям мажоритарен дял с оглед на приватизацията на дружеството.
(38)
В заключение гръцките органи заявиха, че държавата е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика и че следователно увеличението на капитала от 2009 г. не е представлявало държавна помощ.
(39)
По отношение на датата на внасяне на капитал гръцките органи не предоставиха окончателна информация. Протоколът от акционер показва, че на 15 април 2009 г. гръцката държава е осигурила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала по силата на документ Οικ2/27694/0025 на Министерството на финансите във връзка с общото участие на държавата в увеличението на акционерния капитал, което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Финансовият отчет на Larco от 2009 г. показва, че решението за увеличение на капитал е взето на 14 май 2009 г., но не се изяснява кога е извършено действителното внасяне на новия капитал.
3.5. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(40)
Гръцките органи обясниха, че в контекста на споразумението от 1998 г. старото дружество Larco е започнало съдебни процедури за изплащането на дълга на Larco и са последвали няколко съдебни решения и решения за отмяна, inter alia, по отношение на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR (13).
(41)
В контекста на жалба на Larco и поради опасността от невъзстановими щети Върховният съд на Гърция е взел решение за преустановяване на плащането на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR до издаването на окончателното решение на съответния съд. Преустановяването е било разрешено, при условие че Larco предостави на старото дружество Larco гаранционно писмо за стойността на преустановеното плащане. NBG предостави на Larco гаранционното писмо за приблизително 10,8 млн. EUR (10,5 млн. EUR от първоначално оспорения дълг + 0,3 млн. EUR за съдебни такси и разходи). Гаранционното писмо от своя страна е било покрито от държавна гаранция за цялата сума с годишна премия от 2 % за неограничен срок.
(42)
Гръцките органи обясниха, че мярката е предоставена от държавата в качеството ѝ на акционер с намерението да изпълни условията за преустановяването и да защити инвестициите си от обявяване на просрочване на плащания по дългове. В противен случай преустановяването не би било приложимо и старото дружество Larco би имало правото да изиска събирането на дълга, евентуално чрез изземване на активи на Larco. След това би могло да се обяви несъстоятелността на Larco. Според гръцките органи NBG не би предоставила гаранционното писмо без държавната гаранция.
(43)
Гръцките органи поясниха, че мярка 4 е била предоставена по силата на решение на Министерския съвет YA 2/923/0025 от 10 май 2010 г. и е покрила точната сума от 10 510 824,95 EUR и 310 000 EUR за съдебни такси и разходи, възлизащи общо на 10 820 824,95 EUR.
3.6. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(44)
Гръцките органи разясниха, че въпросната мярка се е отнасяла за допълнителен данък, а не за данъчна глоба. Допълнителният данък е бил наложен, тъй като данъчните органи не са приели, че загубите, произтичащи от договорите за хеджиране, следва да се приспадат от нетните приходи на Larco, както твърди Larco. Гръцките органи изясниха също, че съдът е поискал от Larco да предостави гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR.
(45)
Гръцките органи представиха доказателства, че Larco е било упълномощено да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма въз основа на обща правна разпоредба. В съдебното решение, позволяващо на Larco да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма в съответствие с националното законодателство (14), е приложен сравнителен тест, като са взети под внимание ползите за кредитора (държавата) и жизнеспособността на длъжника (Larco) и така е взето решение за временното преустановяване на задължението за авансово плащане на 47 млн. EUR (т. е. 25 % от допълнителния данък), заместено с гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR. Това преустановяване е трябвало да се прилага до издаването на окончателното решение по отношение на възражението, предявено от Larco срещу държавата за налагането на допълнителния данък.
(46)
Освен това гръцките органи заявиха, че решенията на националните съдилища не могат да бъдат приписани на държавата.
(47)
Гръцките органи обясниха също, че въпреки временното преустановяване на практика държавата е обезсмислила финансовото въздействие от това преустановяване чрез компенсиране на допълнителния данък, дължим от Larco, със суми, които държавата дължи на Larco, например подоходен данък или възстановяване на ДДС. Това е било позволено съгласно прието неотдавна законодателство за ускоряване на събирането на данъци в Гърция.
(48)
Следователно изглежда държавата в действителност вече е събрала най-малко 16,1 млн. EUR от дължимата сума във връзка с авансово плащане на допълнителния данък, наложен на Larco.
3.7. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(49)
Гръцките органи поясниха, че не е просрочен нито един от двата заема, за които са предоставени гаранциите. Заемът от 20 млн. EUR е бил предоставен от банка ATE като рефинансиране на по-стар заем от 20 млн. EUR, който е просрочен.
(50)
Гръцките органи заявиха, че за двете държавни гаранции не са използвани държавни ресурси, тъй като държавата е дължала 60 млн. EUR на Larco от възстановяване на ДДС. Следователно в случай на иск за изплащане по гаранциите сумите биха могли да компенсират непогасения дълг от държавата.
(51)
Освен това органите твърдят, че ако мярката действително е представлявала помощ, тя следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар, тъй като е отговаряла на условията от Временната рамка (15) и съответната временна схема на Гърция за гарантиране на заеми („временна гаранционна схема“) (16). По-специално органите считат, че освен факта, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на мярката, другите условия на схемата са били изпълнени:
а)
Larco е било голямо дружество;
б)
заемът от 30 млн. EUR е бил инвестиционен заем, а заемът от 20 млн. EUR е бил заем за рефинансиране на по-стар заем, отпуснат за инвестиционни цели;
в)
гаранциите са били предоставени преди края на 2011 г.;
г)
общата стойност на двата гарантирани заема е надвишавала годишната стойност на разходите за заплати на Larco само с 3 млн. EUR;
д)
гаранциите са покривали 100 % от заема, но подобна мярка е била единствената възможност за достъп на Larco до финансиране поради специфичното състояние на гръцката икономика;
е)
гаранциите са включвали годишна премия от 1 %, която следва да се счита за пазарна премия.
(52)
И накрая, гръцките органи заявиха, че ако Комисията е достигнала до заключението, че мярката представлява помощ и че не са били изпълнени условията на временната гаранционна схема, мярката е следвало да се счита за помощ за оздравяване. Такава помощ е следвало да се счита за нотифицирана, тъй като Комисията е била уведомена за мярката в отговора на въпросника от 16 март 2012 г., когато тя е била в етапа на ex-officio предварително разследване.
(53)
Според гръцките органи помощта е отговаряла на изискванията на Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като:
а)
е представлявала помощ за осигуряване на ликвидност под формата на гарантиране на заеми;
б)
е била оправдана въз основа на сериозните социални затруднения и не е имала неблагоприятно въздействие върху други държави членки;
в)
гръцките органи са изготвяли план за преструктуриране в сътрудничество с Комисията;
г)
е била ограничена до размера, необходим за поддържането на стопанската дейност на предприятието за ограничен период от време;
д)
е отговаряла на условието „един път, последен път“, тъй като в миналото на Larco не е предоставяна помощ за оздравяване или преструктуриране;
е)
Larco е представило на държавата бизнес план, в който се обосновава необходимостта от финансирането в размер на 30 млн. EUR за инвестиции.
(54)
Гръцките органи поясниха, че мярка 6 е предоставена по силата на i) решение на Министерския съвет YA 2/95156/0025 от 30 декември 2011 г. по отношение на точната сума от 30 000 000 EUR и ii) решение на Министерския съвет YA 2/95161/0025 от 30 декември 2011 г. за точната сума от 20 000 000 EUR.
4. ОЦЕНКА
(55)
В настоящото решение като предварителен аспект се разглежда въпросът дали Larco е дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Впоследствие в решението ще бъде оценено дали разгледаните мерки представляват държавна помощ за Larco по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и, накрая, дали тази помощ може да бъде съвместима с вътрешния пазар.
4.1. Затруднения за Larco
(56)
В решението от 6 март 2013 г., и по-специално в съображения 18-25 от него Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на разглежданите шест мерки. Основните финансови данни на Larco в периода 2007-2011 г. са представени в таблицата:
Основни финансови данни на Larco за периода 2007 г. - юни 2012 г. (в млн. EUR)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Първо полугодие на 2012 г. (17)
Оборот
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Печалба преди данъчно облагане
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Регистриран капитал
163,8
163,8
109
109
109
109
Собствен капитал
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Обща стойност на дълг
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Дълг/собствен капитал (коефициент)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране гласи, че дружество с ограничена отговорност се счита за предприятие в затруднение, „когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца“. Това отразява предположението, че предприятие, което претърпява значителна загуба на своя регистриран капитал, няма да бъде в състояние да се справи със загуби, които почти със сигурност ще го принудят да преустанови дейността си в кратък или дългосрочен период от време (както се посочва в точка 9 от Насоките за оздравяване и преструктуриране).
(58)
Освен това съгласно точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение, „когато са налице обичайните признаци за предприятие в затруднение като например - нарастващи загуби, намаляващ оборот, увеличаваща се нереализирана продукция, свръхпроизводство, намаляващ паричен поток, нарастващи дългове, нарастващи лихвени проценти и намаляващи или нулеви нетни стойности на активите.“ Във връзка с това според Общия съд „наличието на отрицателен собствения капитал […] може да се приеме за важен показател, че дадено предприятие е в затруднено финансово положение“ (18).
(59)
Според финансовите отчети на Larco за периода 2007 г. - първо полугодие на 2012 г. регистрираният капитал на дружеството не е намалял с повече от половината. През същия период обаче стойността на собствения капитал на дружеството е станала отрицателна. В предишни случаи Комисията е приемала, че когато стойността на собствения капитал на дадено дружество е отрицателна, това означава, че целият регистриран капитал на това дружество е загубен, и се допуска a priori, че са изпълнени критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране (19).
(60)
В случая на Larco според Комисията само изглежда, че неговият регистриран капитал не е намалял с повече от половината, тъй като дружеството не е предприело подходящите мерки, както обикновено се предвижда съгласно гръцкото законодателство (20). Целта на тези подходящи мерки е стойността на собствения капитал на дружеството от отрицателна да стане положителна и същевременно да бъде увеличена до адекватно равнище. Такива подходящи мерки могат да бъдат капитализация на загубите или увеличение на капитала, или и двете.
(61)
Във връзка с това Комисията счита, че капитализация на загубите би довела до загуба на целия регистриран капитал на дружеството, тъй като натрупаните загуби са били по-големи от регистрирания капитал. Поради това Комисията счита, че критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране в случая са били изпълнени от 2008 г. нататък.
(62)
Освен това по отношение на критериите от точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране Larco е отбелязало значително намаление на оборота от 2007 г. до 2009 г. и значителни загуби през 2008 г. и 2009 г. на обща стойност 221 млн. EUR (съответно 116 млн. EUR и 105 млн. EUR). През 2010 г. и 2011 г. дружеството е увеличило оборота и приходите, но тези увеличения не са били достатъчни, за да позволят финансовото възстановяване на Larco. През същия период стойността на собствения капитал на дружеството е останала отрицателна, а дългът му е продължил да нараства. Освен това през първото полугодие на 2012 г. дейностите на Larco отново са започнали да носят загуби.
(63)
Комисията не приема твърдението на гръцките органи, че Larco не е било в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като загубите са се дължали на намалената цена на фероникела.
(64)
Първо, фактът, че намалението на цената на фероникела е довело до загуби и е допринесло за затрудненията на Larco, сам по себе си не омаловажава констатацията, че Larco е показало обичайните признаци за предприятие в затруднение. Едно предприятие в добро състояние би следвало да приспособи разходите си към подобни промени в цените, за да избегне загуби.
(65)
Второ, през 2008 г. и 2009 г. предприятието е имало отрицателна стойност на собствения капитал и нарастващ дълг (увеличение от 63 % между 2007 г. и 2008 г.). Въпреки че цената на фероникела и оборотът са се увеличили значително след 2010 г., следващите финансови резултати на Larco показват, че дружеството е продължило да изпитва затруднения. Поради това не може да се направи заключението, че загубите от 2008 г. и 2009 г. са били вследствие единствено на ниските цени на фероникела.
(66)
С оглед на горепосоченото се заключава, че Larco е било дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране към момента на предоставянето на шестте мерки.
4.2. Наличие на държавна помощ
(67)
В член 107, параграф 1 от Договора се предвижда, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да била форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(68)
Съгласно установената практика на Комисията и както се потвърждава от съдебната практика, за проверката дали дадена търговска операция между публичен орган и предприятие представлява държавна помощ, следва да се вземе предвид принципът за инвеститор или кредитор в условията на пазарна икономика („ПИПЗ“ или „ПКПИ“) (21). Според този принцип, когато държавата функционира на пазара като стопански оператор, тя трябва да действа като частен участник на пазара. В противен случай може да е налице държавна помощ. Следователно от решаващо значение при оценката за наличие на държавна помощ в дадена търговска операция е дали частен стопански субект би действал по същия начин в подобна ситуация. При прилагането на този принцип неикономическите съображения са неприемливи като обосновка за предоставяне на мерки за помощ.
4.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(69)
Въз основа на наличната информация Комисията не може да приеме аргумента на гръцките органи, че кредитът от OER е бил частен кредит. Според гръцкия закон 1386/1983 (член 1) (22) за създаване на OER „OER ще извършва дейност в полза на социалния интерес и под надзора на държавата“. Съгласно член 3 от същия закон държавата е била единственият акционер в OER. Освен това държавата е имала възможността пряко да назначи председателя, както и двама и осемте членове на Съвета на директорите, а непряко още четирима членове. От горепосоченото следва, че ресурсите на OER представляват държавни ресурси и следователно всеки кредит от OER може да бъде приписан на държавата.
(70)
Доказателствата, представени от гръцките органи, показват, че дългът на Larco към OER (впоследствие прехвърлен на държавата) редовно е бил отчитан и фактуриран в съответствие със споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. Част от дълга е събран, когато рентабилността на дружеството е позволявала това. В този период Larco е предприело инвестиции, които са намалили плащанията, но тези инвестиции са били одобрени от всички кредитори. Съгласно споразумението кредиторите са нямали право да изискат принудително изплащане на непогасения дълг.
(71)
С оглед на горепосоченото се заключава, че мярка 1 отговаря на ПКПИ, тъй като държавата като кредитор е действала по начин, сравним с този на частен кредитор, тъй като е използвала всички средства, с които е разполагала, и съобразно договорно одобрената рамка, за да събере своя дълг.
4.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(72)
Държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите плащането се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение, води до загуба на финансови средства за държавата. Следователно критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за тази мярка и това не се оспорва от гръцките органи.
(73)
Комисията не приема аргумента на гръцките органи, че условията от точка 3.2. от известието относно гаранциите са изпълнени. Комисията е установила, че Larco е било дружество в затруднение през 2008 г. Освен това годишната гаранционна премия от 1 % не може да се счита за отразяваща риска от неизпълнение по гарантираните заеми предвид значителните финансови затруднения на Larco, и по-специално неговия висок коефициент на дълг спрямо собствен капитал.
(74)
Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена избирателно на Larco, Комисията заключава, че държавната гаранция от 2008 г. е предоставила избирателно предимство на получателя.
(75)
Larco извършва дейност в сектор, в който се търгуват продукти между държавите членки, а самото предприятие изнася по-голямата част от продукцията си в други държави членки. Освен това добив, топене и пречистване на никел се извършват в шест държави членки освен в Гърция, а именно в Австрия, Финландия, Франция (Нова Каледония), Испания, Швеция и Обединеното кралство (23). Търговия с никел се осъществява в почти всички държави членки (24).
(76)
Въпросните мерки позволяват на Larco да продължи да функционира, така че за разлика от други конкуренти с финансови затруднения не е принудено да се изправи пред последиците, които обичайно произтичат от неговите неблагоприятни финансови резултати. Това нарушава конкуренцията, тъй като други предприятия, които работят на същите пазари, трябва да извършват дейност без такава държавна помощ.
(77)
Във връзка с това се заключава, че мярка 2 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че помощта се равнява на стойността на гарантирания заем, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантирания заем, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи това финансиране от пазара.
(78)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(79)
Участието на държавата в увеличението на капитала на Larco през 2009 г. е свързано с държавни ресурси и се приписва на държавата. Следователно този критерий е изпълнен и не се оспорва от гръцките органи.
(80)
Комисията не е получила убедителни доказателства от гръцките органи, които да обосноват твърдението им, че държавата е действал като разумен инвеститор в условията на пазарна икономика. Действително протоколът от акционерните събрания, предоставен като доказателство, показва, че на акционерите не е представен план за преструктуриране преди увеличението на капитала, въпреки че Larco е било предприятие в затруднение. Освен това окончателният размер на увеличението на капитала в крайна сметка е бил недостатъчен за покриване на отрицателната стойност на капитала на Larco и следователно не може да се разглежда като мярка, защитаваща стойността на дружеството и подпомагаща неговото преструктуриране.
(81)
По отношение на участието на NBG Комисията припомня пояснението на Съда, че „дори при наличие на значителни частни инвестиции само по себе си съвпадането във времето не може да бъде достатъчно, за да се направи извод за липса на помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕС, без да се вземат предвид другите относими фактически или правни обстоятелства.“ (25).
(82)
В действителност частичното участие на NBG не може да се използва като доказателство за едновременно наличие на държавни и частни акционери, тъй като NBG е била изложена на рискове във връзка с Larco не само като акционер, но и като кредитор. Следователно решението ѝ да участва частично в увеличението на капитала е представлявало средство, чрез което не само да защити стойността на своята инвестиция, но и позицията си на кредитор.
(83)
Освен това държавата вече е била предоставила на Larco държавната гаранция от 2008 г. Следователно съгласно установената съдебна практика участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. не може да се разглежда изолирано, а трябва да се анализира в контекста на други мерки за помощ (26).
(84)
И накрая, протоколът от общото събрание на акционерите не съдържа аргумента на гръцките органи, че намерението на PPC е било да позволи на държавата да притежава голям мажоритарен дял. Вместо това PPC просто е декларирало, че няма да участва в увеличението на капитала.
(85)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би участвал в увеличението на капитала на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията счита, че участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. е предоставило на получателя избирателно предимство.
(86)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(87)
Следователно се заключава, че мярка 3 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. След като не се оспорва, че държавата е упражнила изцяло правата си за увеличение на дяловия капитал [неясно], стойността на мярка 3 възлиза на 44 999 999,40 EUR.
(88)
Що се отнася до датата на предоставяне, от протокола от общото събрание на акционерите на 14 май 2009 г. става ясно, че гръцката държава е предоставила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала на 15 април 2009 г. (27) във връзка с общото участие на държавата в увеличението на дяловия капитал [неясно], което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Комисията не разполага с информация за датата, на която е предоставена останалата сума от участието на държавата в увеличението на дяловия капитал на дружеството.
4.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(89)
По същите причини като при мярка 2 критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за мярка 4 и това не беше оспорено от гръцките органи.
(90)
Комисията приема, че може да бъде общоприета бизнес практика акционерите да предоставят гаранции при обстоятелства, сходни с настоящия случай. Но тъй като NBG също е била акционер в Larco, Комисията счита, че би било нормално акционерите да поделят пропорционално рисковете, произтичащи от въпросната гаранция. Вместо това държавата е поела целия риск, предоставяйки гаранция за дълг, когато Larco е било предприятие в затруднение и вече е имало нарастващ дълг.
(91)
Що се отнася до мярка 2, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на тази марка, тъй като не може да се счита, че премия от 2 % отразява риска от неизпълнение от страна на Larco.
(92)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би предоставил на Larco гаранция при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(93)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката съдържа потенциал да засегна търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(94)
Следователно се заключава, че мярка 4 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираната сума, тъй като е ясно, независимо от условията, че никой разумен участник на пазара не би гарантирал тази сума за Larco предвид икономическите затруднения на дружеството. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантираната сума, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи гаранция от пазара.
(95)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на допълнителен данък през 2010 г.
(96)
Комисията взема предвид поясненията, предоставени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 5.
(97)
С оглед на доказателствата, представени от гръцките органи, Комисията приема, че правото на заместване на авансовото плащане на допълнителния данък с гаранционни писма е предоставено на Larco от съда въз основа на обективни критерии, които биха се прилагали по отношение на всяко дружество в подобно положение. Следователно се заключва, че мярка 5 не е предоставила избирателно предимство на Larco.
4.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(98)
Комисията взема под внимание поясненията, представени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 6.
(99)
Комисията не е съгласна с гръцките органи, че мярка 6 не е свързана с държавни ресурси. Първо, както е обяснено по отношение на мярка 2, държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите то се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение под формата на пазарна премия, води до загуба на финансови средства за държавата. Също така аргументът за неизплатения дълг в размер на 60 млн. EUR за ДДС изглежда противоречи на мнението, представено по отношение на мярка 5, в което гръцките органи твърдят, че законно и преднамерено не са възстановили дължимия ДДС, за да компенсират преустановяването на авансовото плащане на допълнителния данък.
(100)
Поради това Комисията счита, че критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен по отношение на настоящата мярка.
(101)
Подобно на мерки 2 и 4, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на настоящата мярка.
(102)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(103)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(104)
Следователно се заключава, че мярка 6 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Както по отношение на мярка 2, Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираните заеми, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията.
(105)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.7. Заключение относно наличието на държавна помощ
(106)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 1 и 5 не представляват държавна помощ, а мерки 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(107)
Следователно държавната помощ, съдържаща се в мярка 2, възлиза на 30 000 000 EUR, предоставени на 22 декември 2008 г. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 3, възлиза на 44 999 999,40 EUR, но датата(ите) на предоставяне трябва да бъде(ат) изяснена(и) от гръцките органи. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 4, възлиза на 10 820 824,95 EUR, предоставени на 10 май 2010 г., а общата стойност на държавната помощ, съдържаща се в мярка 6, възлиза на 50 000 000 EUR (сборът от 30 000 000 EUR и 30 000 000 EUR), предоставени на 30 декември 2011 г.
4.3. Неправомерна помощ
(108)
Мерките 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ и са предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора. Следователно тези мерки представляват неправомерна държавна помощ.
4.4. Съвместимост на мярката
(109)
След като някои мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тяхната съвместимост трябва да бъде оценена по отношение на изключенията, предвидени в параграфи 2 и 3 от този член.
(110)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейския съюз държавите членки трябва да се позоват на възможни основания за съвместимост и да докажат, че условията за такава съвместимост са изпълнени (28).
4.4.1. Съвместимост на мерки 2, 4 и 6
(111)
По отношение на мерки 2 и 4 гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимост, тъй като според тях мерките не представляват държавна помощ.
(112)
След като мерките представляват държавна помощ, те следва да бъдат оценени по отношение на тяхната съвместимост съгласно член 107, параграф 3, буква в) от Договора, и по-специално съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като Larco е било предприятие в затруднение най-малко от 2008 г. насам. Съгласно точка 20 от Насоките за оздравяване и преструктуриране „едно предприятие в затруднение не може да бъде разглеждано като подходящо средство за изпълнение на други обществени цели до момента, до който не бъде осигурена неговата жизнеспособност. Следователно Комисията е на мнение, че помощите за предприятия в затруднение могат да допринесат за развитието на икономическата дейност, без това сериозно да засегне търговията до степен, противоречаща на интересите на Общността, само ако са изпълнени условията на настоящите насоки.“
(113)
В настоящия случай обаче не са изпълнени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране (точка 3.1). Гаранциите не са били прекратени след 6 месеца, а гръцката държава не е оповестила план за преструктуриране, който да възстанови жизнеспособността на предприятието, като същевременно не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили план за ликвидация.
(114)
По отношение на мярка 6 гръцките органи заявиха, че тя е съвместима с временната рамка и временната гаранционна схема и че във всеки случай е отговаряла на условията за помощ за оздравяване.
(115)
Комисията не приема аргументите на гръцките органи. Тя счита, че условията на временната рамка и временната гаранционна схема не са били изпълнени, тъй като Larco е било предприятие в затруднение. Общата стойност на двете гаранции е била по-висока от годишните разходи на Larco за заплати, гаранцията е надвишавала 90 % от заема, а годишното равнище от 1 % не може да се счита за пазарна премия, отразяваща риска от неизпълнение по гарантираната сума.
(116)
Що се отнася до аргумента, че мярката представлява помощ за оздравяване - въпреки че от 2011 г. Комисията провежда обсъждания с гръцките органи по отношение на Larco, органите никога не са посочвали, че гаранциите от 2011 г. следва да се считат за помощ за оздравяване и никога не са предоставяли каквато и да е информация във връзка с това. Дори в отговора си от 16 март 2012 г. на въпросника гръцките органи изрично завиха, че дружеството не се е възползвало от помощ за оздравяване и/или преструктуриране през последните 10 години.
(117)
Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гаранциите от 2011 г. не са прекратени след 6 месеца, а гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране или план за ликвидация. Бизнес планът, в който се обосновава необходимостта от 30 млн. EUR за инвестиции, не може да представлява основата на съвместим план за преструктуриране от гледна точка на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Това е така, защото целта на този план не е била възстановяване на жизнеспособността на предприятието и не са предвидени или приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили и план за ликвидация.
(118)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на мерки 2, 4 и 6.
(119)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 2, 4 и 6 са несъвместими с вътрешния пазар.
4.4.2. Съвместимост на мярка 3
(120)
Гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимостта на мярка 3, тъй като според тях мярката не представлява държавна помощ.
(121)
При условие че мярката представлява държавна помощ, тя следва да бъде оценена по отношение на нейната съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, поради причините, посочени в съображение 112 по-горе. Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране, чрез който да бъде възстановена жизнеспособността на предприятието, и не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта.
(122)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на настоящата мярка.
(123)
При тези обстоятелства Комисията счита, че мярка 3 е несъвместима с вътрешния пазар.
4.5. Възстановяване
(124)
Съгласно Договора и установената съдебна практика на Съда Комисията е компетентна да реши дали съответната държава членка трябва да отмени или да измени помощта, когато се установи, че тя е несъвместима с вътрешния пазар (29). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (30). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (31).
(125)
В съответствие със съдебната практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (32) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя […]“.
(126)
Следователно предвид факта, че Комисията не е уведомена за нито една от въпросните мерки в нарушение на член 108 от Договора и поради това те трябва да се считат за неправомерна и несъвместима помощ, помощта трябва да се възстанови с цел възстановяване на ситуацията, която е съществувала на пазара преди нейното предоставяне. Възстановяването следва да обхваща периода от възникването на предимството за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, до момента на действителното ѝ възстановяване, а в подлежащите на възстановяване суми се включват лихвите, начислени до действителното възстановяване.
5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(127)
Мерки 1 и 5 не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(128)
Гърция неправомерно е привела в действие мерки 2, 3, 4 и 6 в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора.
(129)
По-специално мерки 2, 4 и 6 (държавните гаранции от 2008 г., 2010 г. и 2011 г.) в полза на Larco са представлявали държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и са били несъвместими с вътрешния пазар, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(130)
Мярка 3 (участието на държавата в увеличението на капитала на Larco от 2009 г.) също е представлявала държавна помощ и е била несъвместима с Договора, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(131)
Комисията отбелязва, че Гърция се е съгласила настоящото решение да бъде прието на английски език,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Несъбирането на дълг към Министерството на финансите и гаранционните писма вместо авансово плащане на допълнителния данък през 2010 г., който Гърция наложи на Larco, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
Член 2
Държавната помощ в размер на 135 820 824,35 EUR под формата на държавни гаранции за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. през 2008 г., 2010 г. и 2011 г. и под формата на участие на държавата в увеличението на капитала на дружеството през 2009 г., неправомерно предоставена от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. Гърция възстановява несъвместимата помощ, посочена в член 2, от получателя.
2. Върху сумите, подлежащи на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която те са предоставени на получателите, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (33), както е изменен.
4. По отношение на мярка 3 Гърция следва да предостави точната(ите) дата(и), когато е предоставила своето участие в увеличението на дяловия капитал от 2009 г.
5. Гърция отменя всички неизплатени плащания от помощта, посочена в член 2, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, се извършва незабавно и ефективно.
2. Гърция гарантира изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е била уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Гърция предоставя следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Гърция редовно уведомява Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 2. При поискване от страна на Комисията тя незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за спазване на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация относно размера на помощта и лихвите по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 27 март 2014 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 27 päivänä maaliskuuta 2014,
valtiontuesta SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), jonka Kreikka on myöntänyt Larco General Mining & Metallurgical Company SA -yhtiölle
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 1818)
(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2014/539/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (1),
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Kreikka on toimeenpannut talouden sopeutusohjelmansa yhteydessä yksityistämisohjelman (2). Larco General Mining & Metallurgical Company SA, jäljempänä ’Larco’, on määritelty yksityistettäväksi valtion yritykseksi.
(2)
Maaliskuussa 2012 Kreikan yksityistämisrahasto (Hellenic Republic Asset Development Fund, jäljempänä ’HRADF’) (3) ilmoitti komissiolle ehdotuksesta yksityistää Larco. Komissio käynnisti huhtikuussa 2012 oma-aloitteisesti alustavan arvioinnin selvittääkseen, voiko yksityistämishankkeen yhteydessä ilmetä valtiontukeen liittyviä kysymyksiä.
(3)
Keskustelujen yhteydessä ja Kreikan viranomaisten kyselylomakkeeseen 16 päivänä maaliskuuta 2012 antamasta vastauksesta kävi ilmi, että Larco oli jo hyötynyt valtion toteuttamista toimenpiteistä. Komissio pyysi lisätietoa sähköpostitse 18 päivänä huhtikuuta 2012, 24 päivänä huhtikuuta 2012, 5 päivänä heinäkuuta 2012, 22 päivänä elokuuta 2012 ja 7 päivänä joulukuuta 2012 sekä kirjeitse 4 päivänä toukokuuta 2012 ja 14 päivänä tammikuuta 2013, ja Kreikan viranomaiset vastasivat pyyntöihin 20 päivänä huhtikuuta 2012, 26 päivänä huhtikuuta 2012, 3 päivänä lokakuuta 2012, 13 päivänä marraskuuta 2012, 15 päivänä marraskuuta 2012, 7 päivänä joulukuuta 2012, 24 päivänä joulukuuta 2012 ja 18 päivänä tammikuuta 2013. Komission yksiköt ja Kreikan viranomaisten edustajat tapasivat Ateenassa 30 päivänä huhtikuuta 2012 ja 11 päivänä syyskuuta 2012 sekä Brysselissä 25 päivänä tammikuuta 2013.
(4)
Komissio ilmoitti Kreikalle 6 päivänä maaliskuuta 2013 päivätyssä kirjeessä, jäljempänä ’6 päivänä maaliskuuta 2013 tehty päätös’, että se oli päättänyt käynnistää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn jäljempänä 2.2 kohdassa kuvailtujen tukitoimenpiteiden osalta, jäljempänä ’muodollinen tutkintamenettely’.
(5)
6 päivänä maaliskuuta 2013 tehty päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio kehotti Kreikan viranomaisia ja asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa tukitoimenpiteistä.
(6)
Komissio sai Kreikan viranomaisten huomautukset 30 päivänä huhtikuuta 2013. Se ei saanut huomautuksia asianomaisilta osapuolilta.
(7)
Kreikan viranomaiset ilmoittivat komissiolle sähköpostitse 21 päivänä tammikuuta 2014, että ne hyväksyvät sen, että päätös annetaan englanninkielisenä.
2. TUKITOIMENPITEIDEN KUVAUS
2.1 Tuensaaja
(8)
Larco on erikoistunut lateriittimalmin louhintaan ja jalostamiseen, ruskohiilen louhintaan sekä ferronikkelin ja sivutuotteiden tuotantoon. Sen muita toimintoja ovat tutkimus, kehittäminen, kaivostoiminta, sulatus ja omien tuotteiden myynti maailmanlaajuisesti. Larco on maailman suurimpia ferronikkelin tuottajia. Vuonna 2012 sillä oli 960 työntekijää, ja sitä voidaan siten pitää suurena yrityksenä (5).
(9)
Muodollisen tutkintamenettelyn ajankohtana Larcon osakkeiden omistus jakaantui siten, että Kreikan valtio omisti HRADF:n välityksellä 55,2 prosenttia, National Bank of Greece SA (jäljempänä ’NBG’, yksityinen rahoituslaitos) 33,4 prosenttia ja Public Power Corporation SA (jäljempänä ’PPC’, Kreikan vakiintunut sähköntuotantoyhtiö, jossa valtio on enemmistöosakkaana) 11,4 prosenttia. on
(10)
Larcolla on sulattamo Larymnassa, Keski-Kreikassa. Larcolla on myös oikeus suorittaa kaivostoimintaa neljässä eri kohteessa Kreikassa: Agios Ioannisin (Larymnan lähellä), Evian ja Kastorian kaivoksilla sekä Servian ruskohiilikaivoksella.
(11)
Larco perustettiin vuonna 1989 uudeksi yhtiöksi Larymnan Hellenic Mining and Metallurgical SA -yhtiön, jäljempänä ’vanha Larco’, purkamisen jälkeen. Vanha Larco on edelleen selvitystilassa, mutta sen varat ja vastaavat vastuut siirrettiin Larcolle vuonna 1989. Vanha Larco on siten Larcon velkoja.
2.2 Toimenpiteiden kuvaus
2.2.1 Toimenpide 1: Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen
(12)
Vuoden 1998 huhtikuussa Larco ja sen suurimmat velkojat eli vanha Larco, PPC ja Kreikan valtio tekivät luottojärjestelysopimuksen. Vuonna 1998 tehdyn sopimuksen mukaan Larcon velat edellä mainituille velkojille oli määrä hoitaa 6 prosentin vuosikorolla. Kreikan valtiolle oleva velka on kuitenkin pysynyt muuttumattomana tai kasvanut hieman etenkin vuodesta 2004 (6), kun taas PPC:lle ja vanhalle Larcolle oleva velka on maksettu takaisin tai sitä on lyhennetty (7).
(13)
Tästä ilmenee, että valtio kohteli luottoaan Larcolle eri tavalla kuin kaksi muuta velkojaa.
2.2.2 Toimenpide 2: Valtion vuonna 2008 myöntämä takaus
(14)
Valtio takasi 22 päivänä joulukuuta 2008 ATE-pankin Larcolle myöntämän 30 miljoonan euron lainan. Takaus kattoi 100 prosenttia lainasta enintään kolmen vuoden ajan, ja takauspreemio oli 1 prosenttia vuodessa.
2.2.3 Toimenpide 3: Vuoden 2009 pääomanlisäys
(15)
Vuonna 2009 Larcon johtokunta ehdotti yhtiön negatiivisen oman pääoman vuoksi 134 miljoonan euron osakepääoman lisäystä, ja yhtiön kolme osakasta hyväksyivät tämän. Ainoastaan Kreikan valtio käytti oikeutensa lisäykseen täysimääräisesti, samalla kun NBG käytti oikeutensa vain osittain, eikä PPC osallistunut lainkaan osakepääoman lisäykseen. Osakepääoman lisäykseen ei osallistunut uusia osakkaita.
(16)
Osakepääoman tosiasiallinen lisäys oli vain 65,5 miljoonaa euroa, ja valtio osallistui lisäykseen noin 45 miljoonalla eurolla (69 prosenttia koko pääomanlisäyksestä) ja NBG 20,5 miljoonalla eurolla (31 prosentin osuudella). Larcon huonosta taloudellisesta tilanteesta huolimatta näyttää siltä, ettei pääomanlisäys perustunut rakenneuudistussuunnitelmaan, jolla olisi palautettu yhtiön elinkelpoisuus, ja NBG vaikuttaa kirjanneen tappioksi yrityksen kirjanpitoarvon, ”sillä konserni ei ennakoi saavansa takaisin sijoituksen kirjanpitoarvoa yhtiön merkittävien taloudellisten vaikeuksien vuoksi” (8) (ks. 6 päivänä maaliskuuta 2013 tehdyn päätöksen johdanto-osan 45 kappale).
2.2.4 Toimenpide 4: Valtion vuonna 2010 myöntämä takaus
(17)
Valtio myönsi 10 päivänä toukokuuta 2010 takauksen NBG:n takaussitoumukseen Larcon noin 10,8 miljoonan euron lainalle. Takaus kattoi 100 prosenttia takaussitoumuksesta, sen kestoa ei rajattu ja takauspreemio oli 2 prosenttia vuodessa.
2.2.5 Toimenpide 5: Takaussitoumukset ennakolta maksettavan verosakon sijasta vuonna 2010
(18)
Vuonna 2010 Kreikan veroviranomaiset tarkastivat Larcon tilinpäätöksen ja hylkäsivät nikkelin hintaa koskevista suojaussopimuksista aiheutuneiden tiettyjen tappioiden käsittelyn kirjanpidossa. Tappioiden virheellisestä kirjaamisesta määrättiin verosakkoa 190 miljoonaa euroa (9).
(19)
Larco riitautti myöhemmin verosakon määräämisen Kreikan tuomioistuimissa. Kreikan lainsäädännön (10) mukaan yhteisön, jolle verosakko on määrätty, on maksettava ennakolta 25 prosenttia kyseisestä määrästä, jotta määrättyyn sakkoon voi hakea muutosta tuomioistuimessa (tässä tapauksessa 25 prosenttia olisi 47 miljoonaa euroa).
(20)
Larcon tapauksessa Kreikan hallintotuomioistuin päätti kuitenkin vapauttaa yhtiön velvoitteesta maksaa ennakolta 25 prosenttia verosakosta ja asetti sen sijaan yhtiölle velvoitteen esittää vain 1,5 miljoonan euron takaussitoumukset.
2.2.6 Toimenpide 6: Valtion vuonna 2011 myöntämät takaukset
(21)
Valtio myönsi 30 päivänä joulukuuta 2011 kaksi takausta ATE-pankilta otetuille kahdelle, 30 miljoonan euron ja 20 miljoonan euron lainalle. Toinen (20 miljoonan euron) laina oli erääntynyt, kun takaus myönnettiin. Takaukset kattoivat lainat sataprosenttisesti, ja takauspreemio oli 1 prosenttia vuodessa.
2.3 Perusteet muodollisen tutkintamenettelyn käynnistämiselle
(22)
Komissio päätteli alustavasti 6 päivänä maaliskuuta 2013 tekemässään päätöksessä (johdanto-osan 18-25 kappale), että Larcoa voidaan pitää pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa (11) tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä vuodesta 2007 lähtien. Komissio päätteli siten alustavasti, että kaikki kuusi toimenpidettä olivat valtiontukea, ja se ilmoitti epäilevänsä niiden soveltuvuutta sisämarkkinoille.
(23)
Jos yksilöidyt toimenpiteet ovat valtiontukea, ne on myönnetty perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätyn ilmoitusvelvollisuuden ja täytäntöönpanokiellon vastaisesti.
3. KREIKAN HUOMAUTUKSET
3.1 Vaikeuksissa oleva yritys
(24)
Kreikan viranomaiset väittivät muodollisessa tutkintamenettelyssä esittämissään huomautuksissa, ettei Larco ollut vaikeuksissa oleva yritys vuosina 2008 ja 2009, sillä kirjatut tappiot johtuivat ferronikkelin maailmanmarkkinahinnan alenemisesta kyseisinä vuosina. Kreikan viranomaisten mukaan Larco on ollut vaikeuksissa oleva yritys vasta vuodesta 2010 lähtien.
3.2 Toimenpide 1: Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen
(25)
Kreikan viranomaiset väittivät, ettei valtion Larcolle myöntämää lainaa rahoitettu valtion varoista, sillä kyse oli alun perin Organisation for Entreprise Restructuring SA -yhtiön, jäljempänä ’OER’, myöntämästä yksityisestä lainasta. Kun OER purettiin, kaikki sen saatavat siirrettiin valtiolle lain 2741/1999 mukaisesti.
(26)
Lisäksi Kreikan viranomaiset ilmoittivat, että vuoden 1998 luottojärjestelysopimus sisälsi maksamatta olevan velan hoitoa ja perimistä koskevia erityissääntöjä, joita sovelletaan kunkin varainhoitovuoden lopussa seuraavasti:
a)
jos Larco saa voittoa tilikauden aikana, kertynyt korko (6 prosenttia vuodessa) maksetaan ensin velkojille ennen velan pääoman takaisinmaksua;
b)
koron mahdollisen takaisinmaksun jälkeen Larco pitää itsellään tietyn määrän voitoista investointeja varten;
c)
jos a ja b kohdan soveltamisen jälkeen Larcon tilit jäävät voitollisiksi, voitot jaetaan suhteellisesti Larcon velkojien kesken.
(27)
Jos Larco ei tekisi voittoa vuoden 1999 jälkeen, velkojilla oli oikeus vaatia velkansa takaisinmaksua eri keinoin, kuten katsomalla maksun erääntyneeksi tai pääomittamalla lainan. Velkojat eivät kuitenkaan olleet oikeutettuja jäljellä olevan velan pakkotäytäntöönpanoon, kuten yhtiön varojen takavarikointiin tai konkurssimenettelyn aloittamiseen yhtiötä vastaan.
(28)
Velkojat saivat kertyneet korot sovitusti vuoteen 2003 asti. Vuosina 2004-2007 Larco ei tehnyt voittoa, ja siksi kertyneitä korkoja ei maksettu. Vuonna 2007 PPC teki Larcon kanssa raaka-aineiden toimitusta koskevan sopimuksen, jonka kaikki velkojat hyväksyivät ja jonka nojalla Larco toimitti PPC:lle ruskohiiltä. Tämä vähensi velkaa vastaavasti. Velka PPC:lle saatiin maksettua kokonaan vuonna 2011.
(29)
Vanhan Larcon pesänhoitaja on perinyt velkaa oikeusteitse, ja osa velasta on nähtävästi jo maksettu takaisin. Vuoteen 2011 mennessä vanha Larco oli perinyt saataviaan 5 miljoonaa euroa vuonna 1998 tehdyn sopimuksen nojalla. Koska myös vanhalla Larcolla on velkoja Kreikan valtiolle, valtio peri siltä kyseisen 5 miljoonan euron summan täysimääräisenä.
(30)
Mitä tulee Larcon suoraan velkaan Kreikan valtiolle, valtio on lähettänyt Larcolle säännöllisesti laskut, jotka koskevat velan vuotuista määrää, kertynyt vuotuinen korko mukaan luettuna.
(31)
Kreikan viranomaiset väittivät siten, ettei vuonna 1998 tehtyyn sopimukseen perustuvassa velassa ollut kyse valtion varoista eikä Larco missään tapauksessa ole saanut valikoivaa etua.
3.3 Toimenpide 2: Valtion vuonna myöntämä 2008 takaus
(32)
Kreikan viranomaiset vetosivat takaustiedonantoon (12) ja erityisesti sen 3.2 kohtaan, jossa esitetään edellytykset, joiden perusteella komissio voi katsoa, ettei yksittäinen takaus ole valtiontukea. Kreikan viranomaiset totesivat seuraavaa:
a)
Larco ei ollut vaikeuksissa oleva yritys takauksen myöntämisajankohtana;
b)
takauksen laajuus voitiin mitata asianmukaisesti myöntämishetkellä;
c)
takaus myönnettiin velkapaperille (joukkovelkakirjalle), ja siksi se sai ylittää 80 prosenttia lainasaamisesta;
d)
takauksesta maksettu 1 prosentin preemio oli markkinaperusteinen hinta, joka vastasi Larcon taloudellista asemaa.
(33)
Kreikan viranomaiset väittivät siten, että vuonna 2008 myönnetty valtion takaus ei ollut valtiontukea.
(34)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että toimenpide 2 perustui 22 päivänä joulukuuta 2008 tehtyyn ministeriön päätökseen YA 2/93378/0025 ja että se kattoi täsmälleen 30 000 000 euroa.
3.4 Toimenpide 3: Vuoden 2009 pääomanlisäys
(35)
Kreikan viranomaiset väittivät, että valtion osallistumisella pääomanlisäykseen pyrittiin suojelemaan yhtiön arvoa sen tulevan yksityistämisen ja rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanon yhteydessä. Valtio otti päätöksessään huomioon Larcon mahdollisen kasvun, sen varojen arvon ja ferronikkelimarkkinoiden yleisen tilanteen sekä rakenneuudistus- ja kustannusleikkaustoimenpiteet.
(36)
NBG:n osuus pääomanlisäyksestä oli 31 prosenttia. Toisin kuin valtio, NBG päätti käyttää oikeuttaan osallistua pääomanlisäykseen vain osittain. Kreikan viranomaiset väittivät, että NBG:n tavoitteena oli säilyttää jonkinlainen määräysvalta yrityksessä, eikä sen toimia pitäisi siten käsittää siten, ettei se luottanut Larcon tulevaisuuteen. NBG pienensi osuuttaan Larcosta Kreikan lainsäädännössä sallittuun vähimmäismäärään säilyttääkseen veto-oikeuden johtokunnan tiettyihin tärkeisiin päätöksiin.
(37)
Kolmas osakkeenomistaja, PPC, päätti nimenomaisesti olla osallistumatta pääomanlisäykseen ja hyväksyi sen, että sen omistusosuus pienenee. Kreikan viranomaisten mukaan PPC ei osallistunut pääomanlisäykseen, koska se halusi varmistaa, että valtio saa suuremman enemmistöosuuden yrityksen yksityistämisen vuoksi.
(38)
Lopuksi Kreikan viranomaiset väittivät, että valtio toimi markkinataloussijoittajan tavoin, ja siksi vuoden 2009 pääomanlisäys ei ollut valtiontukea.
(39)
Kreikan viranomaiset eivät antaneet tarkempia tietoja myöntämispäivästä. Yhtiökokouksen pöytäkirjasta käy ilmi, että Kreikan valtio myönsi 15 päivänä huhtikuuta 2009 valtiovarainministeriön asiakirjan Οικ2/27694/0025 nojalla 15 000 000 euroa pääoman lisäämiseksi, kun valtion kokonaisosuus osakepääoman lisäyksestä oli 44 999 999,40 euroa. Larcon vuoden 2009 tilinpäätös osoittaa, että pääomanlisäyksestä päätettiin 14 päivänä toukokuuta 2009, mutta siinä ei selvennetä, milloin pääomanlisäys tosiasiallisesti toteutettiin.
3.5 Toimenpide 4: Valtion vuonna 2010 myöntämä takaus
(40)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että vanha Larco oli vaatinut Kreikan tuomioistuimissa Larcon velan takaisinmaksamista vuonna 1998 tehdyn sopimuksen nojalla ja että tuomioistuimet ovat antaneet asiassa useita tuomioita ja mitätöintipäätöksiä, jotka koskevat muun muassa noin 10,5 miljoonan euron velkaa (13).
(41)
Larcon esittämän muutoksenhaun yhteydessä ja peruuttamattoman vahingon vaaran vuoksi Kreikan korkein oikeus keskeytti noin 10,5 miljoonan euron velan maksamisen toimivaltaisen tuomioistuimen lopulliseen päätökseen asti. Maksun keskeyttämisen ehdoksi asetettiin se, että Larco antaa vanhalle Larcolle takaussitoumuksen keskeytetyn määrän osalta. NBG antoi Larcolle noin 10,8 miljoonan euron takaussitoumuksen (alun perin riitautetun velan osuus oli 10,5 miljoonaa euroa ja oikeudenkäyntikulujen osuus 0,3 miljoonaa euroa). Valtio oli puolestaan myöntänyt takaussitoumukselle rajoittamattomaksi ajaksi koko määrän kattavan takauksen, jonka preemio oli 2 prosenttia vuodessa.
(42)
Kreikan viranomaiset selittivät, että valtio myönsi takauksen osakkeenomistajana ja toimenpiteen tarkoituksena oli täyttää keskeyttämisen edellytykset ja suojella valtion investointeja siltä, että velat julistetaan erääntyneiksi. Muutoin velan maksamista ei olisi keskeytetty ja vanhalla Larcolla olisi ollut oikeus vaatia velan takaisinmaksua mahdollisesti takavarikoimalla Larcon varat. Larcosta olisi tällöin saattanut tulla maksukyvytön. Kreikan viranomaisten mukaan NBG ei olisi myöntänyt takaussitoumusta ilman valtion takausta.
(43)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että toimenpide 4 toteutettiin 10 päivänä toukokuuta 2010 päivätyn ministeriön päätöksen YA 2/923/0025 nojalla ja että se kattoi täsmälleen 10 510 824,95 euroa ja 310 000 euroa oikeudenkäyntikuluja eli yhteensä 10 820 824,95 euroa.
3.6 Toimenpide 5: Takaussitoumukset ennakolta maksettavan verosakon sijasta vuonna 2010
(44)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että kyseinen toimenpide koskee lisäveroa eikä niinkään verosakkoa. Lisävero määrättiin, koska veroviranomaiset eivät hyväksyneet sitä, että suojaussopimuksista aiheutuneet tappiot vähennetään Larcon nettotuloista, kuten Larco esitti. Kreikan viranomaiset selvensivät myös, että tuomioistuin pyysi Larcoa antamaan yhteensä 4,7 miljoonan euron takaussitoumukset.
(45)
Kreikan viranomaiset esittivät todisteita siitä, että Larcolla oli lupa korvata lisäveron ennakkomaksu takaussitoumuksilla yleisen säännöksen nojalla. Tuomioistuimen tuomiossa, jossa Larcolle annettiin lupa korvata lisäveron ennakkomaksu takaussitoumuksilla kansallisen lainsäädännön mukaisesti (14), sovellettiin tasapainotestiä, jossa otettiin huomioon velkojan (valtion) edut ja velallisen (Larcon) elinkelpoisuus ja jonka perusteella tuomioistuin päätti keskeyttää väliaikaisesti velvoitteen maksaa ennakolta 47 miljoonaa euroa (eli 25 prosenttia lisäverosta) ja korvata sen yhteensä 4,7 miljoonan euron takaussitoumuksilla. Keskeytystä oli määrä soveltaa, kunnes tuomioistuin antaisi lopullisen tuomionsa kanteesta, jonka Larco nosti valtiota vastaan lisäveron määräämisen vuoksi.
(46)
Lisäksi Kreikan viranomaiset väittivät, ettei kansallisten tuomioistuinten päätöksiä voida pitää valtion toimenpiteinä.
(47)
Kreikan viranomaiset selittivät myös, että väliaikaisesta keskeytyksestä huolimatta valtio oli käytännössä mitätöinyt keskeytyksen taloudellisen vaikutuksen kuittaamalla Larcon lisäveron sellaisia maksuja vastaan, jotka valtion oli määrä maksaa Larcolle, kuten tulovero- tai alv-palautukset. Tämä sallitaan hiljattain annetussa lainsäädännössä verojen perinnän nopeuttamiseksi Kreikassa.
(48)
Valtio näyttää siten perineen tosiasiassa jo vähintään 16,1 miljoonaa euroa Larcon maksettavana ollutta lisäveron ennakkomaksua.
3.7 Toimenpide 6: Valtion vuonna 2011 myöntämät takaukset
(49)
Kreikan viranomaiset selvensivät, ettei kumpikaan valtion takaamasta kahdesta lainasta ollut erääntynyt. ATE-pankki myönsi 20 miljoonan euron lainan vanhan ja erääntyneen 20 miljoonan euron lainan uudelleenrahoittamiseksi.
(50)
Kreikan viranomaiset väittivät, ettei valtion kahteen takaukseen liittynyt valtion varojen käyttöä, sillä valtion oli määrä maksaa Larcolle 60 miljoonaa euroa alv-palautuksina. Jos takauksiin turvaudutaan, summat voitaisiin kuitata valtion jäljellä olevasta velasta.
(51)
Viranomaiset väittivät myös, että jos toimenpide katsotaan valtiontueksi, sitä olisi pidettävä sisämarkkinoille soveltuvana, sillä se oli tilapäisten puitteiden (15) ja Kreikan tilapäisen lainatakausjärjestelmän, jäljempänä ’tilapäinen takausjärjestelmä’, mukainen (16). Viranomaiset katsoivat etenkin, että Larco oli vaikeuksissa oleva yritys toimenpiteen myöntämisajankohtana, minkä lisäksi myös järjestelmän muut edellytykset täyttyivät.
a)
Larco oli iso yritys;
b)
30 miljoonan euron laina oli investointilaina, kun taas 20 miljoonan euron lainalla rahoitettiin uudelleen vanha laina, joka myönnettiin investointeja varten;
c)
takaukset myönnettiin ennen vuoden 2011 loppua;
d)
kahden taatun lainan kokonaismäärä ylitti Larcon vuotuiset palkkamenot vain 3 miljoonalla eurolla;
e)
takaukset kattoivat lainan kokonaan, mutta ne olivat Larcon ainoa keino saada rahoitusta Kreikan talouden eritystilanteen vuoksi;
f)
takauksiin sisältyi 1 prosentin vuotuinen palkkio, jota olisi pidettävä markkinahintaisena palkkiona.
(52)
Lopuksi Kreikan viranomaiset katsoivat, että jos komissio katsoo toimenpiteen olevan valtiontukea ja tilapäisen takausjärjestelmän edellytysten jäävän täyttymättä, toimenpiteitä on pidettävä pelastamistukena. Tällainen tuki olisi katsottava ilmoitetuksi, sillä komissiolle ilmoitettiin toimenpiteestä kyselyyn 16 päivänä maaliskuuta 2012 annetussa vastauksessa, kun se tutki asiaa alustavasti omasta aloitteesta.
(53)
Kreikan viranomaisten mukaan tuki oli pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa esitettyjen vaatimusten mukainen, sillä:
a)
se oli maksuvalmiustukea, joka myönnettiin lainatakauksina;
b)
se oli perusteltua vakavien sosiaalisten syiden vuoksi eikä sillä ollut huomattavia kielteisiä heijastusvaikutuksia muihin jäsenvaltioihin;
c)
Kreikan viranomaiset laativat rakenneuudistussuunnitelman yhteistyössä komission kanssa;
d)
tuki rajoittui määrään, joka tarvittiin yrityksen toimintakyvyn säilyttämiseksi tietyn ajan;
e)
tuki täytti tuen ainutkertaisuutta koskevan edellytyksen, sillä Larco ei ole aiemmin saanut pelastamis- tai rakenneuudistustukea;
f)
Larco esitti valtiolle liiketoimintasuunnitelman, jossa esitettiin perustelut 30 miljoonan euron investointien rahoittamiseksi.
(54)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että toimenpide 6 myönnettiin i) 30 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ministeriön päätöksen YA 2/95156/0025 nojalla, joka kattoi tarkalleen 30 000 000 euroa, sekä ii) 30 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ministeriön päätöksen YA 2/95161/0025 nojalla, joka kattoi tarkalleen 20 000 000 euroa.
4. ARVIOINTI
(55)
Tässä päätöksessä tarkastellaan aluksi sitä, onko Larco pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys. Tämän jälkeen päätöksessä arvioidaan, ovatko tarkasteltavat toimenpiteet perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja lopuksi arvioidaan, voisiko tällainen tuki soveltua sisämarkkinoille.
4.1 Larcon vaikeudet
(56)
Komissio totesi alustavasti 6 päivänä maaliskuuta 2013 tehdyssä päätöksessä ja etenkin sen johdanto-osan 18-25 kappaleessa, että Larco oli vaikeuksissa oleva yritys asianomaisten kuuden toimenpiteen hyväksymisajankohtana. Larcon tärkeimmät vuosien 2007-2011 tilinpäätöstiedot esitetään taulukossa:
Larcon tärkeimmät tilinpäätöstiedot vuoden 2007 ja kesäkuun 2012 väliseltä ajalta (miljoonaa euroa)
2007
2008
2009
2010
2011
2012 1. puolisko (17)
Liikevaihto
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Tulos ennen veroja
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Merkitty pääoma
163,8
163,8
109
109
109
109
Oma pääoma
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Kokonaisvelka
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Velka/oma pääoma
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan a alakohdassa todetaan, että yhtiö, jonka osakkaiden vastuu on rajattu, katsotaan vaikeuksissa olevaksi yritykseksi, jos se ”on menettänyt yli puolet merkitystä pääomastaan ja yli neljännes pääomasta on menetetty viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana”. Tämä ilmentää sitä näkemystä, että yritys, joka menettää suuren osan merkitystä pääomastaan, ei pysty pysäyttämään tappiollista kehitystä, joka johtaa lähes varmasti yrityksen toiminnan loppumiseen lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä (kuten todetaan pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 9 kohdassa).
(58)
Lisäksi pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 11 kohdan mukaan yrityksen voidaan katsoa olevan vaikeuksissa, ”jos vaikeuksissa olevan yrityksen tavanomaiset merkit, kuten kasvavat tappiot, liikevaihdon supistuminen, varastojen kasvu, ylikapasiteetti, tulorahoituksen pienentyminen, lisääntyvä velkaantuminen, korkokustannusten nousu ja nettoarvon heikentyminen tai sen katoaminen, ovat nähtävissä”. Unionin yleinen tuomioistuin on todennut tältä osin, että ”negatiivista omaa pääomaa - - voidaan - - pitää vahvana osoituksena yrityksen taloudellisesti vaikeasta tilanteesta” (18).
(59)
Larcon vuoden 2007 ja vuoden 2012 ensimmäisen vuosipuoliskon välistä ajanjaksoa koskevien tilinpäätösten mukaan yrityksen merkitty pääoma ei vähentynyt yli puolella. Samana ajanjaksona yrityksen oma pääoma muuttui kuitenkin negatiiviseksi. Komissio on katsonut aiemmissa tapauksissa, että jos yrityksellä on negatiivista pääomaa, yritys on menettänyt koko merkityn pääomansa ja tällöin voidaan lähtökohtaisesti olettaa, että pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan a alakohdan edellytykset täyttyvät (19).
(60)
Komissio katsoo, että Larcon tapauksessa ainoastaan näyttää siltä, ettei Larco ole menettänyt yli puolta merkitystä pääomastaan, sillä yritys ei toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä, joita Kreikan lainsäädännössä yleensä edellytetään (20). Tällaisilla asianmukaisilla toimenpiteillä pyritään muuttamaan yrityksen oma pääoma negatiivisesta positiiviseksi ja samalla lisäämään sitä riittävälle tasolle. Tällaisia asianmukaisia toimenpiteitä voivat olla joko tappioiden pääomittaminen tai pääoman lisäys tai molemmat.
(61)
Komissio katsoo tältä osin, että tappioiden pääomittaminen olisi johtanut yrityksen koko merkityn pääoman menettämiseen, sillä kumulatiiviset tappiot olivat suuremmat kuin merkitty pääoma. Siksi komissio katsoo, että pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan a alakohdassa esitetyt edellytykset ovat täyttyneet tässä tapauksessa vuodesta 2008 lähtien.
(62)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 11 kohdassa esitettyjen perusteiden osalta on lisäksi todettava, että Larcon liikevaihto pieneni merkittävästi vuosina 2007-2009 ja että se koki merkittävät, yhteensä 221 miljoonan euron tappiot vuosina 2008 (116 miljoonaa euroa) ja 2009 (105 miljoonaa euroa). Vuosina 2010 ja 2011 yrityksen liikevaihto ja liiketoimintatulos kasvoivat, mutta kasvu ei ollut riittävää Larcon taloudellisen elpymisen kannalta. Sen pääoma pysyi samaan aikaan negatiivisena, ja sen velka kasvoi edelleen. Lisäksi Larcon toiminnasta tuli jälleen tappiollista vuoden 2012 ensimmäisellä vuosipuoliskolla.
(63)
Komissio ei yhdy Kreikan viranomaisten väitteeseen, jonka mukaan Larco ei ollut vaikeuksissa oleva yritys vuosina 2008 ja 2009, koska tappiot johtuivat ferronikkelin hinnan alenemisesta.
(64)
Ensinnäkin se, että ferronikkelin hinnan aleneminen johti tappioihin ja lisäsi Larcon vaikeuksia, ei sinänsä muuta sitä havaintoa, että Larco osoitti vaikeuksissa olevan yrityksen tavanomaisia merkkejä. Terveen yrityksen olisi mukautettava kustannuksiaan vastaamaan tällaisia hinnan muutoksia tappioiden välttämiseksi.
(65)
Toiseksi yrityksen oma pääoma oli negatiivinen, ja sen velka kasvoi vuosina 2008 ja 2009 (63 prosenttia vuosina 2007-2008). Vaikka ferronikkelin hinta ja liikevaihto kasvoivat merkittävästi vuoden 2010 jälkeen, Larcon myöhemmät taloudelliset tulokset osoittavat, että sen ongelmat jatkuivat. Ei siten voida päätellä, että vuosien 2008-2009 tappiot johtuivat ainoastaan ferronikkelin alhaisista hinnoista.
(66)
Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että Larco oli pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys, kun kyseiset kuusi toimenpidettä hyväksyttiin.
4.2 Valtiontuen olemassaolo
(67)
Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(68)
Komission päätöksissään noudattaman käytännön ja vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sen arvioimisessa, onko julkisyhteisön ja yrityksen välinen liiketoimi valtiontukea, perusteena on käytettävä markkinataloussijoittajan tai -velkojan periaatetta (21). Kyseisestä periaatteesta seuraa, että kun valtio toimii markkinoilla kaupallisena toimijana, sen on toimittava yksityisen toimijan tavoin. Jollei valtio toimi niin, kyse voi olla valtiontuesta. Toisin sanoen arvioitaessa, sisältyykö liiketoimeen valtiontukea, vertailukohtana on se, olisiko yksityinen toimija toiminut vastaavassa tilanteessa samalla tavoin. Periaatetta sovellettaessa tukitoimien toteuttamisen perusteina ei voida ottaa huomioon muita kuin taloudellisia näkökohtia.
4.2.1 Toimenpide 1: Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen
(69)
Saatavilla olevien tietojen perusteella komissio ei voi yhtyä Kreikan viranomaisten väitteeseen siitä, että OER:ltä saatu laina oli yksityinen laina. OER:n perustamista koskevan Kreikan lain 1386/1983 (1 §:n) (22) mukaan ”OER toimii yhteiskunnallisen edun mukaisesti ja valtion valvonnassa”. Kyseisen lain 3 §:n mukaan valtio oli OER:n ainoa osakkeenomistaja. Lisäksi valtion oli mahdollista nimetä suoraan hallituksen puheenjohtaja ja kaksi kahdeksasta johtokunnan jäsenestä sekä epäsuorasti neljä muuta jäsentä. Tästä seuraa, että OER:n varat ovat valtion varoja, ja OER:ltä saatu laina voidaan katsoa valtion toimenpiteeksi.
(70)
Kreikan viranomaisten toimittamat todisteet osoittavat, että Larcon OER:lle olevasta velasta (joka siirrettiin myöhemmin valtiolle) oli raportoitu ja se oli laskutettu säännöllisesti vuoden 1998 luottojärjestelysopimuksen mukaisesti. Osa velasta perittiin takaisin, kun yrityksen kannattavuus sen salli. Larco teki tuona ajanjaksona investointeja, joiden vuoksi takaisinmaksut vähenivät, mutta kaikki velkojat hyväksyivät kyseiset investoinnit. Sopimuksen mukaan velkojat eivät olleet oikeutettuja jäljellä olevan velan pakkotäytäntöönpanoon.
(71)
Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että toimenpide 1 oli markkinatalousvelkojaperiaatteen mukainen, koska velkojana oleva valtio toimi yksityisen velkojan tavoin, sillä se käytti kaikki saatavilla olevat ja sovittujen puitteiden mukaiset keinot periäkseen velkansa.
4.2.2 Toimenpide 2: Valtion vuonna 2008 myöntämä takaus
(72)
Valtion takauksilla vaarannettiin valtion varoja, sillä realisoituneet takaukset maksetaan valtion talousarviosta. Lisäksi jos takauksesta ei saada asianmukaista korvausta, valtio menettää varoja. Toimenpide täyttää siten valtion varoja ja osallisuutta koskevan perusteen, mitä Kreikan viranomaiset eivät myöskään kiistä.
(73)
Komissio on eri mieltä Kreikan viranomaisten väitteestä, jonka mukaan takaustiedonannon 3.2 kohdan edellytykset täyttyvät. Komissio on todennut, että Larco oli vaikeuksissa oleva yritys vuonna 2008. Lisäksi 1 prosentin vuotuisen takauspreemion ei voida katsoa vastaavan taattujen lainojen laiminlyönnin riskiä, kun otetaan huomioon Larcon merkittävät taloudelliset vaikeudet ja etenkin sen suuri velkaantumisaste.
(74)
Komissio katsoo, että varovainen markkinatalousvelkoja ei olisi myöntänyt Larcolle takausta näissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että valtion vuonna 2008 myöntämä takaus antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(75)
Larco toimii alalla, jolla jäsenvaltiot käyvät kauppaa, ja se vie valtaosan tuotannostaan muihin jäsenvaltioihin. Kreikan lisäksi nikkelin louhintaa, sulatusta ja jalostusta harjoitetaan kuudessa muussa jäsenvaltiossa, jotka ovat Espanja, Itävalta, Ranska (Uusi-Kaledonia), Ruotsi, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta (23). Nikkelillä käydään kauppaa lähes kaikissa jäsenvaltioissa (24).
(76)
Kyseisten toimenpiteiden ansiosta Larco voi jatkaa toimintaansa tarvitsematta kantaa seurauksia, jotka tavanomaisesti aiheutuisivat sen heikosta taloudellisesta tuloksesta, toisin kuin muut taloudellisissa vaikeuksissa olevat kilpailijat. Tämä vääristää kilpailua, sillä muiden samoilla markkinoilla toimivien yritysten on toimittava ilman tällaista valtiontukea.
(77)
Siksi on katsottava, että toimenpide 2 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoo, että tuki vastaa taatun lainan määrää, sillä on epätodennäköistä, että Larco olisi saanut markkinoilta millään ehdoilla rahoitusta taloudellisten vaikeuksiensa. Toisin sanoen komissio katsoo, että Larco sai etua taattua lainaa vastaavan määrän, sillä ilman valtion takausta se ei olisi pystynyt saamaan markkinoilta rahoitusta.
(78)
Komissiolla ei ole tietoa siitä, että takaukseen olisi turvauduttu.
4.2.3 Toimenpide 3: Vuoden 2009 pääomanlisäys
(79)
Valtion osallistuminen Larcon vuoden 2009 osakepääoman lisäykseen on toteutettu valtion varoista, ja kyse on valtion toimenpiteestä. Tämä peruste siis täyttyy, eivätkä Kreikan viranomaiset kiistä sitä.
(80)
Komissio ei ole saanut Kreikan viranomaisilta vakuuttavia todisteita näiden väitteelle, jonka mukaan valtio toimi markkinataloussijoittajan tavoin. Todisteeksi esitetystä yhtiökokouksen pöytäkirjasta käy ilmi, ettei osakkeenomistajille toimitettu rakenneuudistussuunnitelmaa ennen pääomanlisäystä, vaikka Larco oli vaikeuksissa oleva yritys. Lisäksi pääomanlisäyksen lopullinen määrä ei riittänyt kattamaan Larcon negatiivista omaa pääomaa eikä sitä siksi voitu pitää toimenpiteenä, jolla suojellaan yrityksen arvoa ja tuetaan sen rakenneuudistusta.
(81)
Mitä tulee NBG:n osallistumiseen, komissio muistuttaa, että tuomioistuin on selventänyt, että ”pelkästään samanaikaisuuden perusteella ei siis voida edes siinä tapauksessa, että kyse on huomattavista yksityisistä investoinneista, päätellä, ettei kyse ole EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tuesta, ottamatta huomioon muita merkityksellisiä tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja” (25).
(82)
NBG:n osittaista osallistumista ei voida pitää todisteena valtion ja yksityisten osakkeenomistajien osallistumisen samanlaisuudesta, sillä NBG oli sidoksissa Larcoon paitsi osakkeenomistajana myös sen velkojana. Sen päätöksellä osallistua osittain pääomanlisäykseen suojeltiin siten sekä sen investoinnin arvoa että sen asemaa velkojana.
(83)
Lisäksi valtio oli jo myöntänyt Larcolle valtion takauksen vuonna 2008. Kuten asiaa koskevassa oikeuskäytännössä on vahvistettu, valtion osallistumista vuoden 2009 pääomanlisäykseen ei voida tarkastella muista toimista erillään, vaan sitä on tutkittava yhdessä muiden tukitoimien kanssa (26).
(84)
Yhtiökokouksen pöytäkirja ei myöskään tue Kreikan viranomaisten väitettä, jonka mukaan PPC:n tarkoituksena oli mahdollistaa se, että valtio saa yhtiöstä selvän enemmistöosuuden. PPC ilmoitti sen sijaan yksinkertaisesti, ettei se osallistu osakepääoman lisäykseen.
(85)
Komissio katsoo siten, että varovainen markkinataloussijoittaja ei olisi osallistunut Larcon osakepääoman lisäykseen näissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että valtion osallistuminen pääoman lisäykseen vuonna 2009 antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(86)
Edellä johdanto-osan 75 ja 76 kappaleessa esitetyistä syistä toimenpide on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua.
(87)
Siksi on pääteltävä, että toimenpide 3 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Koska ei ole kiistetty, että valtio käytti oikeutensa pääomanlisäykseen kokonaisuudessaan [epäselvä], toimenpiteen 3 arvo on 44 999 999,40 euroa.
(88)
Myöntämisajankohdasta on todettava, että 14 päivänä toukokuuta 2009 pidetyn yhtiökokouksen pöytäkirjasta käy ilmi, että Kreikan valtio myönsi 15 päivänä huhtikuuta 2009 pääoman lisäämiseksi 15 000 000 euroa (27), kun valtion kokonaisosuus osakepääoman lisäyksestä [epäselvä] oli 44 999 999,40 euroa. Komissiolla ei ole tietoa siitä, milloin valtio myönsi loppuosuuden yrityksen osakepääoman lisäämiseksi.
4.2.4 Toimenpide 4: Valtion vuonna 2010 myöntämä takaus
(89)
Samasta syystä kuin toimenpide 2, myös toimenpide 4 täyttää valtion varoja ja valtion osallisuutta koskevan perusteen, eivätkä Kreikan viranomaiset kiistä tätä.
(90)
Komissio toteaa, että takausten myöntäminen nyt käsiteltävän asian kaltaisissa olosuhteissa saattaa olla osakkeenomistajien tavanomaisen liikekäytännön mukaista. NBG oli kuitenkin myös Larcon osakkeenomistaja, ja komission mukaan on yleistä, että osakkeenomistajat jakavat takauksesta aiheutuvan riskin oikeassa suhteessa. Valtio vastasi riskistä kuitenkin yksin antamalla takauksen velalle, vaikka Larco oli vaikeuksissa ja sillä oli jo kasvava määrä velkaa.
(91)
Myöskään toimenpide 2 ei täytä takaustiedonannon 3.2 kohdan edellytyksiä, sillä 2 prosentin preemion ei voida katsoa vastaavan Larcon lainan laiminlyönnin riskiä.
(92)
Komissio katsoo näin ollen, että varovainen markkinatalousvelkoja ei olisi myöntänyt Larcolle lainaa kyseisissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että se antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(93)
Edellä johdanto-osan 75 ja 76 kappaleessa esitetyistä syistä toimenpide on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua.
(94)
Siksi on pääteltävä, että toimenpide 4 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoo, että tuen määrä vastaa takauksen kattamaa määrää, sillä on selvää, että ehdoista riippumatta yksikään varovainen markkinatoimija ei olisi kyennyt takaamaan Larcon velkaa tämän taloudellisten vaikeuksien vuoksi. Toisin sanoen komissio katsoo, että Larco sai etua takausta vastaavan määrän, sillä ilman valtion takausta se ei olisi pystynyt saamaan takausta markkinoilta.
(95)
Komissiolla ei ole tietoa siitä, että takaukseen olisi turvauduttu.
4.2.5 Toimenpide 5: Takaussitoumukset ennakolta maksettavan lisäveron sijasta vuonna 2010
(96)
Komissio ottaa huomioon Kreikan viranomaisten toimittamat selvennykset, jotka koskevat toimenpiteen 5 taustalla olevia tosiseikkoja.
(97)
Kreikan viranomaisten toimittamien todisteiden perusteella komissio hyväksyy sen, että Larcolla oli tuomioistuimen objektiivisin perustein myöntämä lupa korvata lisäveron ennakkomaksu takaussitoumuksilla ja että näitä perusteita olisi sovellettu mihin tahansa yritykseen vastaavassa tilanteessa. Siksi on pääteltävä, ettei toimenpide 5 antanut Larcolle valikoivaa etua.
4.2.6 Toimenpide 6: Valtion vuonna 2011 myöntämät takaukset
(98)
Komissio ottaa huomioon Kreikan viranomaisten toimittamat selvennykset, jotka koskevat toimenpiteen 6 taustalla olevia tosiseikkoja.
(99)
Komissio ei yhdy Kreikan viranomaisten näkemykseen siitä, että toimenpiteeseen 6 ei liity valtion varojen käyttöä. Ensinnäkin kuten toimenpiteen 2 yhteydessä on todettu, valtion takauksilla vaarannettiin valtion varoja, sillä realisoituneet takaukset maksetaan valtion talousarviosta. Lisäksi jos takauksesta ei saada asianmukaista markkinaperusteista korvausta, valtio menettää varoja. Väite, joka koskee maksamatta olevaa 60 miljoonan euron alv-velkaa, vaikuttaa olevan ristiriidassa toimenpiteestä 5 esitettyjen huomautusten kanssa, sillä niiden yhteydessä Kreikan viranomaiset väittivät, että ne jättivät säännösten mukaisesti ja tarkoituksellisesti palauttamatta alv:n kuitatakseen lisäveron ennakkomaksun keskeytyksen.
(100)
Komissio katsoo siten, että valtion varoja ja valtion osallisuutta koskeva peruste täyttyy tämän toimenpiteen osalta.
(101)
Samoin kuin toimenpiteet 2 ja 4, myöskään tämä toimenpide ei täytä takaustiedonannon 3.2 kohdan edellytyksiä.
(102)
Komissio katsoo näin ollen, että varovainen markkinatalousvelkoja ei olisi myöntänyt Larcolle takausta kyseisissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että se antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(103)
Edellä johdanto-osan 75 ja 76 kappaleessa esitetyistä syistä toimenpide on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua.
(104)
Siksi on katsottava, että toimenpide 6 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoo, samoin kuin toimenpiteen 2 osalta, että tuen määrä vastaa taattujen lainojen määrää, sillä on epätodennäköistä, että Larco olisi ehdoista riippumatta saanut markkinoilta rahoitusta taloudellisten vaikeuksiensa vuoksi.
(105)
Komissiolla ei ole tietoa siitä, että takaukseen olisi turvauduttu.
4.2.7 Valtiontuen olemassaoloa koskevat päätelmät
(106)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että toimenpiteet 1 ja 5 eivät ole valtiontukea, kun taas toimenpiteet 2, 3, 4 ja 6 ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(107)
Näin ollen 22 päivänä joulukuuta 2008 hyväksyttyyn toimenpiteeseen 2 liittyvän valtiontuen määrä on 30 000 000 euroa. Toimenpiteeseen 3 liittyvän valtiontuen määrä on 44 999 999,40 euroa, mutta Kreikan viranomaisten on täsmennettävä sen hyväksymispäivää (-päiviä). Toimenpiteeseen 4 sisältyvän, 10 päivänä toukokuuta 2010 myönnetyn valtiontuen määrä on 10 820 824,95 euroa ja toimenpiteeseen 6 sisältyvän, 30 päivänä joulukuuta 2011 myönnetyn valtiontuen kokonaismäärä on 50 000 000 euroa (30 000 000 euroa + 30 000 000 euroa).
4.3 Sääntöjenvastainen tuki
(108)
Toimenpiteet 2, 3, 4 ja 6 ovat valtiontukea, ja ne on toteutettu perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätyn ilmoitusvelvollisuuden ja täytäntöönpanokiellon vastaisesti. Kyseiset toimenpiteet ovat siten sääntöjenvastaista valtiontukea.
4.4 Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille
(109)
Sikäli kuin tietyt toimenpiteet ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, niiden soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa vahvistettujen poikkeusten perusteella.
(110)
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on jäsenvaltion tehtävä esittää mahdolliset perusteet sisämarkkinoille soveltuvuudelle ja osoittaa, että tällaisen soveltuvuuden edellytykset täyttyvät (28).
4.4.1 Toimenpiteiden 2, 4 ja 6 soveltuvuus sisämarkkinoille
(111)
Kreikan viranomaiset eivät esittäneet toimenpiteiden 2 ja 4 osalta mitään mahdollisia perusteita sisämarkkinoille soveltuvuudelle, sillä ne väittivät, etteivät toimenpiteet olleet valtiontukea.
(112)
Koska toimenpiteet ovat valtiontukea, niiden soveltuvuutta olisi arvioitava perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja etenkin pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella, sillä Larco on ollut vaikeuksissa oleva yritys ainakin vuodesta 2008 lähtien. Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 20 kohdan mukaan vaikeuksissa olevaa yritystä ”ei voida pitää sopivana palvelemaan muita poliittisia tavoitteita ennen kuin sen elinkelpoisuus on varmistettu. Sen vuoksi komissio katsoo, että tuki vaikeuksissa oleville yrityksille voi edistää taloudellisen toiminnan kehitystä vaikuttamatta kaupankäyntiin yhteisön edun kanssa ristiriitaisella tavalla ainoastaan, jos näissä suuntaviivoissa vahvistetut edellytykset täyttyvät.”
(113)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset (3.1 kohta) eivät kuitenkaan täyty tässä tapauksessa. Takausten voimassaolo ei päättynyt kuuden kuukauden kuluttua eivätkä Kreikan viranomaiset ilmoittaneet rakenneuudistussuunnitelmasta, jolla olisi palautettu yrityksen elinkelpoisuus. Kilpailun vääristymisen lieventämiseksi ei myöskään toteutettu vastasuoritteita. Lisäksi ei ole todisteita siitä, että tuki olisi rajoitettu välttämättömään varmistamalla etenkin tuensaajan oma merkittävä rahoitusosuus. Viranomaiset eivät toimittaneet selvitystilasuunnitelmaa.
(114)
Kreikan viranomaiset ovat väittäneet, että toimenpide 6 oli tilapäisten yhteisön puitteiden ja tilapäisen takausjärjestelmän mukainen ja että se täyttää joka tapauksessa pelastamistukea koskevat vaatimukset.
(115)
Komissio on eri mieltä asiasta Kreikan viranomaisten kanssa. Se katsoo, että tilapäisten yhteisön puitteiden ja tilapäisen takausjärjestelmän edellytykset eivät täyttyneet, sillä Larco oli vaikeuksissa oleva yritys. Kahden takauksen kokonaismäärä ylitti Larcon vuotuiset palkkamenot, takaus oli yli 90 prosenttia lainasta eikä 1 prosentin vuotuista takauspreemiota voida pitää markkinaperusteisena palkkiona, joka olisi ilmentänyt taatun lainan laiminlyöntiin liittyvää riskiä.
(116)
Väitteestä, jonka mukaan toimenpide oli pelastamistukea, on todettava, että vaikka komissio oli keskustellut Kreikan viranomaisten kanssa Larcosta vuodesta 2011 lähtien, Kreikan viranomaiset eivät koskaan maininneet, että vuoden 2011 takauksia olisi pidettävä pelastamistukena, eivätkä ne koskaan antaneet tällaista ilmoitusta. Kreikan viranomaiset ilmoittivat nimenomaisesti kyselyyn 16 päivänä maaliskuuta 2012 antamassaan vastauksessa, ettei yhtiö ollut hyötynyt pelastamis- ja/tai rakenneuudistustuesta kymmenen viime vuoden aikana.
(117)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät joka tapauksessa täyty myöskään tässä tapauksessa. Vuonna 2011 myönnettyjen takausten voimassaolo ei päättynyt kuuden kuukauden kuluttua eivätkä Kreikan viranomaiset ilmoittaneet rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmasta. Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisena rakenneuudistussuunnitelmana ei voida pitää liiketoimintasuunnitelmaa, jossa esitetään perustelut 30 miljoonan euron investointien tarpeelle. Suunnitelman tarkoituksena ei nimittäin ollut yrityksen elinkelpoisuuden palauttaminen, eikä kilpailun vääristymisen lieventämiseksi suunniteltu tai toteutettu vastasuoritteita. Lopuksi ei ole todisteita siitä, että tuki olisi rajoitettu välttämättömään etenkään varmistamalla tuensaajan oma merkittävä rahoitusosuus. Viranomaiset eivät myöskään toimittaneet selvitystilasuunnitelmaa.
(118)
Komissio ei ole pystynyt määrittämään muita mahdollisia perusteita toimenpiteiden 2, 4 ja 6 soveltuvuudelle sisämarkkinoille.
(119)
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, etteivät toimenpiteet 2, 4 ja 6 sovellu sisämarkkinoille.
4.4.2 Toimenpiteen 3 soveltuvuus sisämarkkinoille
(120)
Kreikan viranomaiset eivät esittäneet mahdollisia perusteita toimenpiteen 3 soveltuvuudelle, sillä ne väittivät, ettei toimenpide ollut valtiontukea.
(121)
Koska toimenpide on valtiontukea, myös sen soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella edellä johdanto-osan 112 kappaleessa esitetyistä syistä. Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät täyty tässäkään tapauksessa. Kreikan viranomaiset eivät ilmoittaneet rakenneuudistussuunnitelmasta, jolla olisi palautettu yrityksen elinkelpoisuus, eikä kilpailun vääristymisen lieventämiseksi toteutettu vastasuoritteita. Lopuksi ei ole todisteita siitä, että tuki olisi rajoitettu välttämättömään etenkään varmistamalla tuensaajan oma merkittävä rahoitusosuus.
(122)
Komissio ei ole pystynyt määrittämään muita mahdollisia perusteita tämän toimenpiteen soveltuvuudelle sisämarkkinoille.
(123)
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, ettei toimenpide 3 sovellu sisämarkkinoille.
4.5 Takaisinperintä
(124)
Perussopimuksen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio on toimivaltainen päättämään, että asianomaisen jäsenvaltion on poistettava tuki tai muutettava sitä, jos se on todennut tuen soveltumattomaksi sisämarkkinoille (29). Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltion velvollisuudella poistaa komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki on tarkoitus palauttaa tukea edeltänyt markkinoiden tilanne (30). Unionin tuomioistuin on todennut tässä yhteydessä, että tavoite saavutetaan, kun tuensaaja maksaa takaisin lainvastaisina tukina myönnetyt määrät ja menettää siten samalla markkinoilla kilpailijoihin verrattuna saamansa edun, minkä seurauksena tuen suorittamista edeltänyt tilanne palautuu (31).
(125)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (32) 14 artiklan 1 kohdassa säädetään oikeuskäytännön mukaisesti, että ”sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta [- -]”.
(126)
Koska mitään kyseessä olevista toimenpiteistä ei ollut ilmoitettu komissiolle perussopimuksen 108 artiklassa edellytetyllä tavalla, niitä on pidettävä sääntöjenvastaisena ja sisämarkkinoille soveltumattomana tukena ja siksi ne on perittävä takaisin, jotta voidaan palauttaa markkinoilla ennen tuen myöntämistä vallinnut tilanne. Takaisinperintä on toteutettava siitä päivästä alkaen, jona etua alkoi kertyä tuensaajalle, eli kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, sen varsinaiseen takaisinperintäpäivään asti, ja takaisin perittävistä määristä on maksettava korkoa, kunnes tuki on peritty kokonaan takaisin.
5. PÄÄTELMÄ
(127)
Toimenpiteet 1 ja 5 eivät ole perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(128)
Kreikka on toteuttanut toimenpiteet 2, 3, 4 ja 6 perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti.
(129)
Etenkin toimenpiteet 2, 4 ja 6 (valtion vuosina 2008, 2010 ja 2011 myöntämät takaukset) hyödyttivät Larcoa ja ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ja sisämarkkinoille soveltumattomia, sillä pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät täyty eikä muita soveltuvuuden perusteita ole yksilöity.
(130)
Myös toimenpide 3 (valtion osallistuminen Larcon pääoman lisäykseen vuonna 2009) oli valtiontukea ja yhteensoveltumaton perussopimuksen kanssa, sillä pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät täyty, eikä muita soveltuvuuden perusteita ole yksilöity.
(131)
Komissio toteaa, että Kreikka on hyväksynyt sen, että tämä päätös annetaan englanninkielisenä.
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen ja Kreikan Larcolle myöntämät takaussitoumukset lisäveron ennakkomaksun sijaan vuonna 2010 eivät ole perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
2 artikla
Yhteensä 135 820 824,35 euron valtiontuki, jonka Kreikka myönsi perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti Larco General Mining & Metallurgical Company SA -yhtiölle takaussitoumuksina vuosina 2008, 2010 ja 2011 sekä osallistumalla yrityksen pääomanlisäykseen vuonna 2009, ei sovellu sisämarkkinoille.
3 artikla
1. Kreikan on perittävä tuensaajalta takaisin 2 artiklassa tarkoitettu sisämarkkinoille soveltumaton tuki.
2. Takaisinperittävistä summista on maksettava korkoa siitä päivästä alkaen, jona tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.
3. Korolle on laskettava korkoa komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (33), sellaisena kuin se on muutettuna, V luvun mukaisesti.
4. Kreikan on ilmoitettava toimenpiteen 3 osalta tarkka päivämäärä (tarkat päivämäärät), jolloin se osallistui vuoden 2009 osakepääoman lisäykseen.
5. Kreikan on peruutettava kaikki 2 artiklassa tarkoitetun tuen jäljellä olevat maksuerät tämän päätöksen hyväksymispäivästä lukien.
4 artikla
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tosiasiallisesti.
2. Kreikan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.
5 artikla
1. Kreikan on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta seuraavat tiedot:
a)
tuensaajalta takaisin perittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko);
b)
yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;
c)
asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin.
2. Kreikan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 2 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös tarkat tiedot tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
6 artikla
Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.
Tehty Brysselissä 27 päivänä maaliskuuta 2014.