РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 488/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества кадмий в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията (2) са определени максималните количества кадмий за редица храни.
(2)
На 30 януари 2009 г. Научният комитет по замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие становище относно кадмия в храните (3). В посоченото становище ЕОБХ определи приемлив седмичен прием (TWI) за кадмий от 2,5 μg/kg телесно тегло. В своето становище относно приемливия седмичен прием на кадмий (4) ЕОБХ отчете направената неотдавна от Съвместния експертен комитет на ФАО и СЗО по добавките в храните (JECFA) (5) оценка на риска и потвърди TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло.
(3)
В научното си становище относно кадмия в храните Комитетът CONTAM заключи, че в европейските държави медианната експозиция на кадмий чрез храната е близка до или надхвърля с малко TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло. При някои подгрупи от населението TWI може и да бъде надвишен до около 2 пъти. Комитетът CONTAM заключи освен това, че въпреки че не е вероятно при лице, изложено на прием при тези равнища, да се стигне до неблагоприятни последици за функцията на бъбреците, експозицията на кадмий за населението като цяло следва да бъде намалена.
(4)
В съответствие с научното становище на Комитета CONTAM относно кадмия в храните групите храни, на които се дължи най-голяма част от експозицията на кадмий чрез храната, най-вече поради тяхната голяма консумация, са зърнените култури и зърнените продукти, зеленчуците, ядките и варивата, съдържащите нишесте кореноплодни, картофите, месото и месните продукти. Най-високи концентрации на кадмий са установени при хранителните стоки морски водорасли, риба и морски дарове, шоколад и храни със специално диетично предназначение, както и гъби, маслодайни семена и годна за консумация карантия.
(5)
В по-прецизирана оценка на експозицията, направена от ЕОБХ в неговия научен доклад „Експозиция на европейското население на кадмий чрез храната“ (6) с помощта на новата комплексна база данни за консумацията на храни, която съдържа актуална информация относно консумацията на храни в различните държави членки и сред различните възрастови групи на населението, е предоставена по-подробна информация по възрастови групи относно конкретните хранителни стоки, които допринасят за експозицията на кадмий. При възрастните съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, както и зеленчуците и зеленчуковите продукти са основните фактори за експозицията. При децата и подрастващите основни фактори за експозиция са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури, продуктите на база зърнени култури, захарта и захарните изделия, докато при кърмачетата и малките деца това са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, зеленчуците и продуктите на база зеленчуци, млякото и млечните произведения и храните за кърмачета и малки деца. По-прецизираната оценка на експозицията показва, че цялостната експозиция е следствие не само от няколко основни фактора, а сбор от приноса на редица различни групи храни.
(6)
За кадмий са определени максимални количества по отношение на широка гама от храни, включително зърнени култури, зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храни. За някои храни, които имат значителен принос към експозицията на определени групи от населението (шоколад и какаови продукти, храни за кърмачета и малки деца), все още не са определени максимално допустими количества. Поради това е необходимо за тези храни да се определят максимално допустими количества.
(7)
За замърсители максимално допустимите количества се определят в съответствие с принципа АЛАРА - „толкова ниски стойности, колкото е разумно постижимо“, както при стоките, за които максимално допустими количества съществуват към момента (като зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храните), така и за стоките, за които максимално допустимите количества са нови (като какаови и шоколадови продукти) и при определянето на които са били използвани данни за наличието и моделите на консумация сред гражданите на Европейския съюз.
(8)
Шоколадът и какаото на прах, продавани на крайния потребител, могат да съдържат големи количества кадмий и са важен източник по отношение на експозицията на човека. Те често се консумират от деца, например като шоколад или под формата на различни видове посладено какао на прах, използвано в какаовите напитки. При определянето на максимално допустими количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при различните видове шоколад и какао на прах, продавани на крайния потребител. Тъй като количеството на кадмия в какаовите продукти е свързано със съдържанието на какаото в тях, е целесъобразно да бъдат определени различни максимално допустими количества кадмий за продуктите, съдържащи различен процент какао. Това следва да гарантира, че на максимално допустимите количества ще могат да отговарят и шоколади с по-високо съдържание на какао.
(9)
В някои региони на държавите производителки на какао могат да се срещат естествено високи нива на кадмия в почвата. Поради това при определянето на максимално допустимите количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при какаови и шоколадови продукти, предоставени от държавите с високи нива на кадмий в почвата.
(10)
Храните за кърмачета и преходните храни имат значителен принос за експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Храните за кърмачета и преходните храни, произвеждани само от изолати на соевия белтък или от смес от такива изолати и белтъци на кравето мляко, могат да съдържат по-големи количества кадмий от продуктите на база мляко, тъй като соята поема естествено кадмия от почвата. Храните на база соя са важна алтернатива за кърмачетата с непоносимост към лактозата, поради което трябва да се гарантира достатъчното снабдяване на пазара с тях. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за продуктите на база соя.
(11)
Обработените храни на база зърнени култури и останалите детски храни за кърмачета и малки деца са важен източник по отношение на експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Поради това следва да се определи специално максимално допустимо количество кадмий за обработените храни на база зърнени култури и за останалите бебешки храни.
(12)
Намалената експозиция на една силно уязвима група потребители може да бъде постигната чрез определянето на максимално допустими количества за определени категории храни със специално диетично предназначение (например храни за кърмачета, предназначени за специални медицински цели). Ако липсват обаче данни, които да мотивират подобно максимално равнище, с оглед на евентуалното определяне на специални максимално допустими количества в бъдеще следва да бъдат събирани данни за наличието.
(13)
При някои зеленчуци (козя брада, пащърнак, листна и дръжкова целина, хрян) е трудно да се постигне съответствие със сега действащите максимално допустими количества, като данните за наличието, предоставени от държавите членки, показват, че естествените фонови количества са по-високи и са съпоставими с тези за главеста целина. Тъй като консумацията на тези стоки е ограничена и въздействието върху експозицията на човека е пренебрежимо, е целесъобразно максимално допустимите количества кадмий за пащърнак, козя брада, листна и дръжкова целина и хрян да бъдат увеличени до тези за главеста целина.
(14)
Някои видове риби понастоящем са освободени от изискването за максимално допустимото количество, приложимо по подразбиране за риба - 0,05 mg/kg. За видовете паламуд (Sarda sarda), обикновена морска каракуда (Diplodus vulgaris), змиорка (Anguilla anguilla), морски кефал (Mugil labrosus labrosus), сафрид (Trachurus species), лувар (Luvarus imperialis), сардинопс (Sardinops species) и морски език (Dicologoglossa cuneata) нови данни относно наличието показват, че освобождаването от това изискване вече не е необходимо и че максимално допустимото количество по подразбиране може да бъде постигнато при спазване на добрите практики в рибното стопанство. Поради това за тези видове риби повече не са необходими специални максимално допустими количества.
(15)
За ауксида (Auxis species), хамсия (Engraulis species) и риба меч (Xiphias gladius) нови данни относно наличието показват, че при спазване на добрите практики в рибното стопанство може да бъде спазено и по-ниско максимално допустимо количество. Поради това максимално допустимите количества за тези видове риби следва да бъдат коригирани.
(16)
За сардини (Sardina pilchardus) и черен кардинал (Sicyopterus lagocephalus) данните относно наличието показват, че е трудно да се постигне съответствие със сегашните максимално допустими количества, тъй като естествените фонови равнища могат да бъдат по-високи. Консумацията и на двата вида риби е ограничена и има пренебрежимо малко отражение върху експозицията на човека. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за двата вида риби с цел да се гарантира предлагането им на пазара.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 1881/2006 следва да бъде съответно изменен.
(18)
На държавите членки и стопанските субекти в хранителната промишленост следва да се даде време да се приспособят към новите максимално допустими количества, определени с настоящия регламент по отношение на какаовите продукти и храните за кърмачета и малки деца. Поради това датата на прилагане на максимално допустимите количества кадмий в тези стоки следва да бъде отложена.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точки 3.2.19 и 3.2.20 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2015 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2015 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
2. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точка 3.2.7 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2019 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2019 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 май 2014 година.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 488/2014,
annettu 12 päivänä toukokuuta 2014,
asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on elintarvikkeissa olevan kadmiumin enimmäismääristä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vierasaineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 (2) vahvistetaan erinäisissä elintarvikkeissa olevan kadmiumin enimmäismäärät.
(2)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’EFSA’, alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta, jäljempänä ’CONTAM-lautakunta’ antoi 30 päivänä tammikuuta 2009 lausunnon (3) elintarvikkeissa olevasta kadmiumista. Lausunnossaan EFSA asetti kadmiumille siedettäväksi viikkosaanniksi 2,5 μg/kg painokiloa kohti. Lausumassaan kadmiumin siedettävästä viikkosaannista (4) EFSA otti huomioon FAO:n ja WHO:n yhteisen elintarvikelisäaineita käsittelevän asiantuntijakomitean JECFAn hiljattain tekemän riskinarvioinnin (5) ja vahvisti siedettäväksi viikkosaanniksi 2,5 μg/kg painokiloa kohti.
(3)
Elintarvikkeissa olevasta kadmiumista antamassaan tieteellisessä lausunnossa CONTAM-lautakunta totesi, että keskimääräinen elintarvikeperäinen kadmiumaltistus on Euroopan maissa lähellä siedettävää viikkosaantia 2,5 μg/kg painokiloa kohti tai vähän sen yli. Tietyissä väestöryhmissä saanti saattaa olla noin kaksi kertaa siedettävän viikkosaannin suuruinen. CONTAM-lautakunta totesi lisäksi, että vaikka onkin epätodennäköistä, että tällaiselle saantitasolle altistuvalle henkilölle aiheutuu munuaisten toimintaan liittyviä haittavaikutuksia, kadmiumaltistusta olisi koko väestön tasolla vähennettävä.
(4)
CONTAM-lautakunnan elintarvikkeissa olevasta kadmiumista antaman lausunnon mukaan ne elintarvikeryhmät, joiden osuus elintarvikeperäisestä kadmiumaltistuksesta on suurin, ovat etupäässä kyseisten elintarvikkeiden suuren kulutuksen vuoksi viljat ja viljatuotteet, vihannekset, pähkinät ja palkokasvit, tärkkelyspitoiset juurikkaat ja perunat sekä liha ja lihavalmisteet. Havaitut kadmiumpitoisuudet olivat suurimmat seuraavissa elintarvikeryhmissä: merilevä, kalat ja äyriäiset, suklaa ja erikoisruokavaliovalmisteet sekä sienet, öljysiemenet ja syötävät eläinten sivutuotteet.
(5)
EFSA laati Euroopan väestön elintarvikeperäistä kadmiumaltistusta käsittelevän tieteellisen raportin yhteydessä tarkistetun altistusarvioinnin, (6) jossa käytettiin uutta elintarvikkeiden kulutustietoja koskevaa tietokantaa, jossa on ajantasaistettuja tietoja elintarvikkeiden kulutuksesta eri jäsenvaltioissa ja eri ikäryhmissä; arvioinnissa annettiin tarkempia ikäryhmittäisiä tietoja altistukseen vaikuttavista elintarvikkeista. Aikuisilla tärkeimpiä altistumislähteitä ovat tärkkelyspitoiset juurikkaat, viljat ja viljapohjaiset valmisteet samoin kuin vihannekset ja vihannespohjaiset valmisteet. Lapsilla ja nuorilla tärkeimpiä altistumislähteitä ovat puolestaan tärkkelyspitoiset juurikkaat, viljat ja viljapohjaiset valmisteet samoin kuin sokeri ja konditoriatuotteet ja makeiset. Imeväisillä ja pikkulapsilla tärkeimpiä lähteitä ovat tärkkelyspitoiset juurikkaat ja palkokasvit, viljat ja viljapohjaiset valmisteet, maito ja maitotuotteet sekä imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetut elintarvikkeet. Tarkistettu altistusarviointi osoittaa, että kokonaisaltistus ei ole peräisin pelkästään muutamista keskeisistä lähteistä vaan se on erinäisistä eri elintarvikeryhmistä saatavan altistuksen summa.
(6)
Kadmiumille on vahvistettu enimmäismäärät lukuisten elintarvikkeiden osalta: niihin kuuluvat viljat, vihannekset, liha, kalat, äyriäiset, eläinperäiset sivutuotteet ja elintarvikelisät. Eräiden elintarvikkeiden, jotka ovat merkittäviä altistajia tietyissä väestöryhmissä (suklaa- ja kaakaotuotteet, imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetut elintarvikkeet), osalta ei vielä ole vahvistettu enimmäismääriä. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa kadmiumin enimmäismäärät näiden elintarvikkeiden osalta.
(7)
Vierasaineiden enimmäismäärät vahvistetaan ALARA-periaatteen (niin pienet kuin on kohtuudella mahdollista) mukaisesti sekä niiden hyödykkeiden osalta, joille on jo vahvistettu kadmiumin enimmäismäärät (kuten vihannekset, liha, kala, äyriäiset, eläinperäiset sivutuotteet ja elintarvikelisät), että niiden hyödykkeiden osalta, joille ollaan vahvistamassa enimmäismäärät (kuten kaakao- ja suklaatuotteet), käyttäen esiintymistietoja ja Euroopan unionin kansalaisten kulutustottumuksia.
(8)
Loppukuluttajalle myytävässä suklaassa ja kaakaojauheessa voi olla runsaasti kadmiumia, ja ne ovatkin merkittävä altistuslähde ihmiselle. Lapset nauttivat näitä tuotteita usein - esimerkiksi suklaata sellaisenaan tai makeutettuja kaakaojauheita kaakaojuomissa. Kadmiumin enimmäismääriä vahvistettaessa olisi tarkasteltava loppukuluttajalle myytäviin erityyppisiin suklaisiin ja kaakaojauheisiin liittyviä esiintymistietoja. Koska kaakaotuotteiden kadmiumpitoisuus on kytköksissä niiden kaakaopitoisuuteen, on asianmukaista vahvistaa eritasoiset enimmäismäärät kadmiumille tuotteissa, joissa kaakaon prosenttiosuudet ovat erilaiset. Tällä tavoin pystyttäneen varmistamaan, että myös runsaasti kaakaota sisältävät suklaat voivat noudattaa enimmäistasoja.
(9)
Eräillä kaakaontuottajamaiden alueilla maaperässä voi olla luonnollisesti runsaasti kadmiumia. Kadmiumin enimmäismääriä vahvistettaessa olisi siksi otettava huomioon kadmiumin esiintymistiedot kaakao- ja suklaatuotteista, joiden tuottajamaiden maaperässä on runsaasti kadmiumia.
(10)
Äidinmaidonkorvikkeet ja vieroitusvalmisteet ovat merkittävä imeväisten ja pikkulasten kadmiumaltistuksen lähde. Äidinmaidonkorvikkeet ja vieroitusvalmisteet, jotka on valmistettu soijaproteiini-isolaateista sellaisenaan tai sekoitettuna lehmänmaidon proteiineihin, voivat sisältää enemmän kadmiumia kuin maitopohjaiset valmisteet, koska soijapavut ottavat luontaisesti kadmiumia maaperästä. Soijapohjaiset valmisteet ovat merkittävä vaihtoehto laktoosi-intoleranteille imeväisille, joten on huolehdittava siitä, että markkinoilla on niitä riittävästi saatavilla. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa soijapohjaisille valmisteille suurempi enimmäismäärä.
(11)
Viljapohjaiset valmisruoat ja muut imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetut lastenruoat ovat heille merkittävä kadmiumaltistuksen lähde. Viljapohjaisille valmisruoille ja muille lastenruoille olisi sen vuoksi vahvistettava erityinen kadmiumin enimmäismäärä.
(12)
Erittäin heikossa asemassa olevan kuluttajaryhmän altistusta voitaisiin vähentää vahvistamalla enimmäistaso tietyille erityisravinnoksi tarkoitetuille elintarvikeryhmille (esimerkiksi imeväisille erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetut elintarvikkeet). Koska tällaisen enimmäismäärän perustaksi ei ole tietoja, olisi kerättävä esiintymistietoja, joiden pohjalta voitaisiin myöhemmin mahdollisesti vahvistaa erityinen enimmäismäärä.
(13)
Nykyisten enimmäismäärien noudattaminen on tiettyjen vihannesten kohdalla (kaurajuuri, palsternakat, lehtiselleri, piparjuuri) vaikeaa, ja jäsenvaltioiden toimittamat esiintymistiedot osoittavat, että luonnolliset esiintymistasot ovat suurempia ja verrattavissa mukulasellerin arvoihin. Koska kyseisten vihannesten kulutus on vähäistä ja sen vaikutukset ihmisten altistumiseen ovat vähämerkityksisiä, on aiheellista nostaa palsternakkojen, kaurajuuren, lehtisellerin ja piparjuuren kadmiumin enimmäismäärät mukulasellerin tasolle.
(14)
Tiettyjen kalalajien kohdalla tehdään nykyisin poikkeus kaloihin sovellettavasta oletusenimmäismäärästä 0,05 mg/kg. Uudet esiintymistiedot kalalajien sarda (Sarda sarda), kaulussargi (Diplodus vulgaris), ankerias (Anguilla anguilla), keltti (Mugil labrosus labrosus), piikkimakrilli (Trachurus sp.), luvari (Luvarus imperialis), sardinops (Sardinops sp.) ja kielikampela (Dicologoglossa cuneata) osalta osoittavat, ettei poikkeus ole enää tarpeellinen ja että oletusenimmäismäärää voidaan noudattaa hyviä kalastuskäytäntöjä soveltamalla. Näiden kalalajien osalta ei näin ollen enää tarvita erityisiä enimmäismääriä.
(15)
Kuulamakrillia (Auxis sp.), sardelleja (Engraulis sp.) ja miekkakalaa (Xiphias gladius) koskevat uudet esiintymistiedot osoittavat, että hyviä kalastuskäytäntöjä soveltamalla voidaan noudattaa pienempää enimmäismäärää. Näihin kalalajeihin sovellettavia enimmäismääriä olisi sen vuoksi tarkistettava.
(16)
Sardiineja (Sardina pilchardus) ja tokkoa (Sicyopterus lagocephalus) koskevat esiintymistiedot osoittavat, että nykyisten enimmäismäärien noudattaminen on vaikeaa, koska luonnolliset esiintymistasot voivat olla suurempia. Kulutus on kummankin kalalajin kohdalla vähäistä, ja sen vaikutukset ihmisten altistumiseen ovat vähämerkityksisiä. Sen vuoksi on asianmukaista vahvistaa näille kalalajeille suuremmat enimmäismäärät, jotta voidaan varmistaa, että niitä on saatavissa markkinoilla.
(17)
Asetusta (EY) N:o 1881/2006 olisi sen vuoksi muutettava.
(18)
Jäsenvaltioille ja elintarvikealan toimijoille olisi annettava aikaa sopeutua tällä asetuksella vahvistettuihin enimmäismääriin, jotka koskevat kaakaotuotteita ja imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettuja elintarvikkeita. Näiden tuotteiden sisältämän kadmiumin enimmäismäärien soveltamista olisi sen vuoksi lykättävä.
(19)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1881/2006 liite tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevissa 3.2.19 ja 3.2.20 kohdassa vahvistettuja kadmiumin enimmäismääriä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015. Elintarvikkeita, jotka eivät noudata näitä enimmäismääriä mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää tammikuuta 2015, voidaan kyseisen päivämäärän jälkeen edelleen pitää kaupan vähimmäissäilyvyysajankohtaan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
2. Asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevassa 3.2.7 kohdassa vahvistettuja kadmiumin enimmäismääriä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019. Elintarvikkeita, jotka eivät noudata näitä enimmäismääriä mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää tammikuuta 2019, voidaan kyseisen päivämäärän jälkeen edelleen pitää kaupan vähimmäissäilyvyysajankohtaan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä toukokuuta 2014.