РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 231/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В нейното съобщение от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, Комисията определя рамката за инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност, включително Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II).
(2)
Тъй като срокът на действие на Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета (4) изтeче на 31 декември 2013 г. и с оглед да се постигне по-голяма ефективност на външната дейност на Съюза, следва да се поддържа рамка за планиране и предоставяне на външно подпомагане за периода от 2014 до 2020 г. Следва да продължи подкрепата за политиката на разширяване на Съюза посредством специален инструмент за финансиране на външната дейност. Във връзка с това следва да бъде създаден ИПП II.
(3)
Член 49 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) постановява, че всяка европейска държава, която поддържа ценностите за зачитане на човешкото достойнство, свобода, демокрация, равенство, правова държава и зачитане на правата на човека, включително. правата на лицата, които принадлежат към малцинства, може да поиска да членува в Съюза. Европейска държава, която е поискала да членува в Съюза, може да стане член едва когато е потвърдено, че отговаря на критериите за членство, установени на Европейския съвет през юни 1993 г. в Копенхаген („критериите от Копенхаген“), и при условие че присъединяването не надхвърля капацитета на Съюза за интегриране на новия член. Тези критерии са свързани със стабилността на институциите, гарантиращи демокрацията, правовата държава, правата на човека и зачитането и закрилата на малцинствата, наличието на функционираща пазарна икономика, капацитета за справяне с конкурентния натиск и пазарните сили в рамките на Съюза и способността за поемане както на правата, така и на задълженията по Договорите, включително присъединяване към целите на политическия, икономическия и паричния съюз.
(4)
Стратегията за разширяването, основана на консолидиране, изпълнение на конкретни условия и комуникация, съчетана с капацитета на Съюза да интегрира нови членове, продължава да представлява основата за подновен консенсус за разширяването. Процесът на присъединяване се основава на обективни критерии и на прилагането на принципа на равно третиране на всички кандидати за членство, като всеки един се оценява според собствените му заслуги. Напредъкът по пътя към присъединяването зависи от спазването от всеки кандидат на ценностите на Съюза, както и от способността му да предприеме необходимите реформи за хармонизиране на своята политическа, институционална, правна, административна и икономическа система с правилата, стандартите, политиките и практиките в Съюза.
(5)
Процесът на разширяване укрепва мира, демокрацията и стабилността в Европа и дава възможност на Съюза да бъде в по-добра позиция, за да посрещне глобалните предизвикателства. Преобразяващата сила на процеса на разширяване поражда дълбоки политически и икономически реформи в обхванатите от процеса на разширяване държави и носи ползи за Съюза като цяло.
(6)
Европейският съвет е дал статут на страни кандидатки на Исландия, Черна гора, бившата югославска република Македония, Турция и Сърбия. Той потвърди европейската перспектива на Западните Балкани. Без да се засягат позициите относно статута или евентуалните бъдещи решения на Европейския съвет или на Съвета, тези, които се ползват от подобна европейска перспектива и на които не е даден статут на страни кандидатки, могат да се считат за потенциални страни кандидатки единствено за целите на настоящия регламент.Финансовото подпомагане по настоящия регламент следва да се предоставя на всички бенефициери, посочени в приложение I.
(7)
Подпомагането по настоящия регламент следва да се предоставя в съответствие с рамката за политиката на разширяване, определена от Европейския съвет и Съвета, и като се отчита надлежно съобщението относно стратегията в областта на разширяването и докладите за напредъка, включени в годишния пакет на Комисията в областта на разширяването, както и съответните резолюции на Европейския парламент. Подпомагането следва да се предоставя също така в съответствие със споразуменията между Съюза и бенефициерите, посочени в приложение I, както и в съответствие с Европейските партньорства и Партньорствата за присъединяване. Подпомагането следва да се съсредоточи главно върху избрани области на политиката, които ще помогнат на бенефициерите, посочени приложение I, да укрепят демократичните институции и правовата държава, да реформират съдебната власт и публичната администрация, да зачитат основните права и да насърчават равенството между половете, толерантността, социалното приобщаване и недискриминацията. Чрез подпомагането следва да продължи да бъде оказвана подкрепа за техните усилия за развитие на регионалното, макрорегионалното и трансграничното сътрудничество, както и за териториално развитие, включително посредством изпълнението на макрорегионалните стратегии на Съюза. То следва да стимулира също така тяхното икономическо и социално развитие, което лежи в основата на програма за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, с особен акцент върху малките и средните предприятия), с оглед постигане на целите на стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж (стратегия „Европа 2020“) и постепенно привеждане в съответствие с критериите от Копенхаген. Следва да се подобри съгласуваността между финансовото подпомагане и цялостния напредък в прилагането на предприсъединителната стратегия.
(8)
С цел отчитане на промените в рамката на политиката на разширяване или на значителни събития в бенефициерите, посочени в приложение I, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с адаптирането и актуализирането на тематичните приоритети за помощта, изброени в приложение II. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително и на експертно равнище. При изготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(9)
Укрепването на правовата държава, включително борбата срещу корупцията и организираната престъпност, и доброто управление, включително реформата на публичната администрация, остават главните предизвикателства за повечето бенефициери, посочени в приложение I, и са от решаващо значение за о сближаването на тези бенефициери със Съюза, така че по-късно да могат изцяло да поемат задълженията, произтичащи от членството в него. С оглед на дългосрочния характер на реформите, които се извършват в тези области, и на необходимостта резултатите да бъдат регистрирани, финансовото подпомагане по настоящия регламент следва да отговаря на изискванията, поставени пред бенефициерите, посочени в приложение I, на възможно най-ранен етап.
(10)
Необходимо е бенефициерите, посочени в приложение I, да бъдат по-добре подготвени да се справят с глобалните предизвикателства, като устойчивото развитие и изменението на климата, и да се присъединят към усилията на Съюза за разрешаване на тези проблеми. Подпомагането от Съюза по настоящия регламент следва да допринася също за постигането на целта делът от бюджета на Съюза, свързан с климата, да достигне поне 20 %.
(11)
Съюзът следва също така да предоставя подкрепа за прехода по пътя към присъединяването, което е в полза на всички бенефициери, посочени в приложение I, въз основа на опита на държавите-членки. Това сътрудничество следва да се съсредоточи по-специално върху споделянето на опита, натрупан от държавите-членки в процеса на реформите.
(12)
Комисията и държавите-членки следва да гарантират съответствие, съгласуваност и взаимно допълване на предоставяната от тях помощ, по-конкретно чрез провеждането на редовни консултации и чест обмен на информация на различните етапи от цикъла на подпомагането. Освен това следва да се предприемат необходимите стъпки за осигуряване на по-добра координация и взаимно допълване с други донори, включително чрез провеждането на редовни консултации. Ролята на гражданското общество следва да се засили както по отношение на програмите, реализирани от държавните органи, така и когато гражданското общество се явява пряк бенефициер на помощ от Съюза.
(13)
Приоритетите за действия, насочени към изпълнение на целите в съответните области на политиката, които ще бъдат подпомагани по настоящия регламент, следва да се определят в индикативни стратегически документи, съставени от Комисията за срока на многогодишната финансова рамка на Съюза за периода от 2014 до 2020 г. в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I, въз основа на техните специфични потребности и програмата за разширяване, в съответствие с общите и конкретните цели, определени с настоящия регламент, и при надлежно отчитане на съответните национални стратегии. Стратегическите документи следва също да определят области на политиката, подлежащи на подпомагане, и без да се засягат прерогативите на Европейския парламент и на Съвета, следва да предвиждат индикативно разпределение на средствата на Съюза за всяка област на политиката, с разбивка по години, включително разчет на разходите, свързани с климата. Следва да бъде предвидена достатъчна гъвкавост с оглед удовлетворяване на нововъзникващите потребности и предоставяне на стимули за подобряване на резултатите. Стратегическите документи следва да гарантират последователност и съгласуваност с усилията на бенефициерите, посочени в приложение I, отразени в техните национални бюджети, и следва да отчитат подкрепата, която се предоставя от други донори. С оглед отчитане на развитието във вътрешен и външен план стратегическите документи следва при необходимост да се преразглеждат и да се преработват.
(14)
В интерес на Съюза е да подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, в усилията им за провеждане на реформи с оглед на членството в Съюза. Подпомагането следва да се управлява, като се поставя силен акцент върху резултатите и се предвиждат стимули за онези, които показват ангажираност с реформите посредством ефективно прилагане на предприсъединителната помощ и напредък в изпълнението на критериите за членство.
(15)
За подпомагането следва да продължат да се използват структурите и инструментите, доказали своите качества в предприсъединителния процес. Преходът от пряко управление на предприсъединителните фондове от страна на Комисията към непряко управление от страна на бенефициерите, посочени в приложение I, следва да бъде постепенен и съобразно съответните възможностите на тези бенефициери. В съответствие с принципа на демокрация на участието Комисията следва да насърчава при всеки един от бенефициерите, посочени в приложение I, парламентарния контрол върху предоставяната на този бенефициер помощ.
(16)
За да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия са свързани със стратегическите документи, програмните документи и със специалните правила за определяне на такива еднакви условия и следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално ориентационният им характер по отношение на дадена политика или финансовото им отражение, за тяхното приемане следва по принцип да се използва процедурата по разглеждане, с изключение на случаите на мерки с малък финансов размер. При определянето на еднакви условия за прилагане на настоящия регламент следва да се вземат под внимание извлечените поуки от управлението и прилагането на предприсъединителната помощ в миналото. При необходимост тези условия следва да се изменят.
(17)
Комитетът, създаден съгласно настоящия регламент, следва да бъде компетентен и за правните актове и ангажименти по Регламент (ЕО) № 1085/2006, както и за прилагането на член 3 от Регламент (ЕО) № 389/2006 на Съвета (6).
(18)
Настоящият регламент установява финансов пакет за своя срок на прилагане, който е основна референтна сума за Европейския парламент и за Съвета при годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (7).
(19)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза в областта на външната дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между ИПП II, другите инструменти на Съюза за финансиране на външната дейност и други политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимно укрепване на програмите, разработвани в рамките на тези инструменти за финансиране на външната дейност.
(20)
Общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са уредени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(21)
Доколкото целта на настоящия регламент не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(22)
Уместно е да се гарантира плавен преход без прекъсване между Инструмента за предприсъеднителна помощ (ИПП), създаден с Регламент (ЕО) № 1085/2006 и ИПП II и срокът на прилагане на настоящия регламент да се обвърже с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (9). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обща цел
Инструментът за предприсъединителна помощ а периода от 2014 до 2020 г. („ИПП II“) подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, при приемането и осъществяването на политическите, институционалните, правните, административните, социалните и икономическите реформи, които се изискват от тези бенефициери, за зачитане на ценностите на Съюза и постепенно привеждане в съответствие с правилата, стандартите, политиките и практиките на Съюза с оглед на членството в него.
Посредством това подпомагане ИПП II допринася за стабилността, сигурността и благоденствието на бенефициерите, посочени в приложение I.
Член 2
Специфични цели
1. Помощта, отпускана по настоящия регламент, е насочена към постигане на следните специфични цели в съответствие с нуждите на всеки един от бенефициерите, посочени в приложение I, както и с индивидуалните им програми за разширяване:
а)
подпомагане на политическите реформи, наред с другото, чрез:
i)
укрепване на демокрацията и нейните институции, включително независима и ефикасна съдебна власт, и на правовата държава, включително нейното изграждане;
ii)
популяризиране и защита на правата на човека и основните свободи, по-добро спазване на правата на лицата, които принадлежат към малцинства, включително на лесбийките, гейовете, бисексуалните, транссексуалните и интерсексуалните лица, насърчаване на равенството между половете, недискриминацията и толерантността, както и свобода на медиите и зачитане на културното многообразие;
iii)
регионално сътрудничество и добросъседски отношения;
iv)
насърчаване на мерки за помирение, укрепване на мира и изграждане на доверие;
v)
борбата с корупцията и организираната престъпност;
vi)
укрепване на публичната администрация и доброто управление на всички равнища;
vii)
мерки за изграждане на капацитет с цел подобряване на правоприлагането, управлението на границите и прилагането на миграционната политика, включително управлението на миграционните потоци;
viii)
развитие на гражданското общество;
ix)
подобряване на социалния диалог и укрепване на капацитета на социалните партньори;
б)
подпомагане на икономическото, социалното и териториалното развитие с цел постигане на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, наред с другото, чрез:
i)
постигане на стандартите на Съюза в икономиката, включително функционираща пазарна икономика, както и фискално и икономическо управление;
ii)
икономически реформи, които са необходими за справяне с конкурентния натиск и пазарните сили в Съюза, и същевременно принос за постигането на целите, свързани със социалната сфера и околната среда;
iii)
стимулиране на трудовата заетост и мобилност, насърчаване създаването на качествени работни места и развитието на човешкия капитал;
iv)
насърчаване на социалното и икономическото приобщаване, по-конкретно на малцинствата и уязвимите групи, включително на хората с увреждания, бежанците и разселените лица;
v)
насърчаване на приобщаваща и интегрирана образователна система и опазване и възстановяване на културното наследство;
vi)
развитие на физическия капитал, включително подобряване на инфраструктурата, и връзки с мрежите на Съюза и регионалните мрежи;
vii)
укрепване на капацитета за научни изследвания, технологично развитие и иновации;
в)
укрепване на всички равнища на способността на бенефициерите, посочени в приложение I, да изпълняват задълженията, произтичащи от членството в Съюза, като се подпомага постепенното привеждане в съответствие с достиженията на правото на Съюза и тяхното приемане, въвеждане и прилагане, включително подготовка за управлението на структурните фондове на Съюза, Кохезионния фонд и Европейския земеделски фонда за развитие на селските райони;
г)
укрепване на регионалната интеграция и териториалното сътрудничество с участието на бенефициерите, посочени в приложение I, на държавите-членки и по целесъобразност на трети държави в обхвата на Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10).
2. Напредъкът към постигане на специфичните цели, посочени в параграф 1, се проследява и оценява въз основа на предварително определени, ясни, прозрачни и където е приложимо специфични за държавата и измерими показатели, които обхващат наред с другото:
а)
напредъка в областите на укрепването на демокрацията, принципите на правовата държава и независимата и ефикасна съдебна власт, зачитането на правата на човека, включително на лицата, принадлежащи към малцинства и уязвими групи, и основните свободи, равенството между половете и правата на жените, борбата с корупцията и организираната престъпност, помиряването, добросъседските отношения и завръщането на бежанците, и по-специално регистрирането на резултати в тези области;
б)
напредъка на реформите в социално-икономическата и фискалната област, преодоляването на структурните и макроикономическите дисбаланси; обосноваността и ефективността на стратегиите за социално и икономическо развитие, напредъка към интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и създаването на приобщаващо и интегрирано образование, качествено обучение и заетост, включително чрез публични инвестиции, подпомагани от ИПП II; напредъка към създаването на благоприятна стопанска среда;
в)
напредъка в хармонизирането на законодателството с достиженията на правото на Съюза, включително хронологическа справка за неговото прилагане; напредъка в институционалната реформа, свързана със Съюза, включително прехода към непряко управление на помощта, която се отпуска по настоящия регламент;
г)
напредъка в изграждането и укрепването на доброто управление и административния и институционалния капацитет и капацитета за усвояване на всички равнища, включително адекватни човешки ресурси, необходими за приемане и прилагане на законодателството, свързано с достиженията на правото на Съюза;
д)
инициативи за регионално и териториално сътрудничество и развитието на търговските потоци.
3. Показателите, посочени в параграф 2, се използват по целесъобразност за мониторинг, оценка и преглед на резултатите. Годишните отчети на Комисията, посочени в член 4, се вземат като отправна точка при оценката на резултатите от подпомагането от ИПП II. Съответните показатели за изпълнение се определят и включват в стратегическите документи и програмите, посочени в членове 6 и 7, и се определят по такъв начин, че да се даде възможност за обективна оценка на напредъка във времето и, когато е уместно, за всички програми.
Член 3
Области на политиката
1. Помощта, отпускана по силата на настоящия регламент, е насочена основно към следните области на политиката:
а)
реформи в хода на подготовката за членство в Съюза и свързаното с това институционално изграждане и изграждане на капацитет;
б)
социално-икономическо и регионално развитие;
в)
трудова заетост, социални политики, образование, насърчаване на равенството между половете и развитие на човешките ресурси;
г)
земеделие и развитие на селските райони;
д)
регионално и териториално сътрудничество.
2. Помощта във всички области на политиката, посочени в параграф 1 от настоящия член, подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, за постигане на общите и конкретните цели по член 1 и член 2, по-специално чрез реформи на политиките, сближаване на законодателството, изграждане на капацитет и инвестиции.
Когато е уместно, особено внимание се обръща на доброто управление, правовата държава и борбата с корупцията и организираната престъпност.
3. Помощта в рамките на областите на политиката, посочени в параграф 1, букви б)-д), може да включва финансиране на видовете дейности, предвидени в Регламент (ЕС) № 1301/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), Регламент (ЕС) № 1300/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), Регламент (ЕС) № 1304/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14) и Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
4. Помощта в рамките на областта на политиката, посочена в параграф 1, буква д), може да финансира по-специално дейности с участието на няколко държави или хоризонтални дейности, както и дейности за трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество.
Член 4
Рамка за помощта
1. Помощта по настоящия регламент се предоставя в съответствие с рамката за политиката на разширяване, определена от Европейския съвет и Съвета, и се отчита надлежно съобщението относно стратегията в областта на разширяването и докладите за напредъка, включени в годишния пакет на Комисията в областта на разширяването, както и съответните резолюции на Европейския парламент. Комисията гарантира съответствието между политическата рамка за предоставяне на помощ и политическата рамка за разширяване.
2. Помощта се насочва и адаптира към конкретното положение на бенефициерите, посочени в приложение I, като се вземат предвид необходимите допълнителни усилия за спазване на критериите за членство, както и капацитета на бенефициерите. Помощта е с различен обхват и интензивност в зависимост от потребностите, ангажимента за реформи и напредъка по изпълнението на тези реформи. Основната ѝ цел е да се подпомогнат бенефициерите, посочени в приложение I, да определят и изпълняват секторните реформи. Секторните политики и стратегии са всеобхватни и допринасят за постигането на конкретните цели, определени в член 2, параграф 1.
3. В съответствие с конкретните цели, изложени в член 2, параграф 1, тематичните приоритети за предоставяне на помощ според нуждите и капацитета на бенефициерите, посочени в приложение I, са изброени в приложение II. Всеки един от тези тематични приоритети може да допринесе за постигането на повече от една конкретна цел.
4. В съответствие с конкретната цел, посочена в член 2, параграф 1, буква г), помощта е в подкрепа на трансграничното сътрудничество както между бенефициерите, посочени в приложение I, така и между тях и държавите-членки или държавите от Европейския инструмент за съседство (ЕИС), създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 с оглед насърчаването на добросъседските отношения, засилването на интеграцията със Съюза и стимулирането на социално-икономическото развитие. Тематичните приоритети в областта на помощта за териториално сътрудничество са изброени в приложение II.
Член 5
Съответствие, съгласуваност и взаимно допълване
1. Финансовата помощ в рамките на настоящия регламент е съгласувана с политиките на Съюза. Тя е в съответствие със споразуменията, които Съюзът е сключил с бенефициерите, посочени в приложение I, и спазва ангажиментите, произтичащи от многостранните споразумения, по които Съюзът е страна.
2. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, допринася за изпълнението на ангажиментите на Съюза посредством засилена прозрачност и отчетност при предоставянето на помощта, включително. чрез публичното оповестяване на информация относно обема на помощта и отпуснатите средства, като гарантира, че данните са сравними в международен план, като да тях има лесен достъп и те могат да бъдат споделени и публикувани.
3. Комисията, държавите-членки и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) си сътрудничат при осигуряването на съгласуваността на отпуснатата по силата на настоящия регламент помощ и се стремят да избягват дублирането между нея и друга помощ, предоставяна от Съюза, държавите-членки и ЕИБ, включително чрез редовни и отворени за всички участници заседания, насочени към координиране на помощта.
4. Комисията, държавите-членки и ЕИБ гарантират координирането на съответните си програми за помощ с цел повишаване ефективността и ефикасността при предоставянето на помощта и за избягване на двойното финансиране в съответствие с установените принципи за укрепване на оперативната координация в областта на външното подпомагане и за хармонизиране на политиките и процедурите, по-специално на международните принципи за ефективност на помощта. Координацията обхваща редовни консултации и честа обмяна на информация през отделните етапи на цикъла на подпомагането, по-конкретно консултации на място, и представлява основен етап от процеса на програмиране на държавите-членки и на Съюза.
5. С оглед повишаване на ефективността и ефикасността при предоставянето на помощта и за избягване на двойното финансиране Комисията заедно с държавите-членки предприема необходимите мерки за осигуряване на по-добра координация и взаимно допълване с многостранните и регионалните организации и структури, като международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН, както и донорите извън Съюза.
6. Като правило, в хода на подготовката, прилагането и мониторинга на помощта, отпускана по настоящия регламент, Комисията ще действа в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I. Партньорството включва по целесъобразност компетентни национални и местни органи, както и организации на гражданското общество. Комисията насърчава координацията между съответните заинтересовани страни.
Капацитетът на организациите на гражданското общество се укрепва, включително по целесъобразност в качеството им на преки бенефициери на помощ.
ДЯЛ II
СТРАТЕГИЧЕСКО ПЛАНИРАНЕ
Член 6
Стратегически документи
1. Финансовата помощ по настоящия регламент се предоставя на базата на индикативни стратегически документи, включващи една или няколко държави („стратегическите документи“), които са съставени от Комисията в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I, за срока на многогодишната финансова рамка на Съюза за периода от 2014 до 2020 г.
2. Стратегическите документи определят приоритетите за действие за изпълнение на целите в съответните области на политиката, посочени в член 3, които ще бъдат подпомагани по настоящия регламент в съответствие с общите и специфичните цели, посочени съответно в членове 1 и 2. Стратегическите документи се приемат съгласно рамката за помощта, посочена в член 4, при надлежно отчитане на съответните национални стратегии.
3. Стратегическите документи включват индикативното разпределение на средства от Съюза за отделните области на политиката, по правило разбити по години, и позволяват да се реагира на възникващи нужди, без да се засяга възможността за комбиниране на помощта в различни области на политиката. Стратегическите документи включват показатели за оценка на напредъка към постигане на посочените в тях цели.
4. Комисията прави годишна оценка на изпълнението на стратегическите документи и на тяхната актуалност с оглед на развитието на политическата рамка, посочена в член 4. Комисията уведомява комитета по член 13, параграф 1 за резултатите от тази оценка и може да предложи преразглеждане на стратегическите документи, посочени в настоящия член, и/или на програмите и мерките по член 7, параграф 1 според случая. Тези стратегически документи се подлагат и на междинен преглед, и при необходимост се преработват.
5. Комисията приема стратегическите документи, посочени в настоящия член, и всички техни преработки в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
ДЯЛ III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 7
Програмиране
1. Помощта от Съюза в рамките на настоящия регламент се осъществява пряко, непряко или при съвместно управление чрез програмите и мерките, посочени в членове 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014 и в съответствие със специалните правила за определяне на единни условия за прилагане на настоящия регламент, по-конкретно по отношение на управленските структури и процедури, които Комисията приема в съответствие с член 13 от настоящия регламент. По правило изпълнението се осъществява под формата на едногодишни или многогодишни програми, включващи една или няколко държави, както и на трансгранични програми за сътрудничество, създадени в съответствие със стратегическите документи съгласно член 6 и съставени от съответните бенефициери, посочени в приложение I към настоящия регламент, и/или Комисията, според случая.
2. При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед по член 17 от Регламент (ЕС) № 236/2014 („доклада за междинен преглед“), се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в този доклад.
Член 8
Рамкови и допълнителни споразумения
1. Комисията и съответните бенефициери, посочени в приложение I, сключват рамкови споразумения за реализиране на помощта.
2. Допълнителни споразумения за реализиране на помощта може да се сключват, между Комисията и съответните бенефициери, посочени в приложение I, или техни изпълнителни органи, ако е необходимо.
Член 9
Хоризонтални разпоредби във връзка с инструментите
1. В надлежно обосновани случаи и с оглед да се гарантират съгласуваността и ефективността на финансирането от Съюза или да се насърчи регионалното сътрудничество, Комисията може да реши да разшири обхвата за допустимост на програмите и мерките, посочени в член 7, параграф 1 за да включи страни, територии и региони, които в противен случай не биха се ползвали от правото на финансиране по член 1, когато програмата или мярката, която ще се прилага, е с глобален, регионален или трансграничен характер.
2. Европейският фонд за регионално развитие (ЕФРР) участва в създадени съгласно настоящия регламент програми или мерки за трансгранично сътрудничество между бенефициерите, посочени в приложение I, и държавите-членки. Сумата, с която участва ЕФРР, се определя съгласно член 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Настоящият регламент се прилага по отношение на използването на тази сума.
3. Когато е уместно, ИПП II може да допринася за програми за транснационално и междурегионално сътрудничество или мерки, които са въведени и се прилагат съгласно Регламент (ЕС) № 1299/2013 и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
4. Когато е уместно, ИПП II може да допринася за програми за трансгранично сътрудничество или мерки, които са въведени и се прилагат съгласно Регламент (ЕС) № 232/2014 и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
5. Когато е уместно, ИПП може да допринася за програми или мерки, които са въведени като част от макрорегионална стратегия и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 10
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 11 за изменение на приложение II към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложение II към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 10, се предоставя на Комисията до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 10, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 12
Приемане на допълнителни правила за прилагане
В допълнение към правилата, предвидени в Регламент (ЕС) № 236/2014 се приемат специални правила за определяне на еднакви условия за прилагането на настоящия регламент в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
Член 13
Комитет
1. Създава се Комитет за Инструмента за предприсъединителна помощ („Комитет за ИПП II“), съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. Комитетът за ИПП II подпомага Комисията по отношение на всички области на политиката, посочени в член 3. Комитетът за ИПП II е компетентен и по отношение на законодателните актове и задълженията съгласно Регламент (ЕО) № 1085/2006 и на прилагането на член 3 от Регламент (ЕО) № 389/2006.
Член 14
Възнаграждение за резултатите
1. В стратегическите документи, посочени в член 6, се предвижда заделянето на помощ в подходящ размер, за да бъде възнаграден един от посочените в приложение I бенефициери за:
а)
особен напредък за изпълнение на критериите за членство; и/или
б)
ефикасно прилагане на предприсъединителната помощ, в хода на което са постигнати особено добри резултати по отношение на специфичните цели, заложени в съответния стратегически документ.
2. В случай че напредъкът и/или резултатите, постигнати от бенефициер, посочен в приложение I, остават значително под договорените равнища, заложени в стратегическите документи, Комисията коригира пропорционално отпуснатите средства, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
3. За тази цел се заделя подходяща сума за възнаграждаването посочено в параграф 1 от настоящия член, и се разпределя въз основа на оценка на резултатите и напредъка за срок от няколко години, но не по-късно съответно от 2017 г. и 2020 г. Предвид се вземат показателите за изпълнение, посочени в член 2, параграф 2, както са конкретизирани в стратегическите документи.
4. При индикативното разпределяне на средства от Съюза в стратегическите документи, посочени в член 6, се взема предвид възможността за разпределение на съответните допълнителни средства въз основа на резултатите и/или напредъка.
Член 15
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода от 2014 до 2020 г. се определя на 11 698 668 000 EUR (по текущи цени). До 4 % от финансовия пакет се заделят за програми за трансгранично сътрудничество между бенефициерите, посочени в приложение I, и държавите-членки, в съответствие с техните нужди и приоритети.
2. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка за периода от 2014 до 2020 г.
3. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16), индикативна сума от 1 680 000 000 EUR се отпуска от различните инструменти за финансиране на външната дейност, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (17), ЕИС, ИПП II и Инструментът за партньорство, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (18) за действия по мобилността с учебна цел към или от партньорски държави, по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013 и за сътрудничество и политически диалог с органи, институции и организации от тези държави. По отношение на усвояването на тези средства се прилага Регламент (ЕС) № 1288/2013.
Средствата се предоставя посредством два многогодишни транша, които покриват съответно първите четири години и оставащите три години. Размерът на това финансиране се отразява в програмирането, предвидено в настоящия регламент, в съответствие с установените нужди и приоритети на съответните държави. Размерът на отпуснатите средства може да бъде преразгледан в случай на непредвидени обстоятелства или на значителни политически промени в съответствие с приоритети на външната дейност на Съюза.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 231/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA II) perustamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 212 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Komissio on 29 päivänä kesäkuuta 2011 antamassaan tiedonannossa ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio” vahvistanut kehyksen unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineille, liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA II) mukaan lukien.
(2)
Koska neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006 (4) voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 2013, ulkoisen avun suunnittelua ja toimittamista koskevaa sääntelykehyksen voimassaoloa olisi jatkettava kaudella 2014-2020, jotta unionin ulkoista toimintaa voidaan tehostaa. Unionin laajentumispolitiikkaa olisi edelleen tuettava erityisellä ulkoisen toiminnan rahoitusvälineellä. Tämän vuoksi olisi perustettava liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA II).
(3)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan mukaan unionin jäsenyyttä voi hakea jokainen Euroopan valtio, joka noudattaa ihmisarvon kunnioittamisen, vapauden, demokratian, tasa-arvon, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien, vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeudet mukaan luettuina, kunnioittamisen periaatteita. Unionin jäsenyyttä hakeneesta Euroopan valtiosta voi tulla jäsen vain silloin, kun sen on vahvistettu täyttävän Eurooppa-neuvoston Kööpenhaminan kokouksessa kesäkuussa 1993 vahvistetut liittymisperusteet, jäljempänä ”Kööpenhaminan perusteet”, ja liittyminen tapahtuu siten, että unioni pystyy integroimaan uuden jäsenvaltion. Nämä liittymisperusteet liittyvät demokratian turvaavien instituutioiden vakauteen, oikeusvaltioperiaatteeseen, ihmisoikeuksiin, vähemmistöjen kunnioittamiseen ja suojeluun, toimivan markkinatalouden olemassaoloon sekä kykyyn selviytyä unionissa kilpailupaineiden ja markkinavoimien olosuhteissa sekä valmiuteen omaksua perussopimuksista johtuvien oikeuksien lisäksi myös niistä johtuvat velvollisuudet, joihin kuuluu myös poliittisen unionin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen.
(4)
Sitoumusten vahvistamiseen, ehdollisuuteen ja tiedottamiseen perustuva laajentumisstrategia yhdistettynä unionin kykyyn integroida uusia jäseniä luo edelleen perustan uudelle laajentumista koskevalle yksimielisyydelle. Liittymisprosessi perustuu objektiivisiin arviointiperusteisiin ja kaikkien hakijoiden tasapuolisen kohtelun periaatteen soveltamiseen siten, että kutakin arvioidaan omien ansioidensa perusteella. Liittymisen eteneminen riippuu siitä, miten kukin hakija kunnioittaa unionin arvoja, ja hakijan valmiudesta toteuttaa tarvittavat uudistukset, joilla sen poliittinen, institutionaalinen, oikeudellinen, hallinnollinen ja taloudellinen järjestelmä saatetaan vastaamaan unionin sääntöjä, normeja, politiikkoja ja menettelytapoja.
(5)
Laajentumisprosessilla vahvistetaan rauhaa, demokratiaa ja vakautta Euroopassa, ja se antaa unionille paremman lähtökohdan vastata maailmanlaajuisiin haasteisiin. Laajentumisprosessin muutosvoima käynnistää laajentumisessa mukana olevissa maissa kauaskantoisia poliittisia ja taloudellisia uudistuksia, jotka hyödyttävät myös koko unionia.
(6)
Eurooppa-neuvosto on myöntänyt ehdokasmaan aseman Islannille, Montenegrolle, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle, Turkille ja Serbialle. Se on myös vahvistanut Länsi-Balkanin maiden eurooppalaiset näkymät. Tällaiset unioniin lähentyvät maat, joille ei ole myönnetty ehdokasmaan asemaa, voidaan tässä asetuksessa katsoa siinä tarkoitetuiksi mahdollisiksi ehdokasmaiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta näiden maiden asemaa koskevia Eurooppa-neuvoston tai neuvoston kantoja tai niiden tulevia päätöksiä. Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea olisi myönnettävä kaikille liitteessä I luetelluille edunsaajille.
(7)
Tämän asetuksen mukaista tukea olisi annettava Eurooppa-neuvoston ja neuvoston määrittelemän laajentumispolitiikan viitekehyksen mukaisesti ja ottaen asianmukaisesti huomioon komission vuosittaiseen laajentumispakettiin sisältyvä laajentumisstrategiaa koskeva tiedonanto ja edistymiskertomukset sekä Euroopan parlamentin asiaan liittyvät päätöslauselmat. Tukea olisi annettava myös unionin ja liitteessä I lueteltujen edunsaajien välillä tehtyjen sopimusten sekä Eurooppa-kumppanuuksien ja liittymiskumppanuuksien mukaisesti. Tuki olisi keskitettävä pääasiassa muutamalle politiikan alalle, jotka auttavat liitteessä I lueteltuja edunsaajia vahvistamaan demokraattisia instituutioita ja oikeusvaltioperiaatteen soveltamista, uudistamaan oikeuslaitosta ja julkishallintoa, kunnioittamaan perusoikeuksia sekä edistämään sukupuolten tasa-arvoa, suvaitsevaisuutta, sosiaalista osallisuutta ja syrjimättömyyttä. Sillä olisi edelleen tuettava edunsaajien pyrkimyksiä edistää alueellista, alueiden välistä ja rajatylittävää yhteistyötä sekä alueellista kehitystä muun muassa unionin makroaluestrategioiden täytäntöönpanolla. Tuella olisi myös edistettävä edunsaajien taloudellista ja sosiaalista kehitystä, joka tähtää älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun, ja se olisi kohdistettava erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, jotta voidaan saavuttaa älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet ja saattaa maat vähitellen vastaamaan Kööpenhaminan arviointiperusteita. Rahoitustuen ja liittymistä valmistelevan strategian täytäntöönpanon yleisen edistymisen välistä johdonmukaisuutta olisi parannettava.
(8)
Laajentumispolitiikan viitekehyksen muutosten tai liitteessä I lueteltuja edunsaajia koskevien merkittävien muutosten huomioon ottamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteessä II lueteltujen aihekohtaisten painopistealojen mukauttamista ja ajantasaistamista. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(9)
Oikeusvaltioperiaatteen soveltamisen lujittaminen, korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta mukaan luettuna, ja hyvä hallintotapa, myös julkishallinnon uudistaminen, ovat edelleen useimpien liitteessä I lueteltujen edunsaajien keskeisiä haasteita ja hyvin tärkeitä, jotta nämä edunsaajat voivat lähentyä unionia ja täyttää myöhemmin täysin unionin jäsenyyden velvoitteet. Ottaen huomioon näillä aloilla toteutettavien uudistusten pitkäaikainen luonne ja tarve saada tuloksia, tämän asetuksen mukaisella rahoitustuella olisi vastattava liitteessä I luetelluille edunsaajille asetettuihin vaatimuksiin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.
(10)
Liitteessä I lueteltujen edunsaajien on oltava valmiita vastaamaan paremmin kestävän kehityksen ja ilmastonmuutoksen kaltaisiin maailmanlaajuisiin haasteisiin ja toimimaan unionin pyrkimysten mukaisesti näiden kysymysten ratkaisemiseksi. Tämän asetuksen mukaisella unionin tuella olisi myös myötävaikutettava siihen, että saavutetaan tavoite, jonka mukaan ilmastotoimien osuus korotetaan vähintään 20 prosenttiin unionin talousarviosta.
(11)
Unionin olisi myös annettava jäsenvaltioille karttuneeseen kokemukseen perustuen tukea kaikkien liitteessä I lueteltujen edunsaajien liittymiseen tähtääviin valmisteluihin. Tässä yhteistyössä olisi keskityttävä erityisesti jäsenvaltioiden uudistusprosessissa saamien kokemusten jakamiseen.
(12)
Komission ja jäsenvaltioiden olisi varmistettava antamansa tuen koordinointi, johdonmukaisuus ja keskinäinen täydentävyys erityisesti säännöllisillä neuvotteluilla ja tietojenvaihdolla tukiprosessin eri vaiheissa. Olisi myös toteutettava tarvittavat toimenpiteet koordinoinnin ja täydentävyyden parantamiseksi, myös kuulemalla säännöllisesti muita avunantajia. Kansalaisyhteiskunnan asemaa olisi tehostettava sekä valtiovallan elinten toteuttamien ohjelmien puitteissa että unionin suoran tuen vastaanottajana.
(13)
Toiminnan painopisteet, joilla pyritään saavuttamaan tämän asetuksen mukaista tukea saavien politiikan alojen tavoitteet, olisi määriteltävä suuntaa-antavissa strategia-asiakirjoissa, jotka komissio laatii unionin monivuotisen rahoituskehyksen voimassaolon ajaksi kaudelle 2014-2020 yhteistyössä liitteessä I lueteltujen edunsaajien kanssa niiden erityistarpeiden ja liittymisohjelmien pohjalta tässä asetuksessa määriteltyjen yleis- ja erityistavoitteiden mukaisesti ja ottaen asiaankuuluvat kansalliset strategiat asianmukaisesti huomioon. Strategia-asiakirjoissa olisi myös määritettävä tuettavat politiikan alat ja esitettävä unionin varojen ohjeellinen jakautuminen politiikan aloille vuositasolla eriteltynä, mukaan lukien arvio ilmastoon liittyvistä menoista. Tämä ei kuitenkaan rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston oikeuksia. Tukivälineen olisi oltava riittävän joustava, jotta voidaan vastata äkillisiin tarpeisiin ja kannustaa suoritustason parantamiseen. Strategia-asiakirjoissa olisi varmistettava johdonmukaisuus ja yhtenäisyys liitteessä I lueteltujen edunsaajien kansallisiin talousarvioihin perustuvien toimenpiteiden kanssa ja otettava huomioon muiden tuenantajien myöntämä tuki. Jotta voidaan ottaa huomioon sisäinen ja ulkoinen kehitys, strategia-asiakirjoja olisi tarkasteltava uudelleen ja tarkistettava tarpeen mukaan.
(14)
On unionin edun mukaista avustaa liitteessä I lueteltuja edunsaajia näiden pyrkiessä uudistuksiin tavoitteenaan unionin jäsenyys. Tuen hallinnoinnissa olisi voimakkaasti keskityttävä tuloksiin ja kannustimien luomiseen niille, jotka osoittavat sitoutuneensa uudistuksiin panemalla tehokkaasti täytäntöön liittymistä valmistelevan tuen ja edistymällä jäsenyysvaatimusten täyttämisessä.
(15)
Tuen myöntämisessä olisi edelleen hyödynnettävä rakenteita ja välineitä, jotka ovat osoittautuneet toimiviksi liittymistä valmistelevassa prosessissa. Siirtyminen komission suorittamasta liittymistä valmistelevien varojen suorasta hallinnoinnista liitteessä I lueteltujen edunsaajien toteuttamaan välilliseen hallinnointiin olisi toteutettava asteittain ja kunkin liitteessä luetellun edunsaajan valmiuksien mukaisesti. Osallistuvan demokratian periaatteen mukaisesti komission olisi kannustettava kunkin liitteessä I luetellun edunsaajan suorittamaa parlamentaarista valvontaa, joka kohdistuu asianomaiselle tuensaajalle myönnettyyn tukeen.
(16)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon edellytykset, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tämä täytäntöönpanovalta koskee strategia-asiakirjoja, ohjelmasuunnitteluasiakirjoja ja erityisiä sääntöjä, joilla vahvistetaan tällaiset yhdenmukaiset edellytykset, ja sitä olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (5) mukaisesti. Ottaen huomioon näiden täytäntöönpanosäädösten luonne, erityisesti niiden politiikkaa ohjaava luonne ja taloudelliset vaikutukset, niiden hyväksymiseen olisi periaatteessa sovellettava tarkastelumenettelyä, lukuun ottamatta taloudellisilta vaikutuksiltaan vähäisiä teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä. Vahvistettaessa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi olisi otettava huomioon aiemman liittymistä valmistelevan tuen hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta saadut kokemukset. Näitä yhdenmukaisia edellytyksiä olisi muutettava tilanteen niin vaatiessa.
(17)
Tällä asetuksella perustetulla komitealla olisi oltava toimivalta myös asetuksen (EY) N:o 1085/2006 mukaisten säädösten ja sitoumusten sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 389/2006 (6) 3 artiklan täytäntöönpanon osalta.
(18)
Tällä asetuksella vahvistetaan sen koko soveltamiskauden ajaksi rahoituspuitteet, jotka ovat talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (7) 17 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston ensisijaisena rahoitusohjeena vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(19)
Unionin olisi pyrittävä hyödyntämään käytettävissä olevia resursseja mahdollisimman tehokkaasti optimoidakseen ulkoisen toimintansa vaikutukset. Tähän olisi päästävä unionin ulkoisen toiminnan välineiden keskinäisellä johdonmukaisuudella ja täydentävyydellä sekä luomalla yhteisvaikutuksia IPA II:n, muiden unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden ja unionin muiden politiikkojen välillä. Tällä tavoin näihin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineisiin perustuvat ohjelmat vahvistaisivat edelleen toinen toisiaan.
(20)
Unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden täytäntöönpanoa koskevat yhteiset säännöt ja menettelyt on annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 236/2014 (8).
(21)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(22)
On asianmukaista varmistaa sujuva ja keskeytymätön siirtymä asetuksella (EY) N:o 1085/2006 perustetun liittymistä valmistelevan välineen (IPA) ja IPA II:n välillä ja yhdenmukaistaa tämän asetuksen voimassaoloaika neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (9) soveltamisajan kanssa. Sen vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Yleinen tavoite
Liittymistä valmistelevalla, kautta 2014-2020 koskevalla tukivälineellä, jäljempänä ”IPA II”, tuetaan liitteessä I lueteltuja edunsaajia niiden hyväksyessä ja toteuttaessa unioniin liittymistä varten poliittisia, institutionaalisia, oikeudellisia, hallinnollisia, sosiaalisia ja taloudellisia uudistuksia, jotka ovat tarpeen, jotta kyseiset edunsaajat voivat noudattaa unionin arvoja ja mukautua asteittain unionin sääntöihin, normeihin, politiikkoihin ja menettelytapoihin.
Tällaisen tuen avulla IPA II edistää liitteessä I lueteltujen edunsaajien vakautta, turvallisuutta ja vaurautta.
2 artikla
Erityistavoitteet
1. Tämän asetuksen mukaisella tuella on pyrittävä saavuttamaan seuraavat erityistavoitteet kunkin liitteessä I luetellun edunsaajan tarpeet ja yksilölliset liittymisohjelmat huomioon ottaen:
a)
poliittisten uudistusten tukeminen muun muassa seuraavin keinoin:
i)
demokratian ja demokraattisten instituutioiden, myös riippumattoman ja tehokkaan oikeuslaitoksen, ja oikeusvaltioperiaatteen, myös sen täytäntöönpanon, lujittaminen;
ii)
ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistäminen ja suojelu, vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden, muun muassa homo- ja biseksuaalien sekä transihmisten ja interseksuaalisten ihmisten, oikeuksien entistä parempi kunnioittaminen, sukupuolten tasa-arvon edistäminen, syrjimättömyys ja suvaitsevaisuus ja tiedotusvälineiden vapaus sekä kulttuurien monimuotoisuuden kunnioittaminen;
iii)
alueellinen yhteistyö ja hyvät naapuruussuhteet;
iv)
sovinnon, rauhan rakentamisen ja luottamusta lisäävien toimenpiteiden edistäminen;
v)
korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta;
vi)
julkishallinnon ja hyvän hallintotavan lujittaminen kaikilla tasoilla;
vii)
valmiuksien kehittämistoimenpiteet, joilla parannetaan lainvalvontaa, rajaturvallisuutta ja muuttoliikepolitiikan täytäntöönpanoa, muuttovirtojen hallinta mukaan lukien;
viii)
kansalaisyhteiskunnan kehittäminen;
ix)
sosiaalisen vuoropuhelun parantaminen ja työmarkkinaosapuolten valmiuksien parantaminen;
b)
taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen kehityksen tukeminen älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun aikaansaamiseksi muun muassa seuraavin keinoin:
i)
unionin normien saavuttaminen talouden, toimiva markkinatalous mukaan luettuna, sekä finanssipolitiikan ja talouden ohjauksen ja hallinnan osalta;
ii)
taloudelliset uudistukset, joita tarvitaan selviytymiseksi unionissa kilpailupaineiden ja markkinavoimien olosuhteissa, samalla kun edistetään sosiaalisten ja ympäristöön liittyvien tavoitteiden saavuttamista;
iii)
työllisyyden ja työvoiman liikkuvuuden sekä laadukkaiden työpaikkojen luomisen edistäminen ja inhimillisen pääoman kehittäminen;
iv)
erityisesti vähemmistöjen ja heikossa asemassa olevien väestöryhmien, muun muassa vammaisten, pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden, sosiaalisen ja taloudellisen osallistamisen edistäminen;
v)
osallistavan ja integroidun koulutusjärjestelmän edistäminen sekä kulttuuriperinnön säilyttäminen ja entisöinti;
vi)
aineellisen pääoman kehittäminen, mukaan lukien infrastruktuurin parantaminen, sekä yhteyksien parantaminen unioniin ja alueellisiin verkkoihin;
vii)
tutkimukseen, teknologiseen kehittämiseen ja innovointiin liittyvien valmiuksien vahvistaminen;
c)
liitteessä I lueteltujen edunsaajien valmiuksien parantaminen kaikilla tasoilla, jotta ne voivat täyttää unionin jäsenyysvelvoitteet tukemalla lainsäädännön asteittaista mukauttamista unionin säännöstöön ja tämän säännöstön käyttöönottoa, täytäntöönpanoa ja noudattamisen valvontaa, mukaan lukien valmistautuminen unionin rakennerahastojen, koheesiorahaston sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston hallinnointiin;
d)
sellaisen alueellisen yhdentymisen ja alueellisen yhteistyön tehostaminen, jossa ovat mukana liitteessä I luetellut edunsaajat, jäsenvaltiot sekä soveltuvin osin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 232/2014 (10) soveltamisalaan kuuluvia kolmansia maita.
2. Edellä 1 kohdassa esitettyjen erityistavoitteiden saavuttamisessa tapahtunutta edistystä seurataan ja arvioidaan ennalta määriteltyjen, selkeiden, avoimien ja tarvittaessa maakohtaisten ja mitattavissa olevien indikaattorien pohjalta, jotka koskevat muun muassa seuraavia:
a)
edistyminen demokratian lujittamisen, oikeusvaltioperiaatteen ja riippumattoman ja tehokkaan oikeusjärjestelmän, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen, mukaan lukien vähemmistöihin ja heikossa asemassa oleviin ryhmiin kuuluvien henkilöiden oikeudet, sukupuolten tasa-arvon ja naisten oikeuksien, korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan sekä sovinnon, hyvien naapuruussuhteiden ja pakolaisten paluun aloilla ja erityisesti näitä aloja koskevien tulosten osoittamisessa;
b)
edistyminen sosioekonomisissa ja finanssipoliittisissa uudistuksissa puuttumalla rakenteelliseen ja makrotalouden epätasapainoon; sosiaalisten ja taloudellisten kehitysstrategioiden vakaus ja tuloksellisuus, edistyminen älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun saavuttamisessa sekä osallistavan ja integroidun koulutuksen, laadukkaan ammatillisen koulutuksen ja työllisyyden edistäminen, mukaan lukien IPA II:n tukemin julkisin investoinnein, sekä edistyminen suotuisan liiketoimintaympäristön luomisessa;
c)
edistyminen lainsäädännön mukauttamisessa unionin säännöstöön, mukaan lukien säännöstön täytäntöönpanossa saavutettujen tulosten osoittaminen; edistyminen unionin jäsenyyden edellyttämissä institutionaalisissa uudistuksissa, joihin kuuluu myös siirtyminen tämän asetuksen mukaisen tuen välilliseen hallinnointiin;
d)
edistyminen hyvän hallinnon sekä hallinnollisten ja institutionaalisten valmiuksien ja vastaanottokyvyn luomisessa ja vahvistamisessa kaikilla tasoilla, mukaan lukien unionin säännöstöön liittyvän lainsäädännön hyväksymiseen ja täytäntöönpanoon tarvittavat henkilöresurssit;
e)
alueellista yhteistyötä koskevat aloitteet ja kauppavirtojen kehitys.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja indikaattoreita on käytettävä tarpeen mukaan suoritustason seurantaan, arviointiin ja uudelleentarkasteluun. Jäljempänä 4 artiklassa tarkoitetut komission vuosikertomukset ovat lähtökohtana arvioitaessa IPA II -tuen tuloksia. Asiaankuuluvat suoritusindikaattorit määritellään ja sisällytetään 6 ja 7 artiklassa tarkoitettuihin strategia-asiakirjoihin ja ohjelmiin, ja ne määritetään siten, että edistymistä on mahdollista arvioida objektiivisesti ajallisesti ja tarvittaessa eri ohjelmien osalta.
3 artikla
Politiikan alat
1. Tämän asetuksen mukaista tukea myönnetään pääasiassa seuraaville politiikan aloille:
a)
unionin jäsenyyteen valmistauduttaessa toteutettavat uudistukset ja niihin liittyvä instituutioiden ja valmiuksien kehittäminen;
b)
sosioekonominen ja alueellinen kehitys;
c)
työllisyys, sosiaalipolitiikka, koulutus, sukupuolten tasa-arvon edistäminen ja henkilöresurssien kehittäminen;
d)
maatalous ja maaseudun kehittäminen;
e)
alueellinen yhteistyö.
2. Kaikille tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille politiikan aloille myönnetyllä tuella tuetaan liitteessä I lueteltuja edunsaajia 1 ja 2 artiklassa asetettujen yleis- ja erityistavoitteiden saavuttamisessa erityisesti politiikan uudistusten, lainsäädännön lähentämisen, valmiuksien kehittämisen ja investointien avulla.
Erityistä huomiota kiinnitetään tarpeen mukaan hyvään hallintoon, oikeusvaltioon sekä korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan.
3. Edellä 1 kohdan b-e alakohdassa tarkoitetuille politiikan aloille myönnetty tuki voi sisältää rahoitusta sen tyyppisille toimille, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1301/2013 (11), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1300/2013 (12), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1304/2013 (13), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1299/2013 (14) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 (15).
4. Edellä 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetulle politiikan aloille annettavalla tuella voidaan rahoittaa erityisesti useita maita koskevia tai monialaisia toimia sekä valtioiden rajat ylittäviä, valtioiden välisiä ja alueiden välisiä yhteistyötoimia.
4 artikla
Tuen puitteet
1. Tämän asetuksen mukaista tukea annetaan Eurooppa-neuvoston ja neuvoston määrittelemän laajentumispolitiikan viitekehyksen mukaisesti ja siinä otetaan asianmukaisesti huomioon komission vuosittaiseen laajentumispakettiin sisältyvä laajentumisstrategiaa koskeva tiedonanto ja edistymiskertomukset sekä Euroopan parlamentin asiaan liittyvät päätöslauselmat. Komissio varmistaa tuen ja laajentumispolitiikan viitekehyksen välisen johdonmukaisuuden.
2. Tuki kohdistetaan ja mukautetaan liitteessä I lueteltujen edunsaajien erityistilanteeseen ottamalla huomioon jäsenyysvaatimusten täyttämisen edellyttämät lisätoimet ja asianomaisten edunsaajien valmiudet. Tuen laajuus ja intensiteetti eriytetään tarpeiden, uudistuksiin sitoutumisen ja näiden uudistusten täytäntöönpanossa edistymisen mukaan. Tuki suunnataan pääosin liitteessä I lueteltujen edunsaajien avustamiseen niiden suunnitellessa ja pannessa täytäntöön alakohtaisia uudistuksia. Alakohtaisten politiikkojen ja strategioiden on oltava kokonaisvaltaisia, ja niillä on edistettävä 2 artiklan 1 kohdassa asetettujen erityistavoitteiden saavuttamista.
3. Liitteessä I lueteltujen edunsaajien tarpeiden ja valmiuksien mukaan annettavan tuen aihekohtaiset painopistealat esitetään 2 artiklan 1 kohdassa asetettujen erityistavoitteiden mukaisesti liitteessä II. Kullakin aihekohtaisella painopistealalla voidaan edistää useamman kuin yhden erityistavoitteen saavuttamista.
4. Edellä 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa asetetun erityistavoitteen mukaisesti tuella edistetään rajatylittävää yhteistyötä sekä liitteessä I lueteltujen edunsaajien välillä että edunsaajien ja jäsenvaltioiden tai asetuksella (EU) N:o 232/2014 perustetun Euroopan naapuruusvälineen piiriin kuuluvien maiden välillä hyvien naapuruussuhteiden edistämiseksi, unionin yhdentymisen tehostamiseksi ja sosioekonomisen kehityksen edistämiseksi. Alueelliseen yhteistyöhön tarkoitetun tuen aihekohtaiset painopistealueet esitetään liitteessä III.
5 artikla
Yhdenmukaisuus, johdonmukaisuus ja täydentävyys
1. Tämän asetuksen mukaisen rahoitustuen on oltava unionin politiikkojen mukaista. Siinä on noudatettava sopimuksia, jotka unioni on tehnyt liitteessä I lueteltujen edunsaajien kanssa, ja sellaisissa monenvälisissä sopimuksissa asetettuja sitoumuksia, joiden sopimuspuoli unioni on.
2. Komissio edistää yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa niiden sitoumusten täytäntöönpanoa, jotka unioni on tehnyt lisätäkseen avoimuutta ja tilivelvollisuutta tuen toimittamisessa. Tähän kuuluu tuen määrää ja kohdentamista koskevien tietojen julkistaminen ja sen varmistaminen, että tiedot ovat kansainvälisesti vertailukelpoisia ja helposti saatavilla, jaettavissa ja julkaistavissa.
3. Komissio, jäsenvaltiot ja Euroopan investointipankki (EIP) toimivat yhteistyössä varmistaakseen tämän asetuksen mukaisen tuen sekä unionin, jäsenvaltioiden ja EIP:n myöntämän muun tuen keskinäisen johdonmukaisuuden. Lisäksi ne pyrkivät välttämään tämän asetuksen nojalla myönnettävän ja muun unionin tarjoaman tuen välistä päällekkäisyyttä, muun ohessa järjestämällä säännöllisesti eri tuet kattavia kokouksia avun koordinoimiseksi.
4. Komissio, jäsenvaltiot ja EIP huolehtivat tukiohjelmiensa keskinäisestä koordinoinnista tuen toimittamisen tuloksellisuuden ja tehokkuuden parantamiseksi ja päällekkäisen rahoituksen estämiseksi, noudattaen ulkoisen avun operatiivisen koordinoinnin tehostamista sekä toimintapolitiikkojen ja menettelyjen yhdenmukaistamista koskevia vakiintuneita periaatteita, erityisesti avun tuloksellisuutta koskevia kansainvälisiä periaatteita. Koordinointiin kuuluu tukiprosessin eri vaiheissa säännöllistä neuvonpitoa ja toistuvaa tietojenvaihtoa erityisesti paikan päällä siellä, missä tukea annetaan, ja se on jäsenvaltioiden ja unionin ohjelmasuunnittelun keskeinen vaihe.
5. Jotta tuen toimittamisen tuloksellisuutta ja tehokkuutta voidaan lisätä ja välttää päällekkäinen rahoitus, komissio toteuttaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tarpeelliset toimenpiteet paremman koordinoinnin ja keskinäisen täydentävyyden varmistamiseksi monenvälisten ja alueellisten järjestöjen ja yhteisöjen, kuten kansainvälisten rahoituslaitosten ja Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestöjen, rahastojen ja ohjelmien, sekä unionin ulkopuolisten tuenantajien kanssa.
6. Kun komissio valmistelee, panee täytäntöön ja seuraa tämän asetuksen mukaista tukea, se toimii periaatteessa kumppanuudessa liitteessä I lueteltujen edunsaajien kanssa. Kumppanuuteen osallistuu tapauksesta riippuen toimivaltaisia kansallisia ja paikallisia viranomaisia sekä kansalaisjärjestöjä. Komissio rohkaisee asiaankuuluvien sidosryhmien keskinäistä koordinointia.
Kansalaisjärjestöjen valmiuksia vahvistetaan muun muassa niin, että ne voivat tarvittaessa olla suoria edunsaajia.
II OSASTO
STRATEGINEN SUUNNITTELU
6 artikla
Strategia-asiakirjat
1. Tämän asetuksen mukaista tukea myönnetään maakohtaisten tai useita maita koskevien suuntaa-antavien strategia-asiakirjojen, jäljempänä ”strategia-asiakirjat”, perusteella. Komissio laatii strategia-asiakirjat kautta 2014-2020 koskevan unionin monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloajaksi yhteistyössä liitteessä I lueteltujen edunsaajien kanssa.
2. Strategia-asiakirjoissa määritellään niiden toimien painopisteet, joita toteutetaan 3 artiklassa tarkoitettujen politiikan aloja koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi, ja joille myönnetään tämän asetuksen mukaista tukea 1 ja 2 artiklassa tarkoitettujen yleisten ja erityisten tavoitteiden mukaisesti. Strategia-asiakirjat hyväksytään 4 artiklassa säädettyjen tuen puitteiden mukaisesti ja niissä otetaan asianmukaisesti huomioon asiaan liittyvät kansalliset strategiat.
3. Strategia-asiakirjoissa esitetään myönnettävien unionin varojen suuntaa-antava kohdistaminen tarvittaessa politiikan aloille vuositasolla eriteltynä, ja niiden perusteella on voitava ottaa huomioon tulevat tarpeet, rajoittamatta mahdollisuutta yhdistää eri politiikan alojen tukea. Strategia-asiakirjoissa esitetään indikaattorit, joilla arvioidaan niissä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen liittyvää edistymistä.
4. Komissio tekee vuosittaisen arvioinnin strategia-asiakirjojen täytäntöönpanosta ja niiden jatkuvasta merkityksellisyydestä 4 artiklassa tarkoitetun politiikan viitekehyksen kehittymisen pohjalta. Komissio tiedottaa 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle tämän arvioinnin tuloksista ja voi tarvittaessa ehdottaa tässä artiklassa tarkoitettujen strategia-asiakirjojen ja/tai 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ohjelmien ja toimenpiteiden tarkistuksia. Strategia-asiakirjoja tarkastellaan myös uudelleen niiden voimassaoloajan puolivälissä ja niitä tarkistetaan tarpeen mukaan.
5. Komissio hyväksyy tässä artiklassa tarkoitetut strategia-asiakirjat ja niiden mahdolliset tarkistukset asetuksen (EU) N:o 236/2014 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
III OSASTO
TÄYTÄNTÖÖNPANO
7 artikla
Ohjelmasuunnittelu
1. Tämän asetuksen mukainen unionin tuki pannaan täytäntöön suoraan, välillisesti tai yhteistyössä toteutettavana hallinnointina asetuksen (EU) N:o 236/2014 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen ohjelmien ja toimenpiteiden avulla ja noudattaen erityisiä sääntöjä, joilla vahvistetaan yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi erityisesti hallinnointirakenteiden ja -menettelyjen osalta, jotka komissio hyväksyy tämän asetuksen 13 artiklan mukaisesti. Täytäntöönpano tapahtuu pääsääntöisesti vuosittaisilla tai monivuotisilla, maakohtaisilla tai useita maita koskevilla ohjelmilla sekä valtioiden rajat ylittävillä yhteistyöohjelmilla, jotka on perustettu 6 artiklassa tarkoitettujen strategia-asiakirjojen mukaisesti ja jotka, tapauksen mukaan, tämän asetuksen liitteessä I luetellut asianomaiset edunsaajat ja/tai komissio laativat.
2. Kaikessa asetuksen (EU) N:o 236/2014 17 artiklassa tarkoitetun väliarviointia koskevan kertomuksen, jäljempänä ”väliarviointikertomus”, julkaisemisen jälkeisessä ohjelmasuunnittelussa tai ohjelmien uudelleentarkastelussa on otettava huomioon mainitussa kertomuksessa esitetyt tulokset, havainnot ja päätelmät.
8 artikla
Puitesopimukset ja täydentävät sopimukset
1. Komissio ja asianomaiset liitteessä I luetellut edunsaajat tekevät tuen täytäntöönpanoa koskevia puitesopimuksia.
2. Komissio ja asianomaiset liitteessä luetellut edunsaajat tai niiden täytäntöönpanoviranomaiset voivat tarvittaessa tehdä tuen täytäntöönpanoa koskevia täydentäviä sopimuksia.
9 artikla
Eri rahoitusvälineiden suhteita koskevat säännökset
1. Komissio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa sekä unionin rahoituksen johdonmukaisuuden ja tuloksellisuuden varmistamiseksi tai alueellisen yhteistyön edistämiseksi päättää ulottaa 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ohjelmien ja toimenpiteiden tukikelpoisuuden koskemaan maita ja alueita, jotka eivät muutoin olisi 1 artiklan mukaisesti tukikelpoisia, jos toteutettava ohjelma tai toimenpide on luonteeltaan maailmanlaajuinen, alueellinen tai valtioiden rajat ylittävä.
2. Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) rahoitetaan tämän asetuksen mukaisesti käyttöön otettuja ohjelmia tai toimenpiteitä, jotka koskevat liitteessä I lueteltujen edunsaajien ja jäsenvaltioiden välistä rajatylittävää yhteistyötä. EAKR:n rahoitusosuuden suuruus määritetään asetuksen (EU) N:o 1299/2013 4 artiklan mukaisesti. Tuon rahoitusosuuden käyttöön sovelletaan tätä asetusta.
3. IPA II:sta voidaan tarvittaessa rahoittaa valtioiden välisiä ja alueiden välisiä yhteistyöohjelmia tai -toimenpiteitä, jotka otetaan käyttöön ja toteutetaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 mukaisesti ja joihin tämän asetuksen liitteessä I luetellut edunsaajat osallistuvat.
4. IPA II:sta voidaan tarvittaessa rahoittaa valtioiden rajat ylittäviä yhteistyöohjelmia tai toimenpiteitä, jotka otetaan käyttöön ja toteutetaan asetuksen (EU) N:o 232/2014 mukaisesti ja joihin tämän asetuksen tämän asetuksen liitteessä I luetellut edunsaajat osallistuvat.
5. IPA II:sta voidaan tarvittaessa rahoittaa ohjelmia tai toimenpiteitä, jotka otetaan käyttöön osana jotain makroaluestrategiaa ja joihin liitteessä I luetellut edunsaajat osallistuvat.
IV OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
10 artikla
Säädösvallan siirto
Siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen liitteen II muuttamiseksi delegoituja säädöksiä 11 artiklan mukaisesti. Erityisesti väliarviointikertomuksen julkaisemisen jälkeen ja siihen sisältyvien suositusten perusteella komissio antaa viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2018 delegoidun säädöksen, jolla muutetaan tämän asetuksen liitettä II.
11 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 31 päivään joulukuuta 2020 saakka 10 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 10 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 10 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
12 artikla
Täytäntöönpanoa koskevien lisäsääntöjen hyväksyminen
Asetuksessa (EU) N:o 236/2014 annettujen sääntöjen lisäksi hyväksytään yhdenmukaisten edellytysten vahvistamista tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten koskevat erityiset säännöt asetuksen (EU) N:o 236/2014 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
13 artikla
Komitea
1. Perustetaan liittymistä valmistelevaa tukivälinettä käsittelevä komitea, jäljempänä ”IPA II -komitea”, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. IPA II -komitea avustaa komissiota kaikkien 3 artiklassa tarkoitettujen politiikan alojen osalta. IPA II -komitealla on myös toimivalta asetuksen (EY) N:o 1085/2006 nojalla annettujen säädösten ja sitoumusten sekä asetuksen (EY) N:o 389/2006 3 artiklan täytäntöönpanon osalta.
14 artikla
Palkitseminen suoritustason saavuttamisesta
1. Edellä 6 artiklassa tarkoitetuissa strategia-asiakirjoissa on määrättävä, että asianmukaisen määrän tukea on oltava käytettävissä liitteessä I luetellun yksittäisen edunsaajan palkitsemiseen seuraavin perustein:
a)
erityinen edistyminen jäsenyysvaatimusten täyttämisessä, ja/tai
b)
liittymistä valmistelevan tukivälineen tehokas täytäntöönpano, jolla saadaan aikaan erityisen hyviä tuloksia asianomaisessa strategia-asiakirjassa asetettujen erityistavoitteiden osalta.
2. Jos liitteessä I luetellun edunsaajan edistyminen ja/tai tulokset jäävät merkittävästi strategia-asiakirjoissa esitettyjen sovittujen tasojen alapuolelle, komissio mukauttaa määrärahoja suhteessa tähän asetuksen (EU) N:o 236/2014 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti.
3. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua palkitsemista varten varataan asianmukainen määrä tukea, ja se myönnetään useita vuosia kattavan suoritustason ja edistymisen arvioinnin perusteella, mutta suoritustason arviointi on kuitenkin tehtävä viimeistään vuonna 2017 ja edistymisen arviointi viimeistään vuonna 2020. Edellä 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ja strategia-asiakirjoissa tarkennetut suoritusindikaattorit on tällöin otettava huomioon.
4. Edellä 6 artiklassa tarkoitetuissa strategia-asiakirjoissa esitetyissä myönnettävien unionin varojen suuntaa-antavassa kohdentamisessa otetaan huomioon mahdollisuus kohdentaa kyseiset lisävarat suoritustason ja/tai edistymisen perusteella.
15 artikla
Rahoituspuitteet
1. Rahoituspuitteet tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi kaudella 2014-2020 ovat 11 698 668 000 euroa (nykyhintoina). Rahoituspuitteista enintään 4 prosenttia kohdennetaan liitteessä I lueteltujen edunsaajien ja jäsenvaltioiden välisiin rajatylittäviin yhteistyöohjelmiin niiden tarpeiden ja painopisteiden mukaan.
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät vuotuiset määrärahat vuosia 2014-2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.
3. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1288/2013 (16) 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti eri ulkoisen toiminnan rahoitusvälineistä eli Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 233/2014 (17) perustetusta kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineestä, IPA II:sta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 234/2014 (18) perustetusta kumppanuusvälineestä, osoitetaan 1 680 000 000 euron ohjeellinen määrä toimiin, jotka koskevat oppimiseen liittyvää liikkuvuutta asetuksessa (EU) N:o 1288/2013 tarkoitettuihin kumppanuusmaihin tai tällaisista kumppanuusmaista, sekä yhteistyöhön tai poliittiseen vuoropuheluun näiden maiden viranomaisten, laitosten ja organisaatioiden kanssa. Näiden varojen käyttöön sovelletaan asetusta (EU) N:o 1288/2013.
Rahoitus asetetaan käyttöön kahtena monivuotisena määrärahana, joista ensimmäinen kattaa ensimmäiset neljä vuotta ja toinen loput kolme vuotta. Tämän rahoituksen kohdentaminen otetaan huomioon tässä asetuksessa säädetyssä ohjelmasuunnittelussa kyseisten maiden osalta kartoitettujen tarpeiden ja painopisteiden mukaan. Kohdentamista voidaan tarkistaa merkittävien ennakoimattomien olosuhteiden tai merkittävien poliittisten muutosten perusteella unionin ulkoisen toiminnan painopisteiden mukaisesti.
16 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2014.