РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 101/2013 НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2013 година
относно употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (1), и по-специално член 3, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (2) се определят общи правила за предприятията за хранителни продукти по отношение на хигиената на хранителните продукти, като се обръща специално внимание на принципа за повсеместното прилагане на процедури, основаващи се на анализ на опасностите и контрол в критични точки (HACCP).
(2)
С Регламент (ЕО) № 853/2004 се определят специфични правила за хигиената на храните от животински произход в предприятията за хранителни продукти. В регламента се предвижда, че за отстраняване на повърхностно замърсяване от продуктите от животински произход предприятията за хранителни продукти не трябва да използват други вещества освен питейна вода, освен когато употребата на друго вещество е одобрена в съответствие с регламента.
(3)
Освен това в Регламент (ЕО) № 2073/2005 на Комисията от 15 ноември 2005 г. относно микробиологични критерии за храните (3) се определят микробиологичните критерии за някои микроорганизми и правилата за прилагане, които трябва да се спазват от производителите и търговците на храни, когато осъществяват общите и специфичните хигиенни мерки, посочени в Регламент (ЕО) № 852/2004. В него се предвижда, че производителите и търговците на храни трябва да вземат мерки, за да гарантират, че хранителните продукти отговарят на посочените микробиологични критерии.
(4)
На 14 декември 2010 г. в Комисията постъпи заявление за одобряване на употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното замърсяване на кланични трупове и месо от животни от рода на едрия рогат добитък.
(5)
На 26 юли 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно оценката на безопасността и ефикасността на млечната киселина при отстраняването на повърхностно микробно замърсяване от кланични трупове, разфасовки и обрезки от животни от рода на едрия рогат добитък (4).
(6)
В становището си ЕОБХ заключава, че обработката с млечна киселина с цел обеззаразяване не застрашава безопасността, при условие че използваното вещество отговаря на спецификациите на Съюза за добавките в храните. Освен това ЕОБХ стига до заключението, че обработката с млечна киселина позволява значително да се намали микробиологичното замърсяване в сравнение с неприлагането на обработка или обработката с питейна вода и че е малко вероятно подобна обработка да способства за развитието на микробна резистентност.
(7)
ЕОБХ препоръчва предприятията за хранителни продукти да потвърдят антимикробната ефикасност на този вид обработка при специфичните за тях условия на експлоатация и да следят за концентрацията на млечна киселина, температурата на прилагане и други фактори, които оказват влияние върху ефикасността ѝ като обеззаразяващо вещество. В становището си ЕОБХ също така стига до заключението, че тази употреба на млечната киселина не води до отрицателни последици за околната среда.
(8)
Становището на ЕОБХ е, че остатъчното количество, абсорбирано в месото на животни от рода на едрия рогат добитък в резултат на обработката с млечна киселина, няма да превиши 190 mg/kg. Подобно количество се счита за остатъчно в сравнение с активното количество, необходимо за намаляване на повърхностното микробно замърсяване. При това то не оказва никакво технологично въздействие върху крайния продукт. В допълнение остатъчното количество млечна киселина, използвана за намаляване на повърхностно микробно замърсяване, е пренебрежимо малко в сравнение с количеството млечна киселина, естествено съдържащо се в месото от животни от рода на едрия рогат добитък, и не застрашава безопасността. В някои месни заготовки солите на млечната киселина са разрешени като добавки в храните с цел консервиране, като за целта обичайната практика е да се използват нива от порядъка на 20 000 mg/kg. Поради това употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробно замърсяване ясно се разграничава от използването ѝ като добавка в храните.
(9)
С оглед на становището на ЕОБХ и предвид обстоятелството, че млечната киселина може значително да намали евентуалното микробиологично замърсяване, е целесъобразно да се одобри употребата ѝ за намаляване на повърхностното замърсяване. Тази употреба обаче следва да бъде разрешена, ако са спазени определени условия. Тя следва да бъде ограничена до използване върху кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове в кланиците и следва да залегне в добрите хигиенни практики и в системите, основани на HACCP.
(10)
В Регламент (ЕС) № 231/2012 на Комисията от 9 март 2012 г. за определяне на спецификации на добавките в храните, включени в списъците в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (5) се определят спецификациите на добавките в храните относно по-специално техния произход, критерии за чистота и всякаква друга необходима информация.
(11)
В съответствие със становището на ЕОБХ млечната киселина, използвана за намаляване на повърхностното замърсяване на кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък, следва да отговаря на спецификациите за млечната киселина, предвидени в законодателството на Съюза. Поради това, когато млечната киселина се използва за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване в съответствие с настоящия регламент, е целесъобразно тази млечна киселина да отговаря на спецификациите, определени в Регламент (ЕС) № 231/2012.
(12)
Употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък не трябва да освобождава предприятията за хранителни продукти от задължението им да спазват изискванията на законодателството на Съюза относно хигиената на храните, определени в регламенти (ЕО) № 852/2004, (ЕО) № 853/2004 и (ЕО) № 2073/2005, и в никакъв случай не следва да се счита за заместител на добрите хигиенни практики при клане и на съответните оперативни процедури или за алтернатива на спазването на изискванията на посочените регламенти.
(13)
Постоянният комитет по хранителната верига и здравето на животните не предостави становище в рамките на срока, определен от неговия председател. Поради това Комисията представи на Съвета предложение, свързано с тази мярка, и същевременно го препрати на Европейския парламент.
(14)
С оглед на факта, че Съветът не се е произнесъл и Европейският парламент не възрази срещу мярката в рамките на приложимите срокове, Комисията следва да приеме мярката,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предприятията за хранителни продукти могат да използват млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък в кланиците при спазване на условията, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2013 година.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 101/2013,
annettu 4 päivänä helmikuuta 2013,
maitohapon käytöstä naudanruhojen mikrobiologisen pintakontaminaation vähentämiseen
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 852/2004 (2) vahvistetaan elintarvikealan toimijoille yleiset elintarvikehygieniasäännöt ottaen erityisesti huomioon vaara-analyysin ja kriittisten valvontapisteiden järjestelmän (Hazard Analysis and Critical Control Points eli HACCP-järjestelmä) periaatteisiin perustuvien menettelyjen yleisen soveltamisen periaatteen.
(2)
Asetuksessa (EY) N:o 853/2004 säädetään eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä elintarvikealan toimijoita varten. Siinä säädetään, että elintarvikealan toimijat eivät saa käyttää pintakontaminaation poistamiseksi eläinperäisistä tuotteista muita aineita kuin juomavettä, ellei aineen käyttöä ole hyväksytty kyseisen asetuksen mukaisesti.
(3)
Elintarvikkeiden mikrobiologisista vaatimuksista 15 päivänä marraskuuta 2005 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2073/2005 (3) säädetään tiettyjä mikro-organismeja koskevista mikrobiologisista vaatimuksista ja täytäntöönpanosäännöistä, joita elintarvikealan toimijoiden on noudatettava pannessaan täytäntöön asetuksessa (EY) N:o 852/2004 tarkoitettuja yleisiä ja erityisiä hygieniatoimenpiteitä. Siinä säädetään, että elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että elintarvikkeet ovat kyseisten mikrobiologisten vaatimusten mukaisia.
(4)
Komissio sai 14 päivänä joulukuuta 2010 hakemuksen, jolla haettiin hyväksyntää maitohapon käytölle naudanruhojen ja -lihan pintakontaminaation vähentämiseen.
(5)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’EFSA’, antoi 26 päivänä heinäkuuta 2011 tieteellisen lausunnon arvioinnista, jossa tarkasteltiin maitohapon turvallisuutta ja tehokkuutta mikrobipintakontaminaation poistamisessa naudan ruhoista, paloista ja leikkuujätteistä. (4)
(6)
Lausunnossaan EFSA toteaa, että maitohapon käyttäminen puhdistamiseen ei aiheuta turvallisuusriskiä, kunhan käytetty aine on unionin elintarvikelisäaineiden eritelmien mukaista. EFSA toteaa lisäksi, että maitohappokäsittelyt vähentävät mikrobiologista kontaminaatiota merkittävästi verrattuna käsittelemättä jättämiseen tai käsittelyyn juomavedellä ja että on epätodennäköistä, että tällaiset käsittelyt edesauttaisivat mikrobilääkeresistenssin kehittymistä.
(7)
EFSA suosittelee, että elintarvikealan toimijat validoivat tällaisten käsittelyjen antimikrobiaalisen tehon tuotanto-olosuhteissaan ja varmentavat maitohappopitoisuuden, käsittelylämpötilan ja muut tekijät, jotka vaikuttavat maitohapon tehoon puhdistusaineena. EFSA:n lausunnossa todettiin lisäksi, ettei maitohapon tällaisesta käytöstä ole haitallisia vaikutuksia ympäristölle.
(8)
EFSA:n lausunnon mukaan maitohappokäsittelystä imeytyy naudanlihaan jäännös, joka on enintään 190 mg/kg. Tällaista määrää voidaan pitää jäännöksenä, kun sitä verrataan siihen aktiiviseen määrään, jota tarvitaan mikrobipintakontaminaation vähentämiseen. Sillä ei myöskään ole teknologista vaikutusta lopputuotteeseen. Mikrobipintakontaminaation vähentämiseen käytetyn maitohapon jäännös on lisäsi mitätön, kun sitä verrataan naudanlihassa luonnollisesti esiintyvän maitohapon määrään, eikä se aiheuta turvallisuusriskiä. Maitohapon suolat on hyväksytty elintarvikelisäaineina, joita voidaan käyttää joidenkin raakalihavalmisteiden säilöntäaineina. Tähän tarkoitukseen käytettävä pitoisuus on yleisesti 20 000 mg/kg. Maitohapon käyttö mikrobipintakontaminaation vähentämiseen eroaa näin ollen selvästi sen käytöstä elintarvikelisäaineena.
(9)
EFSA:n lausunnon perusteella ja ottaen huomioon, että maitohappo voi merkittävästi vähentää mahdollista mikrobiologista kontaminaatiota, katsotaan olevan asianmukaista hyväksyä sen käyttö pintakontaminaation vähentämiseen. Tällaiseen käyttöön olisi kuitenkin sovellettava tiettyjä ehtoja. Sen käyttö olisi rajoitettava teurastamossa tapahtuvaan kokonaisten tai puoli- tai neljännesruhojen käsittelyyn ja integroitava hyviin hygieniakäytäntöihin ja HACCP-perusteisiin järjestelmiin.
(10)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteissä II ja III lueteltujen elintarvikelisäaineiden eritelmien vahvistamisesta 9 päivänä maaliskuuta 2012 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 231/2012 (5) vahvistetaan elintarvikelisäaineille eritelmät, jotka koskevat etenkin alkuperää, puhtausvaatimuksia ja muita tarvittavia tietoja.
(11)
Naudanruhojen pintakontaminaation vähentämiseen käytetyn maitohapon olisi EFSA:n lausunnon mukaisesti oltava unionin lainsäädännössä maitohapolle vahvistettujen eritelmien mukaista. Kun maitohappoa käytetään mikrobiologisen pintakontaminaation vähentämiseen tämän asetuksen nojalla, on näin ollen asianmukaista, että kyseinen maitohappo on asetuksessa (EU) N:o 231/2012 vahvistettujen eritelmien mukaista.
(12)
Maitohapon käyttö naudan kokonaisten tai puoli- tai neljännesruhojen mikrobiologisen pintakontaminaation vähentämiseen ei saa vaikuttaa elintarvikealan toimijan velvollisuuteen noudattaa unionin elintarvikehygienialainsäädännön vaatimuksia, jotka asetetaan asetuksissa (EY) N:o 852/2004, (EY) N:o 853/2004 ja (EY) N:o 2073/2005, eikä sitä saa millään tavoin pitää hyvien hygieenisten teurastuskäytäntöjen ja toimintamenettelyjen korvaajana tai vaihtoehtona kyseisten asetusten vaatimusten noudattamiselle.
(13)
Elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea ei antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa. Sen vuoksi komissio antoi neuvostolle tähän toimenpiteeseen liittyvän ehdotuksen ja toimitti sen samanaikaisesti Euroopan parlamentille.
(14)
Koska neuvosto ei toiminut määräajassa eikä Euroopan parlamentti vastustanut toimenpidettä määräajassa, komission olisi hyväksyttävä kyseinen toimenpide,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Elintarvikealan toimijat saavat käyttää maitohappoa naudan kokonaisten tai puoli- tai neljännesruhojen mikrobiologisen pintakontaminaation vähentämiseen teurastamoissa tämän asetuksen liitteessä vahvistettujen ehtojen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 4 päivänä helmikuuta 2013.