РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 447/2014 НА КОМИСИЯТА
от 2 май 2014 година
относно специфичните правила за изпълнение на Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II) (1), и по-специално член 12 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (2) се определят правила и процедури за изпълнението на помощ, които са общи за всичките девет инструмента за външна дейност. Следва да се определят допълнителни конкретни правила във връзка със специфични ситуации, по-специално във връзка с непрякото управление, с програмите за трансгранично сътрудничество, финансирани в контекста на област на политиката „Регионално и териториално сътрудничество“, и с програмите за развитие на селските райони, финансирани в контекста на област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“.
(2)
С оглед да се гарантира, че предприсъединителната помощ се прилага по еднакъв начин във всички бенефициери, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014 (наричани по-долу „бенефициери по ИПП II“), и че се спазват принципите на добро финансово управление, Комисията и бенефициерите по ИПП II следва да сключат договорености под формата на рамкови и секторни споразумения, в които се определят принципите за тяхното сътрудничество съгласно настоящия регламент.
(3)
Комисията следва да подкрепя бенефициерите по ИПП II в техните усилия да развият своя капацитет за управление на средства от Съюза в съответствие с принципите и правилата, предвидени в законодателството на Съюза. За тази цел и, когато е подходящо, Комисията следва да възлага задачи по изпълнението на бюджета на бенефициерите по ИПП II.
(4)
Отговорността при програмирането и изпълнението на помощта по ИПП II следва да се поеме основно от бенефициерите по ИПП II, които следва да създадат необходимите структури и органи и да подадат искания до Комисията, за да им бъдат възложени задачи по изпълнението на бюджета.
(5)
Поради тази причина е необходимо да се определят специфични правила за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на бенефициерите по ИПП II в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (3) и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (4).
(6)
Условията, които трябва да бъдат изпълнени от съответната присъединяваща се държава, следва да гарантират цялостно качество на управлението на публичните финанси.
(7)
Необходимо е да се определят специфични правила за установяване на финансови корекции и процедурата, която следва да се прилага по отношение на бенефициерите по ИПП II, когато изпълняват помощ от Съюза при непряко управление.
(8)
С оглед да се гарантира ефективност, ефикасност, съгласуваност и координация на изпълнението на предприсъединителна финансова помощ от Съюза, предоставяна в съответствие с Регламент (ЕС) № 231/2014 (наричана по-долу „помощ по ИПП II“), Регламент (ЕС) № 236/2014 следва да бъде допълнен с подробни правила относно мониторинга и оценката.
(9)
Необходими са специфични правила за докладване с оглед да се представи по-подробно описание на изискванията за докладване, които трябва да бъдат изпълнявани от бенефициера по ИПП II.
(10)
Следва да се определят специфични правила относно прозрачността и видимостта на помощта по ИПП II с цел ефективно спазване на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5), на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и на Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
(11)
Помощта по ИПП II следва да се използва, наред с другото, за насърчаване на трансграничното сътрудничество между бенефициерите по ИПП II и държавите членки или държавите по Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6). Необходимо е ролите и отговорностите на участниците да бъдат определени, като се вземат предвид различните ситуации, по-специално във връзка с трансграничното сътрудничество между бенефициерите по ИПП II и държавите членки.
(12)
Помощта по ИПП II за програмите за развитие на селските райони в контекста на област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“ следва да насърчава постепенното привеждане в съответствие с достиженията на правото на ЕС в областта на Общата селскостопанска политика. Необходими са специфични правила, за да се финансират операции от подобен характер на тези, които се извършват по линия на Европейския земеделски фонд за развитие на селските региони, чрез системи за управление и контрол, сходни със съответните структури, които имат функции от подобен характер в държавите членки.
(13)
С оглед да се даде възможност за навременно програмиране и изпълнение на програмите по ИПП II за 2014 г. настоящият регламент следва да влезе в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета за ИПП II,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ И ОБЩА РАМКА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА ПОМОЩТА ПО ИПП
ГЛАВА I
Предмет и определения
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят специфични правила за създаването на еднакви условия за изпълнението на Регламент (ЕС) № 231/2014 и подробни правила за изпълнението на Регламент (ЕС) № 236/2014 във връзка с методите за изпълнение, финансовото управление, мониторинга, оценката и докладването, прозрачността и видимостта на помощта по ИПП II, както и специфични правила за трансграничното сътрудничество в област на политиката „Регионално и териториално сътрудничество“ и за помощта в контекста на програмите за развитие на селските райони в област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„бенефициер по ИПП II“ означава един от бенефициерите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014;
б)
„програма“ означава програма за действие, индивидуални и специални мерки или мерки за подкрепа, предвидени в членове 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
в)
„рамково споразумение“ означава договореност, сключена между Комисията и бенефициер по ИПП II, която се прилага по отношение на всички области на политика по ИПП II и с която се определят принципите за финансово сътрудничество между бенефициера по ИПП II и Комисията в съответствие с настоящия регламент;
г)
„секторно споразумение“ означава договореност, сключена между Комисията и бенефициер по ИПП II и свързана със специфична област на политиката или програма по ИПП II за определяне на правилата и процедурите, които трябва да се следват и които не се съдържат в рамковото споразумение или в споразуменията за финансиране;
д)
„област(и) на политиката“ означава основните области на сътрудничество, обхванати от действия, които се финансират с помощ по ИПП II, както е предвидено в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 231/2014;
е)
„органи“ означава публични институции или органи на бенефициер по ИПП II или на държава членка на национално, регионално или местно равнище;
ж)
„значим проект“ означава проект, включващ серия от действия, дейности или услуги, който има за цел изпълнението на определена и неделима задача от конкретно икономическо или техническо естество, който има ясно определени цели и за който общите разходи надхвърлят посоченото в рамковото споразумение;
з)
„участващи държави“ означава бенефициерите по ИПП II самостоятелно или бенефициерите по ИПП II заедно с държавата членка или държавите членки или с държавите по Европейския инструмент за съседство, които участват в многогодишна програма за трансгранично сътрудничество, изготвена съвместно от участващите държави;
и)
„споразумение за финансиране“ означава годишно или многогодишно споразумение, сключено между Комисията и бенефициер по ИПП II, за изпълнение на финансовата помощ на Съюза чрез действие, което попада в обхвата на настоящия регламент.
ГЛАВА II
Обща рамка за изпълнение на помощ по ИПП II
Член 3
Принципи на финансиране от Съюза
1. Чрез помощта по ИПП II се подпомагат усилията за реформи, полагани от бенефициерите по ИПП II, както е посочено в член 1 от Регламент (ЕС) № 231/2014. За конкретни програми и самостоятелни действия може да бъде необходимо финансово участие както от страна на бенефициера по ИПП II, така и от страна на Съюза.
2. Разходна позиция, финансирана съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014, не подлежи на друго финансиране от бюджета на Съюза.
Член 4
Принцип на отговорност
1. Отговорността за програмирането и изпълнението на помощта по ИПП II се носи на най-вече от бенефициера по ИПП II.
2. Бенефициерът по ИПП II назначава национален координатор за ИПП, който е основният партньор на Комисията по отношение на цялостния процес на: стратегическо планиране, координация на програмирането, мониторинг на изпълнението, оценка и докладване за помощта по ИПП II.
Националният координатор за ИПП:
а)
осигурява координацията в рамките на администрацията на бенефициера по ИПП II и с други донори и тясна връзка между използването на помощта по ИПП II и общия процес на присъединяване;
б)
координира участието на бенефициери по ИПП II в подходящите програми за териториално сътрудничество, по-специално в програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, букви а)-в), и, ако е целесъобразно, в програми за транснационално или междурегионално сътрудничество, създадени и изпълнявани по силата на Регламент (ЕС) № 1299/2013. По целесъобразност националният координатор за ИПП може да делегира тази задача, свързана с координиране, на координатор по териториално сътрудничество или оперативна структура;
в)
гарантира, че целите, които са посочени в действията или програмите, предложени от бенефициерите по ИПП II, са съгласувани с целите в стратегическите документи на страните и надлежно вземат предвид съответните макрорегионални стратегии и стратегии за морския басейн;
г)
полага всички усилия администрацията на бенефициера по ИПП II да предприеме всички необходими стъпки за улесняване на изпълнението на съответните програми.
Националният координатор за ИПП е високопоставен представител на правителството или националната администрация на бенефициера по ИПП II с подходящи правомощия.
3. С цел да се установи стабилна основа за управлението на предприсъединителната помощ и националните средства, Комисията и бенефициерът по ИПП II участват в диалог относно управлението на публичните финанси. В тази връзка Комисията оценява доколко администрацията на бенефициера по ИПП II спазва принципите за отворена и правилно функционираща система за управление на публичните финанси. Ако администрацията спазва тези изисквания само отчасти, бенефициерът по ИПП II и отговорният разпоредител с бюджетни кредити се договарят относно необходимите мерки за преодоляване на констатираните слабости.
Член 5
Рамкови споразумения и секторни споразумения
1. Комисията и бенефициерът по ИПП II сключват рамково споразумение, в което се описват специфични договорености за управлението, контрола, надзора, мониторинга, оценката, докладването и одита на помощта по ИПП, като бенефициерът по ИПП II се ангажира да транспонира в своята правна уредба съответните нормативни изисквания на Съюза. Рамковото споразумение може да бъде допълнено от секторни споразумения, в които се определят специфични разпоредби за управлението и изпълнението на помощта по ИПП II в специфични области на политиката или програми.
2. Помощта по ИПП II се предоставя на бенефициера по ИПП II единствено след влизането в сила на рамковото споразумение, посочено в параграф 1. Когато се сключват секторни споразумения, помощта по ИПП II в рамките на съответната област на политиката или програма се предоставя след влизането в сила на рамковото споразумение и приложимото секторно споразумение.
3. Рамковото споразумение се прилага по отношение на всички споразумения за финансиране, посочени в член 6. Секторните споразумения, когато е приложимо, се прилагат по отношение на всички споразумения за финансиране, сключени във връзка с областта на политиката или програмата, обхваната от секторното споразумение.
4. В рамковото споразумение и, когато е приложимо, в секторните споразумения се определят по-специално подробни разпоредби относно:
а)
необходимите структури и органи за управлението, контрола, надзора, мониторинга, оценката, докладването и одита на помощта по ИПП II, както и техните функции и отговорности;
б)
условията и изискванията за контрол относно:
i)
създаването на необходимите структури и органи от бенефициера по ИПП II, така че да се създадат условия за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощта по ИПП II;
ii)
мониторинга, временното преустановяване или прекратяването на възложените задачи по изпълнението на бюджета;
в)
програмирането и изпълнението на помощта по ИПП II, и по-специално разпоредби относно интензитет на помощта, ставки на участие на Съюза и допустимост;
г)
процедурите за обществени поръчки, за отпускане на безвъзмездни средства и други процедури по възлагане в съответствие с член 1, параграф 3 и членове 8 и 10 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
д)
правилата относно данъци, мита и други фискални такси в съответствие с член 5 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
е)
изискванията за плащания, проверка и приемане на сметки и процедури за финансови корекции и отмяна на поети бюджетни задължения във връзка с неусвоени средства;
ж)
защитата на финансовите интереси на Съюза, както е предвидено в член 7 от Регламент (ЕС) № 236/2014, и разпоредбите за докладване на измами и други нередности;
з)
изискванията за прозрачност, видимост, информация и публичност.
Член 6
Решения за финансиране и споразумения за финансиране
1. Решенията на Комисията, с които се приемат програми, са в съответствие с необходимите изисквания, за да представляват решения за финансиране в съответствие с член 84, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и член 94 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
2. Когато с такива решения се приемат многогодишни програми за действие с разделени на части задължения за областите на политика, посочени в член 3, букви а)-в) от Регламент (ЕС) № 231/2014, програмите съдържат, когато е целесъобразно, индикативен списък на значимите проекти. Комисията приема решение относно одобряването на финансовото участие в избрания значим проект.
3. Споразуменията за финансиране съдържат, наред с другото, разпоредби относно условията, съгласно които се управлява помощта по ИПП II, включително приложимите методи на изпълнение, интензитет на помощта, крайни срокове за изпълнение, както и правила относно допустимостта на разходите. Когато програмите се управляват непряко от бенефициер по ИПП II, споразумението за финансиране включва необходимите разпоредби на член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
4. Споразуменията за финансиране на програми за трансгранично сътрудничество, както е посочено в дял VI, глава II, могат да бъдат подписвани и от държавата членка, в която е разположен управляващият орган на съответната програма. Всички участващи държави по дадена програма могат да подпишат едно-единствено споразумение за финансиране за програми за трансгранично сътрудничество, както е посочено в дял VI, глава III.
ДЯЛ II
НЕПРЯКО УПРАВЛЕНИЕ ОТ БЕНЕФИЦИЕРИ ПО ИПП II
ГЛАВА I
Системи за управление и контрол
Член 7
Структури и органи
1. Бенефициерът по ИПП II създава следните структури и органи, необходими за управлението, контрола, надзора, мониторинга, оценката, докладването и вътрешния одит на помощта по ИПП II:
а)
национален координатор за ИПП;
б)
национален разпоредител с бюджетни кредити;
в)
оперативни структури.
2. Националният разпоредител с бюджетни кредити създава ръководна структура, съставена от национален фонд и служба за подпомагане на националния разпоредител с бюджетни кредити.
3. Бенефициерът по ИПП II предвижда одитен орган.
4. Бенефициерът по ИПП II гарантира подходящо разделяне на задълженията между структурите и органите, посочени в параграфи 1-3, както и в рамките на тези структури и органи.
Член 8
Функции и отговорности на националния координатор за ИПП
В допълнение към функциите, предвидени в член 4, параграф 2, националният координатор за ИПП предприема мерки, за да гарантира, че посредством изпълнението на помощта по ИПП II се работи по подходящ начин за постигане на целите, определени в действията или програмите, за които са възложени задачи по изпълнението на бюджета.
Член 9
Функции и отговорности на националния разпоредител с бюджетни кредити
1. Националният разпоредител с бюджетни кредити носи общата отговорност за финансовото управление на помощта по ИПП II в бенефициера по ИПП II и за гарантиране на законността и редовността на разходите.
2. Националният разпоредител с бюджетни кредити е високопоставен представител на правителството или националната администрация на бенефициера по ИПП II с подходящи правомощия.
3. По-специално националният разпоредител с бюджетни кредити носи отговорност за:
а)
управлението на сметките и финансовите операции по ИПП II;
б)
ефективното функциониране на системите за вътрешен контрол за изпълнение на помощта по ИПП II;
в)
въвеждането на ефективни и пропорционални мерки за борба с измамите, като се вземат предвид установените рискове;
г)
стартирането на процеса, предвиден в член 14.
4. Националният разпоредител с бюджетни кредити предприема последващи действия по докладите на одитния орган, посочен в член 12, и представя на Комисията годишна декларация за управлението. Годишната декларация за управлението се изготвя за всяка програма във формата, определена в рамковото споразумение, въз основа на действителния надзор, който националният разпоредител с бюджетни кредити осъществява по отношение на системите за вътрешен контрол през цялата финансова година.
При приключване на изпълнението на дадена програма националният разпоредител с бюджетни кредити представя окончателен отчет за разходите.
Член 10
Функции и отговорности на оперативните структури
1. Бенефициерът по ИПП II създава оперативна структура или оперативни структури с цел изпълнение и управление на помощта по ИПП II.
2. Оперативната структура отговаря за изпълнението, информацията и видимостта, мониторинга и докладването във връзка с програмите и тяхната оценка, когато е уместно, в съответствие с принципа на добро финансово управление, както и за гарантирането на законността и редовността на направените разходи при изпълнение на програмите, за които тя носи отговорност.
Член 11
Функции и отговорности на ръководната структура
1. Националният фонд се създава към министерство на държавно равнище в бенефициера по ИПП II с централни бюджетни компетенции. Той подпомага националния разпоредител с бюджетни кредити да изпълнява своите задачи, и по-специално задачите, посочени в член 9, параграф 3, буква а).
2. Службата за подпомагане на националния разпоредител с бюджетни кредити подпомага националния разпоредител с бюджетни кредити да изпълнява своите задачи, и по-специално задачите, посочени в член 9, параграф 3, буква б).
Член 12
Функции и отговорности на одитния орган
1. В съответствие с член 60, параграф 2, първа алинея, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 структурите и органите, посочени в член 7, параграф 1 и създадени от бенефициера по ИПП II, и ръководната структура, посочена в член 7, параграф 2 и създадена от националния разпоредител с бюджетни кредити, подлежат на независим външен одит, извършван от одитния орган, посочен в член 7, параграф 3, който е независим от посочените по-горе структури и органи. Бенефициерът по ИПП II гарантира, че ръководителят на одитния орган разполага с подходящи компетенции, знания и опит в областта на одитите.
2. Одитният орган извършва одити на системата или системите за управление и контрол, на действия и трансакции и на годишните счетоводни отчети в съответствие с международно приетите одитни стандарти и в съответствие с одитна стратегия, която се изготвя на всеки три години. Одитната стратегия се актуализира ежегодно.
3. Одитният орган изготвя годишен доклад за одитна дейност и годишно становище от одита, съставени в съответствие с международно приетите одитни стандарти.
4. При приключване на изпълнението на дадена програма одитният орган изготвя окончателен доклад за одитна дейност и представя становище от одита по отношение на окончателния отчет за разходите.
ГЛАВА II
Специфични разпоредби във връзка с възлагането на задачи по изпълнението на бюджета
Член 13
Условия за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на бенефициер по ИПП II
1. Комисията възлага задачи по изпълнението на бюджета на бенефициер по ИПП II, като сключи споразумение за финансиране в съответствие с разпоредбите на член 60, параграфи 1 и 2, член 61 и член 184, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Бенефициерът по ИПП II гарантира равнище на защита на финансовите интереси на Съюза, което е равностойно на изискваното съгласно Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012, и създава необходимите структури, които гарантират ефективното функциониране на системите за вътрешен контрол.
3. По-специално в системите за управление, контрол, надзор и одит, създадени в бенефициера по ИПП II, се предвижда ефективна система за вътрешен контрол, която включва поне следните пет области:
а)
контролна среда;
б)
управление на риска;
в)
дейности по контрол;
г)
информация и комуникации;
д)
дейности по мониторинг.
Член 14
Възлагане на задачи по изпълнението на бюджета
1. Националният разпоредител с бюджетни кредити, от името на бенефициера по ИПП II, е длъжен да представи на Комисията искане за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета в съответствие с член 13.
2. Преди да представи искането, посочено в параграф 1, националният разпоредител с бюджетни кредити гарантира, че ръководната структура и съответната оперативна структура или оперативни структури отговарят на изискванията на член 60, параграф 2, първа алинея, букви а), б) и г) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и на изискванията на член 13, параграф 3 от настоящия регламент.
3. Преди Комисията да възложи задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощ по ИПП, тя извършва преглед на искането, посочено в параграф 1, и на създадените структури и органи, посочени в член 7, и за целите на предварителната оценка съгласно член 61, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 получава доказателства, че са изпълнени изискванията, изложени в член 60, параграф 2, първа алинея, букви а)-г) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, и изискванията на член 13, параграф 3 от настоящия регламент.
За възлагането на задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощ по ИПП II Комисията може да използва предварителна оценка, извършена във връзка с предходно споразумение за финансиране, сключено с бенефициера по ИПП II, или предварителна оценка, извършена във връзка с предоставянето на управленски правомощия съгласно Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета (7). Комисията изисква да бъдат представени допълнителни доказателства, ако в тези оценки не са разгледани всички изисквания.
4. Националният разпоредител с бюджетни кредити следи дали ръководната структура и оперативната структура или оперативните структури спазват във всеки един момент изискванията, посочени в параграф 2. В случай на неспазване на тези изисквания националният разпоредител с бюджетни кредити незабавно уведомява Комисията и предприема всички подходящи предпазни мерки във връзка с извършените плащания или сключените договори.
5. Комисията следи дали се спазва член 60, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и може да предприеме подходящи корективни мерки, включително временно преустановяване или прекратяване на части от споразумението за финансиране във всеки един момент, ако изискванията вече не се изпълняват.
ДЯЛ III
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
ГЛАВА I
Финансово участие на Съюза
Член 15
Допустимост на разходите
1. Преди подписването на съответното споразумение за финансиране в съответствие с член 13 подписаните договори и допълнения, направените разходи и извършените плащания от страна на бенефициерa по ИПП II не са допустими за финансиране съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014.
2. Следните разходи не са допустими за финансиране съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014:
а)
закупуване на земя и съществуващи сгради освен когато това е надлежно обосновано от естеството на действието в решението за финансиране;
б)
други разходи, които могат да бъдат предвидени в секторните споразумения или споразуменията за финансиране.
ГЛАВА II
Правила във връзка с непрякото управление от бенефициера по ИПП II
Член 16
Докладване за подозрения за измами и други нередности
Бенефициерът по ИПП II незабавно докладва на Комисията за подозрения за измами и други нередности, които са били констатирани при първоначално административно или съдебно заключение, и я информира периодично за напредъка по административните и другите производства. Докладването се извършва по електронен път чрез модула, предвиден от Комисията за тази цел.
Член 17
Финансови корекции
1. С оглед да гарантира, че средствата по ИПП II са били използвани в съответствие с приложимите правила, Комисията прилага механизми за финансови корекции.
2. Финансова корекция може да е необходима в следните случаи:
а)
установяване на конкретна грешка, нередност или измама;
б)
установяване на слабост или недостатък в системите за управление и контрол на бенефициера по ИПП II.
3. Комисията извършва финансовите корекции въз основа на установяването на неправомерно изразходени суми и въз основа на финансовото отражение върху бюджета. Когато тези суми не могат да бъдат установени с точност, така че да се приложат индивидуални корекции, Комисията може да използва корекции с фиксирана ставка или корекции въз основа на екстраполация на констатациите.
4. Финансовите корекции се извършват по целесъобразност посредством компенсации.
5. Когато взема решение относно размера на дадена корекция, Комисията взема под внимание естеството и сериозността на конкретната грешка или нередност и/или степента и финансовото отражение на слабостите или недостатъците, открити в системата за управление и контрол на въпросната програма.
ДЯЛ IV
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНКА И ДОКЛАДВАНЕ
ГЛАВА I
Мониторинг
Член 18
Мониторингов комитет за ИПП
1. Комисията и бенефициерът по ИПП II създават мониторингов комитет за ИПП най-късно шест месеца след влизането в сила на първото споразумение за финансиране.
2. Мониторинговият комитет за ИПП извършва преглед на общата ефективност, ефикасност, качество, съгласуваност, координация и съответствие на изпълнението на всички действия във връзка с постигането на техните цели. За тази цел, когато е уместно, той базира своите заключения на информацията, предоставена от секторните мониторингови комитети. Той може да отправя препоръки за корективни действия, когато е необходимо.
3. Мониторинговият комитет за ИПП е съставен от представители на Комисията, националния координатор за ИПП и други съответни национални институции и органи на бенефициера по ИПП II и, когато е уместно, международни организации, в това число международни финансови институции, и други заинтересовани страни като гражданското общество и организации от частния сектор.
4. Заседанията на мониторинговия комитет за ИПП се председателстват съвместно от представител на Комисията и националния координатор за ИПП.
5. Мониторинговият комитет за ИПП приема своя процедурен правилник.
6. Мониторинговият комитет за ИПП заседава поне веднъж годишно. Освен това могат да се организират ad hoc заседания по инициатива на Комисията или на бенефициера по ИПП II, по-специално на тематична основа.
Член 19
Секторни мониторингови комитети
1. При непряко управление от бенефициерите по ИПП II бенефициерът по ИПП II създава секторни мониторингови комитети по област на политиката или по програма най-късно шест месеца след влизането в сила на първото споразумение за финансиране, свързано със съответната област на политиката или програма. По целесъобразност секторни мониторингови комитети могат да бъдат създавани ad hoc съгласно други методи за изпълнение.
2. Всеки секторен мониторингов комитет извършва преглед на ефективността, ефикасността, качеството, съгласуваността, координацията и съответствието на изпълнението на действията в съответната област на политиката или програма и тяхната съгласуваност със съответните секторни стратегии. Той проучва напредъка във връзка с постигането на целите на действията и очакваните продукти, резултати и въздействие посредством показатели, свързани с базова ситуация, както и напредъка по отношение на финансовото изпълнение. Секторният мониторингов комитет докладва на мониторинговия комитет за ИПП и може да отправя предложения за корективни действия с цел да се гарантира постигането на целите на действията и да се подобри ефикасността, ефективността, въздействието и устойчивостта на предоставената помощ.
3. Секторният мониторингов комитет е съставен от представители на съответните национални институции и органи, други заинтересовани страни, например икономически, социални или екологични партньори, и, когато е целесъобразно, международни организации, включително международни финансови институции, и гражданското общество. Комисията участва в дейността на комитета. Заседанията на секторния мониторингов комитет се председателстват от високопоставен представител на бенефициера по ИПП II. В зависимост от областта на политиката или програмата Комисията може да председателства съвместно с него заседанията на комитета.
4. Всеки секторен мониторингов комитет приема своя процедурен правилник.
5. Секторният мониторингов комитет заседава поне два пъти годишно. Освен това могат да бъдат свиквани и ad hoc заседания.
Член 20
Други дейности по мониторинг
Когато това е подходящо, могат да бъдат създавани и други платформи за мониторинг. За техните дейности се докладва на мониторинговия комитет за ИПП.
ГЛАВА II
Оценка
Член 21
Принципи
1. Помощта по ИПП II подлежи на оценки в съответствие с член 30, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 с цел подобряване на нейната целесъобразност, съгласуваност, качество, ефикасност, ефективност, добавена стойност за Съюза, последователност и синергия със съответния диалог относно политиката.
2. Оценките могат да бъдат извършвани на политическо, стратегическо, тематично, секторно, програмно и оперативно равнище, както и на национално или регионално равнище.
3. Резултатите от оценките се вземат под внимание от мониторинговия комитет за ИПП и секторните мониторингови комитети.
Член 22
Оценки от страна на бенефициера по ИПП II при непряко управление
1. Бенефициерът по ИПП II, на когото са възложени задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощ по ИПП II, носи отговорност за провеждането на оценки на програмите, които управлява.
2. Бенефициерът по ИПП II изготвя план за оценка, съдържащ дейностите по оценка, които той планира да извърши в отделните етапи на изпълнението.
ГЛАВА III
Докладване
Член 23
Годишни доклади за изпълнението на помощ по ИПП II от бенефициерите по ИПП II при непряко управление
1. В съответствие с член 60, параграф 5, първа алинея, букви а)-в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 бенефициерът по ИПП II представя на Комисията до 15 февруари на следващата финансова година:
а)
годишен доклад за изпълнението на възложените задачи;
б)
годишни финансови доклади или извлечения по метода на начисляването, както е посочено в споразумението за финансиране, относно разходите, направени при изпълнението на възложените задачи;
в)
годишна декларация за управлението, както е предвидено в член 9, параграф 4;
г)
резюме на докладите от одитите и от проверките, извършени от ръководната структура, които осигуряват солидна основа за декларацията за управлението. Това резюме включва анализ на естеството и степента на грешките и слабостите, установени в системите, предприетите или планирани корективни действия, както и последващите действия по докладите, издадени от одитния орган.
2. В съответствие с член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 бенефициерът по ИПП II представя на Комисията становище от одита до 15 март на следващата финансова година.
3. При приключване на изпълнението на всяка програма бенефициерът по ИПП II представя окончателен доклад, който обхваща целия период на изпълнение и може да включва последния годишен доклад.
4. В зависимост от действието или програмата, за която отговаря, от оперативната структура може да бъде поискано да изготви всеобхватен годишен доклад за цялата финансова година, който да бъде предаден от националния координатор за ИПП на Комисията след разглеждането му от отговорния секторен мониторингов комитет.
ДЯЛ V
ПРОЗРАЧНОСТ И ВИДИМОСТ
Член 24
Информация, публичност и прозрачност
1. Всички участници, които изпълняват помощ по ИПП II, както е определено в член 58, параграф 1, букви а)-в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, отговарят на изискванията за информация, публичност и прозрачност в съответствие с член 35, параграф 2 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и гарантират подходяща видимост на действията.
2. В случай на непряко управление от бенефициера по ИПП II оперативните структури са отговорни за публикуването на информация относно получателите на средства на Съюза в съответствие с членове 21 и 22 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012. Оперативните структури гарантират, че получателят се информира, че ще бъде включен в публикувания списък на получателите. Всички лични данни, включени в този списък, се обработват в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001.
3. Националните/многонационалните стратегии и техните прегледи, както програмите са публични документи, когато е приложимо, и са достъпни за широката общественост и гражданското общество.
Член 25
Видимост и комуникации
1. Комисията и бенефициерът по ИПП II се споразумяват относно последователен план за комуникационни дейности, с които да оповестяват и активно да публикуват информация относно помощта по ИПП II в бенефициера по ИПП II.
2. Бенефициерът по ИПП II докладва за своите действия във връзка с видимостта и комуникациите пред мониторинговия комитет за ИПП и пред секторните мониторингови комитети.
ДЯЛ VI
ТРАНСГРАНИЧНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 26
Определения
1. За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
а)
„операция“ означава проект, договор, действие или група проекти, избрани от съвместния мониторингов комитет или възлагащия орган на съответната програма или под негова отговорност, които допринасят за целите на приоритетната ос или приоритетните оси, към която/които се отнасят, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество по член 27, буква а), или които допринасят за целите на тематичния приоритет или тематичните приоритети, към който/които се отнасят, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество по член 27, букви б) или в);
б)
„бенефициер“ означава публична или частна структура, която отговаря за започването или за започването и изпълнението на операции; в контекста на схемите за държавни помощи (съгласно определението в член 2, параграф 13 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8)) понятието „бенефициер“ означава структурата, която получава помощта, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество с участието на държави членки.
2. За целите на глави I и II от настоящия дял, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество с участието на държави членки, „публични разходи“, „програмиране“, „споразумение за партньорство“ и „документ“ се използват в съответствие с определенията в член 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 27
Форма на помощта
Помощта се предоставя в една от следните форми на трансгранично сътрудничество:
а)
трансгранично сътрудничество между една или повече държави членки и един или повече бенефициери по ИПП II, както е предвидено в глава II;
б)
трансгранично сътрудничество между двама или повече бенефициери по ИПП II, както е предвидено в глава III;
в)
трансгранично сътрудничество между бенефициер по ИПП II и държави по Европейския инструмент за съседство, както е предвидено в глава III.
Член 28
Интензитет на помощта и дял на помощта по ИПП II
1. В решението на Комисията, с което се приема програма за трансгранично сътрудничество за формите на сътрудничество, посочени в член 27, се определя делът на съфинансиране и максималният размер на помощта по ИПП II въз основа на един от следните критерии:
а)
общите допустими разходи, включително публичните и частните разходи; или
б)
допустимите публични разходи.
2. За програми за трансгранично сътрудничество по член 27, буква а) делът на съфинансиране от Съюза на равнището на всяка приоритетна ос от програма за трансгранично сътрудничество, както е посочено в член 34, параграф 2, е не по-малко от 20 % и не повече от 85 % от допустимите разходи.
3. За програми за трансгранично сътрудничество по член 27, букви б) и в) делът на съфинансиране от Съюза на равнището на всеки тематичен приоритет е не по-малко от 20 % и не повече от 85 % от допустимите разходи. За техническа помощ делът на съфинансиране е 100 %.
Член 29
Тематични приоритети и концентрация на помощта по ИПП II
1. Тематичните приоритети за помощта по ИПП II са приоритетите, определени в приложение III към Регламент (ЕС) № 231/2014.
2. За всяка програма за трансгранично сътрудничество се определят максимум 4 тематични приоритета.
Член 30
Географски обхват
Списъкът на допустимите региони се включва в съответната програма за трансгранично сътрудничество както следва:
а)
за програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, буква а), регионите на ниво 3 от Общата класификация на териториалните единици за статистически цели (NUTS) или, в случай че не е налична класификация по NUTS, равностойни области по сухоземни или по морски граници, отдалечени на максимум 150 km, без да се засягат евентуалните изменения за гарантиране на последователност и съгласуваност на трансграничните програми, установени за програмния период 2007-2013 г.;
б)
за програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, букви б) и в), допустимите региони се установяват по целесъобразност в съответната програма за трансгранично сътрудничество.
Член 31
Подготовка, оценка, одобрение и изменение на програми за трансгранично сътрудничество
1. За всяка програма за трансгранично сътрудничество се договарят тематични приоритети между участващите страни за всяка граница или група граници въз основа на тематичните приоритети, определени в приложение III към Регламент (ЕС) № 231/2014.
2. Комисията оценява съответствието на програмите за трансгранично сътрудничество с настоящия регламент, техния ефективен принос към подбраните тематични приоритети в приложение III към Регламент (ЕС) № 231/2014 и също така съответното споразумение за партньорство, когато става въпрос за участващи държави членки.
3. В срок от три месеца от датата на представяне на програмата за трансгранично сътрудничество Комисията представя своите констатации. Участващите държави предоставят на Комисията цялата необходима допълнителна информация и, когато е целесъобразно, преработват предложената програма за трансгранично сътрудничество.
4. Когато одобрява всяка програма за трансгранично сътрудничество след официалното ѝ представяне, Комисията трябва да гарантира, че всички нейни констатации са били взети предвид по подходящ начин.
5. Исканията за изменение на програми за трансгранично сътрудничество, представени от участващите държави, са надлежно обосновани и по-специално в тях се посочва очакваното въздействие от промените в програмата за трансгранично сътрудничество върху постигането на нейните цели. Тези искания се придружават от преработената програма. Параграфи 2 и 3 се прилагат към измененията на програмите за трансгранично сътрудничество.
Член 32
Техническа помощ
1. Всяка програма за трансгранично сътрудничество включва конкретен бюджет, отделен за операции по техническа помощ, включително подготовка, управление, мониторинг, оценка, информация, комуникации, работа в мрежа, разглеждане на жалби, контрол и одитни дейности във връзка с изпълнението на програмата и дейности за укрепване на административния капацитет за изпълнение на програмата. Освен това участващите държави могат да използват помощта по ИПП II за подпомагане на действия за намаляване на административната тежест за бенефициерите, включително системи за обмен на данни по електронен път и действия за укрепване на капацитета и обмен на най-добри практики между органите на участващите държави и бенефициерите във връзка с управлението и използването на помощта по ИПП II. Тези действия могат да бъдат свързани с предходни и със следващи програмни периоди.
2. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 разходите за техническа помощ за подпомагане на подготовката на дадена програма за трансгранично сътрудничество и създаването на системи за управление и контрол могат да бъдат допустими преди датата на приемане на решението на Комисията за одобряване на програмата за трансгранично сътрудничество, но не по-рано от 1 януари 2014 г.
ГЛАВА II
Трансгранично сътрудничество между държави членки и бенефициери по ИПП II
Член 33
Приложими разпоредби
1. По отношение на държавата членка или държавите членки, които участват в програма за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава, и по-специално държавата членка, в която е разположен управляващият орган, се прилагат правилата в Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9), приложими по отношение на целта за европейско териториално сътрудничество, както е предвидено в настоящата глава. Когато тези правила се отнасят за европейските структурни и инвестиционни фондове, както е определено в член 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, за целите на настоящата глава помощта по ИПП II също се счита, че е обхваната от тях.
2. По отношение на бенефициерите по ИПП II, които участват в програма за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава, се прилагат правилата, приложими по отношение на целта за европейско териториално сътрудничество, както е определено в настоящата глава, без да се засягат обосновани дерогации, изложени в съответното споразумение за финансиране.
Член 34
Програмиране
1. Програмите за трансгранично сътрудничество се изготвят в съответствие с принципа на партньорство, определен в член 5, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в съответствие с член 8, параграфи 2-4, 7, 9 и 10 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
2. Програмите за трансгранично сътрудничество се състоят от приоритетни оси. Без да се засяга член 32, приоритетната ос съответства на тематичен приоритет, както е посочено в член 29. В контекста на една приоритетна ос, когато е целесъобразно и с цел да се увеличи въздействието и ефективността на този приоритет чрез съгласуван интегриран подход, могат да бъдат добавени елементи от други тематични приоритети.
3. По програмите за трансгранично сътрудничество могат да се извършват действия за местно развитие, ръководени от местни участници, по смисъла на членове 32-35 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, действия по съвместни планове за действие по смисъла на членове 104-109 от този регламент и действия във връзка с интегрирани териториални инвестиции по смисъла на член 36 от този регламент, като се отчитат основните принципи на тези инструменти и членове 9-11 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Специфичните правила и условия се договарят между Комисията и участващите държави за всяка програма за трансгранично сътрудничество.
4. Програмите за трансгранично сътрудничество се представят по електронен път на Комисията от държавата членка, в която е разположен управляващият орган на програмата.
5. По искане на участващите държави Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) може да участва в подготовката на дейностите, свързани с подготовката на операциите, по-специално в значими проекти, и в самите дейности.
Комисията може да се консултира с ЕИБ преди приемането на програми за трансгранично сътрудничество.
Член 35
Техническа помощ
Размерът на помощта по ИПП II, който ще бъде отделен за техническа помощ, е ограничен до 10 % от общия размер, отделен за програмата за трансгранично сътрудничество, но не по-малко от 1 500 000 EUR.
Член 36
Режим на изпълнение и определяне на програмни органи
1. Програмите за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава се изпълняват посредством споделено управление. Следователно държавите членки и Комисията са отговорни за управлението и контрола на програмите в съответствие със своите отговорности, както е предвидено по-специално в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 и в настоящия регламент.
По отношение на държавата членка, в която е разположен управляващият орган, се прилагат членове 73 и 74 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 относно отговорностите на държавите членки в рамките на споделено управление.
Прилага се член 75 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 относно правомощията и отговорностите на Комисията в рамките на споделено управление.
2. Държавите, участващи в програма за трансгранично сътрудничество, определят за целите на член 123, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 единен управляващ орган; за целите на член 123, параграф 2 от същия регламент - единен сертифициращ орган, и за целите на член 123, параграф 4 от същия регламент - единен одитен орган.
3. Управляващият орган и одитният орган са разположени в една и съща държава членка. Участващите държави в програма за трансгранично сътрудничество могат да вземат решение единственият управляващ орган да изпълнява функциите на сертифициращия орган.
Процедурата по определяне на управляващия орган и по целесъобразност на сертифициращия орган, определена в член 124 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се извършва от държавата членка, в която е разположен органът.
Определянето на органи, предвидено в настоящия член, не засяга разпределянето на отговорности във връзка с прилагането на финансови корекции сред участващите държави, както е предвидено в програмата за трансгранично сътрудничество.
Член 37
Функции на програмните органи
1. По отношение на функциите на управляващия орган се прилагат член 125 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 23, параграфи 1, 2, 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
2. По отношение на функциите на сертифициращия орган се прилагат член 126 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 24 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Сертифициращият орган получава плащанията от Комисията и като общо правило извършва плащания към главния бенефициер в съответствие с член 132 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. По отношение на функциите на одитния орган се прилагат член 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 25 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Член 38
Съвместен мониторингов комитет
1. Участващите държави създават съвместен мониторингов комитет (наричан по-долу „СМК“) в тримесечен срок от датата, на която държавата членка получи уведомление за решението за одобрение на програма за трансгранично сътрудничество.
2. СМК е съставен от представители на Комисията, националния координатор за ИПП и други съответни национални институции и органи на бенефициера по ИПП II, участващата държава членка или участващите държави членки и, когато е приложимо, международни финансови институции и други заинтересовани страни, включително гражданското общество и организации от частния сектор.
3. СМК се председателства от представител на една от участващите държави или на управляващия орган.
4. Комисията участва в дейността на СМК като консултант.
5. Ако ЕИБ участва финансово в дадена програма, тя може да участва в дейността на СМК като консултант.
6. СМК извършва преглед на общата ефективност, качество и съгласуваност на изпълнението на всички действия за постигане на целите, определени в програмата за трансгранично сътрудничество, споразуменията за финансиране и съответния стратегически документ или съответните стратегически документи. Той може да отправя препоръки за корективни действия, когато е необходимо.
Освен това, по отношение на неговите функции се прилагат членове 49 и 110 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
СМК и управляващият орган осъществяват мониторинг, като се позовават на показателите, определени в съответната програма за трансгранично сътрудничество, в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
7. СМК приема свой процедурен правилник.
8. СМК заседава поне веднъж годишно. Освен това могат да бъдат свиквани допълнителни заседания по инициатива на една от участващите държави или на Комисията, по-специално на тематична основа.
Член 39
Подбор на операции
1. Операциите по програмите за трансгранично сътрудничество се подбират от СМК.
СМК може да създаде ръководен комитет, който действа под негова отговорност за подбора на операции.
2. Подбраните операции включват бенефициери от поне две участващи държави, като поне един от тях е от държава членка. Операциите могат да се изпълняват и само в една участваща държава, при условие че са установени трансгранични въздействия и ползи.
3. Бенефициерите си сътрудничат при разработването и изпълнението на операциите. Освен това те си сътрудничат по отношение на наемането на персонал или финансирането на операциите.
Член 40
Бенефициери
1. Когато са налице двама или повече бенефициери за операция от програма за трансгранично сътрудничество, един от тях се определя от всички бенефициери като главен бенефициер.
2. Главният бенефициер извършва следните задачи:
а)
изготвя договорености с другите бенефициери в споразумение, съдържащо разпоредби, които, наред с другото, гарантират добро финансово управление на отделените за операцията средства, включително договорености за възстановяване на неправомерно изплатени суми;
б)
поема отговорност да гарантира изпълнението на цялата операция;
в)
гарантира, че разходите, представени от всички бенефициери, са били направени в изпълнение на операцията и отговарят на дейностите, договорени между всички бенефициери, в съответствие с представения на управляващия орган документ, определен в параграф 6;
г)
гарантира, че разходите, представени от другите бенефициери, са били проверени от контрольор/и, когато проверката не се извършва от управляващия орган в съответствие с член 23, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
3. Ако не е посочено друго в договореностите, посочени в параграф 2, буква а), главният бенефициер гарантира, че другите бенефициери получават общата сума на публичната помощ колкото се може по-бързо и в пълен размер. Не се приспадат или удържат суми и не се налагат специфични такси или други такси с равностоен ефект, които биха намалили размера на сумите за другите бенефициери.
4. Главният или единственият бенефициер е установен в участваща държава.
5. Без да се засяга член 39, параграф 2 от настоящия регламент, европейска група за териториално сътрудничество, създадена в съответствие с Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Европейския парламент и на Съвета (10), или друг правен орган, създаден в съответствие със законите на една от участващите държави, може да кандидатства като единствен бенефициер на операция, при условие че се състои от публични институции и органи от поне две участващи държави.
6. Управляващият орган предоставя на главния или единствения бенефициер на всяка операция документ, в който са описани условията за подпомагане на операцията, включително конкретните изисквания относно продуктите или услугите, които следва да бъдат получени в резултат на операцията, планът за финансиране и срокът за изпълнение.
Член 41
Оценка
1. Оценките се извършват от вътрешни или външни експерти, които са функционално независими от органите, отговорни за изпълнението на програмата. Всички оценки се оповестяват публично.
2. Участващите държави съвместно извършват предварителна оценка в съответствие с член 55 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. По отношение на оценката по време на програмния период се прилага член 56 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
4. По отношение на последващата оценка се прилага член 57 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 42
Докладване, информация и комуникации
1. По отношение на докладите за изпълнение се прилага член 14 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
2. Срещата за годишен преглед се организира в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
3. До 31 януари, 31 юли и 31 октомври на всяка година управляващият орган представя по електронен път на Комисията следните документи с цел мониторинг за всяка програма за трансгранично сътрудничество и по приоритетна ос:
а)
общите и публичните допустими разходи на операциите и броя операции, подбрани за помощ;
б)
общите допустими разходи, декларирани от бенефициерите пред управляващия орган.
Освен това представените до 31 януари документи съдържат данните, посочени в букви а) и б), разбити по категория на интервенцията. Счита се, че с представянето на тези документи се изпълнява изискването за представяне на финансови данни, посочено в член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Документите, които се представят до 31 януари и 31 юли, се придружават от прогноза за сумата, за която управляващият орган очаква да представи заявления за плащане за текущата финансова година и за следващата финансова година.
Използваните данни съгласно настоящия параграф са до края на месеца преди месеца на представяне на данните.
4. Управляващият орган координира задачите, свързани с изискванията за информация, публичност и прозрачност съгласно член 24, параграфи 1 и 3 от настоящия регламент.
Чрез дерогация от член 25 от настоящия регламент управляващият орган е отговорен за информационните и комуникационните дейности, определени в членове 115 и 116 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 43
Допустимост и продължителност
1. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от настоящия регламент разходите са допустими за финансиране в рамките на помощ за трансгранично сътрудничество по ИПП II:
а)
ако са били направени от бенефициер от държава членка и заплатени между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2022 г.; или
б)
ако са били направени от бенефициер по ИПП II и заплатени след представяне на програмата за трансгранично сътрудничество.
2. В допълнение към правилата, посочени в член 15, параграф 2 от настоящия регламент, чрез помощ за трансгранично сътрудничество по ИПП II не се подпомагат:
а)
лихви върху дългове;
б)
данък добавена стойност (ДДС) освен когато той не се възстановява съгласно националното законодателство за ДДС;
в)
извеждане от експлоатация и изграждане на ядрени електроцентрали;
г)
инвестиции за постигане на намаляване на емисиите на парникови газове от дейности, които попадат в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11);
д)
производство, преработка и продажба на тютюн и тютюневи изделия;
е)
предприятия в затруднено положение съгласно определението в правилата на Съюза в областта на държавната помощ;
ж)
инвестиции в летищна инфраструктура освен ако не са свързани с опазване на околната среда или са придружени от инвестиции, необходими за смекчаване или намаляване на отрицателното въздействие върху околната среда.
Чрез дерогация от член 15, параграф 2 от настоящия регламент закупуването на незастроена и застроена земя в размер до 10 % от общите допустими разходи за въпросната операция е допустимо за финансиране в рамките на помощ за трансгранично сътрудничество по ИПП II. За изоставени обекти и обекти със сгради в бивши промишлени зони тази горна граница се увеличава на 15 %. В извънредни и надлежно обосновани случаи тази горна граница може да бъде увеличена над съответните предходни проценти за операции във връзка с опазването на околната среда.
3. За помощ по ИПП II не се подбират операции, които са завършени физически или изцяло осъществени преди бенефициерът да представи на управляващия орган заявлението за финансиране по програмата за трансгранично сътрудничество, независимо дали бенефициерът е извършил всички свързани плащания.
4. По отношение на предоставянето на безвъзмездни средства се прилагат член 61, член 65, параграфи 4, 6-9 и 11, членове 66-68, член 69, параграфи 1 и 2 и член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
5. В допълнение към член 6, параграф 2 от настоящия регламент в споразуменията за финансиране на програмите за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава се установява йерархията на правилата за допустимост, приложими по отношение на съответната програма за трансгранично сътрудничество, в съответствие с принципите, определени в член 18 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
6. По отношение на разходите за персонала се прилага член 19 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Член 44
Допустимост в зависимост от мястото
1. Операциите, които подлежат на дерогациите съгласно параграфи 2 и 3, са разположени в програмния район, който обхваща частта от територията на участващите държави съгласно определението в съответната програма за трансгранично сътрудничество („програмен район“).
2. Управляващият орган може да приеме, че цялата операция или част от нея се изпълнява извън програмния район, ако е изпълнено всяко от следните условия:
а)
операцията е в полза на програмния район;
б)
общата сумата, разпределена по програмата за трансгранично сътрудничество за операции извън програмния район, не надвишава 20 % от помощта от Съюза на равнище програма;
в)
задълженията на управляващия и одитния орган във връзка с управлението, контрола и одита на операцията се изпълняват от органите по програмата за трансгранично сътрудничество или те сключват споразумения с органи на държавите членки или на третите държави, в които се изпълнява операцията.
3. За операции относно техническа помощ, промоционални дейности и изграждане на капацитет могат да се извършват разходи извън програмния район, при условие че са спазени условията на параграф 2, букви а) и в).
Член 45
Възлагане на поръчки
1. По отношение на възлагането на договори за услуги, доставки и дейности от страна на бенефициерите процедурите за възлагане на поръчки следват разпоредбите на втора част, дял IV, глава 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и втора част, дял II, глава 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012, които се прилагат в целия програмен район на територията на държавата членка и на бенефициера или бенефициерите по ИПП II.
2. По отношение на възлагането на договори за услуги, доставки и дейности от страна на управляващия орган в рамките на специфичния бюджет, предвиден за операции по техническа помощ, прилаганите процедури за възлагане на поръчки от управляващия орган могат да бъдат процедурите, посочени в параграф 1, или процедурите съгласно националното законодателство.
Член 46
Финансово управление, отмяна на поети задължения, проверка и приемане на сметки, приключване и финансови корекции
1. По отношение на поетите бюджетни задължения се прилага член 76 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. По отношение на плащанията се прилагат членове 77-80, 82-83, 129-132, 134-135 и 142 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Освен това се прилага член 27, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 относно плащания в една-единствена сметка. По отношение на използването на еврото се прилага член 28 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
3. Що се отнася до предварителното финансиране, вследствие на решението на Комисията за приемане на програмата за трансгранично сътрудничество Комисията плаща една-единствена сума за предварително финансиране.
Размерът на предварителното финансиране възлиза на 50 % от първите три поети бюджетни задължения към програмата.
Сумата за предварително финансиране може да бъде изплатена на два транша, когато е необходимо, според бюджетните нужди.
Общият размер на предварителното финансиране се възстановява на Комисията, ако не бъде представена декларация за разходите по програмата за трансгранично сътрудничество в срок от 24 месеца от датата, на която Комисията е изплатила първия транш от общата сума на предварителното финансиране.
4. По отношение на отмяната на поети задължения се прилагат членове 86-88 и член 136 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
5. По отношение на проверката и приемането на сметки, както и на приключването на сметки, се прилагат членове 84 и 137-141 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
6. По отношение на финансовите корекции и възстановяване на средства се прилагат член 85, член 122, параграф 2 и членове 143-147 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Член 27, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 също се прилага.
Член 47
Системи за управление и контрол и одит
1. По отношение на общите принципи на системите за управление и контрол се прилагат член 72 и член 122, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. По отношение на сътрудничеството между Комисията и одитните органи се прилага член 128 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. По отношение на пропорционалния контрол на програмите за трансгранично сътрудничество се прилага член 148 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 48
Преустановяване на програми за трансгранично сътрудничество
1. Когато нито един от участващите бенефициери по ИПП II не е сключил споразумение за финансиране до края на годината, следваща годината на приемане на програмата, Комисията преустановява програмата за трансгранично сътрудничество.
Годишните траншове от Европейския фонд за регионално развитие, които са вече поети като задължения, продължават да са достъпни за своя нормален жизнен цикъл, но могат да се използват само за дейности, които се извършват изцяло в съответните държави членки и за които са сключени договори преди решението на Комисията за преустановяване. Управляващият орган представя на Комисията окончателния доклад в тримесечен срок след приключване на договорите, като Комисията действа в съответствие с параграфи 2 и 3.
2. Когато програмата за трансгранично сътрудничество не може да бъде изпълнена поради проблеми, възникнали в отношенията между участващите държави, и в други надлежно обосновани случаи, Комисията може да реши да преустанови програмата преди крайния срок за изпълнение по искане на СМК или по своя инициатива след консултация със СМК.
При преустановяване на програмата управляващият орган представя окончателния доклад в шестмесечен срок след като Комисията приеме решение за преустановяване. След уреждане на предишни плащания за предварително финансиране Комисията плаща окончателния баланс или по целесъобразност издава нареждане за възстановяване на средства. Освен това Комисията отменя баланса на поетите задължения.
Алтернативно може да бъде взето решение да се намали разпределената по програмата сума спрямо обхвата на програмата в съответствие с член 31, параграф 5.
3. В случаите, посочени в параграфи 1 и 2, необвързаната с поети задължения помощ от Европейския фонд за регионално развитие, която представлява годишни траншове, за които все още не са поети задължения, или годишни траншове, за които са били поети и впоследствие отменени задължения изцяло или отчасти в рамките на същата бюджетна година, и която не е била преразпределена към друга програма от същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя към вътрешните програми за трансгранично сътрудничество в съответствие с член 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Помощта по ИПП II, която представлява годишни траншове, за които все още не са поети задължения, или годишни траншове, за които са били поети и впоследствие отменени задължения изцяло или отчасти в рамките на същата бюджетна година, се използва за финансиране на други програми или проекти, допустими за помощ по ИПП II.
ГЛАВА III
Трансгранично сътрудничество между бенефициери по ИПП II или между бенефициери по ИПП II и държави по Европейския инструмент за съседство
Член 49
Програмиране
1. Програмите за трансгранично сътрудничество се изготвят в съответствие с примерната програма, осигурена от Комисията, подготвят се съвместно от участващите държави и се предават на Комисията по електронен път.
2. Програмата за трансгранично сътрудничество съдържа тематични приоритети в съответствие с член 29.
Член 50
Техническа помощ
Размерът на помощта по ИПП II, който ще бъде отделен за техническа помощ, е ограничен до 10 % от общия размер, отделен за програмата за трансгранично сътрудничество.
Член 51
Режими на изпълнение
1. Програмите за трансграничното сътрудничество, посочени в член 27, букви б) и в), се изпълняват чрез пряко или непряко управление.
2. Програмите за трансгранично сътрудничество се управляват от един възлагащ орган, който се определя в решението за изпълнение на Комисията за одобрение на съответната програма за трансгранично сътрудничество.
Член 52
Структури и органи
1. В управлението на програмите за трансгранично сътрудничество в бенефициерите по ИПП II участват следните структури:
а)
националните координатори за ИПП на държавите, участващи в програмата за трансгранично сътрудничество, както е посочено в член 4, и, когато е приложимо, координаторите по териториално сътрудничество;
б)
националният разпоредител с бюджетни кредити и ръководната структура, както е посочено в член 7, на участващия бенефициер по ИПП II, в който се намира възлагащият орган, когато трансграничната програма се изпълнява съгласно непряко управление;
в)
оперативните структури във всички участващи държави, които работят в тясно сътрудничество при програмирането и изпълнението на съответната програма за трансгранично сътрудничество. При непряко управление оперативната структура включва възлагащ орган;
г)
одитният орган, както е посочено в член 7, параграф 3, когато трансграничната програма се изпълнява съгласно непряко управление. Когато одитният орган няма разрешение да извършва функциите, предвидени в член 12, той се подпомага от група одитори, включваща представител на всяка държава, участваща в програмата за трансгранично сътрудничество.
2. Бенефициерите по ИПП II и държавите по Европейския инструмент за съседство, които участват в програма за трансгранично сътрудничество, създават СМК, който изпълнява също така функциите на секторния мониторингов комитет, посочен в член 19.
3. Създава се съвместен технически секретариат, който подпомага Комисията, оперативните структури и СМК.
4. Ролите и отговорностите на тези структури се определят в рамковото споразумение, посочено в член 5.
5. При непряко управление участващите държави сключват двустранна договореност, в която се посочват отговорностите им във връзка с изпълнението на съответната програма за трансгранично сътрудничество. Минималните изисквания за сключването на такава двустранна договореност се определят в рамковото споразумение, посочено в член 5.
Член 53
Подбор на операции
1. Подбраните по дадена програма за трансгранично сътрудничество операции водят до ясно изразени трансгранични въздействия и ползи.
2. Операциите по програми за трансгранично сътрудничество се подбират от възлагащия орган чрез покани за предложения, които обхващат целия допустим район.
3. Участващите държави също така могат да идентифицират операции извън поканата за предложения. В такъв случай операциите се посочват конкретно в програмата за трансгранично сътрудничество, посочена в член 49.
4. Подбраните операции за трансгранично сътрудничество включват бенефициери от поне две участващи държави. Бенефициерите си сътрудничат при разработването и изпълнението на операциите. Освен това те си сътрудничат по отношение на наемането на персонал или финансирането на операциите или и двете.
5. Операциите могат да се изпълняват и само в една участваща държава, при условие че са установени трансгранични въздействия и ползи.
Член 54
Бенефициери
1. За програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, буква б), бенефициерите се определят в бенефициер по ИПП II. За програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, буква в), бенефициерите се определят в бенефициер по ИПП II или в държава по Европейския инструмент за съседство.
2. Един от бенефициерите, участващи в дадена операция, се определя от всички бенефициери като главен бенефициер.
3. Главният бенефициер поема отговорност да гарантира финансовото изпълнение на цялата операция, следи за това операцията да се изпълнява съгласно посочените в договора условия и определя договореностите с другите бенефициери с цел да се гарантира добро финансово управление на средствата, отделени за операцията, включително договореностите за възстановяване на неправомерно изплатени средства.
ДЯЛ VII
ЗЕМЕДЕЛИЕ И РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ
Член 55
Специфични разпоредби за програмите за развитие на селските райони
1. Като част от област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“ програмите за развитие на селските райони се изготвят на национално равнище, подготвят се от съответните органи, посочени от бенефициера по ИПП II, и се представят на Комисията след консултация с подходящите заинтересовани страни.
2. Програмите за развитие на селските райони се изпълняват от бенефициерите по ИПП II въз основа на непряко управление в съответствие с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и по тях се финансират подбрани видове действия, както е предвидено съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12).
3. По отношение на програмите за развитие на селските райони оперативната структура, която следва да бъде създадена в съответствие с член 10, се състои от следните отделни органи, действащи в тясно сътрудничество:
а)
управляващия орган, който е публичен орган, действащ на национално равнище, отговаря за подготвянето и изпълнението на програмите, включително подбора на мерки и осигуряването на публичност, координацията, оценката, мониторинга и докладването във връзка с въпросната програма, като този орган се ръководи от висш държавен служител с изключителни отговорности; както и
б)
Агенцията за развитие на селските райони по ИПП с функции от подобно естество като разплащателен орган в държавите членки, който отговаря за публичността, подбора на проекти, одобряването, контрола и отчитането на поетите задължения и плащанията и за извършването на плащанията.
4. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 разходите за техническа помощ за подпомагане на подготовката на програмите за развитие на селските райони и създаването на системи за управление и контрол могат да бъдат допустими преди датата на приемане на решението на Комисията за одобряване на програмата за развитие на селските райони, но не по-рано от 1 януари 2014 г.
5. При определяне на дела на публичните разходи като процент от общите допустими разходи на инвестицията не се взема предвид националната помощ за улесняване на достъпа до заеми, предоставени без участие на Съюза, както е предвидено в Регламент (ЕС) № 231/2014.
6. Инвестиционните проекти по програми за развитие на селските райони продължават да бъдат допустими за финансиране от Съюза, при условие че не са претърпели значително изменение в петгодишен срок от окончателното плащане от страна на оперативната структура.
ДЯЛ VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 56
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 май 2014 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 447/2014,
annettu 2 päivänä toukokuuta 2014,
liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA II) perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 231/2014 täytäntöönpanoa koskevista erityisistä säännöistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA II) perustamisesta 11 päivänä maaliskuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 231/2014 (1) ja erityisesti sen 12 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 236/2014 (2) vahvistetaan tuen täytäntöönpanoa koskevat säännöt ja menettelyt, jotka ovat yhteisiä kaikille yhdeksälle ulkoisen toiminnan välineelle. Tietyntyyppisistä tilanteista selviämiseksi olisi vahvistettava erityiset säännöt varsinkin välillistä hallinnointia, politiikan alasta ”alueellinen yhteistyö” rahoitettavia rajatylittäviä yhteistyöohjelmia ja politiikan alasta ”maatalous ja maaseudun kehittäminen” rahoitettavia maaseudun kehittämisohjelmia varten.
(2)
Jotta voidaan varmistaa, että liittymistä valmisteleva tuki pannaan täytäntöön kaikissa asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä I luetelluissa edunsaajissa, jäljempänä ’IPA II -edunsaajat’, samalla tavalla ja moitteettoman varainhoidon periaatteita noudattaen, komission ja IPA II -edunsaajien pitäisi sopia asiaankuuluvista järjestelyistä puitesopimuksin ja alakohtaisin sopimuksin, joissa vahvistetaan tämän asetuksen nojalla tehtävän yhteistyön periaatteet.
(3)
Komission pitäisi tukea IPA II -edunsaajia niiden pyrkiessä kehittämään valmiuksiaan hallinnoida unionin varoja unionin lainsäädännössä vahvistettujen periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti. Komission olisi tätä tarkoitusta varten ja soveltuvin osin siirrettävä talousarvion toteutustehtäviä IPA II -edunsaajille.
(4)
IPA II -tuen ohjelmasuunnittelun ja täytäntöönpanon omistajuuden pitäisi ensisijaisesti olla IPA II -edunsaajilla, joiden olisi perustettava tarvittavat rakenteet ja viranomaiset ja toimitettava komissiolle pyynnöt saada talousarvion toteutustehtäviä.
(5)
Tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa erityiset säännöt talousarvion toteutustehtävien siirtämiseen IPA II -edunsaajille Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (4) mukaisesti.
(6)
Ehdot, jotka liittymässä olevan maan on täytettävä, ovat välttämättömiä julkisen varainhoidon yleisen laadun varmistamiseksi.
(7)
On tarpeen määritellä erityiset säännöt rahoitusoikaisuista ja IPA II -edunsaajiin sovellettavasta menettelystä niiden hallinnoidessa unionin apua välillisesti.
(8)
Asetusta (EU) N:o 236/2014 olisi täydennettävä yksityiskohtaisilla seuranta- ja arviointisäännöillä, jotta voidaan varmistaa asetuksen (EU) N:o 231/2014 nojalla myönnettävän liittymistä valmistelevan unionin rahoitustuen, jäljempänä ’IPA II -tuki’, täytäntöönpanon tuloksellisuus, tehokkuus, johdonmukaisuus ja koordinointi.
(9)
Raportoinnista tarvitaan erityiset säännöt IPA II -edunsaajan noudatettavaksi tulevien raportointisääntöjen tarkentamiseksi.
(10)
IPA II -tuen avoimuudesta ja näkyvyydestä olisi määriteltävä erityiset säännöt Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (5), asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 tosiasialliseksi noudattamiseksi.
(11)
IPA II -tukea pitäisi käyttää muun muassa rajatylittävän yhteistyön edistämiseen sekä IPA II -edunsaajien välillä että IPA II -edunsaajien ja jäsenvaltioiden tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 232/2014 (6) perustetun Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvien maiden välillä. Toimijoiden tehtävät ja vastuut on määriteltävä ottaen huomioon erilaiset tilanteet varsinkin IPA II -edunsaajien ja jäsenvaltioiden rajatylittävässä yhteistyössä.
(12)
Politiikan alaan ”maatalouden ja maaseudun kehittäminen” kuuluvissa maaseudun kehittämisohjelmissa annettavalla IPA II -tuella olisi edistettävä asteittaista lähentymistä yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevaan unionin säännöstöön. Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta rahoitettavien toimien kaltaisten toimien rahoittamiseen tarvitaan erityiset säännöt, joita sovelletaan sellaisten hallinto- ja valvontajärjestelmien puitteissa, jotka muistuttavat jäsenvaltioiden vastaavia rakenteita vastaavine toimintoineen.
(13)
Jotta IPA II:n vuoden 2014 ohjelmat voitaisiin suunnitella ja panna täytäntöön hyvissä ajoin, tämän asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana kolmantena päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(14)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat IPA II -komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
KOHDE JA IPA-TUEN YLEINEN TÄYTÄNTÖÖNPANOKEHYS
I LUKU
Kohde ja määritelmät
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan erityiset säännöt yhtenäisten edellytysten luomiseksi asetuksen (EU) N:o 231/2014 täytäntöönpanoa varten ja yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EU) N:o 236/2014 täytäntöönpanoa varten IPA II -tuen täytäntöönpanotapojen, varainhoidon, seurannan, arvioinnin ja raportoinnin, avoimuuden ja näkyvyyden osalta sekä erityiset säännöt politiikan alaan ”alueellinen yhteistyö” kuuluvaa rajatylittävää yhteistyötä varten ja politiikan alaan ”maatalous ja maaseudun kehittäminen” kuuluvaa maaseudun kehittämisohjelmien tukea varten.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’IPA II -edunsaajalla’ mitä tahansa asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä I lueteltua edunsaajaa;
b)
’ohjelmalla’ toimintaohjelmaa taikka yksittäisiä toimenpiteitä, erityistoimenpiteitä tai tukitoimenpiteitä asetuksen (EU) N:o 236/2014 2 ja 3 artiklassa säädetyn mukaisesti;
c)
’puitesopimuksella’ komission ja IPA II -edunsaajan sopimaa järjestelyä, jota sovelletaan kaikkiin IPA II:n politiikan aloihin ja jossa vahvistetaan IPA II -edunsaajan ja komission tämän asetuksen nojalla tekemän rahoitusyhteistyön periaatteet;
d)
’alakohtaisella sopimuksella’ komission ja IPA II -edunsaajan sopimaa järjestelyä, joka liittyy tiettyyn IPA II:n politiikan alaan tai ohjelmaan ja jossa vahvistetaan noudatettavat säännöt ja menettelyt, jotka eivät sisälly puitesopimukseen tai rahoitussopimuksiin;
e)
’politiikan alalla’ tärkeimpiä yhteistyöaloja, joilla toteutettavat toimet rahoitetaan IPA II -tuella asetuksen (EU) N:o 231/2014 3 artiklan 1 kohdassa säädetyn mukaisesti;
f)
’viranomaisilla’ IPA II -edunsaajan tai jäsenvaltion kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason julkisia yhteisöjä tai elimiä;
g)
’suurhankkeella’ joukosta töitä, toimintoja tai palveluja muodostuvaa hanketta, jonka on itsessään tarkoitus täyttää tietty tarkkaan määritelty ja jakamaton taloudellinen tai tekninen tehtävä, jolla on selkeästi määritellyt tavoitteet ja jonka kokonaiskustannukset ylittävät puitesopimuksessa sovitun määrän;
h)
’osallistujamailla’ IPA II -edunsaajia yksinään tai IPA II -edunsaajia yhdessä jäsenvaltio(ide)n tai Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvien maiden kanssa, jotka osallistuvat osallistujamaiden yhdessä laatimaan monivuotiseen rajatylittävään yhteistyöohjelmaan;
i)
’rahoitussopimuksella’ komission ja IPA II -edunsaajan välillä tehtyä yksi- tai monivuotista sopimusta, jolla unionin rahoitustuki pannaan täytäntöön tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla toimella.
II LUKU
IPA II -tuen yleinen täytäntöönpanokehys
3 artikla
Unionin rahoituksen periaatteet
1. IPA II -tuella tuetaan IPA II -edunsaajien asetuksen (EU) N:o 231/2014 1 artiklassa tarkoitettujen uudistusten täytäntöönpanoa. Erityiset ohjelmat ja yksittäiset toimet saattavat edellyttää rahoitusta sekä IPA II -edunsaajalta että unionilta.
2. Asetuksen (EU) N:o 231/2014 nojalla rahoitettuun menoerään ei voi saada muuta rahoitusta unionin talousarviosta.
4 artikla
Omistajuuden periaate
1. IPA II -tuen ohjelmasuunnittelun ja täytäntöönpanon omistajuus on ensisijaisesti IPA II -edunsaajalla.
2. IPA II -edunsaajan on nimitettävä kansallinen IPA-koordinaattori, joka toimii komission pääasiallisena kumppanina IPA II -tuen strategisen suunnittelun, ohjelmasuunnittelun koordinoinnin sekä täytäntöönpanon seurannan, arvioinnin ja raportoinnin kokonaisprosessissa.
Kansallisen IPA-koordinaattorin on
a)
huolehdittava koordinoinnista IPA II -edunsaajan hallinnossa ja muiden avunantajien kanssa sekä tiiviistä kytköksestä IPA II -tuen käytön ja yleisen liittymisprosessin välillä;
b)
koordinoitava IPA II -edunsaajien osallistumista merkityksellisiin alueellisiin yhteistyöohjelmiin, varsinkin 27 artiklan a-c alakohdassa tarkoitettuihin rajatylittäviin yhteistyöohjelmiin, sekä soveltuvin osin asetuksen (EU) N:o 1299/2013 nojalla perustettuihin ja täytäntöön pantaviin valtioiden välisiin ja alueiden välisiin yhteistyöohjelmiin. Kansallinen IPA-koordinaattori voi delegoida tämän koordinointitehtävän alueellisen yhteistyön koordinaattorille tai toimintarakenteelle tapauksen mukaan;
c)
varmistettava, että IPA II -edunsaajan ehdottamissa toimissa tai ohjelmissa asetetut tavoitteet ovat linjassa maakohtaisten strategia-asiakirjojen tavoitteiden kanssa ja että niissä huomioidaan riittävällä tavalla asiaankuuluvat makro- ja merialuestrategiat;
d)
pyrittävä siihen, että IPA II -edunsaajan hallinto toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet asiaankuuluvien ohjelmien täytäntöönpanon helpottamiseksi.
Kansallisen IPA-koordinaattorin on oltava IPA II -edunsaajan hallituksen tai valtionhallinnon korkea virkamies ja hänellä on oltava asianmukainen toimivalta.
3. Komissio ja IPA II -edunsaaja käyvät vuoropuhelua julkisesta varainhoidosta, jotta liittymistä valmistelevan tuen ja kansallisten varojen hallinnoinnilla olisi vahva perusta. Tältä osin komissio arvioi sitä, miten hyvin IPA II -edunsaajan hallinto noudattaa avoimen ja säntillisen julkisen varainhoitojärjestelmän periaatteita. Jos hallinto noudattaa kyseisiä periaatteita vain osittain, IPA II -edunsaaja ja vastuullinen tulojen ja menojen hyväksyjä sopivat tarvittavista toimenpiteistä havaittujen puutteiden korjaamiseksi.
5 artikla
Puitesopimukset ja alakohtaiset sopimukset
1. Komissio ja IPA II -edunsaaja tekevät puitesopimuksen, jossa vahvistetaan erityisjärjestelyt IPA II -tuen hallinnointia, valvontaa, seurantaa, arviointia, raportointia ja tarkastusta varten ja joka velvoittaa IPA II -edunsaajan saattamaan asiaankuuluvat unionin sääntelyvaatimukset osaksi oikeusjärjestystään. Puitesopimusta voidaan täydentää alakohtaisilla sopimuksilla, joissa vahvistetaan erityismääräykset IPA II -tuen hallinnointiin ja täytäntöönpanoon tietyillä politiikan aloilla tai tietyissä ohjelmissa.
2. IPA II -tukea myönnetään IPA II -edunsaajalle vasta sen jälkeen, kun 1 kohdassa tarkoitettu puitesopimus on tullut voimaan. Alakohtaisten sopimusten tapauksessa IPA II -tukea myönnetään asianomaisella politiikan alalla tai asianomaisessa ohjelmassa vasta sen jälkeen, kun sekä puitesopimus että kyseinen alakohtainen sopimus ovat tulleet voimaan.
3. Puitesopimusta sovelletaan kaikkiin 6 artiklassa tarkoitettuihin rahoitussopimuksiin. Alakohtaista sopimusta sovelletaan kaikkiin rahoitussopimuksiin, jotka liittyvät kyseisen alakohtaisen sopimuksen kattamaan politiikan alaan tai ohjelmaan.
4. Puitesopimuksessa ja tapauksen mukaan alakohtaisissa sopimuksissa määrätään yksityiskohtaisesti varsinkin seuraavista:
a)
IPA II -tuen hallinnoinnin, valvonnan, seurannan, arvioinnin, raportoinnin ja tarkastuksen edellyttämät rakenteet ja viranomaiset samoin kuin niiden tehtävät ja vastuut;
b)
edellytykset ja valvontavaatimukset seuraaville:
i)
vaadittavien rakenteiden ja viranomaisten perustaminen IPA II -edunsaajan toimesta, jotta sille voidaan siirtää IPA II -tukeen liittyviä talousarvion toteutustehtäviä;
ii)
siirrettyjen talousarvion toteutustehtävien seuranta, keskeyttäminen ja lopettaminen;
c)
IPA II -tuen ohjelmasuunnittelu ja täytäntöönpano sekä varsinkin määräykset tuki-intensiteetistä, unionin rahoitusosuuksista ja tukikelpoisuudesta;
d)
hankinta-, avustus- ja muut menettelyt asetuksen (EU) N:o 236/2014 1 artiklan 3 kohdan sekä 8 ja 10 artiklan mukaisesti;
e)
veroja, tulleja ja muita maksuja koskevat säännöt asetuksen (EU) N:o 236/2014 5 artiklan mukaisesti;
f)
maksuvaatimukset, tilien tarkastaminen ja hyväksyminen, rahoitusoikaisumenettelyt ja käyttämättömien varojen vapauttaminen;
g)
unionin taloudellisten etujen suojaaminen asetuksen (EU) N:o 236/2014 7 artiklan mukaisesti sekä petoksista ja muista sääntöjenvastaisuuksista raportointia koskevat määräykset;
h)
avoimuutta, näkyvyyttä, tiedottamista ja julkisuutta koskevat määräykset.
6 artikla
Rahoituspäätökset ja -sopimukset
1. Ohjelmien hyväksymisestä annettujen komission päätösten on täytettävä tarvittavat vaatimukset ollakseen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 84 artiklan 3 kohdan ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 94 artiklan mukaisia rahoituspäätöksiä.
2. Jos tällaisissa päätöksissä on kyse sellaisten monivuotisten toimintaohjelmien hyväksymisestä, joissa maksusitoumukset jakautuvat asetuksen (EU) N:o 231/2014 3 artiklan a-c alakohdassa tarkoitettujen politiikan alojen kesken, ohjelmiin on soveltuvin osin sisällytettävä alustava luettelo suurhankkeista. Komissio antaa päätöksen valitun suurhankkeen rahoitusosuuden hyväksymisestä.
3. Rahoitussopimuksissa on muun muassa vahvistettava ehdot, joiden mukaisesti IPA II -tukea hallinnoidaan, myös sovellettavat täytäntöönpanotavat, tuki-intensiteetit, täytäntöönpanon määräajat sekä menojen tukikelpoisuussäännöt. Silloin kun IPA II -edunsaaja panee ohjelmia täytäntöön välillisesti hallinnoiden, rahoitussopimuksen on sisällettävä delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 40 artiklassa vaaditut määräykset.
4. Jäljempänä olevan VI osaston II luvussa tarkoitettuja rajatylittäviä yhteistyöohjelmia koskevan rahoitussopimuksen voi allekirjoittaa myös jäsenvaltio, jossa kyseisen ohjelman hallintoviranomainen sijaitsee. Jäljempänä olevan VI osaston III luvussa tarkoitettuja rajatylittäviä yhteistyöohjelmia koskevan yhden ainoan rahoitussopimuksen voivat allekirjoittaa kaikki kyseisen ohjelman osallistujamaat.
II OSASTO
IPA II -EDUNSAAJIEN VÄLILLINEN HALLINNOINTI
I LUKU
Hallinto- ja valvontajärjestelmä
7 artikla
Rakenteet ja viranomaiset
1. IPA II -edunsaajan on perustettava seuraavat, IPA II -tuen hallinnoinnissa, valvonnassa, seurannassa, arvioinnissa, raportoinnissa ja sisäisessä tarkastuksessa tarvittavat rakenteet ja viranomaiset:
a)
kansallinen IPA-koordinaattori;
b)
kansallinen tulojen ja menojen hyväksyjä;
c)
toimintarakenteet.
2. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on perustettava hallintorakenne, joka muodostuu kansallisesta rahastosta ja kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tukitoimistosta.
3. IPA II -edunsaajan on nimettävä tarkastusviranomainen.
4. IPA II -edunsaajan on huolehdittava tehtävien riittävästä erottamisesta 1-3 kohdassa tarkoitettujen rakenteiden ja viranomaisten välillä ja sisällä.
8 artikla
Kansallisen IPA-koordinaattorin tehtävät ja vastuut
Kansallisen IPA-koordinaattorin on 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tehtävien lisäksi toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että niissä toimissa tai ohjelmissa, joita koskevia talousarvion toteutustehtävä on siirretty edunsaajalle, asetetut tavoitteet otetaan asianmukaisesti huomioon IPA II -tuen täytäntöönpanossa.
9 artikla
Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävät ja vastuut
1. Kansallisella tulojen ja menojen hyväksyjällä on kokonaisvastuu IPA II -tuen hallinnoinnista IPA II -edunsaajassa sekä menojen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistamisesta.
2. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on oltava IPA II -edunsaajan hallituksen tai valtionhallinnon korkea virkamies ja hänellä on oltava asianmukainen toimivalta.
3. Kansallinen tulojen ja menojen hyväksyjä vastaa erityisesti seuraavista:
a)
IPA II -tilien ja rahoitustoimien hallinnointi;
b)
IPA II -tuen täytäntöönpanoon liittyvien sisäisten valvontajärjestelmien tehokas toiminta;
c)
tehokkaiden ja oikeasuhteisten petostentorjuntatoimenpiteiden käyttöönotto havaitut riskit huomioon ottaen;
d)
14 artiklassa tarkoitetun prosessin käynnistäminen.
4. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on huolehdittava 12 artiklassa tarkoitetun tarkastusviranomaisen kertomusten jatkotoimista ja toimitettava komissiolle vuotuinen johdon vahvistuslausuma. Vuotuinen johdon vahvistuslausuma laaditaan jokaisesta ohjelmasta puitesopimuksessa määrätyssä muodossa, ja se perustuu kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän varainhoitovuoden aikana suorittamaan sisäisten valvontajärjestelmien tosiasialliseen valvontaan.
Ohjelman täytäntöönpanon päättyessä kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on esitettävä lopullinen menoselvitys.
10 artikla
Toimintarakenteiden tehtävät ja vastuut
1. IPA II -edunsaajan on perustettava toimintarakenne/-rakenteet IPA II -tuen täytäntöönpanoa ja hallinnointia varten.
2. Toimintarakenteen vastuulla on ohjelmien täytäntöönpano, näkyvyys ja seuranta, niistä tiedottaminen ja raportointi sekä tarvittaessa niiden arviointi moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti sekä ohjelmien täytäntöönpanosta aiheutuneiden menojen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistaminen.
11 artikla
Hallintorakenteen tehtävät ja vastuut
1. Kansallisen rahaston on oltava osa IPA II -edunsaajan valtionhallinnon ministeriötä, ja sillä on oltava keskitettyä budjettivaltaa. Se tukee kansallista tulojen ja menojen hyväksyjää tämän tehtävissä, erityisesti 9 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa tehtävissä.
2. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tukitoimisto avustaa kansallista tulojen ja menojen hyväksyjää tämän tehtävissä, erityisesti 9 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tehtävissä.
12 artikla
Tarkastusviranomaisen tehtävät ja vastuut
1. Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan mukaisesti 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen IPA II -edunsaajan perustamien rakenteiden ja viranomaisten ja 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän perustaman hallintorakenteen on oltava sellaisen riippumattoman ulkoisen tarkastuksen kohteena, jonka suorittaa 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu, kyseisistä rakenteista ja viranomaisista riippumaton tarkastusviranomainen. IPA II -edunsaajan on varmistettava, että tarkastusviranomaisen päälliköllä on tarkastusten tekemisen edellyttämä kompetenssi, tietämys ja kokemus.
2. Tarkastusviranomaisen on tarkastettava hallinto- ja valvontajärjestelmä(t), toimet, liiketoimet ja tilinpäätös kansainvälisesti hyväksyttyjen tilintarkastusstandardien sekä kolmen vuoden välein laadittavan tarkastusstrategian mukaisesti. Tarkastusstrategiaa päivitetään vuosittain.
3. Tarkastusviranomainen laatii tarkastustoiminnan vuosikertomuksen ja vuotuisen tarkastuslausunnon kansainvälisesti hyväksyttyjen tilintarkastusstandardien mukaisesti.
4. Ohjelman täytäntöönpanon päättyessä tarkastusviranomainen laatii tarkastustoiminnan loppukertomuksen ja lopullista menoselvitystä koskevan tarkastuslausunnon.
II LUKU
Talousarvion toteutustehtävien siirtoa koskevat erityissäännökset
13 artikla
Edellytykset talousarvion toteutustehtävien siirtämiselle IPA II -edunsaajalle
1. Komissio siirtää talousarvion toteutustehtäviä IPA II -edunsaajalle tekemällä rahoitussopimuksen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 1 ja 2 kohdan, 61 artiklan ja 184 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
2. IPA II -edunsaajan on taattava unionin taloudellisille eduille suoja, joka vastaa asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 ja delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 1268/2012 edellytettyä suojan tasoa, ja sen on perustettava tarvittavat rakenteet sisäisten valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan varmistamiseksi.
3. IPA II -edunsaajassa perustetuilla hallinto-, valvonta- ja tarkastusjärjestelmillä on varmistettava tehokas sisäinen valvonta, joka kattaa vähintään seuraavat viisi alaa:
a)
valvontaympäristö;
b)
riskienhallinta;
c)
valvontatoimet;
d)
tiedotus ja viestintä;
e)
seurantatoimet.
14 artikla
Talousarvion toteutustehtävien siirtäminen
1. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävänä on toimittaa komissiolle IPA II -edunsaajan puolesta pyyntö talousarvion toteutustehtävien siirtämisestä 13 artiklan mukaisesti.
2. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on ennen 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön toimittamista varmistettava, että hallintorakenne ja asiaankuuluva(t) toimintarakenne/-rakenteet täyttävät asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja d alakohdassa ja tämän asetuksen 13 artiklan 3 kohdassa säädetyt vaatimukset.
3. Ennen IPA II -tukeen liittyvien talousarvion toteutustehtävien siirtämistä komissio arvioi 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön ja 7 artiklassa tarkoitetut rakenteet ja viranomaiset ja hankkii asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ennakkoarviointia varten todisteet siitä, että asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a-d alakohdassa ja tämän asetuksen 13 artiklan 3 kohdassa säädetyt vaatimukset täyttyvät.
Komissio voi IPA II -tukeen liittyviä talousarvion toteutustehtäviä siirtäessään tukeutua ennakkoarviointiin, joka on laadittu joko IPA II -edunsaajan kanssa aiemmin tehtyä rahoitussopimusta varten tai neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006 (7) nojalla tehtyä hallinnointivaltuuksien siirtopäätöstä varten. Komissio pyytää lisätodisteita, jos kyseiset arvioinnit eivät kata kaikkia vaatimuksia.
4. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävänä on valvoa, että hallintorakenne ja toimintarakenne/-rakenteet täyttävät jatkuvasti 2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Mikäli vaatimukset eivät täyty, kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on ilmoitettava asiasta viipymättä komissiolle ja ryhdyttävä aiheellisiin suojatoimiin suoritettujen maksujen tai allekirjoitettujen sopimusten osalta.
5. Komissio seuraa asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 2 ja 3 kohdan noudattamista ja voi milloin tahansa toteuttaa aiheellisia korjaavia toimenpiteitä, myös keskeyttää tai lopettaa rahoitussopimuksen osien soveltamisen, jos vaatimukset eivät enää täyty.
III OSASTO
VARAINHOITO
I LUKU
Unionin rahoitusosuus
15 artikla
Menojen tukikelpoisuus
1. Allekirjoitetuille sopimuksille ja lisäyksille, aiheutuneille menoille ja IPA II -edunsaajan suorittamille maksuille ei voida myöntää asetuksen (EU) N:o 231/2014 mukaista rahoitusta ennen kuin asiaankuuluva rahoitussopimus on tehty 13 artiklan mukaisesti.
2. Seuraaville menoille ei voida myöntää asetuksen (EU) N:o 231/2014 mukaista rahoitusta:
a)
maan ja olemassa olevien rakennusten osto, paitsi jos se on perusteltua toimen luonteen takia ja perustelut on esitetty rahoituspäätöksessä;
b)
muut menot, joista mahdollisesti määrätään alakohtaisissa sopimuksissa tai rahoitussopimuksissa.
II LUKU
Säännöt IPA II -edunsaajan välillisestä hallinnoinnista
16 artikla
Epäillyistä petoksista ja muista sääntöjenvastaisuuksista raportoiminen
IPA II -edunsaaja raportoi komissiolle viipymättä epäillyistä petoksista ja muista sääntöjenvastaisuuksista, joista on tehty ensimmäinen hallinnollinen tai oikeudellinen päätös, ja pitää komission ajan tasalla hallinnollisten tai oikeudellisten menettelyjen etenemisestä. Raportointi tapahtuu sähköisesti käyttämällä komission tähän tarkoitukseen kehittämää moduulia.
17 artikla
Rahoitusoikaisut
1. Komissio soveltaa rahoitusoikaisumekanismeja varmistaakseen, että IPA II:n varoja on käytetty asiassa sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
2. Rahoitusoikaisua voidaan tarvita seuraavissa tapauksissa:
a)
havaittaessa virhe, sääntöjenvastaisuus tai petos;
b)
havaittaessa heikkous tai puute IPA II -edunsaajan hallinto- ja valvontajärjestelmissä.
3. Komissio tekee rahoitusoikaisut havaittujen aiheettomasti käytettyjen määrien ja talousarvioon kohdistuvien vaikutusten perusteella. Jos määriä ei voida määrittää tarkkaan yksittäisten oikaisujen tekemiseksi, komissio voi soveltaa kiinteämääräisiä tai havaintojen ekstrapolointiin perustuvia oikaisuja.
4. Rahoitusoikaisut tehdään soveltuvin osin kuittaamalla.
5. Oikaisun määrästä päättäessään komissio ottaa huomioon virheen tai sääntöjenvastaisuuden luonteen ja vakavuuden ja/tai asianomaisen ohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmässä havaittujen heikkouksien tai puutteiden laajuuden ja taloudelliset vaikutukset.
IV OSASTO
SEURANTA, ARVIOINTI JA RAPORTOINTI
I LUKU
Seuranta
18 artikla
IPA:n seurantakomitea
1. Komissio ja IPA II -edunsaaja perustavat IPA:n seurantakomitean viimeistään kuuden kuukauden kuluttua ensimmäisen rahoitussopimuksen voimaantulon jälkeen.
2. IPA:n seurantakomitea arvioi kaikkien toimien täytäntöönpanon tuloksellisuutta, tehokkuutta, laatua, yhtenäisyyttä, koordinointia ja vaatimustenmukaisuutta tavoitteiden saavuttamisen näkökulmasta. Tässä tehtävässä se tukeutuu alakohtaisten seurantakomiteoiden toimittamiin tietoihin, mikäli aiheellista. Se voi tarvittaessa antaa suosituksia korjaaviksi toimenpiteiksi.
3. IPA:n seurantakomitea muodostuu komission edustajista, IPA II -edunsaajan kansallisesta IPA-koordinaattorista ja sen muiden asianomaisten kansallisten viranomaisten ja elinten edustajista sekä tarvittaessa kansainvälisten organisaatioiden, myös kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden sidosryhmien, kuten kansalaisyhteiskunnan ja yksityissektorin organisaatioiden, edustajista.
4. Komission edustaja ja kansallinen IPA-koordinaattori toimivat yhdessä IPA:n seurantakomitean kokousten puheenjohtajina.
5. IPA:n seurantakomitea vahvistaa oman työjärjestyksensä.
6. IPA:n seurantakomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Kokouksia voidaan kutsua koolle komission tai IPA II -edunsaajan aloitteesta myös tapauskohtaisesti, varsinkin tietystä aihepiiristä.
19 artikla
Alakohtaiset seurantakomiteat
1. Silloin kun on kyse IPA II -edunsaajien välillisestä hallinnoinnista, IPA II -edunsaaja perustaa alakohtaisia seurantakomiteoita politiikan aloittain tai ohjelmittain viimeistään kuuden kuukauden kuluttua asianomaiseen politiikan alaan tai ohjelmaan liittyvän ensimmäisen rahoitussopimuksen voimaantulosta. Alakohtaisia seurantakomiteoita voidaan tarvittaessa perustaa tapauskohtaisesti myös muita täytäntöönpanotapoja käytettäessä.
2. Kukin alakohtainen seurantakomitea arvioi politiikan alan tai ohjelman toimien täytäntöönpanon tuloksellisuutta, tehokkuutta, laatua, yhtenäisyyttä, koordinointia ja vaatimustenmukaisuutta samoin kuin niiden johdonmukaisuutta oman alansa strategioiden kanssa. Se mittaa edistymistä toimien tavoitteiden sekä odotettujen tuotosten, tulosten ja vaikutusten saavuttamisessa lähtötilanteeseen perustuvia indikaattoreita käyttäen sekä edistymistä rahoituksen toteutumisessa. Alakohtainen seurantakomitea raportoi IPA:n seurantakomitealle, ja se voi tehdä ehdotuksia korjaaviksi toimenpiteiksi sen varmistamiseksi, että toimien tavoitteet saavutetaan, sekä myönnetyn tuen tuloksellisuuden, tehokkuuden, vaikutuksen ja kestävyyden lisäämiseksi.
3. Alakohtainen seurantakomitea muodostuu seuraavien edustajista: asianomaiset kansalliset viranomaiset ja elimet sekä muut sidosryhmät, kuten talouselämän osapuolet, työmarkkinaosapuolet, ympäristöalan toimijat ja tarvittaessa kansainväliset organisaatiot, myös kansainväliset rahoituslaitokset ja kansalaisyhteiskunta. Komissio osallistuu komitean työskentelyyn. Alakohtaisen seurantakomitean kokousten puheenjohtajana toimii IPA II -edunsaajan korkea-arvoinen edustaja. Politiikan alasta tai ohjelmasta riippuen komission edustaja saattaa osallistua puheen johtamiseen komitean kokouksissa.
4. Kukin alakohtainen seurantakomitea vahvistaa oman työjärjestyksensä.
5. Alakohtaiset seurantakomiteat kokoontuvat vähintään kahdesti vuodessa. Kokouksia voidaan kutsua koolle myös tapauskohtaisesti.
20 artikla
Muut seurantatoimet
Muita seurantafoorumeja voidaan perustaa tarvittaessa. Niiden toiminnasta raportoidaan IPA:n seurantakomitealle.
II LUKU
Arviointi
21 artikla
Periaatteet
1. IPA II -tukea arvioidaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 30 artiklan 4 kohdan mukaisesti sen merkityksellisyyden, yhtenäisyyden, laadun, tehokkuuden, tuloksellisuuden ja unionin lisäarvon parantamiseksi sekä sen johdonmukaisuuden ja synergian lisäämiseksi suhteessa alan poliittiseen vuoropuheluun.
2. Arviointeja voidaan tehdä politiikan, strategian, aiheen, alan, ohjelman, toiminnan, maan tai alueen tasolla.
3. IPA:n seurantakomitea ja alakohtaiset seurantakomiteat ottavat arviointien tulokset huomioon.
22 artikla
IPA II -edunsaajan välillisessä hallinnoinnissa tekemät arvioinnit
1. IPA II -edunsaaja, jolle on siirretty IPA II -tukeen liittyviä talousarvion toteutustehtäviä, vastaa hallinnoimiensa ohjelmien arvioinnista.
2. IPA II -edunsaajan on laadittava arviointisuunnitelma, jossa esitetään arviointitoimet, jotka se aikoo toteuttaa täytäntöönpanon eri vaiheissa.
III LUKU
Raportointi
23 artikla
IPA II -edunsaajien välillisesti hallinnoiman IPA-tuen täytäntöönpanoa koskevat vuosikertomukset
1. IPA II -edunsaaja toimittaa seuraavan varainhoitovuoden 15 päivään helmikuuta mennessä komissiolle asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan a-c alakohdan mukaisesti seuraavat:
a)
vuosikertomus siirrettyjen tehtävien täytäntöönpanosta;
b)
rahoitussopimuksen mukaiset suoriteperusteiset vuotuiset rahoituskertomukset tai -selvitykset siirrettyjen tehtävien täytäntöönpanosta aiheutuneista menoista;
c)
9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu johdon vahvistuslausuma;
d)
hallintorakenteen suorittamista tarkastus- ja valvontatoimista laadittujen kertomusten yhteenveto, joka tarjoaa hyvän lähtökohdan johdon vahvistuslausumalle. Tällaiseen yhteenvetoon on sisällyttävä analyysi järjestelmissä havaittujen virheiden ja heikkouksien luonteesta ja laajuudesta, niiden korjaamiseksi toteutetut tai suunnitellut toimet sekä tarkastusviranomaisen julkaisemien kertomusten jatkotoimet.
2. IPA II -edunsaajan on toimitettava komissiolle asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 5 kohdan mukaisesti tarkastuslausunto seuraavan varainhoitovuoden 15 päivään maaliskuuta mennessä.
3. Kunkin ohjelman täytäntöönpanon päättyessä IPA II -edunsaajan on toimitettava loppukertomus, joka kattaa koko täytäntöönpanojakson ja johon saattaa sisältyä edellinen vuosikertomus.
4. Toimintarakenteen vastuulla olevasta toimesta tai ohjelmasta riippuen siltä saatetaan edellyttää koko varainhoitovuoden kattavaa laajaa vuosikertomusta, jonka kansallinen IPA-koordinaattori toimittaa komissiolle sen jälkeen, kun vastuullinen alakohtainen komitea on sen tarkastanut.
V OSASTO
AVOIMUUS JA NÄKYVYYS
24 artikla
Tiedotus, julkisuus ja avoimuus
1. Kaikkien IPA II -tukea asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan a-c alakohdan mukaisesti täytäntöön panevien toimijoiden on täytettävä samaisen asetuksen 35 artiklan 2 kohdassa vahvistetut tiedotusta, julkisuutta ja avoimuutta koskevat vaatimukset ja huolehdittava toimien asianmukaisesta näkyvyydestä.
2. Kun on kyse IPA II -edunsaajan välillisestä hallinnoinnista, toimintarakenteiden on vastattava unionin varojen saajia koskevien tietojen julkaisemisesta delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 21 ja 22 artiklan mukaisesti. Toimintarakenteiden on huolehdittava siitä, että saajalle ilmoitetaan tämän sisällyttämisestä julkiseen saajaluetteloon. Kaikkien kyseiseen luetteloon mahdollisesti sisältyvien henkilötietojen käsittelyssä noudatetaan asetuksen (EY) N:o 45/2001 vaatimuksia.
3. Yhtä tai useampaa maata koskevat strategia-asiakirjat, niiden tarkistukset ja ohjelma-asiakirjat ovat soveltuvin osin julkisia asiakirjoja, jotka asetetaan suuren yleisön ja kansalaisyhteiskunnan edustajien saataville.
25 artikla
Näkyvyys ja viestintä
1. Komissio ja IPA II -edunsaaja sopivat johdonmukaisesta viestintäsuunnitelmasta IPA II -tukea koskevien tietojen käyttöön asettamiseksi ja siitä aktiivisesti tiedottamiseksi IPA II -edunsaajassa.
2. IPA II -edunsaajan on raportoitava näkyvyys- ja viestintätoimistaan IPA:n seurantakomitealle ja alakohtaisille seurantakomiteoille.
VI OSASTO
RAJATYLITTÄVÄ YHTEISTYÖ
I LUKU
Yleiset säännökset
26 artikla
Määritelmät
1. Tässä osastossa tarkoitetaan
a)
’toimenpiteellä’ yhteisen seurantakomitean tai asianomaisen ohjelman sopimusviranomaisen valitsemaa tai sen alaisuudessa valittua hanketta, sopimusta, toimea tai hankekokonaisuutta, joka tukee 27 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen rajatylittävien yhteistyöohjelmien tapauksessa siihen liittyvän toimintalinjan (liittyvien toimintalinjojen) tavoitteita tai 27 artiklan b tai c alakohdassa tarkoitettujen rajatylittävien yhteistyöohjelmien tapauksessa siihen liittyvää aihekohtaista painopistealaa (aihekohtaisia painopistealoja);
b)
’edunsaajalla’ toimenpiteiden aloittamisesta tai aloittamisesta ja toteutuksesta vastaavaa julkista tai yksityistä tahoa; valtiontukiohjelmissa (sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (8) 2 artiklan 13 kohdassa) ’edunsaajalla’ tarkoitetaan tuen saavaa tahoa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa, joihin osallistuu jäsenvaltioita.
2. Tämän osaston I ja II lukua sovellettaessa käsitteitä ”julkiset menot”, ”ohjelmasuunnittelu”, ”kumppanuussopimus” ja ”asiakirja” käytetään sellaisten rajatylittävien yhteistyöohjelmien osalta, joihin osallistuu jäsenvaltioita, asetuksen (EU) N:o 1303/2013 2 artiklassa annettujen määritelmien mukaisesti.
27 artikla
Tukimuodot
Tukea annetaan yhdelle seuraavista rajatylittävän yhteistyön muodoista:
a)
II luvussa tarkoitettu rajatylittävä yhteistyö yhden tai useamman jäsenvaltion ja yhden tai useamman IPA II -edunsaajan välillä;
b)
III luvussa tarkoitettu rajatylittävä yhteistyö kahden tai useamman IPA II -edunsaajan välillä;
c)
III luvussa tarkoitettu rajatylittävä yhteistyö IPA II -edunsaajan ja Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvien maiden välillä.
28 artikla
IPA II -tuen intensiteetti ja osuus
1. Komission päätöksessä, jolla rajatylittävä yhteistyöohjelma hyväksytään 27 artiklassa tarkoitetussa muodossa, vahvistetaan IPA II -tuen yhteisrahoitusosuus ja enimmäismäärä joko
a)
tukikelpoisten menojen kokonaismäärän perusteella, julkiset ja yksityiset menot mukaan lukien; tai
b)
tukikelpoisten julkisten menojen perusteella.
2. Edellä olevan 27 artiklan a alakohdan mukaisissa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa unionin yhteisrahoitusosuus on kunkin 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimintalinjan tasolla vähintään 20 prosenttia ja enintään 85 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
3. Edellä olevan 27 artiklan b ja c alakohdan mukaisissa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa unionin rahoitusosuus on kunkin aihekohtaisen painopistealan tasolla vähintään 20 prosenttia ja enintään 85 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Teknisen avun osalta yhteisrahoitusosuus on 100 prosenttia.
29 artikla
Aihekohtaiset painopistealat ja IPA II -tuen keskittäminen
1. IPA II -tuen aihekohtaiset painopistealat määritellään asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä III.
2. Kutakin rajat ylittävän yhteistyön ohjelmaa varten valitaan enintään neljä aihekohtaista painopistealaa.
30 artikla
Maantieteellinen soveltamisala
Rajatylittävään yhteistyöohjelmaan on sisällyttävä luettelo tukikelpoisista alueista seuraavasti:
a)
27 artiklan a alakohdassa tarkoitetuissa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön (NUTS) III-tason alueet tai NUTS-luokituksen puuttuessa niitä vastaavat, toisistaan enintään 150 kilometrin päässä maa- tai merirajoilla sijaitsevat alueet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisia mukautuksia, jotka ovat tarpeen ohjelmakaudeksi 2007-2013 hyväksyttyjen rajatylittävien yhteistyöohjelmien yhtenäisyyden ja jatkuvuuden varmistamiseksi;
b)
27 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitetuissa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa tukikelpoiset alueet määritellään tarpeen mukaan asianomaisessa rajatylittävässä yhteistyöohjelmassa.
31 artikla
Rajatylittävien yhteistyöohjelmien valmistelu, arviointi, hyväksyntä ja muuttaminen
1. Osallistujamaat sopivat keskenään kunkin rajatylittävän yhteistyöohjelman alakohtaisista painopistealoista kunkin rajan tai rajaryhmän osalta asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä III määriteltyjen aihekohtaisten painopistealojen perusteella.
2. Komissio arvioi, ovatko rajatylittävät yhteistyöohjelmat johdonmukaisia tämän asetuksen kanssa, miten ne tosiasiallisesti edistävät asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä III määritellyistä aihekohtaisista painopistealoista valittuja aloja sekä osallistuvien jäsenvaltioiden osalta myös asianomaisen kumppanuussopimuksen tavoitteita.
3. Komissio esittää huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun rajatylittävä yhteistyöohjelma on toimitettu sille. Osallistujamaat toimittavat komissiolle kaikki tarvittavat lisätiedot ja tarvittaessa tarkistavat rajatylittävää yhteistyöohjelmaa koskevaa ehdotustaan.
4. Rajatylittävän yhteistyöohjelman muodollisen toimittamisen jälkeen komission on sitä hyväksyessään varmistettava, että kaikki sen mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon.
5. Osallistujamaiden on perusteltava asianmukaisesti pyyntönsä rajatylittävän yhteistyöohjelman muuttamiseksi, ja pyynnöissä on eriteltävä varsinkin se, miten muutosten odotetaan vaikuttavan rajatylittävän yhteistyöohjelman tavoitteiden saavuttamiseen. Pyyntöjen mukana on toimitettava tarkistettu ohjelma. Rajatylittäviä yhteistyöohjelmia koskeviin muutoksiin sovelletaan 2 ja 3 kohtaa.
32 artikla
Tekninen apu
1. Kuhunkin rajatylittävään yhteistyöohjelmaan on sisällyttävä erityinen määräraha teknisen avun toimenpiteisiin, joihin kuuluvat muun muassa ohjelman täytäntöönpanoon liittyvä valmistelu, hallinnointi, seuranta, arviointi, tiedotus, viestintä, verkostoituminen, riitojenratkaisu, valvonta ja tarkastus sekä toiminta, jolla parannetaan ohjelman täytäntöönpanon edellyttämiä hallinnollisia valmiuksia. Osallistujamaat voivat käyttää IPA II -tukea myös sellaisten toimien tukemiseen, joilla vähennetään edunsaajille aiheutuvaa hallinnollista rasitusta esimerkiksi sähköisten tiedonvaihtojärjestelmien avulla, edistetään parhaiden käytäntöjen vaihtamista osallistujamaiden viranomaisten ja edunsaajien välillä ja parannetaan niiden valmiuksia hallinnoida ja käyttää IPA II -tukea. Nämä toimet voivat koskea edellisiä ja seuraavia ohjelmakausia.
2. Rajatylittävän yhteistyöohjelman valmisteluun ja hallinto- ja valvontajärjestelmien luomiseen myönnettävän teknisen avun menot voivat 15 artiklan 1 kohdasta poiketen olla tukikelpoisia ennen päivää, jona komissio tekee päätöksen rajatylittävän yhteistyöohjelman hyväksymisestä, mutta ei kuitenkaan ennen 1 päivää tammikuuta 2014.
II LUKU
Rajatylittävä yhteistyö jäsenvaltioiden ja IPA II -edunsaajien välillä
33 artikla
Sovellettavat säännökset
1. Tämän luvun mukaiseen rajatylittävään yhteistyöohjelmaan osallistuvaan jäsenvaltioon (osallistuviin jäsenvaltioihin), erityisesti siihen jäsenvaltioon, jossa hallintoviranomainen sijaitsee, sovelletaan asetukseen (EU) N:o 1303/2013 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1299/2013 (9) sisältyviä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen sovellettavia sääntöjä tässä luvussa säädetyn mukaisesti. Silloin kun säännöillä viitataan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 1 artiklassa määriteltyihin Euroopan rakenne- ja investointirahastoihin, niiden katsotaan tätä lukua sovellettaessa käsittävän myös IPA II -tuen.
2. Tämän luvun mukaiseen rajatylittävään yhteistyöohjelmaan osallistuviin IPA II -edunsaajiin sovelletaan Euroopan alueellisen yhteistyön sääntöjä tässä luvussa säädetyn mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asianomaisessa rahoitussopimuksessa vahvistettuja perusteltuja poikkeuksia.
34 artikla
Ohjelmasuunnittelu
1. Rajatylittävät yhteistyöohjelmat laaditaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa esitetyn kumppanuusperiaatteen ja asetuksen (EU) N:o 1299/2013 8 artiklan 2-4, 7, 9 ja 10 kohdan mukaisesti.
2. Rajatylittävät yhteistyöohjelmat muodostuvat toimintalinjoista. Toimintalinja vastaa 29 artiklassa tarkoitettua aihekohtaista painopistealaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 32 artiklan soveltamista. Toimintalinjan vaikutuksen ja tuloksellisuuden lisäämiseksi johdonmukaisen ja yhdennetyn lähestymistavan avulla siihen voidaan tarvittaessa lisätä muiden aihekohtaisten painopistealojen osia.
3. Rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa voidaan toteuttaa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 32-35 artiklassa tarkoitettuja yhteisölähtöisiä paikallisia kehittämishankkeita, kyseisen asetuksen 104-109 artiklassa tarkoitettuja yhteisiä toimintasuunnitelmia ja saman asetuksen 36 artiklassa tarkoitettuja yhdennettyjä alueellisia investointeja ottaen huomioon näiden välineiden perusperiaatteet sekä asetuksen (EU) N:o 1299/2013 9-11 artiklan. Komissio ja osallistujamaat sopivat kunkin rajatylittävän yhteistyöohjelman erityisistä säännöistä ja ehdoista.
4. Jäsenvaltio, jossa rajatylittävän yhteistyöohjelman hallintoviranomainen sijaitsee, toimittaa ohjelman komissiolle sähköisesti.
5. Euroopan investointipankki (EIP) voi osallistujamaiden pyynnöstä osallistua toimenpiteiden, varsinkin suurhankkeiden, valmisteluun ja siihen liittyvään toimintaan.
Komissio voi kuulla EIP:tä ennen rajatylittävien yhteistyöohjelmien hyväksymistä.
35 artikla
Tekninen apu
Tekniseen apuun kohdennettavan IPA II -tuen määrä on enintään 10 prosenttia rajatylittävän yhteistyöohjelman kokonaisrahoituksesta, mutta vähintään 1 500 000 euroa.
36 artikla
Täytäntöönpanotapa ja ohjelmaviranomaisten nimeäminen
1. Tämän luvun mukaisia rajatylittäviä yhteistyöohjelmia hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Tästä seuraa, että jäsenvaltiot ja komissio vastaavat ohjelmien hallinnoinnista ja valvonnasta omien vastuualueidensa mukaisesti asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012, delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 1268/2012 ja tässä asetuksessa säädetyllä tavalla.
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 73 ja 74 artiklaa, jotka koskevat jäsenvaltioiden tehtäviä yhteistyössä hallinnoitaessa, sovelletaan jäsenvaltioon, jossa hallintoviranomainen sijaitsee.
Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 75 artiklaa, joka koskee komission valtuuksia ja tehtäviä yhteistyössä hallinnoitaessa.
2. Rajatylittävän yhteistyöohjelman osallistujamaiden on nimettävä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 123 artiklan 1 kohdan soveltamista varten yksi hallintoviranomainen, 123 artiklan 2 kohdan soveltamista varten yksi todentamisviranomainen ja 123 artiklan 4 kohdan soveltamista varten yksi tarkastusviranomainen.
3. Hallintoviranomaisen ja tarkastusviranomaisen on sijaittava samassa jäsenvaltiossa. Rajatylittävän yhteistyöohjelman osallistujamaat voivat nimetä yhden hallintoviranomaisen suorittamaan tarkastusviranomaisen tehtävät.
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 124 artiklassa esitetystä hallintoviranomaisen ja tarvittaessa todentamisviranomaisen nimeämismenettelystä vastaa jäsenvaltio, jossa kyseinen viranomainen sijaitsee.
Tämän artiklan mukaiset nimeämiset eivät rajoita rahoitusoikaisujen soveltamiseen liittyvien vastuiden jakamista osallistujamaiden kesken rajatylittävässä yhteistyöohjelmassa esitetyllä tavalla.
37 artikla
Ohjelmaviranomaisten tehtävät
1. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 125 artiklaa ja asetuksen (EU) N:o 1299/2013 23 artiklan 1, 2, 4 ja 5 kohtaa, jotka koskevat hallintoviranomaisen tehtäviä.
2. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 126 artiklaa ja asetuksen (EU) N:o 1299/2013 24 artiklaa, jotka koskevat todentamisviranomaisen tehtäviä.
Todentamisviranomainen vastaanottaa komission suorittamat maksut ja pääsääntöisesti suorittaa ne edelleen johtavalle edunsaajalle asetuksen (EU) N:o 1303/2013 132 artiklan mukaisesti.
3. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklaa ja asetuksen (EU) N:o 1299/2013 25 artiklaa, jotka koskevat tarkastusviranomaisen tehtäviä.
38 artikla
Yhteinen seurantakomitea
1. Osallistujamaiden on perustettava yhteinen seurantakomitea kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona asianomaiselle jäsenvaltiolle on ilmoitettu rajatylittävän yhteistyöohjelman hyväksymispäätöksestä.
2. Yhteinen seurantakomitea muodostuu komission edustajista, kansallisesta IPA-koordinaattorista ja muista IPA II -edunsaajan asianomaisten kansallisten viranomaisten ja elinten edustajista, osallistuvan jäsenvaltion (osallistuvien jäsenvaltioiden) edustajista sekä tarvittaessa kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden sidosryhmien, myös kansalaisyhteiskunnan ja yksityissektorin organisaatioiden, edustajista.
3. Yhteisen seurantakomitean puheenjohtajana toimii jonkin osallistujamaan tai hallintoviranomaisen edustaja.
4. Komissio osallistuu yhteisen seurantakomitean työskentelyyn neuvonantajana.
5. Jos EIP osallistuu ohjelman rahoittamiseen, se voi osallistua yhteisen seurantakomitean työskentelyyn neuvonantajana.
6. Yhteinen seurantakomitea arvioi kaikkien toimien täytäntöönpanon yleistä tuloksellisuutta, laatua ja yhtenäisyyttä suhteessa tavoitteisiin, jotka on asetettu rajatylittävässä yhteistyöohjelmassa, rahoitussopimuksissa ja asianomaisessa strategia-asiakirjassa (asianomaisissa strategia-asiakirjoissa). Se voi tarvittaessa antaa suosituksia korjaaviksi toimiksi.
Sovelletaan myös asetuksen (EU) N:o 1303/2013 49 ja 110 artiklaa, jotka koskevat sen tehtäviä.
Yhteinen seurantakomitea ja hallintoviranomainen käyttävät seurannassa indikaattoreita, jotka on vahvistettu asianomaisessa rajatylittävässä yhteistyöohjelmassa asetuksen (EU) N:o 1299/2013 16 artiklan mukaisesti
7. Yhteinen seurantakomitea vahvistaa oman työjärjestyksensä.
8. Yhteinen seurantakomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Ylimääräisiä kokouksia voidaan kutsua koolle minkä tahansa osallistujamaan tai komission aloitteesta, varsinkin tietystä aihepiiristä.
39 artikla
Toimenpiteiden valinta
1. Yhteinen seurantakomitea valitsee rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa toteutettavat toimenpiteet.
Yhteinen seurantakomitea voi perustaa toimenpiteiden valintaa varten ohjauskomitean, joka toimii sen alaisuudessa.
2. Valituissa toimenpiteissä on oltava edunsaajia vähintään kahdesta osallistujamaasta, joista vähintään yhden on oltava jäsenvaltio. Toimenpide voidaan toteuttaa vain yhdessä osallistujamaassa, jos voidaan osoittaa, että sillä on rajatylittäviä vaikutuksia ja hyötyjä.
3. Edunsaajat tekevät yhteistyötä toimenpiteiden suunnittelussa ja toteuttamisessa. Lisäksi ne tekevät yhteistyötä joko henkilöstön osoittamisessa toimenpiteisiin tai toimenpiteiden rahoittamisessa.
40 artikla
Edunsaajat
1. Jos rajatylittävän yhteistyöohjelman jossakin toimenpiteessä on vähintään kaksi edunsaajaa, niiden on yhdessä nimettävä joukostaan yksi johtava edunsaaja.
2. Johtavalla edunsaajalla on seuraavat tehtävät:
a)
se sopii muiden edunsaajien kanssa järjestelyistä sopimuksella, joka sisältää muun muassa toimenpiteeseen kohdennettujen varojen moitteettoman hoidon takaavat määräykset, myös järjestelyt aiheettomasti maksettujen määrien takaisin perimiseksi;
b)
se vastaa koko toimenpiteen toteutuksen varmistamisesta;
c)
se varmistaa, että kaikkien edunsaajien esittämät menot ovat aiheutuneet toimenpiteen toteutuksesta, että ne vastaavat kaikkien edunsaajien kesken sovittuja toimintoja ja että ne ovat hallintoviranomaisen 6 kohdan mukaisesti toimittaman asiakirjan mukaisia;
d)
se varmistaa, että tarkastaja on todentanut (tarkastajat ovat todentaneet) muiden edunsaajien esittämät menot, jos hallintoviranomainen ei tee tällaista todennusta asetuksen (EU) N:o 1299/2013 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
3. Jos 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista järjestelyistä ei muuta johdu, johtavan edunsaajan on varmistettava, että muut edunsaajat saavat julkisen tuen koko määrän mahdollisimman nopeasti. Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään määriä eikä siitä saa periä mitään erityismaksua tai muuta vaikutukseltaan vastaavaa maksua, joka vähentäisi muille edunsaajille maksettavia määriä.
4. Johtavan tai ainoan edunsaajan on sijaittava osallistujamaassa.
5. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006 (10) mukaisesti perustettu eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä tai muu jonkin osallistujamaan lakien mukaisesti perustettu oikeushenkilö voi hakea toimenpiteen ainoaksi edunsaajaksi, jos sen ovat perustaneet vähintään kahden osallistujamaan viranomaiset ja julkiset elimet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 39 artiklan 2 kohdan soveltamista.
6. Hallintoviranomaisen on toimitettava kunkin toimenpiteen johtavalle tai ainoalle edunsaajalle asiakirja, jossa esitetään toimenpiteen tukiedellytykset, mukaan lukien erityisvaatimukset, jotka koskevat toimenpiteen puitteissa toimitettavia tuotteita tai tarjottavia palveluja, rahoitussuunnitelmaa ja toteutuksen määräaikaa.
41 artikla
Arviointi
1. Arvioinnit on annettava sellaisten sisäisten tai ulkopuolisten asiantuntijoiden tehtäväksi, jotka ovat toiminnallisesti riippumattomia ohjelman täytäntöönpanosta vastaavista viranomaisista. Kaikki arvioinnit julkaistaan.
2. Osallistujamaiden on yhdessä suoritettava ennakkoarviointi asetuksen (EU) N:o 1303/2013 55 artiklan mukaisesti.
3. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 56 artiklaa, joka koskee ohjelmakauden aikana suoritettavaa arviointia.
4. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 57 artiklaa, joka koskee jälkiarviointia.
42 artikla
Raportointi, tiedotus ja viestintä
1. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 14 artiklaa, joka koskee täytäntöönpanokertomuksia.
2. Vuotuinen arviointikokous järjestetään asetuksen (EU) N:o 1299/2013 15 artiklan mukaisesti.
3. Hallintoviranomaisen on joka vuosi viimeistään 31 päivänä tammikuuta, 31 päivänä heinäkuuta ja 31 päivänä lokakuuta toimitettava komissiolle sähköisesti kustakin rajatylittävästä yhteistyöohjelmasta ja toimintalinjoittain seuraavat tiedot seurantaa varten:
a)
toimenpiteiden yhteenlasketut ja julkiset tukikelpoiset kustannukset sekä tuen kohteeksi valittujen toimenpiteiden lukumäärä;
b)
edunsaajien hallintoviranomaiselle ilmoittamat tukikelpoiset kokonaismenot.
Lisäksi 31 päivään tammikuuta mennessä toimitettaviin tietoihin on sisällyttävä a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot toimenpideluokittain. Tällaisen tiedonsiirron katsotaan täyttävän asetuksen (EU) N:o 1303/2013 50 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun taloudellisten tietojen toimittamista koskevan vaatimuksen.
Tammikuun 31 päivään ja heinäkuun 31 päivään mennessä toimitettaviin tietoihin on liitettävä ennuste määrästä, jonka hallintoviranomainen arvioi esittävänsä maksatushakemuksina kuluvan ja sitä seuraavan varainhoitovuoden osalta.
Tämän kohdan mukaisesti toimitettavien tietojen koontipäivä on tiedonsiirtokuukautta edeltävän kuukauden viimeinen päivä.
4. Hallintoviranomaisen on koordinoitava tehtäviä, jotka liittyvät tämän asetuksen 24 artiklan 1 ja 3 kohdassa esitettyihin tiedotusta, julkisuutta ja avoimuutta koskeviin vaatimuksiin.
Hallintoviranomainen on tämän asetuksen 25 artiklasta poiketen vastuussa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 115 ja 116 artiklassa esitetyistä tiedotus- ja viestintätoimista.
43 artikla
Tukikelpoisuus ja kestävyys
1. Menoihin voidaan tämän asetuksen 15 artiklan 1 kohdasta poiketen myöntää rajatylittävän yhteistyön IPA II -tukea, jos
a)
ne ovat aiheutuneet jäsenvaltion edunsaajalle ja maksettu 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2022 välisenä aikana; tai
b)
jos ne ovat aiheutuneet IPA II -edunsaajan edunsaajalle ja maksettu rajatylittävän yhteistyöohjelman toimittamisen jälkeen.
2. Tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdassa esitettyjen sääntöjen lisäksi rajatylittävää yhteistyötä koskevaa IPA II -tukea ei myönnetä seuraaviin:
a)
velkojen korkoihin;
b)
arvonlisäveroon, paitsi jos sitä ei kansallisen alv-lainsäädännön mukaan palauteta;
c)
ydinvoimaloiden purkamiseen ja rakentamiseen;
d)
investointeihin, joilla pyritään vähentämään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (11) liitteessä I luetelluista toiminnoista aiheutuvia kasvihuonekaasuja;
e)
tupakan ja tupakkatuotteiden valmistukseen, jalostukseen ja markkinointiin;
f)
unionin valtiotukisääntöjen määritelmän täyttäville vaikeuksissa oleville yrityksille;
g)
investointeihin lentokenttäinfrastruktuuriin, paitsi jos investoinnit liittyvät ympäristönsuojeluun tai niihin liittyy investointeja, jotka ovat välttämättömiä kyseisestä infrastruktuurista ympäristölle aiheutuvan kielteisen vaikutuksen lieventämiseksi tai vähentämiseksi.
Rakentamattoman ja rakennetun maan ostoon voidaan tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdasta poiketen myöntää rajatylittävää yhteistyötä koskevaa IPA II -tukea, jos ostohinta on enintään 10 prosenttia kyseisen toimenpiteen tukikelpoisista kokonaiskustannuksista. Hylättyjen ja aiemmin teollisuuskäytössä olleiden, rakennuksia sisältävien tonttien tapauksessa osuus on enintään 15 prosenttia. Poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa edellä mainittuja prosenttiosuuksia voidaan nostaa ympäristönsuojeluun liittyvissä toimenpiteissä.
3. Toimenpiteitä ei valita IPA II -tuen kohteiksi, jos ne on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ennen kuin edunsaaja on jättänyt rajatylittävää yhteistyöohjelmaa koskevan rahoitushakemuksen hallintoviranomaiselle, siitä riippumatta, onko edunsaaja maksanut kaikki asiaankuuluvat maksut.
4. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 61 artiklaa, 65 artiklan 4, 6-9 ja 11 kohtaa, 66-68 artiklaa, 69 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 71 artiklaa, jotka koskevat avustuksia.
5. Tämän asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa säädetyn lisäksi tämän luvun mukaisia rajatylittäviä yhteistyöohjelmia koskevissa rahoitussopimuksissa on vahvistettava asianomaiseen rajatylittävään yhteistyöohjelmaan sovellettavien tukikelpoisuussääntöjen hierarkia asetuksen (EU) N:o 1299/2013 18 artiklassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti.
6. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 19 artiklaa, joka koskee henkilöstökustannuksia.
44 artikla
Tukikelpoisuus sijainnin perusteella
1. Toimenpiteiden on 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut poikkeukset huomioon ottaen sijaittava ohjelma-alueella, joka muodostuu asianomaisessa rajatylittävässä yhteistyöohjelmassa määritellystä osallistujamaiden alueen osasta, jäljempänä ’ohjelma-alue’.
2. Hallintoviranomainen voi antaa hyväksyntänsä sille, että koko toimenpide tai sen osa toteutetaan ohjelma-alueen ulkopuolella edellyttäen, että seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
toimenpiteestä on hyötyä ohjelma-alueelle;
b)
rajatylittävästä yhteistyöohjelmasta ohjelma-alueen ulkopuolella sijaitseville toimenpiteille myönnettävän tuen kokonaismäärä ei ylitä 20:tä prosenttia unionin tuesta ohjelmatasolla;
c)
rajatylittävän yhteistyöohjelman viranomaiset vastaavat toimenpiteen hallinnointiin, valvontaan ja tarkastukseen liittyvistä hallinto- ja tarkastusviranomaisten velvollisuuksista tai ne tekevät sopimuksia sen jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaisten kanssa, jossa toimenpide toteutetaan.
3. Teknistä apua, tunnettuuden lisäämistä ja valmiuksien parantamista koskevissa toimenpiteissä menoja saa syntyä ohjelma-alueen ulkopuolella edellyttäen, että 2 kohdan a ja c alakohdassa asetetut ehdot täyttyvät.
45 artikla
Hankinnat
1. Silloin kun edunsaaja tekee palvelu-, tavarantoimitus- tai urakkasopimuksen, hankintamenettelyissä on noudatettava asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 toisen osan IV osaston 3 luvun ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 toisen osan II osaston 3 luvun säännöksiä, joita sovelletaan koko ohjelma-alueella sekä jäsenvaltion että IPA II -edunsaajan/-saajien alueella.
2. Silloin kun hallintoviranomainen tekee palvelu-, tavarantoimitus- tai urakkasopimuksen teknisen avun toimenpiteiden määrärahoista, sen on sovellettava joko 1 kohdassa tarkoitettuja tai kansallisen lainsäädäntönsä mukaisia hankintamenettelyjä.
46 artikla
Varainhoito, sitoumusten vapauttaminen, tilien tarkastaminen ja hyväksyminen, sulkeminen ja rahoitusoikaisut
1. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 76 artiklaa, joka koskee talousarviositoumuksia.
2. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 77-80, 82, 83, 129-132, 134, 135 ja 142 artiklaa, jotka koskevat maksuja. Lisäksi sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 27 artiklan 1 kohtaa, joka koskee maksujen maksamista yhdelle tilille. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 28 artiklaa, joka koskee euron käyttöä.
3. Ennakkorahoituksen osalta komissio suorittaa yhden ainoan ennakkomaksun sen jälkeen, kun se on tehnyt päätöksen rajatylittävän yhteistyöohjelman hyväksymisestä.
Ennakkorahoituksen määrä on 50 prosenttia ohjelman kolmesta ensimmäisestä talousarviositoumuksesta.
Ennakkorahoitus voidaan tarvittaessa suorittaa kahdessa erässä talousarviotarpeiden mukaan.
Ennakkorahoituksena maksettu määrä on palautettava täysimääräisenä komissiolle, jos rajatylittävään yhteistyöohjelmaan liittyvää maksuhakemusta ei ole lähetetty 24 kuukauden kuluessa päivästä, jona komissio suorittaa ennakkorahoituksen ensimmäisen erän.
4. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 86-88 ja 136 artiklaa, jotka koskevat sitoumusten vapauttamista.
5. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 84 ja 137-141 artiklaa, jotka koskevat tilien tarkastamista ja hyväksymistä sekä sulkemista.
6. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 85 artiklaa, 122 artiklan 2 kohtaa ja 143-147 artiklaa, jotka koskevat rahoitusoikaisuja ja perintää. Lisäksi sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 27 artiklan 2 ja 3 kohtaa.
47 artikla
Hallinto- ja valvontajärjestelmät ja tarkastus
1. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 72 artiklaa ja 122 artiklan 1 ja 3 kohtaa, jotka koskevat hallinto- ja valvontajärjestelmien yleisiä periaatteita.
2. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 128 artiklaa, joka koskee komission ja tarkastusviranomaisten välistä yhteistyötä.
3. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 148 artiklaa, joka koskee rajatylittävien yhteistyöohjelmien oikeasuhteista valvontaa.
48 artikla
Rajatylittävien yhteistyöohjelmien keskeyttäminen
1. Jos yksikään osallistuvista IPA II -edunsaajista ei ole allekirjoittanut rahoitussopimusta ohjelman hyväksymisvuotta seuraavan vuoden loppuun mennessä, komissio keskeyttää rajatylittävän yhteistyöohjelman.
Euroopan aluekehitysrahaston jo sidotut vuotuiset erät ovat käytettävissä tavanomaisen ajan, mutta niitä voidaan käyttää ainoastaan asianomaisissa jäsenvaltioissa toteutettavaan toimintaan, ja niistä on täytynyt tehdä sopimus ennen komission keskeyttämispäätöstä. Hallintoviranomaisen on toimitettava loppukertomus kolmen kuukauden kuluessa sopimusten päättämisestä komissiolle, joka toimii asiassa 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
2. Jos rajatylittävää yhteistyöohjelmaa ei voida toteuttaa osallistujamaiden välisissä suhteissa ilmenevien ongelmien vuoksi tai muista perustelluista syistä, komissio voi päättää keskeyttää ohjelman ennen täytäntöönpanokauden päättymispäivää yhteisen seurantakomitean pyynnöstä tai omasta aloitteestaan yhteistä seurantakomiteaa kuultuaan.
Jos ohjelma päätetään keskeyttää, hallintoviranomaisen on toimitettava loppukertomus kuuden kuukauden kuluessa komission päätöksestä. Komissio suorittaa loppumaksun tai antaa tarvittaessa perintämääräyksen sen jälkeen, kun aiemmat ennakkorahoitusmaksut on hyväksytty. Komissio myös vapauttaa jäljellä olevat sitoumukset.
Vaihtoehtoisesti ohjelman määrärahoja voidaan päättää vähentää niiden mukauttamiseksi ohjelman soveltamisalaan 31 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
3. Euroopan aluekehitysrahaston sitomaton tuki, joka vastaa vuotuisia eriä, joita ei ole vielä sidottu, tai vuotuisia eriä, jotka on sidottu ja vapautettu kokonaan tai osittain saman varainhoitovuoden aikana ja joita ei ole kohdennettu uudelleen toiselle samaan ulkoisen yhteistyön ohjelmien luokkaan kuuluvalle ohjelmalle, kohdennetaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sisäisille rajatylittäville yhteistyöohjelmille asetuksen (EU) N:o 1299/2013 4 artiklan mukaisesti.
IPA II -tuki, joka vastaa vuotuisia eriä, joita ei ole vielä sidottu, tai vuotuisia eriä, jotka on sidottu ja vapautettu kokonaan tai osittain saman varainhoitovuoden aikana, käytetään muiden IPA II -tukeen oikeutettujen ohjelmien tai hankkeiden rahoittamiseen.
III LUKU
Rajatylittävä yhteistyö IPA II -edunsaajien välillä tai IPA II -edunsaajien ja Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvien maiden välillä
49 artikla
Ohjelmasuunnittelu
1. Osallistujamaiden on yhdessä laadittava rajatylittävät yhteistyöohjelmat komission toimittaman malliohjelman mukaisesti ja toimitettava ne komissiolle sähköisesti.
2. Rajatylittävä yhteistyöohjelma muodostuu aihekohtaisista painopistealoista 29 artiklan mukaisesti.
50 artikla
Tekninen apu
Tekniseen apuun kohdennettavan IPA II -tuen määrä on enintään 10 prosenttia rajatylittävälle yhteistyöohjelmalle myönnetystä kokonaisrahoituksesta.
51 artikla
Täytäntöönpanotavat
1. Edellä 27 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitettuja rajatylittäviä yhteistyöohjelmia hallinnoidaan joko suoraan tai välillisesti.
2. Rajatylittäviä yhteistyöohjelmia hallinnoi yksi sopimusviranomainen, joka määritellään komission täytäntöönpanopäätöksessä asianomaisen rajatylittävän yhteistyöohjelman hyväksymisestä.
52 artikla
Rakenteet ja viranomaiset
1. Rajatylittävien yhteistyöohjelmien hallinnointiin IPA II -edunsaajissa osallistuvat seuraavat rakenteet:
a)
4 artiklassa tarkoitetut rajatylittävään yhteistyöohjelmaan osallistuvien maiden kansalliset IPA-koordinaattorit ja soveltuvin osin alueellisen yhteistyön koordinaattorit;
b)
sen osallistuvan IPA II -edunsaajan, jossa sopimusviranomainen sijaitsee, 7 artiklassa tarkoitetut kansallinen tulojen ja menojen hyväksyjä ja hallintorakenne tapauksissa, joissa rajatylittävää yhteistyöohjelmaa hallinnoidaan välillisesti;
c)
kaikkien osallistujamaiden toimintarakenteet, joiden on tehtävä tiivistä yhteistyötä asianomaisen rajatylittävän yhteistyöohjelman ohjelmasuunnittelussa ja täytäntöönpanossa. Välillisesti hallinnoitaessa sopimusviranomainen kuuluu toimintarakenteeseen;
d)
7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu tarkastusviranomainen tapauksissa, joissa rajatylittävää yhteistyöohjelmaa hallinnoidaan välillisesti. Jos tarkastusviranomaisella ei ole valtuuksia suorittaa 12 artiklassa säädettyjä tehtäviä, sitä avustaa tarkastajaryhmä, johon kuuluu edustaja kustakin rajatylittävän yhteistyöohjelman osallistujamaasta.
2. Rajanylittävään yhteistyöohjelmaan osallistuvat IPA II -edunsaajat ja Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvat maat perustavat yhteisen seurantakomitean, joka toimii myös 19 artiklassa tarkoitettuna alakohtaisena seurantakomiteana.
3. Komissiota, toimintarakenteita ja yhteistä seurantakomiteaa avustamaan perustetaan yhteinen tekninen sihteeristö.
4. Näiden rakenteiden tehtävät ja vastuut määritellään 5 artiklassa tarkoitetussa puitesopimuksessa.
5. Välillisesti hallinnoitaessa osallistujamaat sopivat kahdenvälisestä järjestelystä, jossa vahvistetaan niiden vastuut asianomaisen rajatylittävän yhteistyöohjelman täytäntöönpanossa. Tällaisen kahdenvälisen järjestelyn vähimmäisvaatimukset määritellään 5 artiklassa tarkoitetussa puitesopimuksessa.
53 artikla
Toimenpiteiden valinta
1. Rajatylittävään yhteistyöohjelmaan valituilla toimenpiteillä on oltava selviä rajatylittäviä vaikutuksia ja hyötyjä.
2. Sopimusviranomainen valitsee rajatylittävien yhteistyöohjelmien toimenpiteet julkaisemalla koko tukikelpoisen alueen kattavan ehdotuspyynnön.
3. Osallistujamaat voivat ehdottaa toimenpiteitä myös muutoin kuin ehdotuspyynnön puitteissa. Tällöin kyseiset toimenpiteet on mainittava erikseen 49 artiklassa tarkoitetussa rajatylittävissä yhteistyöohjelmassa.
4. Rajatylittävän yhteistyön toimenpiteissä on oltava edunsaajia vähintään kahdesta osallistujamaasta. Edunsaajat tekevät yhteistyötä toimenpiteiden suunnittelussa ja täytäntöönpanossa. Lisäksi ne tekevät yhteistyötä joko henkilöstön osoittamisessa toimenpiteisiin tai toimenpiteiden rahoittamisessa tai molemmissa.
5. Toimenpide voidaan toteuttaa yhdessä ainoassa osallistujamaassa, jos voidaan osoittaa, että sillä on rajatylittäviä vaikutuksia ja hyötyjä.
54 artikla
Edunsaajat
1. Edellä olevan 27 artiklan b alakohdassa tarkoitettujen rajatylittävien yhteistyöohjelmien edunsaajien on oltava sijoittautuneita IPA II -edunsaajaan. Edellä olevan 27 artiklan c alakohdassa tarkoitettujen rajatylittävien yhteistyöohjelmien edunsaajien on oltava sijoittautuneita IPA II -edunsaajaan tai Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvaan maahan.
2. Kaikkien toimenpiteeseen osallistuvien edunsaajien on nimettävä keskuudestaan yksi johtava edunsaaja.
3. Johtava edunsaaja vastaa koko toimenpiteen rahoituksen toteutuksen varmistamisesta, seuraa, että toimenpiteen toteutus tapahtuu sopimusehtojen mukaisesti, ja vahvistaa muiden edunsaajien kanssa järjestelyt, joilla taataan toimenpiteeseen kohdennettujen varojen moitteeton hoito, myös järjestelyt aiheettomasti maksettujen määrien takaisin perimiseksi.
VII OSASTO
MAATALOUS JA MAASEUDUN KEHITTÄMINEN
55 artikla
Maaseudun kehittämisohjelmia koskevat erityissäännökset
1. Kansallisella tasolla laadittavat maaseudun kehittämisohjelmat kuuluvat politiikan alaan ”maatalous ja maaseudun kehittäminen”; IPA II -edunsaajan nimeämät viranomaiset valmistelevat ne ja toimittavat ne komissiolle asianomaisia ensin kuultuaan.
2. IPA II -edunsaajat hallinnoivat maaseudun kehittämisohjelmia välillisesti asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja ohjelmista myönnetään rahoitusta valituille toimityypeille Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 (12) säädetyn mukaisesti.
3. Edellä olevan 10 artiklan mukaisesti perustettava toimintarakenne muodostuu maaseudun kehittämisohjelmien osalta seuraavista, tiivistä yhteistyötä tekevistä erillisistä viranomaisista:
a)
hallintoviranomainen, joka on kansallisen tason julkinen elin ja joka vastaa ohjelmien valmistelusta ja täytäntöönpanosta, myös toimenpiteiden valinnasta sekä asianomaisen ohjelman julkisuudesta, koordinoinnista, arvioinnista, seurannasta ja raportoinnista, ja jonka johdossa on korkea virkamies, jolla on yksinomaisia vastuita; ja
b)
maaseudun kehittämisen IPA-virasto, jolla on samankaltaisia tehtäviä kuin jäsenvaltioiden maksajavirastoilla ja joka vastaa julkisuudesta, hankkeiden valinnasta sekä sitoumusten ja maksujen valtuuttamisesta, tarkastamisesta ja kirjanpidosta sekä maksujen suorittamisesta.
4. Maaseudun kehittämisohjelmien valmistelun ja hallinto- ja valvontajärjestelmien luomisen tukemiseksi myönnettävän teknisen avun menot voivat 15 artiklan 1 kohdasta poiketen olla tukikelpoisia ennen päivää, jona komissio tekee päätöksen maaseudun kehittämisohjelman hyväksymisestä, mutta ei ennen 1 päivää tammikuuta 2014.
5. Julkisten menojen prosenttiosuutta tukikelpoisten investointikustannusten kokonaismäärästä määritettäessä ei oteta huomioon kansallista tukea, jolla helpotetaan sellaisten lainojen saantia, joita unioni ei rahoita lainkaan asetuksen (EU) N:o 231/2014 nojalla.
6. Maaseudun kehittämisohjelmien investointihankkeille voidaan myöntää unionin rahoitusta edellyttäen, että niihin ei tehdä huomattavia muutoksia viiden vuoden kuluessa toimintarakenteen suorittamasta loppumaksusta.
VIII OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
56 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä toukokuuta 2014.