РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1303/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 177 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становищата на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становищата на Комитета на регионите (2),
като взеха предвид становищата на Сметната палата (3),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
Член 174 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) предвижда, че за да засили своето икономическо, социално и териториално сближаване, Съюзът трябва да си поставя за цел да намали разликата между нивата на развитие на различните региони и изоставането на най-малко облагодетелстваните региони или острови, и че специално внимание трябва да се отделя на селските райони, районите, засегнати от индустриалния преход, и регионите, които са засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условияи. Член 175 от ДФЕС изисква Съюзът да подкрепя осъществяването на тези цели чрез действията, които предприема посредством Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство - секция „Ориентиране“, Европейския социален фонд, Европейския фонд за регионално развитие, Европейската инвестиционна банка и други инструменти.
(2)
С цел подобряване на координацията и хармонизиране на прилагането на фондовете, които оказват подкрепа в рамките на политика на сближаване, а именно Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ) и Кохезионния фонд, с фонда за развитието на селските райони, а именно Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), и за морския сектор и сектора на рибарството, а именно мерки, финансирани съгласно споделеното управление по дял V от Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР), следва да бъдат определени общоприложими разпоредби за всички тези фондове („европейските структурни и инвестиционни фондове“). Освен това настоящият регламент съдържа общи разпоредби, които се прилагат за ЕФРР, ЕСФ и за Кохезионния фонд, но не се прилагат за ЕЗФРСР и ЕФМДР, както и общи разпоредби, които се прилагат за ЕФРР, ЕСФ, Кохезионния фонд и ЕФМДР, но не се прилагат към ЕЗФРСР. Поради спецификата, която е налице при всеки европейски структурен и инвестиционен фонд, конкретните правила, приложими към всеки европейски структурен и инвестиционен фонд и към цел „Европейско териториално сътрудничество“ по ЕФРР, следва да бъдат определени в отделни регламенти.
(3)
В съответствие със заключенията на Европейския съвет от 17 юни 2010 г., с които беше приета стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, Съюзът и държавите-членки следва да осъществят постигането на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като същевременно насърчават хармоничното развитие на Съюза и намаляват регионалните различия. Европейските структурни и инвестиционни фондове следва да изпълняват важна роля при постигането на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
(4)
Що се отнася до общата селскостопанска политика (ОСП), чрез хармонизирането и съгласуването на правилата за управление и контрол за първия стълб (Европейски фонд за гарантиране на земеделието - ЕФГЗ) и втория стълб (ЕЗФРСР) на ОСП вече е постигнато значително единодействие. Поради това здравата връзка между ЕФГЗ и ЕЗФРСР следва да бъде запазена, както и структурите, които вече съществуват в държавите-членки.
(5)
Най-отдалечените региони следва да се ползват от специални мерки и от допълнително финансиране, което да вземе предвид тяхното структурно социално и икономическо положение заедно с неблагоприятните условия, причинени от факторите, посочени в член 349 от ДФЕС.
(6)
Северните региони с много ниска гъстота на населението следва да се ползват от специални мерки и допълнително финансиране, което да компенсира сериозните и природни или демографски неблагоприятни условия, посочени в член 2 от Протокол № 6 към Акта за присъединяване от 1994 г.
(7)
С цел да се гарантира правилното и последователно тълкуване на разпоредбите и с цел даване на принос към правната сигурност за държавите-членки и бенефициерите е необходимо да се дадат определения на някои понятия, използвани в настоящия регламент.
(8)
Когато в съответствие с настоящия регламент е определен срок, в който Комисията да приеме или измени дадено решение, срокът за приемане или изменение на това решение следва да не включва периода между датата, на която Комисията е изпратила своите коментари на държавата-членка, и момента, в който държавата-членка е отговорила на тези коментари.
(9)
Настоящият регламент се състои от пет части, първата от които определя предмета и определенията, втората съдържаправилата, приложими за всички европейски структурни и инвестиционни фондове, третата обхващаразпоредбите, приложими единствено за ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд („фондовете“), четвъртата включва разпоредби, приложими единствено за фондовете и за ЕФМДР, а петата включва заключителните разпоредби. За да се гарантира последователност в тълкуването на различните части на настоящия регламент и между настоящия регламент и регламентите за отделните фондове, важно е да се определят ясно връзките между тях. Освен това някои конкретни правила, установени с правилата за отделните фондове, могат да се допълват, но за тях следва да се предвиди дерогация от разпоредбите на настоящия регламент само когато в настоящия регламент изрично се предвижда такава дерогация.
(10)
Съгласно член 317 от ДФЕС и в контекста на споделеното управление следва да бъдат уточнени условията, които позволяват на Комисията да упражнява отговорностите си за изпълнение на общия бюджет на Съюза, както и да бъдат изяснени отговорностите за съдействие със държавите-членки. Тези условия следва да позволят на Комисията да получи гаранции, че държавите-членки използват европейските структурни и инвестиционни фондове законосъобразно и без нередности и в съответствие с принципа на доброто финансово управление по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4) (Финансовия регламент). Държавите-членки, на съответното териториално ниво в съответствие с тяхната институционална, правна и финансова рамка, и определените от тях за целта органи следва да отговарят за подготовката и изпълнението на програмите. Тези условия следва да гарантират също така, че се обръща внимание на необходимостта да се гарантира допълняемостта и съгласуваността на съответната интервенция на Съюза, да се спазва принципът на пропорционалността и да се вземе под внимание общата цел за намаляване на административната тежест.
(11)
За споразумението за партньорство и съответно за всяка отделна програма всяка държава-членка следва да организира партньорство с представители на компетентните регионални, местни, градски и други публични органи, икономическите и социалните партньори и други съответни организации, представляващи гражданското общество, включително партньорите от областта на околната среда, неправителствените организации и организациите, отговарящи за насърчаване на социалното включване, равенството на половете и недискриминацията, включително по целесъобразност обединения на такива органи и организации. Целта на това партньорство е да се осигури спазването на принципите на многостепенното управление, и също така да се зачитат принципите на субсидиарност и пропорционалност, характерните особености на различните институционални и правни рамки на държавите-членки, както и да се гарантира ангажираност на заинтересованите страни с планираните интервенции и да се използват опитът и специфичното ноу-хау, което притежават съответните действащи лица. Държавите-членки следва да откроят най-представителните имащи отношение партньори. Сред тези партньори следва да фигурират институциите, организациите и групите, които могат да повлияят на подготовката или да бъдат засегнати от подготовката и изпълнението на програмите. В този контекст следва да е възможно държавите-членки също да набелязват по целесъобразност като имащи отношение партньори обединенията на организации, които са сдружения, федерации или конфедерации на съответните регионални, местни и градски органи или други структури в съответствие с приложимото национално право и практика.
Комисията следва да бъде оправомощена да приеме делегиран акт, с който да предвиди Европейски кодекс на поведение относно партньорството, за да подкрепи и улесни държавите-членки при организирането на партньорството, с цел да гарантира участието на имащите отношение партньори в подготовката, изпълнението, мониторинга и оценката на споразуменията за партньорство и програмите по последователен начин. Приетият делегиран акт в никакъв случай и по никакъв начин не следва да се тълкува като акт с обратно действие, нито да бъде основа за установяване на нередности, които да водят до финансови корекции. Приетият делегиран акт следва да не определя дата на прилагане, предхождаща датата на приемането му. Приетият делегиран акт следва да предоставя на държавите-членки възможността да решават най-подходящата подробна уредба за изпълнение на партньорството в съответствие с техните институционални и правни рамки, както и с техните национални и регионални правомощия, при условие че се постигат целите на партньорството, определени в настоящия регламент.
(12)
Дейностите в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове и операциите, които те подкрепят, следва да са в съответствие с приложимото право на Съюза и свързаното с него национално право, с което пряко или косвено се изпълняват разпоредбите на настоящия регламент и правилата за отделните фондове.
(13)
В контекста на своите усилия да увеличи икономическото, социалното и териториалното сближаване Съюзът следва на всички етапи от прилагането на европейските структурни и инвестиционни фондове да се стреми да премахва неравнопоставеността между мъжете и жените и да насърчава равенството между тях и интегрирането на измерението на половете, както и да се противопоставя на дискриминацията по пол, расов или етнически произход, религия или вероизповедание, увреждане, възраст или сексуална ориентация, както е посочено в член 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), член 10 от ДФЕС и член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз, като се отчита по-специално достъпността за хората с увреждания, както и член 5, параграф 2 от Хартата за основните права, която предвижда, че никой не може да бъде заставян да извършва принудителен или задължителен труд.
(14)
Целите на европейските структурни и инвестиционни фондове следва да се осъществяват в рамките на устойчивото развитие и действията на Съюза за утвърждаване на целта за съхраняване, опазване и подобряване на качеството на околната среда, както е предвидено в член 11 и член 191, параграф 1 от ДФЕС, като се взема предвид принципът „замърсителят плаща“. За тази цел, в съответствие с амбицията поне 20 % от бюджета на Съюза да бъдат предоставяни за цели във връзка с изменението на климата държавите-членки следва да предоставят информация относно подкрепата за такива цели, като използват методология, основана на категориите интервенции или мерки, приети от Комисията чрез акт за изпълнение, който е в съответствие с принципа на пропорционалност.
(15)
За да допринесе за стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и за специфичните задачи на отделните фондове съгласно заложените им цели в Договорите, включително икономическото, социалното и териториалното сближаване, европейските структурни и инвестиционни фондове следва да съсредоточат подкрепата си върху ограничен брой общоприложими тематични цели. Точният обхват на всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове следва да бъде определен в правилата за отделния фонд. Следва да бъде възможно този обхват да бъде ограничен само до някои от тематичните цели, определени в настоящия регламент.
(16)
С цел максимално да се увеличи подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове и да се определят ръководни стратегически принципи за улесняване на процеса на програмиране на ниво държави-членки и региони, следва да бъде установена обща стратегическа рамка (ОСР). ОСР следва да улесни секторната и териториалната координация на интервенциите на Съюза, осъществявани в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове, с други имащи отношение политики и инструменти на Съюза, в съответствие с целите и задачите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се вземат предвид основните териториални предизвикателства на различните видове територии.
(17)
ОСР следва да определя как европейските структурни и инвестиционни фондове ще допринесат към стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, уредбатае за насърчаване на интегрираното използване на европейските структурни и инвестиционни фондове, уредбата за координация на европейските структурни и инвестиционни фондове с други релевантни политики и инструменти на Съюза, хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8 и междусекторните цели на политиките за изпълнението на европейските структурни и инвестиционни фондове, както и уредбата за преодоляване на основните териториални предизвикателства и приоритетните области за дейности по сътрудничество за европейските структурни и инвестиционни фондове.
(18)
Държавите-членки и регионите все по-често се изправят пред предизвикателства във връзка с въздействието на глобализацията, съображенията относно околната среда и енергетиката, застаряването на населението и демографските промени, технологичните промени и изискванията за иновации, както и социалното неравенство. Поради сложната същност и взаимната свързаност на тези предизвикателства, подпомаганите от европейските структурни и инвестиционни фондове решения следва да имат комплексен, многосекторен и многоизмерен характер. В този контекст и с цел увеличаване на ефективността и ефикасността на политиките, следва да има възможност за комбиниране на европейските структурни и инвестиционни фондове в интегрирани пакети, специално съобразени с конкретните териториални потребности.
(19)
Съчетанието между намаляването на работещото население и увеличаването на дела на пенсионерите спрямо общата численост на населението, както и проблемите, свързани с териториалното разпределение на населението се очаква да продължат да оказват натиск, inter alia, върху структурите на държавите-членки за образование и социално подпомагане, а оттам и върху икономическата конкурентоспособност на Съюза. Адаптирането към тези демографски промени представлява едно от основните предизвикателства, пред които са изправени държавите-членки и регионите в следващите години, и като такова следва да бъде взето предвид в особено голяма степен, що се отнася до най-засегнатите от демографска промяна региони.
(20)
Въз основа на общата стратегическа рамка всяка държава-членка следва да подготви - в сътрудничество със своите партньори и в диалог с Комисията - споразумение за партньорство. Споразумението за партньорство следва да свежда елементите, определени в ОСР, към националния контекст и да определя твърди ангажименти за постигане на целите на Съюза чрез програмирането на европейските структурни и инвестиционни фондове. В споразумението за партньорство следва да се предвидят механизми, които да осигурят съгласуваността със стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и със специфичните задачи на отделните фондове съгласно техните основани на Договора цели, уредба за осигуряване на ефективно и ефикасно изпълнение на европейските структурни и инвестиционни фондове и уредба за принципа на партньорство, интегриран подход към териториалното развитие, както и уредба за осигуряване на ефективно изпълнение на европейските структурни и инвестиционни фондове. Следва да се прави разлика между съществените елементи от споразумението за партньорство, които са предмет на решение на Комисията и другите елементи, които не са предмет на решение на Комисията и могат да бъдат изменяни от държавите-членки. Това налага да се предвидят специални уредба, които позволяват подаването и приемането на споразумението за партньорство и програмите в случай че влизането в сила на един или повече от регламентите за отделните фондове се забави или се очаква да се забави. Това предпоставя създаване на разпоредби, които позволяват подаването и приемането на споразумение за партньорство дори при липсата на някои елементи във връзка със засегнатия(те) от забавяне европейски структурен(и) и инвестиционен(и) фонд(ове) и по-късното подаване на преразгледано споразумение за партньорство след датата на влизане в сила на регламента(ите) за отделните фондове, засегнат(и) от забавяне. Тъй като в този случай програмите, съфинансирани от засегнатия от забавяне европейски структурен и инвестиционен фонд, следва да бъдат подадени и приети едва след влизането в сила на съответния регламент за конкретния фонд, следва също така да се предвидят подходящи крайни срокове за подаването на засегнатите програми.
(21)
Държавите-членки следва да концентрират подкрепата, с цел да гарантират значителен принос за постигането на целите на Съюза в съответствие със своите специфични потребности на националното и регионалното развитие. Следва да бъдат определени предварителни условия, както и кратък и изчерпателен набор от обективни критерии за тяхната оценка, с цел да се гарантира наличието на необходимите предпоставки за ефективно и ефикасно използване на подкрепата на Съюза. За целта всяко предварително условие следва да се прилага към приоритет на дадена програма само когато то има пряка и реална връзка и директно въздействие върху ефективността и ефикасността на изпълнението на специфичните цели за даден инвестиционен приоритет или приоритет на Съюза, като се има предвид, че не всяка специфична цел е задължително свързана с предварително условие, предвидено в правилата за отделните фондове. Оценката на приложимостта на дадено предварително условие следва да взема под внимание принципа на пропорционалност, като отчита равнището на разпределената подкрепа, където това е целесъобразно. Изпълнението на приложимите предварителни условия следва да се оценява от държавата-членкадържавата-членка в рамките на подготовката от нейна страна на програмите и, където това е целесъобразно, на споразумението за партньорство. Комисията следва да се занимае с последователността и адекватността на информацията, предоставена от държавата-членкадържавата-членка. В случай на неизпълнение на приложимо предварително условие в рамките на предвидения срок, Комисията следва да има правомощие за спиране на междинните плащания към съответните приоритети на програмата при ясно определени условия.
(22)
Комисията следва в сътрудничество с държавите-членки да предприеме преглед на изпълнението през 2019 г. въз основа на рамка на изпълнението. Рамката на изпълнението следва да бъде определена за всяка програма с оглед проследяване на напредъка към определените за всеки приоритет цели в течение на програмния период 2014 г. -2020 г. ("прорамен период"). С цел да гарантира, че бюджетът на Съюза не се разхищава или използва неефективно, когато са налице доказателства, че по даден приоритет има сериозен неуспех при постигането на етапните цели, свързани единствено с финансовите показатели и показателите за изпълнението и с ключовите етапи на изпълнението, изложени в рамката на изпълнението, поради ясно установени слабости при изпълнението, които вече са били отбелязани от Комисията, а държавата-членкадържавата-членка не е предприела необходимите корективни мерки, Комисията следва да е в състояние да спре плащанията към програмата или в края на програмния период да приложи финансови корекции. Прилагането на финансова корекция следва - при строго спазване на принципа на пропорционалност - да взема предвид степента на усвояване и външните фактори, допринесли за неуспеха. Финансови корекции не следва да се прилагат, когато целите не са постигнати поради въздействието на социално-икономически или екологични фактори, съществени промени в икономическите или екологичните условия в дадена държава-членка или поради други форсмажорни причини, които оказват сериозно въздействие върху изпълнението на съответните приоритети. Показателите за резултатите не следва да се вземат предвид за целите на спиране на плащанията или финансови корекции.
(23)
За да се улесни концентрацията върху изпълнението и постигането на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж,, за всяка държава-членка следва да се създаде резерв за изпълнение, включващ 6 % от общия размер на сумата, предназначена за целта „Инвестиции за растеж и работни места“, както и за ЕЗФРСР и средствата за мерки, финансирани по споделеното управление в съответствие с бъдещ правен акт на Съюза, установяващ условията за финансова помощ в областта на морското дело и рибарството за програмния период 2014 г.-2020 г. (Регламент за ЕФМДР). следва да бъдат установени за всяка държава-членка. Поради разнообразието на и участието на множество държави в тях следва да няма резерв за изпълнение за програмите по целта за европейско териториално сътрудничество. Средствата, отпуснати за инициативата за младежка заетост съгласно оперативната програма и в съответствие с Регламент (ЕС) № 1304/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5) (Регламент за ЕСФ), техническата помощ по инициатива на Комисията, средствата, прехвърлени от първи стълб на ОСП към ЕЗФРСР съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), средствата, прехвърлени към ЕЗФРСР съгласноразпоредбите за доброволна модулация на преките плащания за 2013 г. и за прехвърляне към ЕЗФРСР, установени в Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (7) по отношение на календарните години 2013 и 2014, средствата, прехвърлени от Кохезионния фонд към Механизма за свързване на Европа, средствата, прехвърлени към Европейския фонд за подпомагане на най-нуждаещите се лица, както е определено в бъдещ правен акт на Съюза, както и иновативните действия за устойчиво градско развитие в съответствие с член 92, параграф 8 следва да бъдат изключени за целите на изчисляването на резерва за изпълнение.
(24)
Необходима е по-тясна връзка между политиката на сближаване и икономическото управление на Съюза, за да се гарантира, че ефективността на разходите в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове почива на солидни икономически политики и че европейските структурни и инвестиционни фондове могат, ако е необходимо, да бъдат пренасочени за преодоляване на икономическите проблеми, с които се сблъсква дадена държава-членка. По първото направление от мерките, обвързващи ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с разумно икономическо управление, Комисията следва да може да отправя искане за изменения в споразумението за партньорство и в програмите с цел подкрепа на изпълнението на съответните препоръки на Съвета или максимизиране на въздействието върху растежа и конкурентоспособността на наличните европейски структурни и инвестиционни фондове, когато държавите-членки получават съответната финансова помощ. Препрограмирането следва да се използва единствено в случаите, в които то действително би могло да има пряко въздействие върху коригирането на предизвикателствата, установени в съответните препоръки на Съвета в рамките на механизмите за икономическо управление, с цел да се избегне непрекъснатото препрограмиране, което би нарушило сериозно предсказуемостта на управлението на фондовете. По второто направление, когато дадена държава-членка не предприеме ефективни действия в контекста на процеса на икономическо управление, Комисията следва да представи предложение на Съвета за спиране на част или на всички бюджетни кредити за поети задължения или плащания по програмите на тази държава-членка. Необходимо е да се установят различни процедури за спиране на бюджетните кредити за поети задължения и на плащанията. Въпреки това и в двата случая при изготвянето на предложението за спиране Комисията следва да вземе предвид цялата релевантна информация и да разгледа надлежно всички елементи, произтичащи от структурирания диалог с Европейския парламент, и всички мнения, изразени в рамките на този диалог.
Обхватът и равнището на спирането следва да бъдат пропорционални и ефективни и да зачитат равното третиране на държавите-членки. Освен това при спирането следва да се вземат предвид икономическите и социалните обстоятелства в съответната държава-членка, както и възможното общо икономическо въздействие върху дадена държава-членка, произтичащо от различните стъпки на процедурата при прекомерен дефицит (ППД) и процедурата при прекомерно неравновесие (ППН).
(25)
По силата на Протокол № 15 за някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложени към ДЕС и ДФЕС определени разпоредби относно прекомерния дефицит и свързани с тях разпоредби не се прилагат по отношение на Обединеното кралство. Следователно разпоредбите за цялостно или частично спиране на плащания и бюджетни кредити за поети задължения следва да не се прилагат по отношение на Обединеното кралство.
(26)
Поради първостепенното значение на принципа на съфинансиране за изпълнението на европейските структурни и инвестиционни фондове с цел да се гарантира ангажиментът към политиките на място, и в съответствие с пропорционалното прилагане на спиранията, всяко решение за спиране, задействано в рамките на второто направление от мерки, свързващи ефективноста на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление, следва да се взема, като се отчитат специфичните изисквания, приложими към съответната държава-членка за предоставяне на съфинансиране за програмите, финансирани по европейските структурни и инвестиционни фондове. Спиранията следва да се отменят и фондовете да се предоставят отново на съответната държава-членка веднага щом държавата-членкадържавата-членка предприеме необходимото действие.
(27)
Европейските структурни и инвестиционни фондове следва да се изпълняват чрез програми, обхващащи програмния период в съответствие със споразумението за партньорство. Програмите следва да се изготвят от държавите-членки по прозрачни процедури, в съответствие с тяхната институционална и правна рамка. Държавите-членки и Комисията следва да си сътрудничат, за да осигурят координация и съгласуваност на уредбата за програмирането за европейските структурни и инвестиционни фондове. Тъй като съдържанието на програмите е тясно свързано със съдържанието на споразумението за партньорство, програмите следва да се подават най-късно в рамките на три месеца от подаването на споразумението за партньорство. За подаването на програмите по целта заевропейско териториално сътрудничество следва да се предвиди срок от девет месеца от датата на влизане в сила на настоящия регламент, за да се отчете участието на множество държави в тези програми. По-специално следва да се разграничават основните елементи на споразумението за партньорство и програмите, които следва да са предмет на Комисията, и другите елементи, които не са обхванати от решението на Комисията и могат да се изменят в рамките на отговорността на държавата-членкадържавата-членка. Програмирането следва да осигури съгласуваност с ОСР и споразумението за партньорство, координация между европейските структурни и инвестиционни фондове и координация с други съществуващи инструменти за финансиране и с участието на Европейската инвестиционна банка, ако има такова.
(28)
С оглед да се осигури съгласуваност между програмите, които получават подкрепа по линия на различни европейски структурни и инвестиционни фондове, особено с цел да се осигури принос към стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, е необходимо да се установят общи минимални изисквания по отношение на съдържанието на програмите, които могат да се допълват с правила за отделните фондове, които да са съобразени със специфичния характер на всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове.
(29)
Необходимо е да се определят ясни процедури за оценяването, приемането и изменението на програмите от Комисията. За да се осигури съгласуваност между споразумението за партньорство и програмите, следва да се уточни, че с изключение на програмите по целта за европейско териториално сътрудничество, програмите не могат да бъдат одобрявани преди приемане на решение на Комисията, с което се одобрява споразумението за партньорство. За да се намали административната тежест за държавите-членки, всяко одобрение на изменение на определени части от дадена програма от страна на Комисията следва автоматично да води до изменение на съответните части на споразумението за партньорство. Освен това следва също така да се гарантира незабавното мобилизиране на средствата, отпуснати за инициативата за младежка заетост, чрез създаване на специални правила за представянето и процедурата за одобрение на специалните оперативни програми за инициативата за младежка заетост, посочени в Регламента за ЕСФ.
(30)
С цел извличане на оптимална добавена стойност от инвестициите, финансирани изцяло или частично от бюджета на Съюза в областта на научните изследвания и иновациите, следва да се търсят единодействия най-вече по линия на европейските структурни и инвестиционни фондове и програма „Хоризонт 2020“, както е установена в Регламент (ЕС) № 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8), като се отчитат техните различни цели. Основните механизми за постигане на тези единодействия следва да бъдат признаването на единни ставки за допустимите разходи по програма „Хоризонт 2020“ за подобна операция и бенефициер и възможността за една и съща операция да се съчетава финансиране от различни инструменти на Съюза, включително европейските структурни и инвестиционни фондове и програма „Хоризонт 2020“, като същевременно се избягва двойното финансиране. С цел укрепване на капацитета за научни изследвания и иновации на националните и регионалните участници и постигане на целта за изграждане на „стълба към върховите постижения“ в по-слабо развитите региони и държави-членки и региони с по-слаби резултати по отношение на научните изследвания, развойната дейност и иновациите следва да се развиват тесни единодействия между европейските структурни и инвестиционни фондове и програма „Хоризонт 2020“ по всички имащи отношение приоритети на програмата.
(31)
ДФЕС добави към целите за икономическо и социално сближаване и целта за териториално сближаване, като е необходимо да се работи по ролята на градовете, функционалната диференциация в географски план и подрегионалните области, изправени пред специфични географски или демографски проблеми. За целта и за да бъде мобилизиран по-добре потенциалът на местно ниво, е необходимо да бъде активизирано и улеснено воденото от общностите местно развитие, като бъдат заложени общоприложими правила, и да се осигури тясно сътрудничество за всички имащи отношение европейски структурни и инвестиционни фондове. Воденото от общностите местно развитие следва да отчита местните потребности и потенциал, както и съответните социални и културни характеристики. Отговорността за разработването и изпълнението на стратегиите за водено от общността местно развитие следва принципно да бъде възложена на местни групи за действие, които представляват интересите на общността. Подробната уредба относно определение на областта и населението, обхванати от стратегиите за водено от общността местно развитие, следва да се определят в съответните програми в съответствие с правилата за отделните фондове.
(32)
За да се спомогне за осъществим подход към неговото интегриране в процеса на програмиране, воденото от общността местно развитие може да се осъществява по линия на една-единствена тематична цел или за насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността, или за насърчаване на заетостта и мобилността на работната сила, независимо от това, че действията, финансирани като част от воденото от общността местно развитие, могат да допринасят за всички останали тематични цели.
(33)
Когато една стратегия за развитие на град или територия изисква интегриран подход, тъй като включва инвестиции по повече от една приоритетна ос на една или няколко оперативни програми, следва да е възможно подкрепено от фондовете действие, което може да се допълва от финансова подкрепа от ЕЗФРСР или ЕФМДР, да се осъществява като интегрирана териториална инвестиция в рамките на дадена оперативна програма или програми.
(34)
Финансовите инструменти стават все по-важни заради лостовия си ефект върху европейските структурни и инвестиционни фондове, техния капацитет да съчетават различни форми на публични и частни ресурси в подкрепа на целите на публичната политика и тъй като револвиращ поток от финансови средства прави тази подкрепа по-устойчива в дългосрочен план.
(35)
Финансовите инструменти, подкрепяни от европейските структурни и инвестиционни фондове, следва да се използват за разходоефективен отговор на специални пазарни нужди в съответствие с целите на програмите и следва да не изместват частното финансиране. Поради това решението за финансиране на мерки за подкрепа чрез финансови инструменти следва да се взема на базата на предварителна оценка, в която са констатирани пазарна неефективност или неоптимална инвестиционна ситуация и са определени очакваното ниво и обхват на нуждите от публични инвестиции. Основните елементи на предварителните оценки следва ясно да се определят в настоящия регламент. Предвид подробния характер на последващата оценка следва да се предвидят разпоредби, позволяващи извършването на предварителна оценка на етапи, а също и за преразглеждане и актуализация на предварителната оценка по време на изпълнението.
(36)
Финансовите инструменти следва да бъдат разработвани и прилагани така, че да се насърчава значително участие от страна на инвеститорите и финансовите институции от частния сектор на основата на целесъобразно поделяне на риска. За да бъдат достатъчно привлекателни за частния сектор, от особена важност е финансовите инструменти да се разработват и прилагат гъвкаво. Поради това управляващите органи следва да вземат решение кои са най-подходящите форми за прилагане на финансови инструменти, за да отговорят на специфичните потребности на целевите региони в съответствие с целите на съответната програма, резултатите от предварителната оценка и приложимите правила за държавната помощ. Когато е приложимо, тази гъвкавост следва да включва също и възможност за повторно използване на част от средствата, възстановени през периода на допустимост, с цел да се осигури преференциално възнаграждение за частните инвеститори или за публичните инвеститори, работещи съгласно принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Това преференциално възнаграждение следва да взема под внимание пазарните стандарти и да гарантира, че всички държавни помощи са в съответствие с приложимите право на Съюза и национално право и са ограничени до минималната сума, необходима, за да се компенсира липсата на наличен частен капитал, като се отчита пазарната неефективност или неоптималните инвестиционни ситуации.
(37)
С цел да се отчете възстановимият характер на помощта, предоставяна чрез финансови инструменти, и с оглед на съответствието с пазарните практики, помощта от европейските структурни и инвестиционни фондове, предоставяна на крайните получатели под формата на капиталови или квазикапиталови инвестиции, заеми или гаранции, или други инструменти за поделяне на риска, следва да може да покрива извършените от крайните получатели инвестиции в тяхната цялост, без да се прави разграничение за разходите във връзка с ДДС. Съответно само в случаите, когато финансовите инструменти се съчетават с безвъзмездни средства, начинът, по който е отчетен ДДС на равнището на крайния получател, следва да се взема предвид при определяне на допустимостта на разходите във връзка с безвъзмездните средства.
(38)
Когато някои части от дадена инвестиция не генерират пряка финансова възвръщаемост, би могло да е основателно да се съчетават финансови инструменти с безвъзмездни средства до степента, позволена съгласно приложимите правила за държавни помощи, с цел да се постигне икономическа устойчивост на проектите. В подобни случаи следва да се определят конкретни условия за избягване на двойното финансиране.
(39)
За да се гарантира, че средствата, разпределени за финансовите инструменти в полза на МСП, достигат действителната и ефективна критична маса за ново дългово финансиране на МСП, следва да е възможно тези ресурси да се използват на цялата територия на съответната държава-членка без оглед на категориите региони в нея. Следва да е възможно обаче и при договарянето на споразумението за финансиране между държавата-членка и ЕИБ да се даде възможност за пропорционално връщане към даден регион или група от региони в рамките на същата държава-членка, като част от единна специална национална програма за финансово участие на ЕФРР и ЕЗФРСР.
(40)
Участието на държавите-членки в съвместната неограничена гаранция и секюритизацията на финансови инструменти в полза на МСП следва да бъде разпределено поетапно за 2014, 2015 и 2016 г. и сумите, които държавите-членки трябва да платят на ЕИБ, следва да се планират съответно в споразумение за финансиране в съответствие със стандартната банкова практика и с оглед на разпределянето на въздействието върху бюджетните кредити за плащания през всяка отделна година.
(41)
В случай на секюритизационни трансакции, при приключването на програмата следва да се гарантира, че най-малкото средствата, съответстващи на участието на Съюза, са били използвани за целите на подпомагането на МСП в съответствие с принципите относно финансовите инструменти, определени във Финансовия регламент.
(42)
Управляващите органи следва да имат възможност за гъвкавост, която се изразява в предоставяне на средства от програмите на финансови инструменти, организирани на равнището на Съюза и управлявани пряко или косвено от Комисията, или на инструменти, организирани на национално, регионално, транснационално или трансгранично ниво и управлявани от управляващия орган или под негова отговорност. Управляващите органи следва също така да имат възможността да прилагат пряко финансови инструменти чрез съществуващи или новосъздадени фондове или фондове на фондове.
(43)
С цел да се осигурят пропорционални механизми за контрол и да се запази добавената стойност на финансовите инструменти, крайните получатели, към които е насочено финансирането, следва да не се обременяват с прекалена административна тежест. Органите, отговарящи за одита на програмите, следва първо да извършват одити на равнището на управляващите органи и на организациите, изпълняващи финансовите инструменти, включително фондове на фондове. При все това може да има специфични обстоятелства, при които документите, необходими за извършването на такива одити, не са налични на равнището на управляващите органи или на равнището на организациите, изпълняващи финансовите инструменти, или обстоятелства, при които тези документи не представляват верни и точни записи за предоставената подкрепа. Следователно в такива специфични случаи не е необходимо да се предвиждат някои разпоредби, за да се даде възможност и за одити на равнището на крайните получатели.
(44)
Размерът на средствата, изплатени във всеки един момент от европейските структурни и инвестиционни фондове на финансови инструменти, следва да отговаря на размера, необходим за осъществяване на планираните инвестиции и плащания на крайните получатели, включително разходите и таксите за управление. Съответно заявленията за междинни плащания следва да са поетапни. Размерът, който трябва да се изплаща като междинно плащане, следва да е ограничен с максимален таван от 25 % от общия размер на приноса от програмата, предвиден за финансовия инструмент съгласно съответното финансово споразумение, като следващите междинни плащания бъдат обусловени от минимален процент от действителните суми, включени в предишни заявления и изразходвани като допустими разходи.
(45)
Необходимо е да бъдат определени специални правила относно размера на средствата, които могат да бъдат приемани като допустими разходи при приключването на дадена програма, с цел да се гарантира, че размерът на средствата, включително разходите и таксите за управление, изплатени от европейските структурни и инвестиционни фондове на финансови инструменти, се използват ефективно за инвестиции в крайни получатели. Правилата следва да са достатъчно гъвкави, за да позволяват подпомагането на инструменти с дялово участие в полза на целеви предприятия, и поради това следва да отчитат някои особености, характерни за инструментите с дялово участие, насочени към предприятия, като пазарните практики във връзка с предоставянето на последващо финансиране в областта на фондовете за рисков капитал. При спазване на условията, предвидени в настоящия регламент, целевите предприятия следва да могат да се ползват от продължаваща подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове след края на периода на допустимост.
(46)
Необходимо е също така да бъдат определени специални правила относно повторното използване на средства, числящи се към подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове, до края на периода на допустимост и да бъдат предвидени допълнителни правила относно използването на наследени средства след края на периода на допустимост.
(47)
Като общо правило подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове следва да не се използва за финансиране на инвестиции, които вече са били физически завършени или изцяло осъществени към датата на решението за инвестиция. При все това, що се отнася до инвестициите в инфраструктура с цел подкрепа на градското развитие или възстановяване на градската среда или подобни инвестиции в инфраструктура за целите на разнообразяването на неземеделски дейности в селските райони, подкрепа в определен размер би могла да е необходима за реорганизация на дълговия портфейл по отношение на инфраструктурата, която съставлява част от нова инвестиция. В такива случаи следва да е възможно да се използва подкрепа от европейски структурни и инвестиционни фондове за реорганизиране на дълговия портфейл до максимум 20 % от общия размер на програмната подкрепа от финансовия инструмент за инвестицията.
(48)
Държавите-членки следва да провеждат мониторинг на програмите с цел провеждане на преглед на изпълнението и напредъка в постигането на целите на оперативните програми. За целта следва да бъдат сформирани мониторингови комитети от държавата-членка, в съответствие с нейната институционална, правна и финансова рамка, и съставът и функциите ѝ, определени за европейските структурни и инвестиционни фондове. Предвид специалния характер на програмите по целта заевропейско териториално сътрудничество следва да се предвидят специални правила за мониторинговите комитети по посочените програми. Биха могли да бъдат сформирани съвместни мониторингови комитети, които да улеснят координацията между европейските структурни и инвестиционни фондове. С цел да се гарантира ефективността, даден мониторингов комитет следва да може да отправя коментари към управляващите органи относно изпълнението и оценката на програмата, включително действията, свързани с намаляването на административната тежест за бенефициерите, и да следи действията, предприети като следствие от неговите коментари.
(49)
Необходимо е да бъде хармонизирана уредбата за мониторинг и докладване на европейските структурни и инвестиционни фондове с цел опростяване на управленската уредба на всички нива. Важно е да се осигурят пропорционални изисквания за докладване, но и наличието на комплексна информация относно напредъка в ключови за прегледа точки. Поради това е необходимо всички изисквания за докладване да отчитат необходимостта от информация в дадени години и да бъдат хармонизирани спрямо времето на провеждане на прегледа на изпълнението.
(50)
С оглед проследяване на напредъка на програмите между всяка държава-членка и Комисията следва да се провежда годишна среща за преглед. Държавата-членка и Комисията следва обаче да могат да се договорят да не организират тази среща в години, различни от 2017 и 2019 г., с цел да избегнат ненужната административна тежест.
(51)
С оглед на това Комисията да следи напредъка в постигането на целите на Съюза, както и на специфичните задачи на отделните фондове съгласно заложените им цели в Договорите, държавите-членки следва да подават доклади за напредъка по изпълнението на техните споразумения за партньорство. Въз основа на тези доклади Комисията следва да изготви през 2017 и 2019 г. стратегически доклад за напредъка. С цел да се осигури редовен дебат за стратегическата политика във връзка с приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове към постигането на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и да се подобри качеството на разходите и ефективността на политиката в съответствие с европейския семестър, стратегическите доклади следва да се подлагат на обсъждане в Съвета. Въз основа на това обсъждане Съветът следва да може да даде принос към оценката, извършвана на пролетното заседание на Европейския съвет, относно ролята на всички политики и инструменти на Съюза за постигането на устойчив растеж, съпроводен със създаване на работни места, в целия ъСъюз.
(52)
Необходимо е да се оцени ефективността, ефикасността и въздействието на помощта от европейските структурни и инвестиционни фондове, с цел да се повиши качеството на разработването и изпълнението на програми и да се определи въздействието на програмите спрямо целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и като се отчита мащабът на програмата, спрямо брутния вътрешен продукт (БВП) и безработицата в съответния програмен район, когато е уместно. В това отношение следва да бъдат определени отговорностите на държавите-членки и на Комисията.
(53)
За да бъде повишено качеството и подобрено разработването на всяка програма, и да бъде проверено дали нейните цели могат да бъдат постигнати, следва да бъде направена предварителна оценка на всяка програма.
(54)
Управляващият орган или държавата-членка следва да изготвят план за оценка, Следва да е възможно този план за оценка да обхваща повече от една програма. По време на програмния период управляващите органи следва да гарантират, че се извършват оценки с цел определяне на ефективността, ефикасността и въздействието на отделните програми. Мониторинговият комитет и Комисията следва да бъдат информирани за резултатите от оценките с цел улесняване на управленските решения.
(55)
Следва да бъдат направени последващи оценки, с цел да се оцени ефективността и ефикасността на европейските структурни и инвестиционни фондове и тяхното въздействие върху общите цели на европейските структурни и инвестиционни фондове и стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се отчитат заложените в тази стратегия на Съюза цели. За всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове Комисията следва да изготви обобщаващ доклад, в който се посочват основните заключения от последващите оценки.
(56)
Следва да се конкретизират видовете действия, които могат да бъдат предприемани по инициатива на Комисията и на държавите-членки като техническа помощ с подкрепата на европейските структурни и инвестиционни фондове.
(57)
С цел да се гарантира ефективното използване на средствата на Съюза и да се избегне свръхфинансирането на операциите, които след приключване генерират нетни приходи, следва да се използват различни методи за определяне на нетните приходи, генерирани от такива операции, включително опростен подход, който се базира на единни ставки за сектори или подсектори. Единните ставки следва да се базират на ретроспективните данни, с които разполага Комисията, на потенциала за възстановяване на разходите и на принципа „замърсителят плаща“, където е приложимо. Следва също да се предвиди разпоредба за разширяване на единните ставки, така че да обхванат нови сектори, за въвеждане на нови подсектори или за преразглеждане на ставките за бъдещи операции при постъпване на нови данни - посредством делегиран акт. Използването на единни ставки би могло да се окаже особено подходящо за операции в областта на информационните и комуникационни технологии (ИКТ), НИРДИ, както и енергийната ефективност. В допълнение, за да се гарантира прилагането на принципа на пропорционалност и да се вземат предвид други регулаторни и договорни разпоредби, които би могло да са приложими, е необходимо да се определят освобождаванията от прилагането на тези правила.
(58)
Важно е да осигури пропорционален подход и да се избягва дублирането на проверката на потребностите от финансиране в случая на операции, които след приключването си генерират нетни приходи, които подлежат също така на правилата за държавни помощи, като се има предвид, че тези правила определят и граници за подкрепата, която може да бъде предоставена. Следователно, когато е налице минимална помощ, съвместима държавна помощ за МСП, при която се прилага интензитет на помощта или ограничение на размера на помощта във връзка с държавната помощ, или съвместима държавни помощи за големи предприятия, при която е била извършена индивидуална проверка на потребностите от финансиране в съответствие с приложимите правила за държавните помощи, разпоредбите, изискващи изчислението на нетни приходи, не се прилагат. При все това дадена държава-членка следва да може да прилага методите за изчисление на нетни приходи, когато това се предвижда в националните правила.
(59)
Публично-частните партньорства („ПЧП“) могат да бъдат ефективен инструмент за изпълнението на операции, които гарантират постигането на целите на публичната политика чрез обединяване на различни форми на публични и частни ресурси. За да се улесни използването на европейските структурни и инвестиционни фондове в подкрепа на операции, структурирани като ПЧП, настоящият регламент следва да отчита определени специфични за ПЧП характеристики, като адаптира някои от общоприложимите разпоредби на европейските структурни и инвестиционни фондове.
(60)
Следва да се определят началната и крайната дата на допустимостта на разходите, така че да се установи еднакво и справедливо правило, което да се прилага по отношение на изпълнението на европейските структурни и инвестиционни фондове в целия Съюз. С цел да се улесни осъществяването на програмите е целесъобразно да се уточни, че началната дата за допустимостта на разходите може да бъде преди 1 януари 2014 г., ако съответната държава-членка представи програма преди тази дата. Като се вземе предвид спешната нужда от мобилизиране на ресурсите, отделени за инициативата за младежка заетост, за подкрепа на нейното незабавно изпълнение, по изключение началната дата за допустимостта на разходите следва да бъде 1 септември 2013 г. С оглед на това да се гарантира ефективното използване на европейските структурни и инвестиционни фондове и намаляването на риска за бюджета на Съюза е необходимо да бъдат въведени ограничения за подкрепата за приключените операции.
(61)
В съответствие с принципа на субсидиарност и при спазване на изключенията, предвидени в Регламент (ЕС) № 1301/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламента за ЕСФ, Регламент (ЕС) № 1300/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10), Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12) и в Регламента за ЕФМДР държавите-членки следва да приемат национални правила относно допустимостта на разходите.
(62)
С оглед опростяване на използването на европейските структурни и инвестиционни фондове, намаляване на риска от грешки и същевременно предвиждане на възможност за диференциране - където е необходимо - за да се отчетат спецификите на политиката, е целесъобразно да бъдат определени формите на подкрепа, хармонизираните условията за възстановяването на безвъзмездни средства и възстановима помощ, финансирането с единна ставка, специални правила за допустимост за безвъзмездните средства и възстановимата помощ и специалните условия относно допустимостта на операциите в зависимост от местоположението.
(63)
Следва да бъде възможно осигуряване на подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове под формата на безвъзмездни средства, награди, възстановима помощ или финансови инструменти, или комбинация от тях, за да могат отговорните органи да избират най-подходящата форма на подкрепа за удовлетворяване на набелязани потребности.
(64)
За да се гарантира ефективност, справедливост и устойчиво въздействие на интервенцията на европейските структурни и инвестиционни фондове, следва да се предвидят разпоредби, които да гарантират дългосрочността на инвестициите в предприятия и инфраструктура и предотвратяване използването на европейските структурни и инвестиционни фондове за неправомерни облаги. Опитът показва, че периодът от пет години е подходящ катоминималенпериод, който да бъде прилаган, с изключение на случаите, при които правилата за държавната помощ предвиждат различен период. Въпреки това и в съответствие с принципа на пропорционалност, възможно е един по-кратък период от три години да може да бъде обоснован, когато инвестициите се отнасят за запазване на инвестициите или работните места, създадени от МСП. В случая на операции, включващи инвестиции в инфраструктура или производствени инвестиции, и когато бенефициерът не е МСП, такива операции следва да възстановяват приноса от европейските структурни и инвестиционни фондове, ако в срок от 10 години от крайното плащане към бенефициера производствената дейност бъде преместена извън Съюза. Целесъобразно е действията, подкрепяни от ЕСФ, и тези, в които няма производствени инвестиции или инвестиции в инфраструктура, да бъдат освободени от общото изискване за дълготрайност, освен ако такива изисквания не произтичат от приложими правила за държавните помощи, като бъде изключен и приносът от и за финансови инструменти. Неправомерно платените суми следва да се възстановяват и да бъдат обект на процедурите, приложими при нередности.
(65)
Държавите-членки следва да приемат адекватни мерки, за да гарантират правилната структура и правилното функциониране на своите системи за управление и контрол, за да дават гаранции за законосъобразното и редовно използване на европейските структурни и инвестиционни фондове. Следва да се определят задълженията на държавите-членки по отношение на системите за управление и контрол на програмите, както и по отношение на превенцията, разкриването и отстраняването на нередности и нарушения на правото на Съюза.
(66)
В съответствие с принципите на споделеното управление държавите-членки и Комисията следва да са отговорни за управлението и контрола на програмите. Държавите-членки следва да носят основната отговорност - чрез своите системи за управление и контрол - за изпълнението и контрола на операциите в рамките на програмите. С цел да бъде засилена ефективността на контрола над избора или изпълнението на операциите и да бъде подсилено действието на системата за управление и контрол следва да бъдат конкретизирани функциите на управляващия орган.
(67)
Държавите-членки следва да изпълняват задълженията си по отношение на управлението, контрола и одита и да поемат произтичащите отговорности, както е определено в правилата относно споделеното управление, съдържащи се в настоящия регламент, във Финансовия регламент и в правилата за отделните фондове. Държавите-членки следва да гарантират, че е въведена ефективна уредба за разглеждане на жалби във връзка с европейските структурни и инвестиционни фондове, в съответствие с определените в настоящия регламент условия. В съответствие с принципа на субсидиарност държавите-членки следва да разглеждат, по искане на Комисията, подадените до нея жалби, попадащи в обхвата на тяхната уредба, и при поискване да я информират за резултатите от разглеждането.
(68)
Следва да бъдат определени правомощията и отговорностите на Комисията да проверява ефективното действие на системите за управление и контрол и да изисква от държавите-членки действия. Комисията следва да има и правомощието да провежда одити на място и проверки, съсредоточаващи се върху въпроси във връзка с доброто финансово управление, с цел да може да направи изводи относно усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове.
(69)
Поемането на задължения от бюджета на Съюза следва да става ежегодно. С цел да се гарантира ефективното управление на програмите е необходимо да бъдат предвидени общоприложими правила за предварително финансиране, искания за междинни плащания и окончателно салдо, без те да засягат специалните правила, изисквани за всеки европейски структурен и инвестиционен фонд.
(70)
Плащането за предварително финансиране при започването на програмите гарантира, че дадена държава-членка има средствата да оказва подкрепа на бенефициерите още от началото на изпълнението на програмата, така че тези бенефициери да получават аванси, когато е необходимо, за да осъществяват планираните инвестиции, и сумите да им се възстановяват бързо след подаването на исканията за плащане. Поради това следва да бъдат предвидени разпоредби за първоначални суми за предварително финансиране от европейските структурни и инвестиционни фондове. Първоначалното предварително финансиране следва да бъде изцяло уравнено към момента на приключване на програмата.
(71)
С цел да бъдат предпазени финансовите интереси на Съюза следва да бъдат предвидени мерки, които са ограничени във времетои коитопозволяват оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити да може да прекъсва плащанията, когато са налице явни доказателства, сочещи значителни недостатъци във функционирането на системата за управление и контрол, доказателства за нередности във връзка с дадено искане за плащане или не са подадени документи за целите на проверката и приемането на отчетите. Продължителността на срока на прекъсване следва да бъде до шест месеца, с възможност за удължаване на този срок до девет месеца при споразумение с държавата-членка, за да се осигури достатъчно време за преодоляване на причините за прекъсването, с което да се избегне прилагането на спирания.
(72)
С цел да бъде предпазен бюджетът на Съюза следва да е възможно да бъде необходимо Комисията да прави финансови корекции. За да се гарантира правна сигурност за държавите-членки, е важно да се определят обстоятелствата, при които нарушенията на приложимите право на Съюза или национално право, свързано с неговото прилагане, могат да доведат до финансова корекция от страна на Комисията. С цел да се гарантира, че всички финансовите корекции, които Комисията налага на държавите-членки, са свързани със защитата на финансовите интереси на Съюза, тези корекции следва да бъдат ограничени до случаи, при които нарушението на приложимите право на Съюза или национално право, свързано с прилагането на съответното право на Съюза, засяга пряко или косвено допустимостта, редовността, управлението или контрола на операциите и съответстващите им разходи, декларирани пред Комисията. За да се гарантира пропорционалност, е важно, когато взема решение за финансова корекция, Комисията да разглежда естеството и тежестта на нарушението, както и свързаните с него финансови последици за бюджета на Съюза.
(73)
С цел да бъде насърчена финансовата дисциплина, е целесъобразно да се определи уредбата за отмяната на която и да е част от поетите бюджетни задължения в една програма, по-специално в случаите, когато една сума може да не подлежи на отмяна, по-специално когато закъсненията в изпълнението произтичат от обстоятелства, които не зависят от съответната страна, които са необичайни или непредвидими и чиито последици не могат да бъдат избегнати въпреки показаното старание, както и в случай на направено искане за плащане, чийто срок за плащане е прекъснат или плащането е било спряно.
(74)
Процедурата по отмяна е също така необходима част от механизма за разпределяне на резерва за изпълнение и в такива случаи следва да е възможно бюджетните кредити да се възстановят за последващото им разпределяне за други програми и приоритети. Освен това, при прилагането на определени специални финансови инструменти в полза на МСП, когато отмяната е резултат от прекратяване на участието на дадена държава-членка в такива финансови инструменти, следва да се предвиди последващо възстановяване на бюджетните кредити за разпределянето им за други програми. Като се има предвид, че ще бъде необходимо включването на допълнителни разпоредби във Финансовия регламент с цел да се създаде възможност за такова възстановяване на бюджетни кредити, тези процедури следва да се прилагат едва от датата на влизане в сила на съответното изменение на Финансовия регламент.
(75)
Необходими са допълнителни общи разпоредби във връзка със специфичното функциониране на фондовете. По-специално с цел да бъде увеличена тяхната добавена стойност и да бъде засилен приносът им към приоритетите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и към специфичното предназначение на отделните фондове съгласно техните основани на договорите цели, функционирането на фондовете следва да бъде опростено и концентрирано върху целта „Инвестиции за растеж и работни места“ и целта „Европейско териториално сътрудничество“.
(76)
Допълнителни разпоредби за специфичното функциониране на ЕЗФРСР и ЕФМДР са определени в съответното специално законодателство за техните сектори.
(77)
За да бъдат утвърдени целите на ДФЕС за икономическо, социално и териториално сближаване, по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ следва да се оказва подкрепа на всички региони. За да се предоставя балансирана и постепенна подкрепа и да се отчита нивото на икономическо и социално развитие, ресурсите по тази цел следва да се разпределят от ЕФРР и ЕСФ за по-слабо развитите региони, регионите в преход и за по-силно развитите региони в съответствие със съотношението между техния БВП на глава от населението и средния за ЕС-27. За да се гарантира дългосрочната устойчивост на инвестициите от ЕФРР и ЕСФ, да се консолидира постигнатото развитие и да се насърчи икономическият растеж и социалното сближаване на регионите на Съюза, регионите, чийто БВП на глава от населението за програмния период 2007 г.-2013 г. е бил под 75 % от средния за ЕС-25 за референтния период, но чийто БВП на глава от населението е нараснал до над 75 % от средния за ЕС-27, следва да получават поне 60 % от индикативните средни годишни средства, заделени за тях през 2007 г.-2013 г. Общо заделените средства от ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд за дадена държава-членка следва да представляват най-малко 55 % от общо заделените за нея средства през 2007 г.-2013 г. Държавите-членки, чийто брутен национален доход (БНД) е под 90 % от средния за Съюза, следва да се ползват от Кохезионния фонд по целта „Инвестиции за растеж и работни места“.
(78)
Следва да бъдат определени обективни критерии за определяне на допустими региони и области, които да получат подкрепа от фондовете. За тази цел идентифицирането на регионите и районите на равнището на Съюза следва да се основава на общата система за класификация на регионите, създадена с Регламент (ЕО) № 1059/2003 на Европейския парламент и на Съвета (13), изменен с Регламент на Комисията № 105/2007 (14).
(79)
За да определи целесъобразна финансова рамка за фондовете, Комисията следва да установи чрез актове за изпълнение годишно разпределение на наличните бюджетни кредити за поети задължения, като използва обективен и прозрачен метод с цел да насочи средствата към регионите, чието развитие изостава, включително тези, които получават преходна подкрепа. За да вземе предвид особено тежкото положение на държавите-членки, които страдат от кризата, и в съответствие с Регламент (ЕС, Euratom) № 1311/2013 на Съвета (15), Комисията следва през 2016 г. да преразгледа общия размер на отпуснатите средства за всички държави-членки въз основа на наличните в този момент най-нови статистически данни и, когато има кумулативно отклонение от повече от +/- 5 %, да коригира тези отпуснати средства. Необходимите корекции следва да бъдат разпределени на равни части през годините през периода 2017 г.-2020 г.
(80)
С цел да се даде стимул на необходимото ускоряване на развитието на транспортната и енергийната инфраструктура и на ИКТ в целия Съюз, Механизъм за свързване на Европа ("МСЕ") се създава в съответствие с Регламент (ЕС) № 1316/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16). Следва да се осигури подкрепа от Кохезионния фонд за проекти за реализиране на основни мрежи или за проекти и хоризонтални дейности, определени в част I от приложението към посочения регламент.
(81)
Отпусканите от фондовете годишни бюджетни кредити на държава-членка, следва да бъдат ограничени до таван, който ще бъде определен, като се отчита БВП на съответната държава-членка.
(82)
Необходимо е да се определят граници за тези средства за целта „Инвестиции за растеж и работни места“ и да се приемат обективни критерии за тяхното отпускане на регионите и държавите-членки. Държавите-членки следва да концентрират подкрепата, за да гарантират насочването на достатъчно инвестиции към младежката заетост, мобилността на работната сила, знанията, социалното приобщаване и борбата с бедността, като по този начин се гарантира, че делът на ЕСФ като процент от общите комбинирани средства за структурните фондове и Кохезионния фонд на равнището на Съюза, без да се включва подкрепата от Кохезионния фонд за транспортна инфраструктура в рамките на МСЕ и подкрепата от структурните фондове за подпомагане на най-нуждаещите се, в държавите-членки е не по-малко от 23,1 %.
(83)
Като се има предвид спешната и първостепенна необходимост за преодоляване на младежката безработица в най-засегнатите региони на Съюза, както и в Съюза като цяло, създаде се инициатива за младежка заетост, която се финансира със специално разпределени средства и с целеви инвестиции от ЕСФ за допълване и засилване на значителната подкрепа, която вече е предоставена чрез европейските структурни и инвестиционни фондове. Инициативата за младежка заетост следва да има за цел предоставянето на подкрепа на младежи, по-конкретно на такива, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение и живеят в допустимите региони. Инициативата за младежка заетост следва да се осъществява като част от цел „Инвестиции за растеж и работни места“.
(84)
Освен това в съответствие с водещата цел за намаляване на бедността е необходимо да бъде преориентиран Фондът за европейско подпомагане на най-нуждаещите се лица с цел насърчаване на социалното приобщаване. Следва да бъде предвиден механизъм за прехвърляне на средства към този инструмент от разпределените по структурните фондове средства за всяка държава-членка.
(85)
Като отчита настоящата икономическа ситуация, максималното равнище на трансферите (горната граница) от фондовете за всяка отделна държава-членка не следва да води до отпускане на суми за държава-членка, които са по-високи от 110 % от тяхното равнище в реално изражение за програмния период 2007 г. -2013 г.
(86)
С оглед осигуряване на целесъобразно разпределение на средствата за всяка категория региони, между по-слабо развитите, по-силно развитите и регионите в преход не следва да се прехвърлят ресурси от фондовете, освен при надлежно мотивирани обстоятелства, свързани с постигането на една или няколко тематични цели. Такива прехвърляния не следва да обхваща повече от 3 % от общите бюджетни кредити за съответната категория региони.
(87)
За да се осигури истинско икономическо въздействие, подкрепата от фондовете следва да не замества публичните разходи на държавите-членки или еквиваленти на тях структурни разходи съгласно настоящия регламент. Наред с това, с цел подкрепата от фондовете да отчита по-широкия икономически контекст, равнището на публичните разходи следва да бъде определено спрямо общите макроикономически условия, при които се осъществява финансирането, въз основа на показателите, предвидени в програмите за стабилност и сближаване, които държавите-членки подават ежегодно в съответствие с Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета (17). Проверките на принципа на допълняемост, които Комисията прави, следва да се концентрират върху държавите-членки, в които по-слабо развитите региони обхващат поне 15 % от населението, с оглед мащаба на разпределените им финансови ресурси.
(88)
Необходимо е да бъдат предвидени допълнителни разпоредби относно програмирането, управлението, мониторинга и контрола на оперативните програми, подкрепяни от фондовете, за да се засили ориентирането към постигане на резултати. По-специално е необходимо да се определят подробни изисквания за съдържанието на оперативните програми. Това следва да улесни представянето на последователна логика на интервенция за работа по набелязаните потребности на развитието, за да бъде определена рамката за оценката на изпълнението и да се създаде основа на ефективното и ефикасно изпълнение на фондовете. Като общ принцип всяка приоритетна ос следва да обхваща една тематична цел, един фонд и една категория региони. Когато е целесъобразно и за да се увеличи ефективността в рамките на един тематично съгласуван интегриран подход, следва да е възможно дадена приоритетна ос да се отнася до повече от една категория региони и да съчетава един или повече допълнителни инвестиционни приоритети от ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд в рамките на една или повече тематични цели.
(89)
В случаите, когато дадена държава-членка подготвя най-много по една оперативна програма за всеки фонд, в резултат на което както програмите, така и споразумението за партньорство се подготвят на национално равнище, следва да се въведат специална уредба, за да се гарантира, че тези документи се допълват взаимно.
(90)
За да се постигне баланс между необходимостта от кратки оперативни програми, в които се определят ясни ангажименти на държавите-членки, и необходимостта да съществува възможност за гъвкавост за адаптиране към променящите се обстоятелства, следва да се прави разграничение между съществените елементи на оперативната програма, които се уреждат с решение на Комисията, и другите елементи, които не се уреждат с решение на Комисията и могат да бъдат изменяни от държава-членка. Затова следва да се предвидят процедури, които позволяват изменение на тези несъществени елементи на национално равнище без решение на Комисията.
(91)
С оглед на по-доброто взаимно допълване и опростяване на изпълнението следва да бъде възможно да се комбинира подкрепата от Кохезионния фонд и ЕФРР с подкрепа от ЕСФ в съвместни оперативни програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“.
(92)
Големите проекти представляват значителен дял от разходите на Съюза и често са от стратегическо значение за изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Поради това е оправдано операциите над определени прагове да продължат да подлежат на специални процедури за одобряване съгласно настоящия регламент. Прагът следва да се установи спрямо общия размер на допустимите разходи, след като се вземат предвид очакваните нетни приходи, като прагът за транспортните проекти трябва да е по-висок поради принципно по-големия размер на инвестициите в този сектор. За да се осигури яснота е целесъобразно за целта да се определи какво да съдържа заявлението за голям проект. Заявлението следва да съдържа необходимата информация, даваща гаранция, че финансовият принос от фондовете няма да доведе до значителна загуба на работни места в съществуващите обекти в рамките на Съюза.
(93)
С цел да се насърчи подготовката и изпълнението на големи проекти на стабилна икономическа и техническа основа и да се насърчи използването на експерта помощ на ранен етап, в рамките на която независими експерти, подпомагани технически от Комисията или - по споразумение с Комисията - от други независими експерти, са в състояние да констатират по недвусмислен начин, че голям проект е осъществим и икономически жизнеспособен, прилаганата от Комисията процедура за одобрение следва да се рационализира. Комисията следва да може да откаже да одобри предоставянето на финансовия принос, само ако е установила значителна слабост по време на независимия преглед на качеството.
(94)
В случаите, когато не е бил извършен независим преглед на качеството на голям проект, държавата-членка следва да предостави цялата изискуема информация и Комисията следва да оцени големия проект, за да се определи дали исканият финансов принос е основателен.
(95)
За да се осигури непрекъснатост на изпълнението и да се избегне излишна административна тежест, както и за целите на привеждането в съответствие с Решението на Комисията относно насоките за приключване на програмния период 2007 г.-2013 г., се предвиждат разпоредби за поетапно изпълнение на големи проекти, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (18), чийто период на изпълнение се очаква да се застъпи с програмния период, обхванат от настоящия регламент. При спазването на определени условия, следва да има ускорена процедура за уведомление и одобряване на втори или последващ етап на голям проект, чийто предходен етап или етапи са били одобрени от Комисията в рамките на програмния период 2007 г.-2013 г. Всеки отделен етап на поетапно изпълняваната операция, който служи за същата обща цел, следва да се изпълнява в съответствие с правилата за съответния програмен период.
(96)
С цел да бъде дадена възможност на държавите-членки да изпълняват част от една оперативна програма, като прилагат подход, основан на резултатите, е полезно да бъде предвиден съвместен план за действие, в който да влизат проект или група от проекти, които да бъдат изпълнени от бенефициер с цел принос към целите на оперативната програма. С цел да бъде опростена и подсилена ориентацията на фондовете към резултатите, управлението на съвместния план за действие следва да се базира изключително и само на съвместно договорени етапни цели, крайни продукти и резултати, определени в решението на Комисията за приемане на съвместния план за действие. Контролът и одитът на всеки съвместен план за действие също следва да се ограничава до това дали осъществява неговите етапни цели, крайни продукти и резултати. Следователно е необходимо да бъдат определени правила за подготовката, съдържанието, приемането, финансовото управление и контрола на съвместните планове за действие.
(97)
Необходимо е да бъдат приети специални правила във връзка с функционирането на мониторинговия комитет и годишните доклади за изпълнението на оперативните програми, подкрепяни от фондовете. Допълнителни разпоредби за специфичното функциониране на ЕЗФРСР следва да се определят в съответното специално законодателство за сектора.
(98)
За да се гарантира наличието на основната актуална информация за изпълнението на програмите, е необходимо държавите-членки да предоставят редовно на Комисията най-важните данни. С цел да се избегне допълнителна тежест за държавите-членки, те следва да се ограничават до постоянно събираните данни, а предаването им следва да става чрез електронен обмен на данни.
(99)
За да се постигне по-строг мониторинг на напредъка по отношение на изпълнението на фондовете и да се улесни финансовото управление, е необходимо да се осигури навременно наличие на основни финансови данни за напредъка в изпълнението.
(100)
В съответствие с член 175 от ДФЕС Комисията трябва да представя на всеки три години на Европейския парламент, Съвета, Икономическия и социален комитет и Комитета на регионите доклад за напредъка в реализирането на икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза. Необходимо е да бъдат предвидени разпоредби относно съдържанието на този доклад.
(101)
Важно е постиженията на фондовете на Съюза да бъдат представени на вниманието на широката общественост и да се повиши осведомеността за целите на политиката на сближаване. Гражданите следва да имат правото да знаят как се инвестират финансовите средства на Съюза. Основната отговорност за това да осигурят разпространението на подходяща информация сред обществеността следва да бъде както на управляващите органи, така и на бенефициерите. За да се осигури по-голяма ефективност в комуникацията с широката общественост и по-голямо единодействие между комуникационните действия, предприемани по инициатива на Комисията, средствата, разпределени за комуникационна дейност съгласно настоящия регламент, следва да допринасят също и за обезпечаването на корпоративните комуникации във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общите цели на настоящия регламент.
(102)
С оглед укрепване на достъпността и прозрачност на информацията относно възможностите за финансиране и бенефициерите на проектите във всяка държава-членка следва да се осигури единен уебсайт или портал, предоставящ информация за всички оперативни програми, включително списък на подкрепените операции по всяка оперативна програма.
(103)
С цел да се гарантира разпространяване на широка основа на информация за постиженията на фондовете и за ролята, която Съюзът има за тях, и да се информират потенциалните бенефициери за възможностите за финансиране, в настоящия регламент следва да бъдат определени подробни правила, които отчитат мащаба на оперативните програми в съответствие с принципа на пропорционалност, за информационните и комуникационните мерки, както и някои технически характеристики на тези мерки.
(104)
За да се гарантира, че разпределените за всеки фонд средства се съсредоточават върху стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и върху специфичните задачи на отделните фондове съгласно заложените им цели в Договорите, е необходимо да се определят тавани за разпределените средства за техническа помощ на държавата-членка. Освен това е необходимо да се гарантира, че правната рамка за програмирането на техническа помощ улеснява създаването на рационализирана уредба за изпълнението в случаи, когато държави-членки изпълняват паралелно множество фондове и следва да е възможно тази рамка да обхваща няколко категории региони.
(105)
Необходимо е да се определят елементите за модулиране на ставката на съфинансиране от фондовете за приоритетни оси, и по-специално да се усили мултипликационният ефект на средствата на Съюза. Необходимо е също така да се установят максимални ставки на съфинансиране по категории региони, с цел да се гарантира, че принципът за съфинансиране е спазен чрез подходящо ниво на публична или частна национална подкрепа.
(106)
Необходимо е държавите-членки да определят управляващ орган, сертифициращ орган и функционално независим одитен орган за всяка оперативна програма. С цел да се предвиди гъвкавост за държавите-членки при изграждането на системите за контрол е целесъобразно да се предвиди възможността функциите на сертифициращия орган да се изпълняват от управляващия орган. Държавите-членки следва също така да могат да определят междинни звена, които да изпълняват определени задачи на управляващия или на сертифициращия орган. В такъв случай държавите-членки следва да определят ясно техните съответни отговорности и функции.
(107)
С цел да се отчете специфичната организация на системите за контрол и управление за фондовете и на ЕФМДР, както и необходимостта от осигуряване на пропорционален подход следва да се предвидят специални разпоредби във връзка с определянето на управляващия орган и на сертифициращия орган. За да се избегне излишна административна тежест, предварителната проверка за спазване на критериите за определяне, посочени в настоящия регламент, следва да се ограничи до управляващия и сертифициращия орган, и в съответствие с условията, предвидени в настоящия регламент, следва да не се изисква допълнителна одитна дейност, когато системата по същество е същата като през програмния период 2007 г.-2013 г. Не следва да има изискване за одобряване на определянето от Комисията. Същевременно, с цел да се увеличи правната сигурност, държавите-членки следва да имат възможността да представят документите, свързани с определянето, на Комисията при спазване на определени условия, предвидени в настоящия регламент. Наблюдението на спазването на критериите за определяне, извършвано въз основа на уредбата за одита и контрола, в случаите, когато резултатите показват неспазване на критериите, следва да води до корективни мерки и евентуално прекратяване на определянето.
(108)
Управляващият орган носи основната отговорност за ефективното и ефикасно изпълнение на фондовете и на ЕФМДР и следователно изпълнява значителен брой функции, свързани с управлението на програмата и мониторинга, финансовото управление и контрола, както и подборът на проекти. Съответно отговорностите и функциите на управляващия орган следва да бъдат определени.
(109)
Сертифициращият орган следва да изготвя и подава до Комисията заявления за плащане. Той следва да изготвя счетоводните отчети и да сертифицира тяхната пълнота, точност и достоверност, както и че записаните в тях разходи съответстват на приложимите правила на Съюза и национални правила. Отговорностите и функциите на сертифициращия орган следва да бъдат определени.
(110)
Одитният орган следва да гарантира провеждането на одити на системите за управление и контрол, на подходяща извадка от операции и на счетоводните отчети. Отговорностите и функциите на одитния орган следва да бъдат определени. Одитите на декларираните разходи следва да се провеждат на базата на представителна извадка от операции, за да се позволи екстраполация на резултатите. Като общо правило следва да се използва статистически извадков метод, за да се осигури надеждна представителна извадка. При все това при надлежно обосновани обстоятелства одитните органи следва да могат да използват нестатистически извадков метод, при условие че са изпълнени условията, предвидени в настоящия регламент.
(111)
Без да се засягат правомощията на Комисията по отношение на финансовия контрол, следва да се засили сътрудничеството между държавите-членки и Комисията в тази област и да се установят критерии, които да позволят на Комисията да определи в контекста на стратегията си за контрол на националните системи степента на гаранциите, които тя следва да получи от националните одитни органи.
(112)
Наред с общоприложимите правила относно финансовото управление за европейските структурни и инвестиционни фондове, допълнителни разпоредби за фондовете и ЕФМДР следва да бъдат предвидени. По-специално, за да се осигурят за Комисията гаранции в разумна степен преди приемането на отчетите, заявленията за междинни плащания следва да се възстановяват на 90 % от сумата, която се получава при прилагане на ставката на съфинансиране за всеки приоритет, предвиден в решението за приемане на оперативната програма, към допустимите разходи за приоритета. Оставащите неразплатени суми следва да бъдат изплатени на държавите-членки след приемането на отчетите, при условие че Комисията е в състояние да заключи, че отчетите са пълни, точни и достоверни.
(113)
Бенефициерите следва да получават подкрепата в пълен размер не по-късно от 90 дни от датата на подаване на искането за плащане от бенефициера, при условие че има налични средства от първоначалното и годишното предварително финансиране и междинните плащания. Управляващият орган следва да може да прекъсне срока, когато разходооправдателните документи са непълни или има доказателства за нередност, налагащи допълнително разследване. Следва да се предвижда първоначално и годишно предварително финансиране, за да се гарантира, че държавите-членки разполагат с достатъчно средства да изпълняват програмите при тази уредба. Годишното предварително финансиране следва да се уравнява всяка година при приемането на отчетите.
(114)
За да се намали рискът от деклариране на неправомерни разходи, следва да е възможно сертифициращият орган да включва, без допълнителна обосновка, сумите, които изискват допълнителна проверка, в заявление за междинно плащане след счетоводната година, през която са вписани в неговата счетоводна система.
(115)
За да се гарантира правилното прилагане на общите правила относно отмяната на бюджетни кредити, в определените за фондовете и за ЕФМДР правила следва да се посочва подробно как се определят сроковете за освобождаването.
(116)
За да се приложат изискванията от Финансовия регламент (19) към финансовото управление на фондовете и ЕФМДР, е необходимо да се определят процедури за подготовката, проверката и приемането на отчети, които следва да осигурят ясна база и правна сигурност по отношение на тази уредба. В допълнение, с цел да се позволи на държавите-членки надлежно да изпълняват отговорностите си, следва да е възможно те да изключват сумите, които са предмет на текуща оценка на законосъобразността и редовността.
(117)
С цел да се намали административната тежест върху бенефициерите, следва да се определят конкретни срокове, в рамките на които управляващите органи са задължени да осигурят наличността на документите относно операциите след представянето на разходите или приключването на дадена операция. В съответствие с принципа на пропорционалност срокът за съхраняване на документите следва да е различен в зависимост от общия размер на допустимите разходи за дадена операция.
(118)
Тъй като отчетите се проверяват и приемат всяка година, следва да се въведе значително опростяване на процедурата по приключване. Поради това окончателното приключване на програмата следва да се основава само на документите, свързани с последната счетоводна година и окончателния доклад за изпълнението или последния годишен доклад за изпълнението, без да е необходимо да се представят каквито и да било допълнителни документи.
(119)
С цел да бъдат защитени финансовите интереси на Съюза и да бъдат осигурени средствата, които да гарантират ефективно изпълнение на програмите, следва да се предвидят разпоредби, които да дават възможност на Комисията да спира плащанията на нивото на приоритетите или оперативните програми.
(120)
За да се осигури правна сигурност за държавите-членки, е целесъобразно да се предвиди специална уредба и процедури за финансови корекции от страна на държавите-членки и Комисията по отношение на фондовете и ЕФМДР, като се спазва принципът на пропорционалност.
(121)
Необходимо е да се установи правна рамка, която предвижда стабилни системи за управление и контрол на национално и регионално равнище и подходящо разделение на ролите и отговорностите в контекста на споделеното управление. Поради това ролята на Комисията следва да бъде уточнена подробно и ясно, както и да бъдат определени пропорционални правила за прилагането на финансови корекции от страна на Комисията.
(122)
Честотата на одитите на операциите следва да бъде пропорционална на степента на подкрепата на Съюза от фондовете и ЕФМДР. По-специално броят на проведените одити следва да бъде намален, в случаите когато общите допустими разходи за дадена операция не надвишават 200 000 EUR за ЕФРР и Кохезионния фонд, 150 000 EUR за ЕСФ и 100 000 EUR за ЕФМДР. Независимо от това следва да бъде възможно одити да се провеждат във всеки момент, в случай че са налице доказателства за нередност или измама или като чат от одитна извадка след приключване на операцията. Комисията следва да може да преразглежда одитната следа на одитния орган или да участва в одитите на място на одитния орган. Когато Комисията не получи чрез тези средства необходимата гаранция за ефективното функциониране на одитния орган, тя следва да може да провежда повторно неговата одитна дейност, когато това е в съответствие с международно признатите стандарти за одит. С цел нивото на одитиране от Комисията да бъде пропорционално на риска, Комисията следва да може да намалява одитната си работа по отношение на оперативни програми, в които няма значими недостатъци или при които може да се разчита на одитния орган. С цел да бъде намалена административната тежест за бенефициерите следва да се въведат специални правила за намаляване на опасността от припокриване на одитите на едни и същи операции от страна на различни институции, а именно от Сметната палата, Комисията и одитния орган.
(123)
С цел да бъдат допълнени и изменени някои несъществени елементи от настоящия регламент, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на Европейски кодекс на поведение относно партньорството, допълнения и изменения на раздели 4 и 7 от ОСР, критерии за определяне на степента на финансовата корекция, която трябва да бъде приложена, специални правила относно закупуването на земя и съчетаването на техническа подкрепа с финансови инструменти, ролята и отговорността на организациите, изпълняващи финансовите инструменти, управление и контрол на финансови инструменти, оттеглянето на плащанията за финансови инструменти и последващите корекции по отношение на заявленията за плащане, създаването на система за капитализиране на годишни вноски за финансови инструменти, специфичните правила за критериите за определяне на разходите и таксите за управление въз основа на изпълнението и приложимите прагове, както и правила относно възстановяването на капитализираните разходи и такси за управление за инструменти с дялово участие и микрокредити, техническото коригиране на фиксирана ставка за генириращи нетни приходи операции в отделни сектори, както и установяването на фиксирана ставка за определени сектори или подсектори в областите на ИКТ, научните изследвания,
развитието и иновациите и енергийната ефективност и добавяне на сектори или подсектори, методологията за изчисляване на текущата стойност на дисконтираните нетни приходи за генериращи нетни приходи операции, допълнителни правила относно замяна на бенефициер по операции на ПЧП, минималните изисквания, които да бъдат включени в споразуменията за ПЧП и които са необходими за прилагането на дерогация относно допустимите разходи, определянето на единната ставка, прилагана към непреки разходи за безвъзмездни средства въз основа на съществуващи методи и съответните ставки, прилагани в политики на Съюза, методологията, която да се използва при извършването на преглед на качеството на голям проект, критериите за определяне на случаите на нередности, които трябва да бъдат докладвани, данните, които трябва да бъдат предоставени, както и условията и процедурите, които трябва да се прилагат, за да се определи дали суми, които не подлежат на събиране, ще бъдат възстановени от отговорностите на държавите-членки, данните, които трябва да бъдат записани и съхранени в компютризирана форма в рамките на системата за мониторинг, създадена от управляващите органи, минимални изисквания за одитната следа, обхвата и съдържанието на одитите и методологията за избор на извадката от операциите, използването на данни, събрани по време на одитите, и критериите за определяне на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, за установяване на ниво на финансово корекция, която трябва да се прилага и за прилагане на фиксирани ставки или екстраполирани финансови корекции. От особено значение е Комисията да провежда съответните консултации по време на своята подготвителна работа, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(124)
По отношение на всички европейски структурни и инвестиционни фондове на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема чрез актове за изпълнение решения за одобряване на елементи от споразуменията за партньорство и техните изменения, решения за одобряване на елементи от преразгледаното споразумение за партньорство, решения за програми и приоритети, които са постигнали своите етапни цели и могат да се ползват от разпределяне на резерва за изпълнение, решения за изменение на програми в резултат на корективни действия относно прехвърляне на разпределени финансови средства към други програми, решения за годишни планове за действия, които да бъдат финансирани от техническата помощ по инициатива на Комисията, и в случай на отмяна, решения за изменение на решения, с които се приемат програми; и по отношение на ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд, решения за определяне на регионите и държавите-членки, отговарящи на критериите за „Инвестиции за растеж и работни места“, решения за определяне на годишното разпределение на бюджетните кредити за поети задължения по държави-членки, решения за определяне на размера на сумата, която трябва да се прехвърли от разпределените на всяка държава-членка финансови средства по Кохезионния фонд към МСЕ, решения за определяне на размера на сумата, която трябва да се прехвърли от разпределените на всяка държава-членка финансови средства по Кохезионния фонд за помощ за най-нуждаещото се население, решения за приемане на прехвърляния на части от бюджетните кредити за цел „Европейско териториално сътрудничество“ към цел „Инвестиции за растеж и работни места“, решения за извършване на финансова корекция в случай на
неспазване на допълнителността, решения за приемане и изменение на оперативни програми, решения, с които се отказва предоставяне на финансов принос за голям проект, решения за одобряване на финансовия принос за избран голям проект и удължаване на срока за изпълнение на условията, свързани с одобряването на големи проекти и решения относно съвместни планове за действие; и по отношение на ЕФРР, ЕСФ, Кохезионния фонд и ЕФМДР, решения относно неприемане на отчетите и сумата, която трябва да се уддържи, ако отчетите не са приети, решения за спиране на междинни плащания и решения за финансови корекции.
(125)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия във връзка с образеца, който трябва да се използва при представяне на доклада за напредъка, образеца за оперативна програма за фондовете, методологията, която следва да се използва при извършването на анализа на разходите и ползите за големите проекти, образеца за предоставяне на информация за големите проекти и, образеца на съвместния план за действие, образеца на годишния и на окончателния доклад за изпълнението, честотата на докладването на нередности и формата за докладването на нередности, образеца на декларацията за управлението и образците на одитна стратегия, становище и годишен контролен доклад. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (20).
(126)
С цел да се осигури необходимият принос и по-силният ангажимент от страна на държавите-членки, когато Комисията упражнява своите изпълнителни правомощия във връзка с настоящия регламент в някои особено чувствителни области на политики, свързани с европейските структурни и инвестиционни фондове, и с цел да се засили ролята на държавите-членки при приемането на еднакви условия в такива области или други изпълнителни мерки със значително отражение или с потенциално значително въздействие или върху националната икономика, или върху националния бюджет, или върху правилното функциониране на публичната администрация на държавите-членки, актовете за изпълнение, свързани с методологията за предоставяне на информация относно подкрепата за цели във връзка с изменението на климата; подробните разпоредби за осигуряване на последователен подход за определяне на етапни цели в рамката на изпълнението за всеки приоритет и за оценяване на постигането на етапните цели и целите; стандартните условия за мониторинг на финансовите инструменти, подробните разпоредби относно прехвърлянето и управлението на приноса от програми, управлявани от организации, изпълняващи финансови инструменти, образец за финансовото споразумение относно съвместната неограничена гаранция и секюритизацията на финансови инструменти в полза на МСП, образците, които следва да се използват при подаването на допълнителна информация относно финансовите инструменти със заявления за плащане до Комисията и при докладване относно финансовите инструменти на Комисията, реда и условията за електронната система за обмен на данни за управление и контрол, номенклатурата, въз основа на която могат да бъдат определени категориите интервенции във връзка с
приоритетната ос в рамките на оперативните програми, формата на нотификацията за избран голям проект, техническите характеристики на мерките за информация и комуникация по отношение на операциите и инструкциите за създаване на емблема и определяне на нейните стандартни цветове; модела, който трябва да се използва при подаване на финансови данни до Комисията за целите на мониторинга, подробни правила за обмен на информация между бенефициерите и управляващите органи, сертифициращите органи, одитните органи и междинните звена, образеца на доклада и становището на независимата одитна структура и описание на функциите и въведените процедури за управляващите органи и, където е подходящо, за сертифициращите органи, техническите спецификации за системата за управление и контрол, образеца на заявления за плащане и образеца за сметки, следва да се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, установена в член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(127)
Потенциалното въздействие и последиците от някои актове за изпълнение, които се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, предвидена в член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011, са от толкова голямо значение за държавите-членки, че има основания за изключение от общото правило. Съответно когато комитетът не е представил становище, Комисията следва да не приема проекта на акт за изпълнение. Тези актове за изпълнение са свързани с определянето на методологията за предоставяне на информация относно подкрепата за цели във връзка с изменението на климата; определянето на методология за етапните цели и целите по отношение на рамката на изпълнението; установяването на стандартни условия и ред във връзка с финансовите инструменти; предвиждането на условията и реда за прехвърлянето и управлението на приноса от програми по отношение на някои финансови инструменти; приемането на образец на финансовото споразумение за съвместната неограничена гаранция и секюритизацията на финансови инструменти в полза на МСП; установяването на образеца, който трябва да се използва при докладване до Комисията относно финансови инструменти; определянето на номенклатурата, въз основа на която могат да бъдат определени категориите интервенции във връзка с приоритетната ос в рамките на оперативните програми; относно техническите характеристики на мерките за информация и комуникация по отношение на операциите и инструкциите за създаване на емблема и определяне на нейните стандартни цветове; определянето на техническите спецификации за записване и съхраняване на данни във връзка със системата за управление и контрол. Поради тази причина за тези актове за изпълнение следва да се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(128)
Доколкото настоящият регламент заменя Регламент (ЕО) № 1083/2006, посоченият регламент следва да се отмени. Въпреки това настоящият регламент следва да не засяга продължаването или изменението на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1083/2006 или на друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г. Ето защо заявленията, подадени или одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006, следва да останат валидни. Чрез дерогация от член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1083/2006 следва също да се предвидят специални преходни правила за случаите, когато управляващ орган може да изпълнява функциите на сертифициращ орган за оперативните програми, изпълнявани по силата на предишната законодателна рамка, за целите на оценката на Комисията в съответствие с член 73, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 при прилагане на член 123, параграф 5 от настоящия регламент и за процедурите по одобряване на големи проекти съгласно член 102, параграф 1, буква а) от настоящия регламент.
(129)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да засили икономическото, социалното и териториалното сближаване, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради степента на неравенство между нивата на развитие на различните региони и изостаналостта на най-необлагодетелстваните региони, както и ограниченията на финансовите ресурси на държавите-членки и регионите, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(130)
За да се създадат условия за незабавното прилагане на предвидените в настоящия регламент мерки, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ПЪРВА ЧАСТ
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят общоприложимите правила за Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ), Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР), които функционират в съответствие с обща рамка (наричани по-нататък „европейските структурни и инвестиционни фондове“). В него са предвидени също така разпоредбите, които са необходими, за да се осигури ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове и тяхната координация един с друг и с други инструменти на Съюза. Общите правила, приложими към европейските структурни и инвестиционни фондове, са определени във втора част.
В трета част са предвидени общите правила за уредбата на ЕФРР, ЕСФ (наричани заедно „структурните фондове“) и Кохезионния фонд по отношение на задачите, приоритетните цели и организацията на структурните фондове и Кохезионния фонд(„фондовете“), критериите, на които държавите-членки и регионите трябва да отговарят, за да бъдат допустими за подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове, наличните финансови средства и критериите за разпределението им.
В четвърта част са определени общите правила, приложими към фондовете и ЕФМДР относно управлението и контрола, финансовото управление, отчетите и финансовите корекции.
Правилата, определени в настоящия регламент, се прилагат без да се засягат разпоредбите, предвидени в Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (21) и специалните разпоредби, предвидени в следните регламенти („регламенти за отделните фондове“) в съответствие с пета алинея от настоящия член:
1)
Регламент (ЕС) № 8141301/2013 („Регламент за ЕФРР“);
2)
Регламент (ЕС) № 1304/2013 („Регламент за ЕСФ“);
3)
Регламент (ЕС) № 1300/2013 („Регламент за КФ“);
4)
Регламент (ЕС) № 1299/2013 („Регламент за ЕТС“);
5)
Регламент (ЕС) № 1305/2013 („Регламент за ЕЗФРСР“); както и
6)
бъдещ правен акт на Съюза за установяване на условията за финансова подкрепа за политиката на морско дело и рибарство за програмния период 2014 г.-2020 г. („Регламента за ЕФМДР“).
Втора част от настоящия регламент се прилага за всички европейски структурни и инвестиционни фондове, с изключение на случаите, в които в нея изрично се позволяват дерогации. В трета и четвърта част от настоящия регламент се предвиждат допълнителни правила към втора част, които се прилагат съответно към фондовете и към фондовете и ЕФМДР и могат изрично да позволяват дерогации в съответните регламенти за отделните фондове. В регламентите за отделните фондове могат да се предвидят допълнителни правила към втора част от настоящия регламент по отношение на европейските структурни и инвестиционни фондове, към трета част от настоящия регламент по отношение на фондовете и към четвърта част от настоящия регламент по отношение на фондовете и ЕФМДР. Предвидените в регламентите за отделните фондове допълнителни правила не могат да влизат в противоречие с разпоредбите на втора, трета или четвърта част от настоящия регламент. В случай на съмнение относно прилагането на различните разпоредби втора част на настоящия регламент има предимство пред правилата за отделните фондове, а втора, трета и четвърта част на настоящия регламент имат предимство пред регламентите за отделните фондове.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„стратегия на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ означава целите и споделените цели, които направляват действията на държавите-членки и на Съюза и са определени в заключенията, приети от Европейския съвет на 17 юни 2010 г. като приложение I (Нова европейска стратегия за работни места и растеж, водещи цели на ЕС), в Препоръката на Съвета от 13 юли 2010 г. (22) и в Решение 2010/707/ЕС на Съвета (23), както и евентуалното преразглеждане на тези цели и споделени цели;
2)
„стратегическа рамка на политиката“ означава документ или няколко документа, съставени на национално или регионално равнище, които определят ограничен брой съгласувани приоритети, установени въз основа на данни, и времева рамка за изпълнението на тези приоритети и които могат да включват механизъм за мониторинг;
3)
„стратегия за интелигентна специализация“ означава националните или регионалните стратегии за иновации, които определят приоритети с цел създаване на конкурентно предимство чрез развитие и съобразяване на собствените силни страни в областта на научните изследвания и иновациите с потребностите на бизнеса, за да се отговори последователно на новите възможности и промени на пазара, като се избегне дублирането и разпокъсването на усилията; дадена стратегия за интелигентна специализация може да е под формата или да бъде включена в национална или регионална стратегическа рамка на политиката в областта на научните изследвания и иновациите;
4)
„правила за отделните фондове“ означава разпоредбите, предвидени в трета или четвърта част на настоящия регламент или определени въз основа на нея или регламент относно уредбата на един или няколко от европейските структурни и инвестиционни фондове, изредени в член 1, четвърта алинея;
5)
„програмиране“ означава процесът на организация, вземане на решения и разпределяне на финансовите средства на няколко етапа с участието на партньори в съответствие с член 5, предназначен да изпълни на многогодишна база съвместното действие на Съюза и държавите-членки за постигане на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж;
6)
„програма“ означава „оперативна програма“, както е посочено в трета или четвърта част на настоящия регламент и в Регламента за ЕФМДР, както и „програма за развитие на селските райони“, както е посочено в Регламента за ЕЗФРСР;
7)
„програмен район“ означава географска район, обхванат от специфична програма, или в случай на програма, обхващаща повече от една категория региони, географски район, отговарящ на всяка специфична категория региони;
8)
„приоритет“ във втора и четвърта част на настоящия регламент означава „приоритетна ос“, посочена в трета част на настоящия регламент за ЕФРР, ЕСФ и Кохизионния фонд, както и „приоритет на Съюза“, посочен в Регламента за ЕФМДР и и в Регламента за ЕЗФРСР;
9)
„операция“ означава проект, договор, действие или група проекти, избрани от управляващите органи на съответните програми или на тяхна отговорност, които допринасят за целите на приоритета или приоритетите, към които се отнасят; в контекста на финансовите инструменти операцията е съставена от финансовия принос от една програма за финансови инструменти и последващата финансова подкрепа, която тези финансови инструменти предоставят;
10)
„бенефициер“ означава публична или частна организация, и - само за целите на Регламента за ЕЗФРСР и Регламента за ЕФМДР - физическо лице, които отговарят за започването или за започването и изпълнението на операции; и в контекста на схемите за държавни помощи съгласно определението в точка 13 от настоящия член - организация, която получава помощта; и в контекста на финансовите инструменти по втора част, дял IV от настоящия регламент - организацията, която прилага финансовия инструмент или фонда на фондове, ако е уместно;
11)
„финансови инструменти“ означава финансови инструменти, както са определенивъв Финансовия регламент, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго;
12)
„краен получател“ означава юридическо или физическо лице, което получава финансова подкрепа от финансов инструмент;
13)
„държавни помощи“ означава помощ, която попада в член 107, параграф 1 от ДФЕС, като се счита, че за целите на настоящия регламент тя включва и помощта de minimis по смисъла на Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията (24), Регламент (ЕО) № 1535/2007 на Комисията (25) и Регламент (ЕО) № 875/2007 на Комисията (26);
14)
„приключила операция“ означава операция, която е физически завършена или изцяло изпълнена и по отношение на която всички свързани с нея плащания са направени от бенефициерите, а съответстващият им публичен принос е платен на бенефициерите;
15)
„публични разходи“ означава всеки публичен принос за финансирането на операции, източникът на които произхожда от бюджета на национален, регионален или местен публичен орган, от свързания с европейските структурни и инвестиционни фондове бюджет на Съюза, от бюджета на публичноправни организации или от бюджета на сдружения на публични органи или публичноправни организации, и за целите на определянето на ставката на съфинансиране за програмите или приоритети по ЕСФ може да включва финансови средства, набрани съвместно от работодатели и работници;
16)
„публичноправна организация“ означава всяка организация, уредена от публичното право, по смисъла на член 1, точка 9 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (27) и всяка европейска група за териториално сътрудничество (ЕГТС), създадена в съответствие с Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Европейския парламент и на Съвета (28), независимо дали ЕГТС се счита за публичноправна или частноправна организация съгласно приложимите национални разпоредби за изпълнение;
17)
„документ“ означава хартиен или електронен носител, съдържащ информация, която е от значение в контекста на настоящия регламент;
18)
„междинно звено“ означава всяка публична или частна организация, която действа на отговорността на управляващ или сертифициращ орган или която изпълнява задължения от името на такъв орган спрямо изпълняващите операциите бенефициери;
19)
„водена от общностите стратегия за местно развитие“ означава последователен набор от операции, чието предназначение е постигане на местни цели и удовлетворяване на местни потребности, и който допринася за изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и който се разработва и изпълнява от местна група за действие;
20)
„споразумение за партньорство“ означава документ, изготвен от държава-членка с участието на партньорите в съответствие с подхода на многостепенно управление, в който е определена стратегията на посочената държава-членка, нейните приоритети и организация за ефективното и ефикасно използване на европейските структурни и инвестиционни фондове за целите на изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и който е одобрен от Комисията след оценка и диалог със съответната държава-членка;
21)
„категория региони“ означава категоризацията на регионите като „по-слабо развити региони“, „региони в преход“ или „по-силно развити региони“ в съответствие с член 90, параграф 2;
22)
„искане за плащане“ означава заявление за плащане или декларация за разходите, подадени от държавата-членка до Комисията;
23)
„ЕИБ“ означава Европейската инвестиционна банка, Европейския инвестиционен фонд или всяка друга дъщерна структура на Европейската инвестиционна банка;
24)
„публично-частни партньорства“ (ПЧП) означава форми на сътрудничество между публичноправните организации и частния сектор, чиято цел е да се подобри ефективността на инвестициите в инфраструктурни проекти или други видове операции, които предоставят публични услуги чрез поделяне на рисковете, обединяване на опита и познанията на частния сектор или осигуряване на допълнителни източници на капитал;
25)
„операция на ПЧП“ означава операция, изпълнена или предвидена за изпълнение съгласно ПЧП структурата на ПЧП;
26)
„гаранционна блокирана сметка“ означава банкова сметка, обезпечена с писмено споразумение между управляващ орган или междинно звено и организацията, прилагаща финансовия инструмент, или когато се отнася за операция на публично-частно партньорство - писмено споразумение между публичната организация бенефициер и частния партньор, одобрено от управляващия орган или от междинно звено, която сметка е създадена специално, за да се държат средствата, които да бъдат изплатени след периода на допустимост изключително за целите, предвидени в член 42, параграф 1, буква в), член 42, параграф 2, член 42, параграф 3 и член 64, или банкова сметка, създадена при условия, които осигуряват равностойни гаранции за изплащането на средствата;
27)
„фонд на фондове“ означава фонд, създаден с цел да се допринесе с подкрепа от програма или програми за няколко финансови инструменти. Когато финансовите инструменти се прилагат посредством фонд на фондове, организацията, прилагаща фонда на фондове, се счита за единствен бенефициер по смисъла на точка 10 от настоящия член;
28)
„МСП“ означава микро-, малко или средно предприятие съгласно определението в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (29);
29)
„счетоводна година“ означава за целите на трета и четвърта част периодът от 1 юли до 30 юни, с изключение на първата счетоводна година от програмния период, по отношение на която означава периодът от началната дата за допустимостта на разходите до 30 юни 2015 г. Последната счетоводна година е от 1 юли 2023 г. до 30 юни 2024 г.;
30)
„финансова година“ означава - за целите на трета и четвърта част - периодът от 1 януари до 31 декември;
31)
„макрорегионална стратегия“ означава интегрирана рамка, одобрена от Европейския съвет, която може да бъде подкрепена, наред с другото, от европейските структурни и инвестиционни фондове, с цел да се преодолеят общите предизвикателства, пред които е изправен определен географски район, и засяга държави-членки и трети държави, разположени в същия географски район, които по този начин се ползват от засилено сътрудничество, допринасящо за постигането на икономическо, социално и териториално сближаване;
32)
„стратегия за морските басейни“ означава структурирана рамка за сътрудничество във връзка сна даден географски район, разработена от институции на Съюза, държави-членки, техни региони и, според случая, трети държави, които споделят даден морски басейн; стратегията за морските басейни отчита географските, метеорологичните, икономическите и политическите особености на морския басейн;
33)
„приложимо предварително условие“ означава конкретен и ясно определен предварителен решаващ фактор, който се явява необходима предпоставка и има пряка и реална връзка и директно въздействие върху действителното и ефективно изпълнение на дадена специфична цел за инвестиционен приоритет или приоритет на Съюза;
34)
„специфична цел“ означава резултатът, за който допринася инвестиционен приоритет или приоритет на Съюза в определен национален или регионален контекст чрез действия или мерки, предприети в рамките на такъв приоритет;
35)
„съответни препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС“ и „съответни препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС“ означават препоръките, свързани със структурните предизвикателства, за чието преодоляване е уместно да се използват многогодишни инвестиции, попадащи пряко в обхвата на европейските структурни и инвестиционни фондове, както е посочено в регламентите за отделните фондове;
36)
„нередност“ означава всяко нарушение на правото на Съюза или на националното право, свързано с прилагането на тази разпоредба, произтичащо от действие или бездействие на икономически оператор, участващ в прилагането на европейските структурни и инвестиционни фондове, което има или би имало за последица нанасянето на вреда на бюджета на Съюза чрез начисляване на неправомерен разход в бюджета на Съюза.
37)
„икономически оператор“ означава всяко физическо или юридическо лице или друг субект, които участват в изпълнението на помощта от европейските структурни и инвестиционни фондове, с изключение на държава-членка, която упражнява правомощията си като публичен орган;
38)
„системна нередност“ означава всяка нередност, която може да има повтарящ се характер, с висока степен на вероятност от поява при сходни по вид операции, която се дължи на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на дадена система за управление и контрол, включително липса на подходящи процедури, установени в съответствие с настоящия регламент и правилата за отделните фондове;
39)
„сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол“ означава, за целите на прилагането на фондовете и ЕФМДР по четвърта част, недостатък, по отношение на който са необходими значителни подобрения в системата, който излага фондовете и ЕФМДР на значителен риск от нередности и чието съществуване е несъвместимо с одитно становище без резерви по отношение на функционирането на системата за управление и контрол.
Член 3
Изчисляване на сроковете за решенията на Комисията
Когато съгласно член 16, параграфи 2 и 3, член 29, параграф 3, член 30, параграфи 2 и 3, член 102, параграф 2, член 107, параграф 2 и член 108, параграф 3 на Комисията е определен срок за приемането на решение или за изменение на решение посредством акт за изпълнение, този срок не включва периода, който започва на датата, следваща датата, на която Комисията изпраща своите коментари на държавата-членка, и продължава, докато държавата-членка отговори на тези коментари.
ВТОРА ЧАСТ
ОБЩОПРИЛОЖИМИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ЕВРОПЕЙСКИТЕ СТРУКТУРНИ И ИНВЕСТИЦИОННИ ФОНДОВЕ
ДЯЛ I
ПРИНЦИПИ НА ПОДКРЕПАТА НА СЪЮЗА ЗА ЕВРОПЕЙСКИТЕ СТРУКТУРНИ И ИНВЕСТИЦИОННИ ФОНДОВЕ
Член 4
Общи принципи
1. Чрез многогодишни програми, които допълват националните, регионалните и местните интервенции, европейските структурни и инвестиционни фондове предоставят подкрепа за изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и за изпълнението на специфичните задачи на отделните фондове, съгласно заложените в Договорите цели, включително икономическото, социалното и териториалното сближаване, като отчитат съответните интегрирани насоки „Европа 2020“ и съответните препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС, и съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, и ако е приложимо на национално равнище - националната програма за реформи.
2. Като отчитат особения контекст на всяка държава-членка, Комисията и държавите-членки гарантират, че подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове е съгласувана със съответните политики, с хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8 и със съответните приоритети на Съюза и че тя допълва другите финансови инструменти на Съюза.
3. Подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове се реализира в тясно сътрудничество между Комисията и държавите-членки в съответствие с принципа на субсидиарност.
4 Държавите-членки, на съответното териториално ниво в съответствие със своята институционална, правна и финансова рамка, и определените от тях за целта органи отговарят за подготвянето и реализирането на програмите и за изпълнението на своите задачи в партньорство със съответните партньори, посочени в член 5, при спазване на настоящия регламент и правилата за отделните фондове.
5. Уредбата за изпълнението и използването на европейските структурни и инвестиционни фондове, и по-специално финансовите и административните ресурси, необходими за тяхната подготовка и изпълнение във връзка с мониторинга, отчитането, оценяването, управлението и контрола, спазват принципа на пропорционалност, като отчитат равнището на разпределената подкрепа и общата цел за намаляване на административната тежест за органите, участващи в управлението и контрола на програмите.
6. В съответствие със съответните им отговорности Комисията и държавите-членки осигуряват координацията между европейските структурни и инвестиционни фондове и между европейските структурни и инвестиционни фондове и други имащи отношение политики, стратегии и инструменти на Съюза, включително тези в рамките на външната дейност на Съюза.
7. Частта от бюджета на Съюза, разпределена на европейските структурни и инвестиционни фондове, се изпълнява в рамките на споделено управление между държавите-членки и Комисията в съответствие с член 59 от Финансовия регламент, с изключение на сумата от подкрепата от Кохезионния фонд, прехвърлена към МСЕ, посочена в член 92, параграф 6 от настоящия регламент, иновативните действия по инициатива на Комисията съгласно член 8 от Регламента за ЕФРР и техническата помощ по инициатива на Комисията и подкрепата от прякото управление съгласно Регламента за ЕФМДР.
8. Комисията и държавите-членки спазватпринципа за добро финансово управление в съответствие с член 30 от Финансовия регламент.
9. Комисията и държавите-членки гарантират ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове по време на подготовката и изпълнението във връзка с мониторинга, докладването и оценката.
10. Комисията и държавите-членки изпълняват съответните си роли по отношение на европейските структурни и инвестиционни фондове с цел да намалят административната тежест за бенефициерите.
Член 5
Партньорство и многостепенно управление
1. За споразумението за партньорство и за всяка програма всяка държава-членка организира, в съответствие със своята институционална и правна рамка, партньорство с компетентните регионални и местни органи. Партньорството включва също следните партньори:
а)
компетентните градски и други публични органи;
б)
икономическите и социалните партньори; и
в)
имащи отношение организации, представляващи гражданското общество, включително партньорите от областта на опазването на околната среда, неправителствените организации и организациите, отговарящи за утвърждаването на социалното приобщаване, равенството между половете и недискриминацията.
2. В съответствие с подхода на многостепенно управление държавите-членки привличат партньорите, посочени в параграф 1, в подготовката на споразуменията за партньорство и докладите за напредъка, както и чрез изготвянето и изпълнението на програмите, включително чрез участието в мониторинговите комитети на програмите в съответствие с член 48.
3. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегиран акт в съответствие с член 149, с цел да предвиди европейски кодекс на поведение за партньорство („кодекс на поведение“), за да се подпомогнат и улеснят държавите-членки при организирането на партньорство в съответствие с параграфи 1 и 2 от настоящия член. Кодексът на поведение определя рамката, в която държавите-членки осъществяват партньорството в съответствие със своята институционална и правна рамка и своите национални и регионални правомощия. Като зачита във всяко отношение принципите на субсидиарност и пропорционалност, кодексът на поведение определя следните елементи:
а)
основните принципи относно прозрачни процедури, които трябва да се следват с оглед на идентификацията на съответните партньори, включително, ако е приложимо, обединенията на организации, в които участват, за да се улеснят държавите-членки при определянето, в съответствие с тяхната институционална и правна рамка, на най-представителните имащи отношение партньори;
б)
основните принципи и добрите практики относно участието на различни категории имащи отношение партньори, посочени в параграф 1, при подготовката на споразумението за партньорство и програмите, информацията, която трябва да бъде предоставена относно тяхното участие, и на различните етапи от изпълнението;
в)
добрите практики относно формулирането на правилата за членство и вътрешните процедури за мониторинговите комитети, които трябва да бъдат определени по целесъобразност от държавите-членки или от мониторинговите комитети по програмите в съответствие с приложимите разпоредби на настоящия регламент и правилата за отделните фондове;
г)
основните цели и добрите практики в случаите, когато управляващият орган включва имащите отношение партньори в подготовката на поканите за предложения, и особено добрите практики за избягване на потенциални конфликти на интереси в случаи, при които е възможно имащите отношение партньори да бъдат и потенциални бенефициери, и за включване на имащите отношение партньори в подготовката на докладите за напредъка и във връзка с мониторинга и оценката на програмите в съответствие с приложимите разпоредби на настоящия регламент и правилата за отделните фондове;
д)
примерните области, теми и добри практики относно начина, по който компетентните органи на държавите-членки могат да използват европейските структурни и инвестиционни фондове, включително техническа помощ за укрепването на институционалния капацитет на имащите отношение партньори в съответствие с приложимите разпоредби на настоящия регламент и правилата за отделните фондове;
е)
ролята на Комисията при разпространението на добри практики;
ж)
основните принципи и добри практики, които могат да улеснят държавите-членки при оценяването на осъществяването на партньорството и добавената му стойност.
Разпоредбите на кодекса на поведение по никакъв начин не противоречат на приложимите разпоредби на настоящия регламент или на правилата за отделните фондове.
4. Комисията нотифицира делегирания акт, посочен в параграф 1 от настоящия член, относно Европейския кодекс на поведение за партньорство едновременно на Европейския парламент и Съвета до 18 април 2014 г.. Посоченият делегиран акт не посочва дата на прилагане, която е преди датата на приемането му.
5. Нарушение на задължение, наложено на държава-членка по силата на настоящия член, или на делегирания акт, приет в съответствие с параграф 3 от настоящия член, не представлява нередност, пораждаща финансова корекция по смисъла на член 85.
6. Поне веднъж годишно за всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове Комисията провежда консултации с организациите, които представляват партньорите на равнището на Съюза, относно изпълнението на подкрепата от съответния европейски структурен и инвестиционен фонд и докладва за резултата на Европейския парламент и на Съвета.
Член 6
Съответствие със правото на Съюза и националното право
Операциите, получили подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове, съответстват на приложимото право на Съюза и националното право, свързано с прилагането му („приложимо право“).
Член 7
Насърчаване на равенството между мъжете и жените и на недискриминацията
Държавите-членки и Комисията гарантират, че равенството между мъжете и жените и отчитането на социалните аспекти на пола се вземат под внимание и се насърчават през цялото време на подготовката и изпълнението на програмите, включително по отношение на мониторинга, докладването и оценката.
Държавите-членки и Комисията предприемат съответните стъпки, за да предотвратят всякаква дискриминация на основата на пол, расов или етнически произход, религия или вероизповедание, увреждане, възраст или сексуална ориентация по време на подготовката и изпълнението на програмите. По-специално през цялото време на подготовката и изпълнението на програмите се взема под внимание достъпността за хората с увреждания.
Член 8
Устойчиво развитие
Целите на европейските структурни и инвестиционни фондове се осъществяват в съответствие с принципа на устойчивото развитие и с действията на Съюза за утвърждаване на целта за съхраняване, опазване и подобряване на качеството на околната среда, както е предвидено в член 11 и член 191, параграф 1 от ДФЕС, като се взема предвид принципът „замърсителят плаща“.
Държавите-членки и Комисията гарантират, че по време на подготовката и изпълнението на споразуменията за партньорство и програмите се насърчават изискванията за опазване на околната среда, ресурсната ефективност, смекчаването на изменението на климата и адаптацията към него, опазването на биологичното разнообразие, устойчивостта на природни бедствия, както и превенцията и управлението на риска. Държавите-членки предоставят информация относно подкрепата за цели във връзка с изменението на климата, като използват методология, основана на категориите интервенции, целеви области или мерки, както е целесъобразно, за всеки от европейските структурни или инвестиционни фондове. Тази методология се състои от приписването на конкретен коефициент на подкрепата, предоставяна по европейските структурни и инвестиционни фондове на равнище, което отразява степента, в която тази подкрепа допринася към целите за смекчаване на изменението на климата и за адаптация към него. Приписаният коефициент се различава въз основа на това, дали подкрепата оказва значителен или умерен принос към целите, свързани с изменението на климата. Когато помощта не допринася към постигането на тези цели или приносът е незначителен, се приписва нулев коефициент. В случая на ЕФРР, ЕСФ и Кохезионният фонд коефициенти се прилагат към категориите интервенции, установени в приетата от Комисията номенклатура. В случая на ЕЗФРСР коефициенти се прилагат към целевите области, определени в регламента за ЕЗФРСР, а в случая на ЕФМДР - към мерките, определени в Регламента за ЕФМДЛ.
Комисията определя еднакви правила за всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове по отношение на прилагането на методологията, посочена във втора алинея, чрез акт за изпълнение. Актовете за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
ДЯЛ II
СТРАТЕГИЧЕСКИ ПОДХОД
ГЛАВА I
Тематични цели за европейските структурни и инвестиционни фондове и обща стратегическа рамка
Член 9
Тематични цели
За да допринесе за осъществяването на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и за изпълнението на специфичните задачи на отделните фондове съгласно заложените им цели в Договорите, включително икономическото, социалното и териториалното сближаване, всеки европейски структурен и инвестиционен фонд подкрепя следните тематични цели:
1)
засилване на научноизследователската дейност, технологичното развитие и иновациите;
2)
подобряване на достъпа до ИКТ и на тяхното използване и качество;
3)
повишаване на конкурентоспособността на МСП и на селскостопанския сектор (за ЕЗФРСР), и на сектора на рибарството и аквакултурите (за ЕФМДР);
4)
подпомагане на преминаването към нисковъглеродна икономика във всички сектори;
5)
насърчаване на адаптацията към изменението на климата и превенцията и управлението на риска;
6)
съхраняване и опазване на околната среда и насърчаване на ресурсната ефективност;
7)
насърчаване на устойчивия транспорт и премахване на участъците с недостатъчен капацитет във всички ключови мрежови инфраструктури;
8)
насърчаване на устойчивата и качествена заетост и подкрепа за мобилността на работната сила;
9)
насърчаване на социалното приобщаване, борба с бедността и всяка форма на дискриминация;
10)
инвестиции в образованието, обучението, включително професионално обучение за придобиване на умения и ученето през целия живот;
11)
повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и допринасяне за ефективна публична администрация.
Тематичните цели се изразяват като приоритети, които са специфични за всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове, и се определят в правилата за отделните фондове.
Член 10
Обща стратегическа рамка
1. С оглед да бъде насърчено хармоничното, балансирано и устойчиво развитие на Съюза, общата стратегическа рамка (ОСР) се установява, както е посочено в приложение I. ОСР установява стратегически ръководни принципи за улесняване на процеса на програмиране и секторната и териториалната координация на интервенциите на Съюза по европейските структурни и инвестиционни фондове и с други имащи отношение политики и инструменти на Съюза, в съответствие с целите и задачите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се вземат предвид основните териториални предизвикателства пред различните видове територии.
2. Стратегическите ръководни принципи, съгласно предвиденото в ОСР, се установяват в съответствие с целта и в рамките на обхвата на подкрепата, която всеки европейски структурен и инвестиционен фонд предоставя, както и в съответствие с правилата, ръководещи функционирането на всеки европейски структурен и инвестиционен фонд, както е определено в настоящия регламент и в правилата за отделните фондове. ОСР не налага допълнителни задължения на държавите-членки освен определените в рамките на съответните секторни политики на Съюза.
3. ОСР улеснява подготовката на споразумението за партньорство и програмите в съответствие с принципите на пропорционалност и субсидиарност и при отчитане на националната и регионалната компетентност за целите на вземане на решение за специфични и подходящи мерки по отношение на политиките и координацията.
Член 11
Съдържание
ОСР определя:
а)
механизмите за гарантиране на приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове към стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и на последователност и съгласуваност в процеса на програмиране на европейските структурни и инвестиционни фондове във връзка със съответните препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС, съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, и ако е приложимо, на национално равнище - с националните програми за реформи;
б)
уредбата за насърчаване на интегрираното използване на европейските структурни и инвестиционни фондове;
в)
уредбата за координация между европейските структурни и инвестиционни фондове и други имащи отношение политики и инструменти на Съюза, включително външни инструменти за сътрудничество;
г)
хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8, и междусекторните цели на политиките за усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове;
д)
механизми за преодоляване на основните териториални предизвикателства пред градските, селските и крайбрежните и рибарските райони, демографските предизвикателства на регионите или специфичните потребности на географските райони, засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, както е посочено в член 174 от ДФЕС, и специфичните предизвикателства на най-отдалечените региони по смисъла на член 349 от ДФЕС;
е)
приоритетните области за дейностите по сътрудничество по европейските структурни и инвестиционни фондове, като, когато е уместно, се вземат предвид макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни.
Член 12
Преразглеждане
При големи промени в социалната и икономическата ситуация в Съюза или промени в стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж Комисията може да представи предложение за преразглеждане на ОСР или Европейският парламент или Съветът, като действат съответно в съответствие с член 225 или член 241 от ДФЕС, могат да поискат от Комисията да представи подобно предложение.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, за да допълва или изменя раздел 4 на приложение I, когато е необходимо да се отчетат промените в политиките или инструментите на Съюза, посочени в раздел 4, или промените в дейностите по сътрудничество, посочени в раздел 7, или да се отчете въвеждането на нови политики, инструменти или дейности по сътрудничество на Съюза.
Член 13
Насоки за бенефициерите
1. Комисията изготвя насоки относно начина за ефективен достъп и използване на европейските структурни инвестиционни фондове и относно начина за използване на допълняемостта с други инструменти на имащите отношение политики на Съюза.
2. Насоките се изготвят до 30 юни 2014 г. и предоставят за всяка тематична цел обща информация за съответните налични инструменти на равнището на Съюза с подробни източници на информация, примери на добри практики за съчетаване на наличните инструменти за финансиране в рамките на отделните области на политиката и между тях, описание на съответните органи и организации, участващи в управлението на всеки инструмент, контролен списък за потенциални бенефициери, с цел да им се помогне да установят най-подходящите източници за финансиране.
3. Насоките се публикуват на уебсайтовете на съответните генерални дирекции на Комисията. Комисията и управляващите органи, действащи в съответствие с правилата за отделните фондове, и в сътрудничество с Комитета на регионите, осигуряват разпространението на насоките до потенциалните бенефициери.
ГЛАВА II
Споразумение за партньорство
Член 14
Подготовка на споразумението за партньорство
1. Всяка държава-членка подготвя споразумение за партньорство за периода 1 януари 2014-31 декември 2020 г.
2. Споразумението за партньорство се изготвя от държавите-членки в сътрудничество с партньорите, посочени в член 5. Споразумението за партньорство се подготвя в диалог с Комисията. Държавите-членки изготвят споразумението за партньорство, основано на процедури, които са прозрачни за обществеността и в съответствие със своята институционална и правна рамка.
3. Споразумението за партньорство обхваща цялата подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове в съответната държава-членка.
4. Всяка държава-членка предоставя своето споразумение за партньорство на Комисията до 22 април 2014 г..
5. Когато един или повече от регламентите за отделните европейски структурни и инвестиционни фондове не е влязъл в сила или не се очаква да влезе в сила до 22 февруари 2014 г., изискването споразумението за партньорство, подадено от държава-членка съгласно посоченото в параграф 4, да съдържа елементите, посочени в член 15, параграф 1, буква а), подточки ii), iii), iv) и v), не се прилага за европейския структурен и инвестиционен фонд, засегнат от такова забавяне или очаквано забавяне при влизането в сила на регламента за конкретния фонд.
Член 15
Съдържание на споразумението за партньорство
1. В споразумението за партньорство се определят:
а)
уредбата, която гарантира хармонизирането със стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и специфичните задачи на отделните фондове съгласно заложените им в Договорите цели, включително икономическото, социалното и териториалното сближаване, включително:
i)
анализ на различията, потребностите на развитието и възможноста за растеж спрямо тематичните цели и териториалните предизвикателства, като се отчита националната програма за реформи, когато е уместно, както и съответните препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС, и съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС;
ii)
обобщение на предварителните оценки на програмите или на ключовите констатации от предварителната оценка на споразумението за партньорство, когато последната оценка е извършена от държавата-членка по нейна собствена инициатива;
iii)
избрани тематични цели и за всяка от избраните тематични цели - обобщение на основните резултати, очаквани от всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове;
iv)
ориентировъчния размер на разпределена подкрепа от Съюза по тематични цели на национално равнище за всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове, както и общия ориентировъчен размер на подкрепата, предвидена за цели във връзка с изменението на климата;
v)
прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8, и целите на политиката при усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове;
vi)
списъка на програмите по ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд, с изключение на тези по цел „Европейско териториално сътрудничество“, и на програмите на ЕЗФРСР и ЕФМДР със съответните ориентировъчни размери на разпределените средства по европейски структурен и инвестиционен фонд и по години;
vii)
информацията относно разпределените средства, свързани с резерва за изпълнение, с разбивка по европейски структурен и инвестиционен фонд и където е целесъобразно - по категория на региона, както и за сумите, които не се включват за целите на изчисляването на резерва за изпълнение в съответствие с член 20;
б)
уредбата, с която се гарантира ефективното усвояване на европейските структурни и инвестиционни фондове, включително:
i)
уредбата в съответствие с институционалната рамка на държавите-членки, с която се гарантира координацията между европейските структурни и инвестиционни фондове и координацията с други инструменти за финансиране, национални и на Съюза, и с ЕИБ;
ii)
информацията, необходима за предварителна проверка на съответствието с правилата за допълняемостта, определени в трета част;
iii)
обобщение на оценката за изпълнението на приложимите в съответствие с член 19 и приложение ХI на национално равнище предварителни условия и в случай чеприложимите предварителни условия не са изпълнени - на действията, които трябва да бъдат предприети, отговорните ортанизации и графика за провеждането на тези действия,;
iv)
методологията и механизмите, с които се гарантира съгласуваност на функционирането на рамката на изпълнението в съответствие с член 21;
v)
оценка на това, дали има необходимост от укрепване на административния капацитет на органите, участващи в управлението и контрола на програмите, и - когато е целесъобразно - на бенефициерите, както и ако е необходимо - обобщение на действията, които трябва да бъдат предприети за тази цел;
vi)
обобщение на планираните в програмите действия, включващо примерен график за постигане на намаление на административната тежест за бенефициерите;
в)
уредба на принципа на партньорство, както е посочено в член 5;
г)
примерен списък на партньорите, посочени в член 5, и обобщение на предприетите действия за привличането им в съответствие с член 5 и за тяхната роля в подготовката на споразумението за партньорство, както и доклада за напредъка, посочен в член 52.
2. В споразумението за партньорство се посочва също:
а)
интегриран подход за териториално развитие, подпомогнато от европейските структурни и инвестиционни фондове, или обобщение на основаните на съдържанието на програмите интегрирани подходи за териториално развитие, в което се установява:
i)
уредбата, с която се гарантира интегриран подход към използването на европейските структурни и инвестиционни фондове за териториалното развитие на специфични подрегионални райони, и по-специално уредбата за прилагане на членове 32, 33 и 36, придружена от принципите за определяне на градските райони, в които е необходимо да се проведат интегрирани действия за устойчиво градско развитие;
ii)
основните приоритетни области за сътрудничество по европейските структурни и инвестиционни фондове, като се отчитат - където е целесъобразно - макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни;
iii)
ако е целесъобразно, интегриран подход, насочен към специфичните потребности на най-силно засегнатите от бедност географски райони или на целевите групи, изложени на най-висок риск от дискриминация или социално изключване, като се обръща специално внимание на маргинализираните общности и хората с увреждания, дълготрайно безработните и младежите, които не участват в никаква форма на заетост, образование или обучение;
iv)
ако е целесъобразно, интегриран подход, насочен към демографските предизвикателства за регионите или специфичните потребности на географските райони, засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, както е посочено в член 174 от ДФЕС;
б)
уредба за осигуряване на ефективното изпълнение на европейските структурни и инвестиционни фондове, включително оценка на съществуващите системи за обмен на електронни данни и обобщение на планираните действия, с които постепенно да се даде възможност целият обмен на информация между бенефициерите и органите, отговорни за управлението и контрола на програмите, да бъде осъществяван чрез обмен на електронни данни.
Член 16
Приемане и изменение на споразумението за партньорство
1. Комисията оценява съгласуваността на споразумението за партньорство с настоящия регламент, като отчита националната програма за реформи, когато е уместно, и съответните препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС, и съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, както и предварителните оценки на програмите, и в тримесечен срок след датата на подаване от държавата-членка на споразумението за партньорство представя коментарите си. Съответната държава-членка предоставя всичката необходима допълнителна информация и, когато е целесъобразно, преразглежда споразумението за партньорство.
2. Комисията чрез актове за изпълнение приема решение за одобряване на елементите на споразумението за партньорство, които попадат в обхвата на член 15, параграфи 1 и,тези, които попадат в обхвата на член 15, параграф 2 и в случай че дадена държава-членка е приложила разпоредбите на член 96, параграф 8 за елементите, изискващи решение на Комисията съгласно член 96, параграф 10, не по-късно от четири месеца след датата на подаването от държавата-членка на нейното споразумение за партньорство, при условие че евентуално направените от Комисията коментари са подходящо отчетени. Споразумението за партньорство не може да влиза в сила по-рано от 1 януари 2014 г.
3. До 31 декември 2015 г. Комисията подготвя доклад относно резултата от преговорите по споразуменията за партньорство и програмите, включващ подробен преглед на основните проблеми, за всяка държава-членка. Този доклад се представя едновременно на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите.
4. Когато държава-членка предложи изменение на елементите на споразумението за партньорство, които попадат в обхвата на решението на Комисията, посочено в параграф 2, Комисията прави оценка в съответствие с параграф 1 и, когато това е целесъобразно, приема чрез актове за изпълнение решение за одобряване на изменението в рамките на три месеца от датата на представянето на предложението за изменение от държавата-членка.
5. Когато държава-членка изменя елементи от споразумението за партньорство, които не попадат в обхвата на решението на Комисията, посочено в параграф 2, държавата-членка нотифицира за това Комисията в рамките на един месец от датата на решението за изменение.
Член 17
Приемане на преразгледаното споразумение за партньорство в случай на забавяне при влизането в сила на регламента за конкретния фонд
1. Когато се прилага член 14, параграф 5, всяка държава-членка представя на Комисията преразгледано споразумение за партньорство, което включва елементите, липсващи в споразумението за партньорство, за съответния европейски структурен и инвестиционен фонд, в срок от два месеца от датата на влизане в сила на регламента за конкретния фонд, който е бил обект на закъснението.
2. Комисията оценява съгласуваността на преразгледаното споразумение за партньорство с настоящия регламент в съответствие с член 16, параграф 1 и приема, чрез актове за изпълнение, решение, с което одобрява преразгледаното споразумение за партньорство в съответствие с член 16, параграф 2.
ГЛАВА III
Тематична концентрация, предварителни условия и преглед на изпълнението
Член 18
Тематична концентрация
Държавите-членки концентрират подкрепата - в съответствие с правилата за отделните фондове - върху интервенциите, които имат най-голяма добавена стойност по отношение на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като вземат предвид основните териториални предизвикателства пред различните видове територии в съответствие с ОСР, предизвикателствата, набелязани в националните програми за реформи, и, когато е целесъобразно, съответните препоръки за отделните държави в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС и съответните препоръки на Съвета, приети съгласно член 148, параграф 4 от ДФЕС. Разпоредбите за тематичната концентрация по правилата за отделните фондове не се отнасят за техническата помощ.
Член 19
Предварителни условия
1. Държавите-членки оценяват в съответствие със своите институционални и правни рамки и в контекста на подготовката на програмите и, където е целесъобразно, на споразумението за партньорство дали предварителните условия, предвидени в съответните правила за отделните фондове, и общите предварителни условия, предвидени в част II от приложение ХI, са приложими към специфичните цели, преследвани в рамките на приоритетите на техните програми, както и дали приложимите предварителни условия са изпълнени.
Предварителните условия се прилагат само ако и при положение, че спазват предвиденото в член 2, точка 33 определение по отношение на специфичните цели, преследвани в рамките на приоритетите на програмата. Оценката на приложимостта взема под внимание, без да се накърнява определението, посочено в член 2, точка 33 принципа на пропорционалност в съответствие с член 4, параграф 5, като отчита равнището на разпределената подкрепа, където това е целесъобразно. Оценката на изпълнението се ограничава до критериите, предвидени в правилата за отделните фондове и в част II от приложение ХI.
2. Споразумението за партньорство включва обобщение на оценката относно изпълнението на приложимите предварителни условия на национално равнище, а по отношение на онези, които съгласно оценката, посочена в параграф 1, не са изпълнени към датата на подаване на споразумението за партньорство, действията, които трябва да бъдат предприети, отговорните органи и графикът за изпълнението на тези действия. Всяка програма определя кои от предварителните условия, предвидени в съответните правила за отделните фондове, и от общите предварителни условия, определени в част II от приложение ХI, са приложими към програмата и кои от тях, съгласно оценката, посочена в параграф 1, са изпълнени към датата на подаване на споразумението за партньорство и програмите. Когато приложимите предварителни условия не са изпълнени, програмата включва описание на действията, които трябва да бъдат предприети, отговорните органи и графика за тяхното изпълнение. Държавите-членки изпълняват тези предварителни условия не по-късно от 31 декември 2016 г. и докладват за тяхното изпълнение най-късно в рамките на годишния доклад за изпълнението през 2017 г.в съответствие с член 50, параграф 4, или на доклада за напредъка през 2017 г. в съответствие с член 52, параграф 2, буква в).
3. Комисията оценява съгласуваността и уместността на предоставената от държавата-членка информация за приложимостта на предварителните условия и изпълнението на приложимите предварителни условия в рамките на своята оценка на програмите и, където е целесъобразно, на споразумението за партньорство.
Тази оценка на Комисията на приложимостта взема под внимание, в съответствие с член 4, параграф 5, принципа на пропорционалност, като отчита равнището на разпределената подкрепа, където това е целесъобразно. Оценката на Комисията на изпълнението се ограничава до критериите, предвидени в правилата за отделните фондове, и в част II от приложение ХI и зачита националните и регионалните правомощия за вземане на решение относно конкретните и подходящи мерки на политиката, включително съдържанието на стратегиите.
4. В случай на несъгласие между Комисията и държава-членка относно приложимостта на предварително условие към специфичната цел на приоритетите на дадена програма или неговото изпълнение, Комисията доказва както приложимостта в съответствие с определението по член 2, точка 33, така и неизпълнението.
5. Когато приема дадена програма, Комисията може да реши да спре всички междинни плащания по съответния приоритет на посочената програма или част от тях до завършването на действията, посочени в параграф 2, когато е необходимо, за да се избегне накърняването в значителна степен на ефективното и ефикасно постигане на специфичните цели на съответния приоритет. Незавършването до определения в параграф 2 срок на действията за изпълнение на приложимо предварително условие, което не е било изпълнено към датата на подаване на споразумението за партньорство и на съответните програми, представлява основание за спиране на междинни плащания от Комисията към приоритетите на съответната програма, които са засегнати. И в двата случая обхватът на спрените плащания е съразмерен, като се вземат предвид действията, които трябва да бъдат предприети, и фондовете, изложени на риск.
6 Параграф 5 не се прилагат в случай на споразумение между Комисията и държавата-членка относно неприложимостта на предварително условие или при факт, че приложимо предварително условие е било изпълнено, за което сочи одобряването на програмата и споразумението за партньорство, или при липса на коментари от страна на Комисията в рамките на 60 дни от подаването на съответния доклад, посочен в параграф 2.
7 При завършване от държавата-членка на действията, свързани с изпълнението на предварителни условия, които са приложими към засегнатата програма и които не са били изпълнени към момента на решението на Комисията за спиране, Комисията незабавно отменя спирането на междинни плащания за даден приоритет. Освен това Комисията незабавно отменя спирането, когато след изменение на програмата, свързана със засегнатия приоритет, съответното предварително условие вече не е приложимо.
8. Параграфи 1-7 не се прилагат по отношение на програмите по линия на цел „Европейско териториално сътрудничество“.
Член 20
Резерв за изпълнение
6 % от средствата, разпределени на ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд по цел „Инвестиции за растеж и работни места“, посочена в член 89, параграф 2, буква а) от настоящия регламент, както и на ЕЗФРСР и ЕФМДР, и за мерките, финансирани съгласно споделеното управление в съответствие с Регламента за ЕФМДР представляват резерв за изпълнение, който се определя в споразумението за партньорство и програмите, разпределен за конкретни приоритети в съответствие с член 20 от настоящия регламент.
За целите на изчисляването на резерва за изпълнение се изключват следните средства:
а)
средствата, разпределени за инициативата за младежка заетост, както са определени в оперативната програма в съответствие с член 18 от Регламента за ЕСФ;
б)
средствата, разпределени за техническа помощ по инициатива на Комисията;
в)
средствата, прехвърлени от първи стълб на ОСП към ЕЗФРСР съгласно член 7, параграф 2 и член 14, параграф 1 от Регламент (EC) № 1307/2013;
г)
средствата, прехвърлени към ЕЗФРСР в изпълнение на членове 10б, 136 и 136б от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета съответно за календарните години 2013 и 2014;
д)
средствата, прехвърлени от Кохезионния фонд към МСЕ в съответствие член 92, параграф 6;
е)
средствата, прехвърлени към Европейския фонд за подпомагане на най-нуждаещите се лица в съответствие с член 92, параграф 7 от настоящия регламент;
ж)
средствата, разпределени за иновативни дейности в областта на устойчивото градско развитие в съответствие с член 92, параграф 8 от настоящия регламент.
Член 21
Преглед на изпълнението
1. Комисията в сътрудничество с държавите-членки предприема преглед на изпълнението на програмите във всяка държава-членка през 2019 г. („преглед на изпълнението“) спрямо рамката на изпълнението, определена в съответните програми. Методът за определяне на рамката на изпълнението е определен в приложение II.
2. При прегледа на изпълнението се разглежда постигането на етапните цели на програмите на нивото на приоритетите въз основа на информацията и оценките, представени в годишния доклад за изпълнението, предоставен от държавите-членки през 2019 г.
Член 22
Прилагане на рамката за изпълнение
1. Резервът за изпълнение е в размер между 5 и 7 % от разпределените средства за всеки приоритет в рамките на дадена програма, с изключение на приоритетите, предназначени за техническа помощ и програмите, предназначени за финансови инструменти в съответствие с член 39. Общият размер на резерва за изпълнение, разпределен по европейски структурен и инвестиционен фонд и по категория региони, възлиза на 6 %. Сумите, съответстващи на резерва за изпълнение, се определят в програмите, разбити по приоритет и, където е целесъобразно, по европейски структурен и инвестиционен фонд и по категория региони.
2. Въз основа на прегледа на изпълнението в срок от два месеца от получаването на съответните годишни доклади за изпълнението през 2019 г. Комисията приема решение посредством актове за изпълнение за определяне за всеки европейски структурен и инвестиционен фонд и за всяка държава-членка на програмите и приоритетите, по които са постигнати етапните цели, като посочва тази информация по европейски структурен и инвестиционен фонд и по категория региони, когато приоритетът обхваща повече от един европейски структурен иинвестиционен фонд или категория региони.
3. Резервът за изпълнение се разпределя единствено на програми и приоритети, по които са постигнати етапните цели. Когато приоритетите са постигнали своите етапни цели, сумата на резерва за изпълнение, определен за приоритета, се счита за окончателно разпределена въз основа на решението на Комисията, посочено в параграф 2.
4. Когато приоритетите не са постигнали своите етапни цели, държавата-членка предлага преразпределението на сума, съответстваща на резерва за изпълнение, към приоритетите, определени в решението на Комисията, посочено в параграф 2, и други изменения на програмата, които са резултат от преразпределянето на резерва за изпълнение, не по-късно от три месеца след приемането на решението, посочено в параграф 2.
Комисията одобрява, в съответствие с член 30, параграфи 3 и 4, изменението на съответните програми. В случаите, когато държава-членка не подаде информация в съответствие с член 50, параграфи 5 и 6, резервът за изпълнение за съответните програми или приоритети не се разпределя на засегнатите програми или приоритети.
5. Предложението на държавата-членка за преразпределяне на резерва за изпълнение трябва да е в съответствие с изискванията за тематична концентрация и минималните размери на разпределените средства, определени в настоящия регламент и в правилата за отделните фондове. Чрез дерогация, когато един или повече от приоритетите, свързани с изискванията за тематична концентрация или с минималните размери на разпределените средства, не са постигнали своите етапни цели, държавата-членка може да предложи преразпределяне на резерва, който не отговаря на горепосочените изисквания и минимални размери на разпределените средства.
6. Когато вследствие на преглед на изпълнението на даден приоритет са налице доказателства за сериозен неуспех по отношение на постигането на етапните цели на този приоритет, свързани единствено с финансовите показатели и показателите за изпълнението и с основните етапи на изпълнението, определени в рамката на изпълнението, и че този неуспех се дължи на ясно установени слабости по отношение на изпълнението, които Комисията предварително е съобщила, съгласно член 50, параграф 8, след тесни консултации със съответната държава-членка, и че тази държава-членка не е предприела необходимите корективни действия за отстраняване на тези слабости, Комисията може, не по-рано от пет месеца след това съобщение, да спре по дадения приоритет на програмата всички междинни плащания или част от тях в съответствие с процедурата, предвидена в правилата за отделните фондове.
Комисията незабавно отменя спирането на междинните плащания, когато държавата-членка предприеме необходимите корективни действия. Когато корективното действие се отнася до пренасочване на разпределени финансови средства към други програми или приоритети, по които са постигнати етапните цели, Комисията одобрява чрез акт за изпълнение необходимото изменение на съответните програми в съответствие с член 30, параграф 2. Чрез дерогация от член 30, параграф 2 в такъв случай Комисията взема решение относно изменението не по-късно от два месеца след подаването на искането за изменение от страна на държавата-членка.
7. В случай че въз основа на прегледа на окончателния доклад за изпълнението на програмата Комисията установи сериозен неуспех в постигането на целите, свързани единствено с финансовите показатели, показателите за изпълнението и основните етапи на изпълнението, определени в рамката на изпълнението, който се дължи на ясно установени слабости по отношение на изпълнението, които Комисията предварително е съобщила съгласно член 50, параграф 8, след тесни консултации със съответната държава-членка, и тази държава-членка не е предприела необходимите корективни действия за отстраняване на тези слабости, Комисията може, независимо от разпоредбите на член 85, да приложи финансови корекции по отношение на съответните приоритети в съответствие с правилата за отделните фондове.
Когато прилага финансови корекции, Комисията - при строго спазване на принципа на пропорционалност - взема предвид степента на усвояване и външните фактори, допринесли за неуспеха.
Финансови корекции не се прилагат, когато неуспехът за постигане на целите се дължи на въздействието на социално-икономически или екологични фактори, съществени промени в икономическите или екологичните условия в съответната държава-членка или на причини, свързани с форсмажорни обстоятелства, които оказват сериозно въздействие върху изпълнението на съответните приоритети.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149 с цел установяването на подробни правила относно критериите за определяне на степента на финансовата корекция, която трябва да бъде приложена.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на подробна уредба с цел осигуряване на последователен подход при определянето на етапните и общите цели в рамката на изпълнението за всеки приоритет и за оценка на постигането на етапните и общите цели. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
ГЛАВА IV
Мерки, свързани с доброто икономическо управление
Член 23
Мерки за обвързване на ефективността на европейските структурни и инвестиционни фондове с доброто икономическо управление
1. Комисията може да поиска от дадена държава-членка да преразгледа своето споразумение за партньорство и съответните програми и да предложи изменения в тях, когато това е необходимо за подпомагане на изпълнението на съответните препоръки на Съвета или за осигуряване на максимално въздействие на европейските структурни и инвестиционни фондове по отношение на растежа и конкурентоспособността в държавите-членки, които получават финансова помощ.
Такова искане може да бъде направено за следните цели:
а)
с цел подкрепа за изпълнението на съответна препоръка на Съвета за отделна държава, приета в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС или на съответна препоръка на Съвета за отделна държава, приета в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, отправена към засегнатата държава-членка;
б)
с цел подкрепа на изпълнението на съответните препоръки на Съвета, насочени към съответната държава-членка и приети в съответствие с член 7, параграф 2 или член 8, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 (30) на Европейския парламент и на Съвета, при условие че тези изменения се считат за необходими с цел спомагане за коригирането на макроикономическите дисбаланси, или
в)
с цел максимално увеличаване на въздействието на наличните европейски структурни и инвестиционни фондове по отношение на растежа и конкурентоспособността, ако дадена държава-членка отговаря на едно от следните условия:
i)
предоставя й се финансова помощ от Съюза съгласно Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета (31);
ii)
предоставя й се финансова помощ в съответствие Регламент (ЕС) № 332/2002 на Съвета (32);
iii)
предоставя й се финансова помощ, която задейства програма за макроикономически корекции в съответствие с Регламент (ЕС) № 472/2013 на Европейския парламент и на Съвета (33) или води до решение на Съвета в съответствие с член 136, параграф 1 от ДФЕС.
За целите на втора алинея, буква б) всяко едно от тези условия се счита за изпълнено, ако такава помощ е била предоставена на държавата-членка преди или след 21 декември 2013 г. и държавата-членка продължава да разполага с нея.
2 Искането на Комисията към държава-членка в съответствие с параграф 1 е основателно, с оглед на необходимостта от подкрепа за изпълнението на съответните препоръки или за осигуряване на максимално въздействие на европейските структурни и инвестиционни фондове по отношение на растежа и конкурентоспособността, както е целесъобразно, и да посочва програмите или приоритетите, които според нея са засегнати, и естеството на очакваните изменения. Такива искания не се правят преди 2015 г. или след 2019 г., нито във връзка с една и съща програма в две последователни години.
3. Държавата-членка представя своя отговор на искането, посочено в параграф 1, в срок от два месеца от получаването му, като посочва измененията, които счита за необходими в споразумението за партньорство и програмите, причините за тези изменения, като идентифицира засегнатите програми и очертава естеството на предлаганите изменения, както и очакваното им въздействие върху изпълнението на препоръките и върху изпълнението на европейските структурни и инвестиционни фондове. Ако е необходимо, Комисията прави коментари в срок от един месец от получаването на този отговор.
4. Държавата-членка представя предложение за изменение на споразумението за партньорство и съответните програми в срок от два месеца от датата на подаване на отговора, посочен в параграф 3.
5. В случай, че Комисията не е представила коментари или е удовлетворена, че представените коментари са били надлежно отчетени, Комисията приема решение за одобряване на измененията в споразумението за партньорство и съответните програми без ненужно забавяне и във всички случаи не по-късно от три месеца след датата на тяхното представяне от държавата-членка в съответствие с параграф 3.
6. В случаите, когато държавата-членка не предприеме ефективни действия в отговор на искане, направено в съответствие с параграф 1, в сроковете, определени в параграфи 3 и 4, Комисията може в тримесечен срок след коментарите си съгласно параграф 3 или след подаването на предложението от държавата-членка съгласно параграф 4, да предложи на Съвета да спре част от плащанията или всички плащания за съответните програми или приоритети. В предложението си Комисията посочва основанията, поради които е стигнала до заключението, че държавата-членка не е предприела ефективни действия. При изготвянето на предложението си Комисията взема предвид цялата относима информация и разглежда надлежно всички елементи, произтичащи от структурирания диалог по параграф 15, и мненията, изразени в хода на този диалог.
Съветът взема решение по това предложение чрез акт за изпълнение. Този акт за изпълнение се прилага само по отношение на искания за плащане, подадени след датата на приемане на този акт за изпълнение.
7 Обхватът и равнището на спиране на плащанията, налагано в съответствие с параграф 5, са пропорционални и ефективни и зачитат равното третиране на държавите-членки, по-специално по отношение на въздействието на спирането върху икономиката на съответната държава-членка. Програмите, които подлежат на спиране, се определят въз основа на нуждите, определени в посоченото в параграфи 1 и 2 искане.
Спирането на плащанията не надхвърля 50 % от плащанията по всяка от съответните програми. В решението може да се предвиди увеличение на равнището на спиране до 100 % от плащанията, ако държавата-членка не предприеме ефективни действия в отговор на искане, отправено в съответствие с параграф 1, в срок от три месеца от датата на решението за спиране на плащанията, посочено в параграф6.
8. Когато държавата-членка е предложила изменения на споразумението за партньорство и съответните програми съгласно искането на Комисията, Съветът по предложение на Комисията взема решение за отмяна на спирането на плащанията.
9. Комисията отправя предложение до Съвета за спиране на всички или част от бюджетните кредити за поети задължения или плащания за програмите на дадена държава-членка в следните случаи:
а)
когато Съветът реши в съответствие с член 126, параграф 8 или член 126, параграф 11 от ДФЕС, че съответната държава-членка не е предприела ефективни действия да коригира прекомерния си дефицит;
б)
когато Съветът приеме две последователни препоръки в същата процедура при дисбаланс в съответствие с член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 на основание, че дадена държава-членка е представила неудовлетворителен план за корективни действия;
в)
когато Съветът приеме две последователни решения в същата процедура при дисбаланс в съответствие с член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, с които се установява неспазване от страна на държава-членка на основание, че последната не е предприела препоръчаните корективни действия;
г)
когато Комисията заключи, че дадена държава-членка не е предприела мерки за изпълнението на програмата за приспособяване, посочена в Регламент (ЕС) № 407/2010 или Регламент (ЕО) № 332/2002, и вследствие на това реши да не разрешава отпускането на финансовата помощ, предоставена на тази държава-членка;
д)
когато Съветът реши, че дадена държава-членка не спазва програмата за макроикономически корекции, посочена в член 7 от Регламент (ЕС) № 472/2013, или мерките, поискани с решение на Съвета, прието в съответствие с член 136, параграф 1 от ДФЕС.
При изготвянето на предложението си Комисията спазва разпоредбите на параграф 11 и взема предвид цялата относима информация в тази връзка и разглежда надлежно всички елементи, произтичащи от структурирания диалог по параграф 15, и мненията, изразени в хода на структурирания диалог по пораграф 15.
Приоритет се отдава на спирането на бюджетни кредити за поети задължения: плащания се спират само ако са поискани незабавни действия и в случай на съществено неспазване. Спирането на плащания се прилага по отношение на искания за плащане, представени за съответните програми след датата на вземане на решението за спиране.
10. Предложение от страна на Комисията, както е посочено в параграф 9, по отношение на спирането на бюджетни кредити за поети задължения, се счита за прието от Съвета, освен ако Съветът вземе решение посредством акт за изпълнение да отхвърли това предложение с квалифицирано мнозинство в срок от един месец от представянето на предложението на Комисията. Спирането на бюджетни кредити за поети задължения се прилага по отношение на бюджетни кредити за поети задължения от европейските структурни и инвестиционни фондове за съответната държава-членка, считано от 1 януари на годината, следваща решението за спиране.
Съветът приема решение посредством акт за изпълнение относно дадено предложение на Комисията, посочено в параграф 9, във връзка със спирането на плащанията.
11. Обхватът и равнището на спирането на бюджетните кредити за поети задължения или плащанията, които следва да се налагат въз основа на параграф 10, са пропорционални, зачитат равноправното третиране на държавите-членки и вземат предвид икономическите и социалните условия в съответната държава-членка, по-специално равнището на безработицата на съответната държава-членка спрямо средното за Съюза равнище и въздействието на спирането върху икономиката на съответната държава-членка. Въздействието на спирането върху програми, които са от решаващо значение за справяне с неблагоприятни икономически или социални условия, е специфичен фактор, който подлежи на отчитане.
Подробни разпоредби за определяне на обхвата и равнището на спиране са предвидени в приложение II.
Спирането на бюджетни кредити за поети задължения подлежи на най-ниския от следните тавани:
а)
най-много 50 % от бюджетните кредити за поети задължения, свързани със следващата финансова година за европейските структурни и инвестиционни фондове, при първи случай на неспазване на процедура при прекомерен дефицит, както е посочено в параграф 9, първа алинея, буква а), и най-много 25 % от бюджетните кредити за поети задължения, свързани със следващата финансова година за европейските структурни и инвестиционни фондове, при първия случай на неспазване, свързано с план за корективни действия в рамките на процедура при прекомерен дисбаланс, както е посочено в параграф 9, първа алинея, буква б), или неспазване на препоръчаните корективни действия в съответствие с процедура при прекомерен дисбаланс, както е посочено в параграф 9, първа алинея, буква в).
Равнището на спиране се увеличава постепенно до достигане на най-много 100 % от бюджетните кредити за поети задължения, свързани със следващата финансова година за европейските структурни и инвестиционни фондове, в случай на процедура при прекомерен дефицит и до 50 % от бюджетните кредити за поети задължения, свързани със следващата финансова година за европейските структурни и инвестиционни фондове, в случай на процедура при прекомерен дисбаланс, съобразно съссериозността на неспазването;
б)
най-много 0,5 % от номиналния БВП, прилагани при първи случай на неспазване на процедура при прекомерен дефицит, както е посочено в параграф 6, буква б), и най-много 0,25 % от номиналния БВП, прилагани при първи случай на неспазване на план за корективни действия в рамките на процедура при прекомерен дисбаланс, както е посочено в параграф 9, първа алинея, буква б), или неспазване на препоръчаните корективни действия в съответствие с процедура при прекомерен дисбаланс, както е посочено в параграф 9, първа алинея, буква в).
Ако неспазването, свързано с корективните действия, посочено в параграф 9, букви а), б) и в), продължи, процентът на този БВП таван се увеличава постепенно до достигането на:
-
най-много 1 % от номиналния БВП, прилаган в случай на трайно неспазване на процедура при прекомерен дефицит в съответствие с параграф 9, първа алинея, буква а), и
-
най-много 0,5 % от номиналния БВП, прилагани в случай на трайно неспазване на процедура при прекомерен дисбаланс в съответствие с параграф 9, първа алинея, букви б) или в), съобразно сериозността на неспазването.
в)
най-много 50 % от бюджетните кредити за поети задължения, свързани със следващата финансова година за европейските структурни и инвестиционни фондове, или най-много 0,5 % от номиналния БВП, при първи случай на неспазване, както е посочено в параграф 9, първа алинея, букви г) и д).
При определяне на равнището на спирането и на това, дали да се спрат бюджетните кредити за поети задължения или плащанията, се взема предвид етапът на програмния цикъл, като се отчита по-специално оставащият период за използване на средствата след повторното вписване в бюджета на спрените бюджетни кредити за поети задължения.
12. Без да се засягат правилата относно отмяната на бюджетните кредити за поети задължения, предвидени в членове 86 - 88, Комисията без забавяне отменя спирането на бюджетните кредити за поети задължения в следните случаи:
а)
когато процедурата при прекомерен дефицит се провежда при спиране в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (34) или Съветът реши в съответствие с член 126, параграф 12 от ДФЕС да отмени решението относно съществуването на прекомерен дефицит;
б)
когато Съветът е одобрил плана за корективни действия, подаден от съответната държава-членка в съответствие с член 8, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, или процедурата при прекомерен дисбаланс е поставена в положение на спиране в съответствие с член 10, параграф 5 от посочения регламент или Съветът приключи процедурата при прекомерен дисбаланс в съответствие с член 11 от посочения регламент;
в)
когато Комисията заключи, че съответната държава-членка е предприела подходящи мерки за изпълнението на програмата за корекции, посочена в член 7 от Регламент (EC, Euratom) № 472/2013, или мерките, поискани с решение на Съвета в съответствие с член 136, параграф 1 от ДФЕС.
При отмяната на спирането на бюджетни кредити за поети задължения Комисията повторно вписва в бюджета спрените бюджетни кредити за поети задължения в съответствие с член 8 от Регламент (EC, Euratom) № 1311/2013 на Съвета.
Решение относно отмяна на спирането на плащанията се взема от Съвета по предложение на Комисията, когато приложимите условия, посочени в първа алинея, букви а)-в), са изпълнени.
13. Параграфи 6-12 не се прилагат за Обединеното кралство, когато спирането на бюджетните кредити за поети задължения или на плащанията е свързано с въпроси, обхванати от параграф 1, втора алинея, букви а), б) и в), подточка (iii) или- параграф 9, първа алинея, букви а),б) или в).
14. Настоящият член не се прилага по отношение на програми по цел „Европейско териториално сътрудничество“.
15. Комисията информира Европейския парламент за прилагането на настоящия член. По-специално, когато едно от условията, определени в параграф 6 или параграф 9, първа алинея, букви а)-д), е изпълнено за държава-членка, Комисията незабавно информира Европейския парламент и представя подробни данни относно европейските структурни и инвестиционни фондове и програми, които могат да бъдат обект на спиране на бюджетните кредити за поети задължения или на плащанията.
Европейският парламент може да покани Комисията на структуриран диалог относно прилагането на настоящия член, като се взема предвид по-специално предаването на информацията, посочена в първата алинея.
Комисията предава предложението за спиране на бюджетните кредити за поети задължения или на плащанията или предложението за отмяна на такова спиране на Европейския парламент и на Съвета незабавно след приемането му. Европейският парламент може да покани Комисията да обясни причините за предложението си.
16. През 2017 г. Комисията прави преглед на прилагането на настоящия член. За тази цел Комисията изготвя доклад, който предава на Европейския парламент и на Съвета и който при необходимост е придружен от законодателно предложение.
17. При големи промени в социалната и икономическата ситуация в Съюза Комисията може да представи предложение за преглед на приложението на настоящия член или Европейският парламент или Съветът, като действат в съответствие с член 225 или член 241 ДФЕС, могат да изискат от Комисията да представи подобно предложение.
Член 24
Увеличение на плащанията за държави-членки, изпитващи временни бюджетни затруднения
1. По искане на държава-членка междинните плащания могат да бъдат увеличени с 10 процентни пункта над ставката на съфинансиране, приложима за всеки приоритет за ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд, или за всяка мярка за ЕЗФРСР и ЕФМДР. Ако дадена държава-членка изпълнява едно от следните условия след 21 декември 2013 г., увеличената ставка, която не може да надвишава 100 %, се прилага към исканията за плащане на тази държава-членка за периода до 30 юни 2016 г.:
а)
в случаите, когато съответната държава-членка получава заем от Съюза съгласно Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета;
б)
в случаите, когато съответната държава-членка получава средносрочна финансова помощ съгласно Регламент (ЕО) № 332/2002, обвързана с изпълнението на програма за макроикономически корекции;
в)
в случаите, когато на съответната държава-членка се предоставя финансова помощ, обвързана с изпълнението на програма за макроикономически корекции съгласно посоченото в Регламент (ЕС) № 472/2013.
Настоящият параграф не се прилага за програми по Регламента за ЕТС.
2. Независимо от параграф 1, подкрепата на Съюза посредством междинните плащания и плащанията на окончателното салдо не може да надвишава размера на публичната подкрепа или максималния размер на подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за всеки приоритет на ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд или за всяка мярка на ЕЗФРСР и ЕФМДР, както е определено в решението на Комисията за одобряване на програмата.
3. Комисията разглежда прилагането на параграфи 1 и 2 и представя на Европейския парламент и на Съвета доклад с нейната оценка и при необходимост представя съответно законодателно предложение преди 30 юни 2016 г.
Член 25
Управление на техническата помощ за държави-членки, изпитващи временни бюджетни затруднения
1. По искане на държава-членка, изпитваща временни бюджетни затруднения, която изпълнява условията, определени в член 24, параграф 1, част от средствата, предвидени в член 59 и програмирани в съответствие с правилата за отделните фондове, по споразумение с Комисията могат да бъдат прехвърлени за техническа помощ по инициатива на Комисията за изпълнението на мерки във връзка със съответната държава-членка в съответствие с член 58, параграф 1, трета алинея, буква к) чрез пряко или непряко управление.
2. Средствата, посочени в параграф 1, са допълнение към сумите, установени в съответствие с таваните, определени в правилата за отделните фондове за техническа помощ по инициатива на Комисията. Когато таванът на техническа помощ по инициатива на държава-членка е определен в правилата за отделните фондове, сумата, която подлежи на прехвърляне, се включва за целите на изчисляването на спазването на този таван.
3. Държава-членка отправя искане за прехвърлянето, посочено в параграф 2, за дадена календарна година, през която тя изпълнява условията, определени в член 24, параграф 1, до 31 януари на годината, в която трябва да се извърши прехвърлянето. Искането се придружава с предложение за изменение на програмата или програмите, от които ще се извърши прехвърлянето. В споразумението за партньорство се правят съответните изменения в съответствие с член 30, параграф 2 за определяне на общата сума, която се прехвърля на Комисията всяка година.
Когато дадена държава-членка изпълнява условията, определени в член 24, параграф 1, към 1 януари 2014 г., тя може да подаде искането за тази година едновременно с подаването на своето споразумение за партньорство за определяне на сумата, която трябва да бъде прехвърлена към техническата помощ по инициатива на Комисията.
ДЯЛ III
ПРОГРАМИРАНЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби относно европейските структурни и инвестиционни фондове
Член 26
Подготовка на програмите
1. Европейските структурни и инвестиционни фондове се изпълняват чрез програми в съответствие със споразумението за партньорство. Всяка програма обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
2. Програмите се изготвят от държавите-членки или от орган, посочен от тях, в сътрудничество с партньорите, посочени в член 5. Държавите-членки изготвят програмите въз основа на процедури, които са прозрачни за обществеността в съответствие със своята институционална и правна рамка.
3. Държавите-членки и Комисията си сътрудничат за осигуряване на ефективна координация при подготовката и изпълнението на програмите за европейските структурни и инвестиционни фондове, включително, когато е уместно, многофондовите програми за фондовете, като отчитат принципа на пропорционалност.
4. Програмите се подават от държавите-членки до Комисията дотри месеца след подаването на споразумението за партньорство. Програмите по „Европейско териториално сътрудничество“ се подават до 22 септември 2014 г.. Всички програми се придружават от предварителната оценка, посочена в член 55.
5. Когато влизането в сила на един или повече от регламентите за отделните европейски структурни и инвестиционни фондове е между 22 февруари 2014 г. и 22 юни 2014 г., програмата или програмите, подкрепяна(и) от европейския структурен и инвестиционен фонд, засегнат от забавяне при влизането в сила на регламента за конкретния фонд, се подава(т) до три месеца след подаването на преразгледаното споразумение за партньорство, посочено в член 17, параграф 1.
6. Когато влизането в сила на един или повече от регламентите за отделните европейски структурни и инвестиционни фондове е след 22 юни 2014 г., програмата или програмите, подкрепяна(и) от европейския структурен и инвестиционен фонд, засегнат от забавяне при влизането в сила на регламента за конкретния фонд, се подава(т) до три месеца след датата на влизане в сила на регламента за конкретния фонд, който е бил обект на забавяне.
Член 27
Съдържание на програмите
1. Във всяка програма се определя стратегия за приноса й към стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж в съответствие с настоящия регламент, правилата за отделните фондове и съдържанието на споразумението за партньорство.
Във всяка програма се включва уредба, с която се гарантира ефективно, ефикасно и координирано изпълнение на европейските структурни и инвестиционни фондове, и действия за намаляване на административната тежест за бенефициерите.
2. Във всяка програма се определят приоритети, като се посочват специфични цели, финансови кредити за подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове и съответстващото им национално съфинансиране, включително сумите, свързани с резерва за изпълнение, което може да бъде публично или частно в съответствие с правилата за отделните фондове.
3. Когато държавите-членки и регионите участват в макрорегионални стратегии или стратегии за морските басейни, съответната програма, съгласно потребностите на програмната област, установени от държавата-членка, определя приноса на планираните интервенции към тези стратегии.
4. За всеки приоритет се определят показатели и съответни цели, изразени количествено или качествено, в съответствие с правилата за отделните фондове, с цел оценяване на напредъка на програмата към постигане на целите като основа за мониторинг, оценка и преглед на изпълнението. Тези показатели включват:
а)
финансови показатели, отнасящи се до разпределените разходи;
б)
показатели за изпълнението, отнасящи се до подкрепените операции;
в)
показатели за резултатите, отнасящи се до съответния приоритет.
За всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове в правилата за отделните фондове се определят общи показатели, като могат да се предвидят разпоредби, свързани с показатели за отделните програми.
5. Във всяка програма, с изключение на програмите, в които е обхваната изключително и само техническа помощ, се включва описание в съответствие с правилата за отделните фондове на действията,, с които се отчитат принципите, определени в членове 5, 7 и 8.
6. За всяка програма, с изключение на случаите, при които техническата помощ се предприема по специална програма, се определя ориентировъчният размер на подкрепата, която ще бъде използвана за цели във връзка с изменението на климата, въз основа на методологията, посочена в член 8.
7. Държавите-членки изготвят програмата в съответствие с правилата за отделните фондове.
Член 28
Специални разпоредби относно съдържанието на програмите, предназначени за съвместни инструменти за неограничени гаранции и за секюритизация с цел предоставяне на капиталово облекчение, осъществявани от ЕИБ
1. Чрез дерогация от член 27 специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, първа алинея, буква б), включват:
а)
елементите, определени съгласно член 27, параграф 1, първа алинея и член 27, параграфи 2, 3 и 4, по отношение на принципите, определени съгласно член 5;
б)
посочване на органите, посочени в членове 125, 126 и 127 от настоящия регламент и в член 65, параграф 2 от Регламента за ЕЗФРСР като имащи отношение към съответния фонд;
в)
за всяко предварително условие, установено в съответствие с член 19 и приложение ХI, което е приложимо за програмата - оценка на това, дали предварителното условие е изпълнено към датата на подаване на споразумението за партньорство и програмата, а когато предварителните условия не са изпълнени - описание на действията за изпълнение на предварителните условия, отговорните органи и сроковете за тези действия съгласно обобщението, представено в споразумението за партньорство;
2. Чрез дерогация от член 55 предварителната оценка, посочена в член 39, параграф 4, първа алинея, буква а), се счита за предварителната оценка на такива програми.
3. За целите на програмите, посочени в член 39, параграф 4, буква б) от настоящия регламент, член 7, параграф 2 и член 59, параграфи 5 и 6 от Регламента за ЕЗФРСР не се прилагат. Освен елементите, посочени в параграф 1 от настоящия член, за програмите по ЕЗФРСР се прилагат само разпоредбите, предвидени в член 8, параграф 1, буква в), подточка i), букви е), з), и) и буква м), подточки i)-iii) от Регламента за ЕЗФРСР.
Член 29
Процедура за приемането на програми
1. Комисията оценява съгласуваността на програмите с настоящия регламент и с правилата за отделните фондове, техния реален принос към подбраните тематични цели и към приоритетите на Съюза за всеки един от европейските структурни и инвестиционни фондове, както и съгласуваността със споразумението за партньорство, като отчита съответните препоръки за отделните държави, приети в съответствие с член 121, параграф 2 от ДФЕС, и съответните препоръки на Съвета, приети в съответствие с член 148, параграф 4 от ДФЕС, както и предварителната оценка. Оценката разглежда, по-специално адекватността на програмната стратегия, съответстващите й цели, показателите, количествени цели и разпределението на бюджетните средства.
2. Чрез дерогация от параграф 1, от Комисията не се изисква да оценява съгласуваността на специалните оперативни програми за инициативата за младежка заетост, посочени в член 18, втора алинея, буква a) от Регламента за ЕСФ, и специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, със споразумението за партньорство, в случай че към датата на представяне на специалните програми държавата-членка не е представила своето споразумение за партньорство.
3. Комисията представя коментарите си в тримесечен срок след датата на подаване на програмата. Държавата-членка предоставя на Комисията всичката необходима допълнителна информация и, когато е целесъобразно, преразглежда предложената програма.
4. В съответствие с правилата за отделните фондове Комисията одобрява всяка програма не по-късно от шест месеца след подаването й от съответната държава-членка, при условие че евентуално направените от Комисията коментари са подходящо отчетени, но не по-рано от 1 януари 2014 г. или преди приемането от Комисията на решение за одобряване на споразумението за партньорство.
Чрез дерогация от изискванията, посочени в първа алинея, програмите по цел „Европейско териториално сътрудничество“ могат да бъдат одобрени от Комисията преди приемането на решението за одобрение на споразумението за партньорство, а специалните оперативни програми за инициативата за младежка заетост, посочени в член 18, втора алинея, буква a) от Регламента за ЕСФ, и специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, първа алинея, буква б), могат да бъдат одобрени от Комисията преди представянето на споразумението за партньорство.
Член 30
Изменение на програмите
1. Исканията за изменение на програми, подадени от държава-членка, трябва да бъдат надлежно обосновани, и по-специално да посочват очакваното отражение на промените в програмата върху постигането на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и на специфичните цели, определени в програмата, като се отчитат настоящият регламент и правилата за отделните фондове, хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8, както и в споразумението за партньорство. Те се придружават от преразгледаната програма.
2. Комисията оценява информацията, предоставена в съответствие с параграф 1, като взема предвид обосновката, предоставена от държавата-членка мотивация. Комисията може да направи коментари в срок от един месец след представянето на преработената програма, като държавата-членка предоставя на Комисията цялата необходима допълнителна информация. В съответствие с правилата за отделните фондове Комисията одобрява исканията за изменение на програми във възможно най-кратък срок, но не по-късно от три месеца след подаването им от държавата-членка, при условие че евентуално направените от Комисията коментари са подходящо отчетени.
Когато изменението на определена програма засяга информацията, предоставена в споразумението за партньорство в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), подточки iii), iv) и vi), одобрението на изменението на програмата от страна на Комисията представлява едновременно и одобрение на последващото преразглеждане на информацията, съдържаща се в споразумението за партньорство.
3. Чрез дерогация от параграф 2, когато искането за изменение се представя на Комисията с цел преразпределяне на резерва за изпълнение вследствие на преразглеждане на изпълнението, Комисията прави коментари само в случаите, когато счита, че предложеното преразпределение не е в съответствие с приложимите правила, не е съвместимо с нуждите за развитие на държавата-членка или региона или би довело до значителен риск, че целите, включени в предложението, няма да могат да бъдат постигнати. Комисията одобрява исканията за изменение на програми във възможно най-кратък срок и не по-късно от два месеца след подаването на искането от държавата-членка, при условие че евентуално направените от Комисията коментари са адекватно отчетени. Одобрението на изменението на програмата от страна на Комисията представлява същевременно одобрение за следващото от него преразглеждане на информацията в партньорското споразумение.
4. Чрез дерогация от параграф 2 в Регламента за ЕФМДР могат да бъдат установени специални процедури за изменение на оперативните програми.
Член 31
Участие на ЕИБ
1. По искане на държави-членки ЕИБ може да участва в подготовката на споразумението за партньорство, както и в дейностите във връзка с подготовката на операции, по-специално големи проекти, финансови инструменти и ПЧП.
2. Комисията може да се консултира с ЕИБ преди приемането на споразумението за партньорство или на програмите.
3. Комисията може да поиска от ЕИБ да прегледа техническото качество, икономическата и финансовата устойчивост и жизнеспособността на големите проекти и да я подпомогне по отношение на финансовите инструменти, които ще се прилагат или разработват.
4. Изпълнявайки разпоредбите на настоящия регламент Комисията може да отпуска безвъзмездни средства или да възлага договори за услуги на ЕИБ, обхващащи инициативи, които се изпълняват на многогодишна база. Поемането на задължения за приноса от бюджета на Съюза по отношение на такива безвъзмездни средства или договори за услуги се извършва ежегодно.
ГЛАВА II
Водено от общностите местно развитие
Член 32
Водено от общностите местно развитие
1. Воденото от общностите местно развитие получава подкрепа от ЕЗФРСР, като се нарича местно развитие в рамките на LEADER, и може да получава подкрепа от ЕФРР, ЕСФ и ЕФМДР. За целите на настоящата глава тези фондове са наречени по-долу „съответните европейски структурни и инвестиционни фондове“.
2. Воденото от общностите местно развитие е:
а)
насочено към конкретни подрегионални райони;
б)
водено от местни групи за действие, съставени от представители на публичния и частния местен социално-икономически интерес,в които на ниво вземане на решения нито публичните органи, съгласно определението в съответствие с националните правила, нито която и да било от групите, представляващи конкретните заинтересовани страни, не представлява повече от 49 % от правата на глас;
в)
се извършва чрез интегрирани и многосекторни стратегии за местно развитие, основани на характеристиките на района;
г)
разработено, като се имат предвид местните потребности и потенциал, и включва иновативни характеристики в местния контекст, изграждане на мрежи и - където е целесъобразно - сътрудничество.
3. Подкрепата от съответните европейски структурни и инвестиционни фондове за водено от общностите местно развитие трябва да бъде съгласувана и координирана между съответните европейски структурни и инвестиционни фондове. Това се гарантира, inter alia, чрез координирано изграждане на капацитет, подбор, одобряване и финансиране на стратегиите за водено от общностите местно развитие и местните групи за действие.
4. Когато комитетът за подбор на стратегиите за водено от общностите местно развитие, учреден съгласно член 33, параграф 3, определи, че изпълнението на избраната стратегия за водено от общностите местно развитие изисква подкрепа от повече от един фонд, той може да определи, в съответствие с националните правила и процедури, водещ фонд за подкрепа на всички текущи разходи и разходи за популяризиране съгласно член 35, параграф 1, букви г) и д) за стратегията за водено от общностите местно развитие.
5. Воденото от общностите местно развитие, подкрепяно от съответните европейски структурни инвестиционни фондове, се осъществява по един или по няколко приоритета на съответната програма или програми в съответствие с правилата за съответните европейски структурни и инвестиционни фондове.
Член 33
Стратегии за водено от общностите местно развитие
1. Всяка стратегия за водено от общностите местно развитие съдържа поне следните елементи:
а)
определяне на района и населението, обхванати от стратегията;
б)
анализ на нуждите и потенциала за развитие на района, включително анализ на силните страни, слабите страни, възможностите и заплахите;
в)
описание на стратегията и нейните цели, описание на интегрирания и иновативните характеристики на стратегията и йерархията на целите, включително цели за крайните продукти или резултатите. По отношение на резултатите целите могат да имат количествено или качествено изражение. Стратегията е съвместима със съответните програми на всички участващи европейски структурни и инвестиционни фондове;
г)
описание на процеса на участие на общността в разработването на стратегията;
д)
план за действие, който показва как целите са превърнати в действия;
е)
описание на уредбата за управлението и мониторинга на стратегията, която показва капацитета на местната група за действие да изпълни стратегията, и описание на специфичната уредба относно оценката;
ж)
финансовия план на стратегията, включително планираното разпределение на средствата от всеки от съответните европейски структурни и инвестиционни фондове.
2. Държавите-членки определят критерии за подбора на стратегиите за водено от общностите местно развитие.
3. Стратегиите за водено от общностите местно развитие се избират от комитет, учреден с тази цел от отговорния управляващ орган или отговорните управляващи органи и се одобряват от отговорния управляващ орган или отговорните управляващи органи.
4. Първият кръг от подбора на стратегии за водено от общностите местно развитие приключва до две години след датата на одобряване на споразумението за партньорство. Държавите-членки могат да подбират допълнителни стратегии за водено от общностите местно развитие и след тази дата, но не по-късно от 31 декември 2017 г.
5. В решението за одобряване на стратегия за водено от общностите местно развитие се определят разпределените суми от всеки от съответните европейски структурни и инвестиционни фондове. Освен това в решението се определят отговорностите за ръководните и контролните задачи по програмата или програмите във връзка със стратегията за водено от общностите местно развитие.
6. Населението на района, посочен в параграф 1, буква а), е не по-малко от 10 000 души и не по-голямо от 150 000 жители. При надлежно обосновани случаи и въз основа на предложение на държава-членка обаче Комисията може да приема или променя тези ограничения относно населението в нейното решение по член 15, параграфи 2 или 3 съответно да одобри или измени споразумението за партньорство за дадената държава-членка, с цел да вземе под внимание рядко или гъсто населените области или с цел гарантиране на териториално сближаване на областите, обхванати от стратегии за водено от общностите местно развитие.
Член 34
Местни групи за действие
1. Местните групи за действие разработват и изпълняват стратегиите за водено от общностите местно развитие.
Държавите-членки определят съответните роли на местните групи за действие и на органите, които отговарят за изпълнението на съответните програми, за всички задачи по изпълнението, които се отнасят до стратегията за водено от общностите местно развитие.
2. Отговорният управляващ орган или отговорните управляващи органи гарантира(т), че местните групи за действие избират или един партньор в рамките на групата като административен и финансов водещ партньор, или образуват законно учредена обща структура.
3. Задачите на местните групи за действие включват следното:
а)
изграждане на капацитета на местните участници за разработване и изпълнение на операции, включително поощряване на способностите им за управление на проекти;
б)
определяне на недискриминационна и прозрачна процедура за подбор и обективни критерии за подбор на операции, които избягват конфликта на интереси, които гарантират, че поне 50 % от гласовете при решения за подбор са дадени от партньори, които не са публични органи, и предвиждат възможност за подбор чрез писмена процедура;
в)
гарантиране на съгласуваност със стратегията за водено от общностите местно развитие при избора на операции, като тези операции се приоритизират според техния принос за постигане на целите на тази стратегия;
г)
разработване и публикуване на покани за предложения или текуща процедура за подаване на проекти, включително определяне на критериите за подбор;
д)
получаване и оценяване на заявления за подкрепа;
е)
избор на операции и определяне на размера на подкрепата и, където е приложимо, изпращане на тези предложения до отговорния орган за последна проверка на допустимостта преди одобряването им;
ж)
мониторинг на изпълнението на стратегията за водено от общностите местно развитие и на подкрепените операции и провеждане на конкретни дейности за оценка във връзка с тази стратегия.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, буква б), местната група за действие може да бъде бенефициер и да провежда операции в съответствие със стратегията за водено от общностите местно развитие.
5. По отношение на дейностите за сътрудничество на местни групи за действие, посочени в член 35, параграф 1, буква в), изброените в параграф 3, буква е) от настоящия член задачи могат да се извършват от отговорния управляващ орган.
Член 35
Подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове за воденото от общностите местно развитие
1. Подкрепата от съответните европейски структурни и инвестиционни фондове за воденото от общностите местно развитие обхваща:
а)
разходите за подготвителна подкрепа, включващи изграждането на капацитет, обучението и създаването на мрежи с цел изготвяне и прилагане на стратегия за воденото от общностите местно развитие.
Тези разходи може да включват един или повече от следните елементи:
i)
дейности по обучение на местни заинтересовани страни;
ii)
проучвания в съответния район;
iii)
разходи, свързани с изготвяне на стратегия за воденото от общностите местно развитие, включително разходи за консултации и за дейности, свързани с консултиране на заинтересовани страни за целите на подготовката на стратегията;
iv)
административни разходи (оперативни разходи и разходи за персонал) за организация, която кандидатства за подготвителна подкрепа по време на подготвителната фаза;
v)
подкрепа за малки пилотни проекти.
Тази подготвителна подкрепа е допустима независимо от това дали стратегията за воденото от общностите местно развитие, изготвена от местната група за действие, възползваща се от помощта, е подбрана за финансиране от комитета за подбор, създаден съгласно член 33, параграф 3.
б)
изпълнение на операции в рамките на стратегията за водено от общностите местно развитие;
в)
подготовка и изпълнение на дейности за сътрудничество на местните групи за действие;
г)
текущи разходи, свързани с управлението и изпълнението на стратегията за водено от общностите местно развитие, състоящи се от оперативни разходи, разходи за персонал, разходи за обучение, разходи за връзки с обществеността, финансови разходи и разходи, свързани с мониторинга и оценката на стратегията, както е посочено в член 34, параграф 3, буква ж);
д)
популяризиране на стратегията за водено от общностите местно развитие, с цел да се улесни обменът за предоставяне на информация между заинтересованите страни, да се популяризира стратегията и да се съдейства на потенциалните бенефициери с оглед разработването на операции и подготовката на предложения.
2. Подкрепата във връзка с текущите разходи и популяризирането на стратегията, както е посочено в параграф 1, букви г) и д), не превишава 25 % от общия размер на публичните разходи в рамките на стратегията за водено от общностите местно развитие.
ГЛАВА III
Териториално развитие
Член 36
Интегрирани териториални инвестиции
1. Когато дадена стратегия за градско развитие или друга стратегия за териториално развитие или териториален пакт, посочен в член 12, параграф 1 от Регламента за ЕСФ, изисква интегриран подход, включващ инвестиции от ЕСФ, ЕФРР или Кохезионния фонд по повече от една приоритетна ос на една или няколко оперативни програми, действия могат да се проведат като интегрирана териториална инвестиция („ИТИ“).
Действията, проведени като ИТИ, могат да бъдат допълнени с финансова подкрепа от ЕЗФРСР или ЕФМДР.
2. Когато дадена ИТИ се осъществява с подкрепата на ЕСФ, ЕФРР или Кохезионния фонд, в съответната оперативна програма или програми се описва подходът към използването на инструмента ИТИ и се определя ориентировъчното финансиране от всяка приоритетна ос съгласно правилата за отделните фондове.
Ако инструментът ИТИ се допълва от финансова подкрепа от ЕЗФРСР или ЕФМДР, примерната отпусната сума и обхванатите мерки се посочват в съответната програма или програми съгласно правилата за отделните фондове.
3. Държавата-членка или управляващият орган може да определи един или няколко междинни звена, включително местни органи, организации за регионално развитие или неправителствени организации, които да осъществяват управлението и изпълнението на ИТИ съгласно правилата за отделните фондове.
4. Държавата-членка или съответните управляващи органи гарантират, че системата за мониторинг за програмата или програмите предвижда набелязване на операциите и на крайните продукти по даден приоритет, допринасящ за дадена ИТИ.
ДЯЛ IV
ФИНАНСОВИ ИНСТРУМЕНТИ
Член 37
Финансови инструменти
1. Европейските структурни и инвестиционни фондове могат да бъдат използвани за подкрепа на финансови инструменти по една или повече програми, включително когато са организирани чрез фондове на фондове, с цел да допринесат за постигането на специфичните цели, определени по даден приоритет.
Финансовите инструменти се използват за подкрепа на инвестиции, които се очаква да бъдат финансово жизнеспособни, но не могат да генерират достатъчно финансиране от пазарни източници. Когато се прилага настоящият дял, управляващите органи, организациите, изпълняващи фондове на фондове и организациите, управляващи финансовите инструменти спазват приложимото право, по-специално отнасящото се за държавната помощ и обществените поръчки.
2. Подкрепата за финансови инструменти се основава на предварителна оценка, която е установила, че са налице доказателства за пазарна неефективност или неоптимална инвестиционна ситуация, и на прогнозното равнище и обхват на публичните нужди от инвестиции, включително видовете финансови инструменти, които да бъдат подкрепени. Тази предварителна оценка включва:
а)
анализ на случаите на пазарна неефективност, неоптимални инвестиционни ситуации и инвестиционни нужди за областите на политиката и тематичните цели или инвестиционните приоритети, за които да се намери решение с цел да се способства за постигането на специфичните цели, заложени в даден приоритет, които ще бъдат подкрепени чрез финансовите инструменти. Този анализ се изготвя въз основа на методика за наличните добри практики;
б)
оценка на добавената стойност на финансовите инструменти, за които се обмисля да бъдат подкрепени от европейските структурни и инвестиционни фондове, съгласуваност с други форми на публична интервенция, насочени към същия пазар, евентуалното наличие на държавни помощи, пропорционалността на предвижданите интервенции и мерки за свеждане до минимум на нарушаването на пазара;
в)
предварителна оценка на допълнителните публични и частни ресурси, които потенциално ще бъдат събрани от финансовия инструмент до равнището на крайния получател (очакван лостов ефект), включително, когато е целесъобразно, оценка на потребността от преференциално възнаграждение за привличане на насрещни ресурси от частни инвеститори, както и неговия размер, и/или описание на механизмите, които ще се използват за установяване на потребността и размера на това преференциално възнаграждение, например конкурентен или целесъобразно независим процес на оценяване;
г)
оценка на изводите, извлечени от подобни инструменти и направени от държавата-членка предварителни оценки в миналото, както и начините за прилагане на тези изводи в бъдеще;
д)
предлаганата инвестиционна стратегия, включително разглеждане на вариантите за уредба за изпълнението по смисъла на член 38, финансовите продукти, които ще се предлагат, целевите крайни получатели, и предвижданото съчетаване с безвъзмездни средства, където е уместно;
е)
посочване на очакваните резултати и как съответният финансов инструмент се очаква да допринесе за постигането на специфичните цели, определени в рамките на съответния приоритет, включително показателите за този принос;
ж)
разпоредбите, които дават възможност за преразглеждане и актуализиране на предварителната оценка съгласно изискванията в хода на изпълнението на който и да е финансов инструмент, който се е изпълнявал въз основа на тази оценка, когато по време на фазата на изпълнението управляващият орган прецени, че предварителната оценка може вече да не отразява точно пазарните условия по време на изпълнението.
3. Предварителната оценка, посочена в параграф 2, може да се извършва поетапно. Във всеки случай тя завършва, преди управляващият орган да вземе решение за отпускане на принос от програмата на даден финансов инструмент.
Обобщените констатации и заключения от предварителните оценки, отнасящи се за финансови инструменти, се публикуват до три месеца след датата на финализирането им.
Предварителната оценка се предоставя на мониторинговия комитет за сведение в съответствие с правилата за отделните фондове.
4. Когато с финансови инструменти се подкрепя финансирането на предприятия, включително МСП, тази подкрепа се насочва по-специално за създаване на нови предприятия, капитал на ранните етапи, т.е. първоначален и начален капитал, капитал за разрастване, капитал за засилване на общата дейност на дадено предприятие или за реализация на нови проекти, проникване на нови пазари или ново развитие на съществуващи предприятия, без да се засягат приложимите правила на Съюза за държавната помощ и в съответствие с правилата за отделните фондове. Такава подкрепа може да включва инвестиции както в материални, така и в нематериални активи, както и работен капитал в рамките на приложимите правила на Съюза за държавната помощ, с цел да се стимулира частният сектор като източник на финансиране за предприятията. Подкрепата може да включва и разходите за прехвърляне на правата на собственост върху предприятията, при условие че прехвърлянето се извършва между независими инвеститори.
5. Инвестиции, които трябва да бъдат подкрепяни чрез финансови инструменти, не трябва да са физически завършени или изцяло осъществени към датата на решението за инвестиция.
6. Когато финансови инструменти предоставят подкрепа за крайни получатели по отношение на инвестиции в инфраструктура с цел подкрепа на градското развитие или възстановяване на градската среда или подобни инвестиции в инфраструктура за целите на разнообразяването на неземеделски дейности в селските райони, тази подкрепа може да включва сумата, необходима за реорганизацията на дълговия портфейл по отношение на инфраструктурата, която съставлява част от новата инвестиция, до максимум 20 % от общия размер на програмната подкрепа от финансовия инструмент за инвестицията.
7. Финансовите инструменти могат да се комбинират с безвъзмездни средства, лихвени субсидии или субсидии за гаранционни такси. Когато подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове се предоставя чрез финансови инструменти и е комбинирана в една операция с други форми на подкрепа, пряко свързани с финансови инструменти, насочени към същите крайни получатели, включително техническа подкрепа, лихвени субсидии или субсидии за гаранционни такси, към всички форми на подкрепа в рамките на операцията се прилагат разпоредбите, приложими към финансовите инструменти. В тези случаи се спазват приложимите правила на Съюза за държавната помощ и се поддържа отделна отчетност за всяка форма на подкрепа.
8. Подкрепените от финансов инструмент на европейските структурни и инвестиционни фондове крайни получатели могат също така да получават помощ от друг приоритет или програма на европейските структурни и инвестиционни фондове или от друг инструмент, подкрепен от бюджета на Съюза, в съответствие с приложимите правила на Съюза за държавната помощ. В такъв случай се поддържа отделна отчетност за всеки източник на помощ и подкрепата от финансов инструмент на европейските структурни и инвестиционни фондове е част от операция с допустими разходи, различна от другите източници на помощ.
9. Комбинацията от подкрепа, предоставяна чрез безвъзмездни средства и финансови инструменти, както е посочено в параграфи 7 и 8, при спазване на приложимите правила на Съюза за държавната помощ, може да обхваща същата разходна позиция, при условие че сумата от всички форми на комбинирана подкрепа не надхвърля общия размер на съответната разходна позиция. Безвъзмездните средства не се използват за възстановяване на подкрепа, получена от финансови инструменти. Финансовите инструменти не се използват за предварително финансиране на безвъзмездни средства.
10. Приносът в натура не представлява допустим разход по отношение на финансовите инструменти, с изключение на приноса под формата на земя или недвижим имот по отношение на инвестициите с цел подкрепа на развитието на селските райони, градското развитие или възстановяването на градската среда, когато земята или недвижимият имот представляват част от инвестицията. Приносът под формата на земя или недвижим имот е допустим, при условие че са изпълнени условията, предвидени в член 69, параграф 1.
11. ДДС не представлява допустим разход за дадена операция, освен в случаите на ДДС, което не е възстановимо съгласно националното законодателство за ДДС. Начинът на отчитане на ДДС на равнището на инвестициите, направени от крайните получатели, не се взема предвид при определяне на допустимостта на разходите във връзка с финансовия инструмент. Когато финансовите инструменти се съчетават с безвъзмездни средства съгласно параграфи 7 и 8 от настоящия член, по отношение на безвъзмездните средства се прилагат разпоредбите на член 69, параграф 3.
12. За целите на прилагането на настоящия член приложимите правила на Съюза за държавната помощ са тези, които са в сила по времето, когато управляващият орган или органът, изпълнявящ фонда на фондовете договорно предоставя програмен принос на даден финансов инструмент или когато финансовият инструмент договорно предоставя програмен принос на крайни получатели, както е приложимо.
13. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които да определя допълнителни специални правила относно закупуването на земя и относно съчетаването на техническа подкрепа и финансови инструменти.
Член 38
Изпълнение на финансови инструменти
1. При прилагането на член 37 управляващите органи могат да предоставят финансов принос към следните финансови инструменти:
а)
финансови инструменти, създадени на равнището на Съюза, управлявани пряко или косвено от Комисията;
б)
финансови инструменти, създадени на национално, регионално, транснационално или трансгранично ниво, управлявани от или на отговорността на управляващия орган.
2. Приносът от европейските структурни и инвестиционни фондове за финансови инструменти по параграф 1, буква а) се държи в отделни сметки и се използва - в съответствие с целите на съответните европейски структурни и инвестиционни фондове - за подкрепа на дейности и крайни получатели, които са в съответствие с програмата или програмите, от които се прави този принос.
Приносът към финансовите инструменти, посочени в първа алинея, е предмет на настоящия регламент, освен ако изрично не са предвидени изключения.
Втората алинея не засяга правилата, регулиращи създаването и функционирането на финансови инструменти съгласно Финансовия регламент, освен ако тези правила не противоречат на правилата нанастоящия регламент, като в такъв случай настоящият регламент има предимство.
3. За финансови инструменти по параграф 1, буква б) управляващият орган може да предостави финансов принос на следните финансови инструменти:
а)
финансови инструменти, отговарящи на стандартните условия, определени от Комисията в съответствие с втора алинея от настоящия параграф;
б)
вече съществуващи или новосъздадени финансови инструменти, които са специално разработени с цел постигане на специфичните цели, изложени в рамките на съответния приоритет.
Комисията приема актове за изпълнение относно стандартните условия, на които трябва да отговарят финансовите инструменти по първа алинея, буква а). Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
4. Когато подкрепя финансови инструменти, посочени в параграф 1, буква б), управляващият орган може:
а)
да инвестира в капитала на съществуващи или новосъздадени правни субекти, включително финансираните от други европейски структурни и инвестиционни фондове, предназначени за изпълнението на финансови инструменти, които съответстват на целите на съответните европейски структурни и инвестиционни фондове, които ще предприемат задачи по изпълнението; подкрепата за такива субекти се ограничава до необходимите суми за изпълнението на нови инвестиции в съответствие с член 37 и по начин, който е в съответствие с целите на настоящия регламент;
б)
да поверява задачи по изпълнението на:
i)
ЕИБ;
ii)
международни финансови институции, в които някоя от държавите-членки е акционер, или финансови институции, установени в държава-членка и целящи постигане на публичен интерес под контрола на публичен орган;
iii)
публичноправна или частноправна организация; или
в)
да предприема пряко задачи по изпълнението в случай на финансови инструменти, състоящи се само от заеми или гаранции. В този случай управляващият орган се счита за бенефициер по смисъла на определението по член 2, точка 10.
При изпълнението на финансови инструменти посочените в първа алинея, букви а), б) и в) организациите осигуряват спазването на приложимото право, включително правилата за европейските структурни и инвестиционни фондове, държавната помощ, обществените поръчки и съответните стандарти и приложимото законодателство относно изпирането на пари, борбата с тероризма и данъчните измами. Тези организации не се установяват в територии, чиято юрисдикция не сътрудничи на Съюза във връзка с прилагането на международно договорените данъчни стандарти, и не поддържат бизнес отношения със субекти, установени в тези територии, и транспонират тези изисквания в договорите си с избраните финансови посредници.
Комисията се оправомощава да приема, в съответствие с член 149, делегирани актове за определяне на допълнителните конкретни правила относно ролята и отговорността на органите, изпълняващи финансовите инструменти, съответните критерии за подбор и продуктите, които могат да се доставят чрез финансови инструменти в съответствие с член 37. Комисията уведомява едновременно Европейския парламент и Съвета за тези делегирани актове до 22 април 2014 г..
5. Организациите, посочени в параграф 4, първа алинея, букви а) и б), когато изпълняват фондове на фондове, могат допълнително да поверят част от изпълнението на финансови посредници, при условие че тези субекти гарантират на своя отговорност, че финансовите посредници удовлетворяват критериите, определени в член 140, параграфи 1, 2 и 4 от Финансовия регламент. Финансовите посредници се избират въз основа на открити, прозрачни, пропорционални и недискриминационни процедури, като се избягват конфликти на интереси.
6. Организациите, посочени в параграф 4, първа алинея, буква б), на които са поверени задачи по изпълнението, откриват доверителни сметки на свое име и от името на управляващия орган или създават финансовия инструмент като отделен финансов блок в рамките на финансовата институция. В случай на отделен финансов блок, се прави счетоводно разграничение между отпусканите по програма ресурси, инвестирани във финансовия инструмент, и останалите ресурси, с които разполага финансовата институция. Активите в доверителни сметки и отделните финансови блокове се управляват в съответствие с принципа на доброто финансово управление, като се следват подходящи пруденциални правила и сметките имат подходяща ликвидност.
7. Когато финансов инструмент се изпълнява по параграф 4, първа алинея, букви а) и б), в зависимост от структурата за изпълнението на финансовия инструмент, условията и редът за приноса за финансовите инструменти от програми се определят във финансови споразумения в съответствие с приложение III на следните равнища:
а)
където е приложимо, между разполагащите със съответния мандат представители на управляващия орган и организацията, изпълняваща фонда на фондовете, и
б)
между разполагащите със съответния мандат представители на управляващия орган или, където е приложимо, организацията, изпълняваща фонда на фондове, и организацията, изпълняваща финансовия инструмент.
8. За финансови инструменти, изпълнявани по параграф 4, първа алинея, буква в), условията и редът за приносите за финансовите инструменти от програми се определя в стратегически документ в съответствие с приложение IV, който се разглежда от мониторинговия комитет.
9. Националният публичен и частен принос, включително, когато е целесъобразно, приносът в натура, посочен в член 37, параграф 10, може да се предоставя на равнище фонд на фондове, на равнище финансов инструмент или на равнище крайни получатели, в съответствие с правилата за отделните фондове.
10. Комисията приема актове за изпълнениеза определяне на еднакви условия относно подробните правила за прехвърлянето и управлението на приноса от програми, управлявани от организациите, посочени в член 38, параграф 4, първа алинея. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
Член 39
Принос на ЕФРР и ЕЗФРСР за съвместната неограничена гаранция и секюритизацията на финансови инструменти в полза на МСП, осъществявана от ЕИБ
1. За целите на настоящия член „дългово финансиране“ означава заем, лизинг или гаранции.
2. Държавите-членки могат да използват ЕФРР и ЕЗФРСР за предоставяне на финансов принос за финансовите инструменти, посочени в член 38, параграф 1, буква а) от настоящия регламент, които се управляват косвено от Комисията чрез задачи по изпълнението, възложени на ЕИБ съгласно член 58, параграф 1, буква в), подточка iii) и член 139, параграф 4 от Финансовия регламент, по отношение на следните дейности:
а)
неограничени гаранции за предоставяне на капиталово облекчение на финансови посредници за нови портфейли за дългово финансиране на допустими МСП в съответствие с член 37, параграф 4 от настоящия регламент;
б)
секюритизация, както е определена в член 4, параграф 1, точка 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (35), на някое от следните:
(i)
съществуващи портфейли за дългово финансиране на МСП и други предприятия с по-малко от 500 работници и служители;
(ii)
нови портфейли за дългово финансиране на МСП.
Финансовият принос, посочен в първа алинея, букви а) и б) от настоящия параграф, допринася за подчинени траншове и/или траншове тип „мецанин“ на посочените там портфейли, при условие че съответният финансов посредник запазва достатъчна част от риска на портфейлите, която се равнява поне на изискването за запазване на риска, определено в Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (36) и в Регламент (ЕС) № 575/2013, за гарантиране на адекватно хармонизиране на интересите. В случай на секюритизация съгласно първа алинея, буква б) от настоящия параграф, финансовият посредник е длъжен да отпусне ново дългово финансиране на допустимите МСП в съответствие с член 37, параграф 4 от настоящия регламент.
Всяка държава-членка, която възнамерява да участва в такива финансови инструменти, внася сума, която съответства на нуждите на МСП от дългово финансиране в дадена държава-членка и на очакваното търсене на такова дългово финансиране на МСП, като се вземе предвид предварителната оценка, посочена в параграф 4, първа алинея, буква а), и при всички случаи не надхвърля 7 % от разпределените на държавата-членка средства от ЕФРР и ЕЗФРСР. Съвкупната вноска по линия на ЕФРР и ЕЗФРСР на всички участващи държави-членки не надвишава общата горна граница от 8 500 000 000 EUR (по цени за 2011 г.).
Когато Комисията, след консултации с ЕИБ, счете, че съвкупният минимален принос към инструмента, който представлява сумата на вноските на всички участващи държави-членки, е недостатъчен, като надлежно се отчита минималната критична маса, определена в предварителната оценка, посочена в параграф 4, първа алинея, буква а), прилагането на финансовия инструмент се преустановява и вноските се връщат на държавите-членки.
Когато държавата-членка и ЕИБ не са в състояние да се споразумеят за условията на финансовото споразумение, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в) от настоящия член, държавата-членка подава искане за изменение на програмата, посочена в параграф 4, първа алинея, буква б), и преразпределя приноса към други програми и приоритети, в съответствие с изискванията за тематична концентрация.
Когато условията за прекратяване на участието на държавата-членка в инструмента, установени във финансовото споразумение между съответната държава-членка и ЕИБ, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в), бъдат изпълнени, държавата-членка подава искане за изменение на програмата, посочена в параграф 4, първа алинея, буква б), и преразпределя останалия принос към други програми и приоритети, в съответствие с изискванията за тематична концентрация.
Когато участието на държава-членка бъде прекратено, тази държава-членка подава искане за изменение на програмата. Когато неизползваните бюджетни кредити за поети задължения се отменят, отменените бюджетни кредите зо поети задължения се предоставят отново на съответната държава-членка, за да се препрограмират за други програми и приоритети, в съответствие с изискванията за тематична концентрация.
3. МСП, които получават ново дългово финансиране в резултат на новия портфейл, натрупан от финансовия посредник в контекста на финансовия инструмент, посочен в параграф 2, се считат за крайни получатели на приноса на ЕФРР и ЕЗФРСР за съответния финансов инструмент.
4. Финансовият принос, посочен в параграф 2, отговаря на следните условия:
а)
чрез дерогация от член 37, параграф 2 той се основава на една предварителна оценка на равнището на Съюза, която се осъществява от ЕИБ и Комисията;
Въз основа на налични източници на данни относно банковото дългово финансиране и МСП, предварителната оценка ще обхваща, наред с другото, анализ на нуждите на МСП от финансиране на равнището на Съюза, условията за финансиране на МСП и нуждите от това, както и индикация за недостига на финансиране на МСП във всяка държава-членка, профил на икономическото и финансово положение на сектора на МСП на равнището на държавите-членки, минимална критична маса на съвкупните вноски, приблизителна оценка на общия размер на заемите, генерирани от такива вноски, и добавената стойност.
б)
предоставя се от всяка участваща държава-членка като част от единна специална национална програма за финансов принос на ЕФРР и ЕЗФРСР за подкрепа на тематичната цел, посочена в член 9, първа алинея, точка 3;
в)
подлежи на условията, определени във финансовото споразумение, сключено между всяка участваща държава-членка и ЕИБ, което включва, наред с другото:
i)
задачи и задължения на ЕИБ, включително възнаграждения;
ii)
минималния лостов ефект, който трябва да бъде постигнат по ясно определени етапни цели в рамките на периода на допустимост, посочен в член 65, параграф 2;
iii)
условия за ново дългово финансиране;
iv)
разпоредби във връзка с недопустими дейности и критерии за изключване;
v)
график на плащанията;
vi)
санкции в случай на неизпълнение от страна на финансовите посредници;
vii)
подбор на финансови посредници;
viii)
наблюдение, докладване и одит;
ix)
видимост;
x)
условия за прекратяване на споразумението.
За целите на изпълнението на инструмента ЕИБ ще влезе в договорни споразумения с избрани финансови посредници;
г)
в случай че финансовото споразумение, посочено в буква в), не бъде сключено в рамките на шест месеца от приемането на програмата, посочена в буква б), държавата-членка има правото да разпредели отново този принос към други програми и приоритети, насочени към същата тематична цел.
С оглед осигуряването на еднакви условия за прилагането на настоящия член, Комисията приема акт за изпълнение за определяне на образец на финансовото споразумение, посочено в първа алинея, буква в). Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
5. Минимален лостов ефект се постига във всяка участваща държава-членка по етапните цели, определени във финансовото споразумение, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в), изчислен като съотношението между новото дългово финансиране на допустими МСП, отпуснато от финансовите посредници, и съответстващия принос на ЕФРР и ЕЗФРСР от съответната държава-членка във финансовите инструменти. Минималният лостов ефект може да варира между участващите държави-членки.
В случай че финансовият посредник не постигне минималния лостов ефект, определен във финансовото споразумение, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в) от настоящия член, той е договорно задължен да изплати санкции в полза на участващата държава-членка в съответствие с реда и условията, определени във финансовото споразумение.
Нито предоставените гаранции, нито съответните секюритизационни трансакции са засегнати от недостигането от страна на финансовия посредник на посочения във финансовото споразумение минимален лостов ефект.
6. Чрез дерогация от член, 38, параграф 2, първа алинея финансовият принос, посочен в параграф 2 от настоящия член, може да бъде поместен в отделни сметки за всяка държава-членка или, ако две или повече участващи държави-членки дадат своето съгласие, в една сметка, която обхваща всички държави-членки и се използва в съответствие със специфичните цели на програмите, от които се правят вноските.
7. Чрез дерогация от член 41, параграфи 1 и 2 по отношение на финансовия принос, посочен в параграф 2 от настоящия член, искането на държавата-членка за плащане до Комисията се прави въз основа на 100 % от сумите, които трябва да бъдат изплатени от държавата-членка на ЕИБ в съответствие с графика, определен във финансовото споразумение, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в) от настоящия член. Такива искания за плащане се основават на сумите, изискани от ЕИБ, които са счетени за необходими за покриване на задълженията по договори за гаранции или секюритизационни трансакции, които трябва да бъдат завършени в рамките на следващите три месеца. Плащанията от държавите-членки към ЕИБ се извършват незабавно и във всеки случай преди поемането на задължения от ЕИБ.
8. При приключването на програмата допустимите разходи представляват общата сума от вноски по линия на програмата, изплатени на финансовия инструмент, която съответства:
а)
за дейностите, посочени в параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия член - на средствата, посочени в член 42, параграф 3;
б)
за дейностите, посочени в параграф 2, първа алинея, буква б)от настоящия член - на съвкупния размер на ново дългово финансиране, което е резултат от секюритизационни трансакции, платено на допустими МСП или в тяхна полза в рамките на периода на допустимост, посочен в член 65, параграф 2.
9. За целите на членове 44 и 45 непоисканите гаранции и възстановените суми съответно във връзка с неограничените гаранции и секюритизационните трансакции се считат за средства, възстановени на финансовите инструменти. При приключването на финансовите инструменти нетните постъпления от ликвидация, след приспадане на разходите, таксите и плащанията на суми, дължими на кредитори, които имат предимство пред тези, внесени от ЕФРР и ЕЗФРСР, се връщат на съответните държавите-членки пропорционално на техния принос за финансовия инструмент.
10. Докладът, посочен в член 46, параграф 1, включва следните допълнителни елементи:
а)
общ размер на подкрепата от ЕФРР и ЕЗФРСР, изплатена на финансовия инструмент във връзка с неограничени гаранции или секюритизационни трансакции, по програма и приоритет или мярка;
б)
напредък при създаването на новото дългово финансиране в съответствие с член 37, параграф 4 за допустими МСП.
11. Независимо от член 93, параграф 1, средствата, предназначени за инструменти по параграф 2 от настоящия член, могат да бъдат използвани за целите на създаването на ново дългово финансиране на МСП на цялата територия на държавата-членка, без оглед на категориите региони, освен ако споразумението за финансиране, посочено в параграф 4, първа алинея, буква в) не предвижда друго.
12. Член 70 не се прилага по отношение на програми, създадени за прилагане на финансови инструменти съгласно настоящия член.
Член 40
Управление и контрол на финансовите инструменти
1. Органите, определени в съответствие с член 124 от настоящия регламент за ЕФРР, Кохезионния фонд, ЕСФ и ЕФМДР и с член 65 от Регламента за ЕЗФРСР заЕЗФРСР, не провеждат проверки на място на операции, които включват финансови инструменти, изпълнявани съгласно член 38, параграф 1, буква а). Тези определени организации получават редовни контролни доклади от организациите, натоварени с изпълнението на тези финансови инструменти.
2. Органите, отговарящи за одита на програмите, не провеждат одити на операции, които включват финансови инструменти, изпълнявани съгласно член 38, параграф 1, буква а), и на системите за управление и контрол във връзка с тези финансови инструменти. Те получават редовни контролни доклади от одиторите, определени в споразуменията, с които са създадени тези финансови инструменти.
3. Органите, отговарящи за одита на програмите, могат да извършват одити на равнище крайни получатели само когато възникнат една или повече от следните ситуации:
(a)
не са на разположение разходооправдателни документи, доказващи наличието на подкрепата от финансовия инструмент за крайните получатели, както и за използването му по предназначение в съответствие с приложимото право, на равнището на управляващия орган или на равнището на организациите, изпълняващи финансови инструменти;
б)
има доказателства за това, че наличните документи на равнището на управляващия орган или на равнището на организациите, изпълняващи финансови инструменти, не представляват верни и точни записи за предоставената подкрепа.
4. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149 относно уредбата за управление и контрол на финансови инструменти,посочени в член 38, параграф 1, буква б), включително проверките, извършвани от управляващите и одитните органи, уредбата относно поддържането на разходооправдателни документи, елементите, за които се отнасят разходооправдателните документи, както и уредба за управлението, контрола и одита. Комисията уведомява едновременно Европейския парламент и Съвета за тези делегирани актове до 22 април 2014 г..
5. Организациите, изпълняващи финансовите инструменти, носят отговорност за гарантирането, че разходооправдателните документи са налични и не налагат на крайните получатели изисквания за поддържане на регистри, които надхвърлят необходимото, за да могат те да носят тази отговорност.
Член 41
Искания за плащане, в които се включват разходи за финансови инструменти
1. Що се отнася до финансовите инструменти, посочени в член 38, параграф 1, буква а) и финансовите инструменти, посочени в член 38, параграф 1, буква б), изпълнявани съгласно член 38, параграф 4, букви а) и б), поетапни заявления за междинни плащания се подават за принос от програмата, който се изплаща на финансовия инструмент в периода на допустимост, посочен в член 65, параграф 2 („период на допустимост“), съгласно следните условия:
а)
размерът на приноса от дадена програма, изплатен на финансовия инструмент, включен във всяко заявление за междинно плащане, подадено в периода на допустимост, не надвишава 25 % от общия размер на приноса от програмата, за който са поети задължения за финансовия инструмент съгласно съответното финансово споразумение, и представлява разходи по смисъла на член 42, параграф 1, букви а), б) и г), които се очаква да бъдат изплатени в периода на допустимост. В заявленията за междинно плащане, подадени след периода на допустимост, се вписва общият размер на допустимите разходи по смисъла на член 426;
б)
всяко заявление за междинно плащане, посочено в буква а) от настоящия параграф, може да включва най-много 25 % от общия размер на националното съфинансиране, посочено в член 38, параграф 9, което се очаква да бъде изплатено на финансовия инструмент, или на равнището на крайните получатели - за разходите по смисъла на член 42, параграф 1, букви а), б) и г) в срока на допустимост;
в)
следващи заявления за междинно плащане, подадени в срока на допустимост, се подават само в следните случаи:
i)
за второто заявление за междинно плащане, когато най-малко 60 % от сумата, вписана в първото заявление за междинни плащания, е изразходвана като допустими разходи по смисъла на член 42, параграф 1, букви а), б) и г);
ii)
за третото и следващите заявления за междинно плащане, когато най-малко 85 % от сумите, вписани в предходните заявления за междинни плащания, са изразходвани като допустими разходи по смисъла на член 42, параграф 1, букви а), б) и г);
г)
във всяко заявление за междинно плащане, в което е вписан разход, свързан с финансови инструменти, отделно се съобщават общият размер на приноса от програмата, изплатен на финансовия инструмент, и сумите, изплатени като допустими разходи по смисъла на член 42, параграф 1, букви а), б) и г).
При приключването на програмата в заявлението за плащане на окончателното салдо се вписва общият размер на допустимите разходи съгласно член 42.
2. Що се отнася до финансовите инструменти, посочени в член 38, параграф 1, буква б), изпълнявани съгласно член 38, параграф 4, буква в), в заявленията за междинни плащания и за плащане на окончателното салдо се включва общият размер на плащанията, извършени от управляващия орган за инвестиции в крайни получател, както е посочено в член 42, параграф 1, букви а) и б).
3. Комисията се оправомощава да приема чделегирани актове в съответствие с член 149 за определяне на правилата за оттеглянето на плащанията за финансови инструменти и последващите корекции по отношение на заявленията за плащане.
4. За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия член Комисията приема актове за изпълнение, уреждащи моделите, които да се използват при представянето със заявленията за плащане на допълнителна информация на Комисията относно финансовите инструменти. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
Член 42
Допустими разходи при приключване
1. При приключването на дадена програма допустимите разходи на финансовия инструмент са общата сума на приноса от програмата, реално изплатена или - при гаранции - за която са поети задължения от финансовия инструмент в периода на допустимост, която съответства на:
а)
плащания към крайни получатели, а в посочените в член 37, параграф 7 случаи - плащания в полза на крайните получатели;
б)
средства, за които са поети задължения по договори за гаранции, независимо дали са непогасени или вече са достигнали своя падеж, за да се отговори на евентуални покани за осигуряване на гаранции за загуби, изчислени въз основа на предпазлива предварителна оценка на риска, обхващащи множество съответни нови заеми или други рискови инструменти за нови инвестиции в крайни получатели;
в)
субсидии с капитализирана лихва или субсидии за гаранционни такси, които трябва да бъдат изплатени за период, не по-дълъг от 10 години след периода на допустимост, използвани в комбинация с финансови инструменти, изплатени в гаранционна блокирана сметка, специално открита за тази цел с предназначение те да се отпускат ефективно след периода на допустимост, но по отношение на заеми и други рискови инструменти - отпуснати за инвестиции в крайни получатели в рамките на периода на допустимост;
г)
възстановяване на направени разходи за управление или плащане на такси за управление на финансовия инструмент.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за установяване на специални правила относно създаването на система за капитализиране на годишни вноски за лихвени субсидии и субсидии за гаранционни такси, посочени в първа алинея, буква в).
2. В случай на инструменти с дялово участие и микрокредити капитализираните разходи или таксите за управление, които трябва да се изплатят за период, не по-дълъг от шест години след периода на допустимост, по отношение на инвестиции в крайни получатели, извършени в рамките на този период на допустимост, които не могат да бъдат обхванати от разпоредбите на членове 44 или 45, могат да се считат за допустими разходи, когато се плащат в гаранционна блокирана сметка, специално открита за тази цел.
3. В случай на инструменти с дялово участие, насочени към предприятия, посочени в член 37, параграф 4, за които финансовото споразумение, посочено в член 38, параграф 7, е подписано преди 31 декември 2017 г., които до края на периода на допустимост са инвестирали най-малко 55 % от средствата по програмата, отпуснати в съответното финансово споразумение, ограничен размер плащания за инвестиции в крайни получатели, направени за срок, не по-дълъг от четири години след края на периода на допустимост, могат да се считат за допустим разход, когато се плащат в гаранционна блокирана сметка, специално открита за тази цел, при условие че са спазени правилата за държавна помощ и са изпълнени всички посочени по-долу условия.
Сумата, платена в гаранционна блокирана сметка:
а)
се използва единствено за последващи инвестиции в крайни получатели, получили начални дялови инвестиции от финансовия инструмент в рамките на периода на допустимост, които все още са изцяло или частично неизплатени,
б)
се използва единствено за последващи инвестиции, които да се извършват в съответствие с пазарните стандарти и договорните споразумения за пазарни стандарти и са ограничени до необходимия минимум за стимулиране на съинвестирането от частния сектор, като същевременно се осигури непрекъснатост на финансирането за целевите предприятия, така че и публичните, и частните инвеститори да могат да се възползват от инвестициите;
в)
не надвишава 20 % от допустимите разходи на инструмента с дялово участие, посочен в параграф 1, първа алинея, буква а), като от този таван се приспадат капиталови ресурси и печалби, върнати на този финансов инструмент с дялово участие в периода на допустимост.
Всички суми, платени в гаранционната блокирана сметка, които не са използвани за инвестиции в крайни получатели, платени през периода, посочен в първа алинея се използват в съответствие с член 45.
4. Допустимите разходи, съобщени в съответствие с параграфи 1 и 2, не могат да надвишават сбора от:
а)
общия размер на подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове, изплатена за целите на параграфи 1 и 2; и
б)
съответното национално съфинансиране.
5. Разходите и таксите за управление, посочени в параграф 1, първа алинея, буква г) и в параграф 2 от настоящия член, могат да се начисляват от организацията, изпълняваща фонда на фондове, или от организациите, изпълняващи финансови инструменти, в съответствие с член 38, параграф 4, букви а) и б) и не могат да надвишават праговете, определени в делегирания акт, посочен в параграф 6 от настоящия член. Докато в разходите за управление се включват преки или косвени разходни позиции, възстановявани при представяне на доказателства за направените разходи, то таксите за управление се отнасят към договорена цена за предоставени услуги, установена чрез състезателна пазарна процедура, където това е приложимо. Разходите и таксите за управление се основават на методика за изчисление, базирана на постигнатите резултати.
Разходите и таксите за управление могат да включват такси за уредба. Когато таксите за уредба или част от нея се начисляват на краен потребител, те не се обявяват като допустими разходи.
Разходите и таксите за управление, включително извършените за подготвителна работа във връзка с финансовия инструмент преди подписване на съответното финансово споразумение, са допустими от датата на подписването на съответното финансово споразумение.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 149, които установяват специфичните правила за критериите за определяне на разходите и таксите за управление въз основа на резултатите и приложимите прагове, както и правила относно възстановяването на капитализираните разходи и такси за управление за инструменти с дялово участие и микрокредити.
Член 43
Лихви и други печалби, генерирани от подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за финансови инструменти
1. Подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове, изплатена на финансови инструменти, се депозира в сметки, открити във финансови институции в държави-членки, и се инвестира временно в съответствие с принципите на доброто финансово управление.
2. Лихвите и други печалби, които могат да бъдат отнесени към подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове, изплатена на финансови инструменти, се използват за същите цели, сред които възстановяването на извършените разходи за управление или плащането на управленски такси на финансовия инструмент в съответствие с член 42, параграф 1, първа алинея, буква г), и разноските, изплащани в съответствие с член 42, параграф 2, като първоначалната подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове или в рамките на същия финансов инструмент, или, след приключването на финансовия инструмент, в други финансови инструменти или форми на подкрепа в съответствие с конкретните цели, определени съгласно приоритет, до края на периода на допустимост.
3. Управляващият орган гарантира, че се води адекватна отчетност за използването на лихвите и на другите печалби.
Член 44
Повторно използване на ресурси, които могат да бъдат отнесени към подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове до края на срока на допустимост
1. Ресурсите, възстановени на финансовите инструменти от инвестиции или от освобождаването на ресурси, поети като задължение по договори за гаранции, включително изплащане на главници и печалби и други приходи или доходи, например лихви, гаранционни такси, дивиденти, капиталова печалба или всякакви други постъпления от инвестиции, които могат да бъдат отнесени към подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове, се използват повторно за следните цели - до необходимия размер и по договорения в съответните финансови споразумения ред:
а)
допълнителни инвестиции чрез същия или други финансови инструменти в съответствие с конкретните цели, посочени в даден приоритет;
б)
където е приложимо, преференциално възнаграждение за частни инвеститори или публични инвеститори, работещи съгласно принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, които осигуряват насрещни ресурси за подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за финансовия инструмент или съинвестират на нивото на крайните получатели;
в)
където е приложимо, възстановяване на направени разходи за управление и плащане на такси за управление на финансовия инструмент.
Потребността от преференциално възнаграждение и неговият размер съгласно първа алинея, буква б) се установяват в предварителната оценка. Преференциалното възнаграждение не надхвърля необходимото за създаване на стимулите за привличане на насрещни ресурси от частни инвеститори и не предоставя свръхкомпенсация на частните или публичните инвеститори, работещи съгласно принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Хармонизирането на интересите се гарантира чрез подходящо поделяне на рисовете и печалбата и се осъществява на базата на обичайната търговска практика и е съвместимо с правилата на Съюза за държавната помощ.
2. Управляващият орган гарантира, че се води адекватна отчетност за използването на средствата и печалбите, посочени в параграф 1.
Член 45
Използване на средства след края на срока на допустимост
Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да гарантират, че ресурсите, възстановени на финансовите инструменти, включително изплащането на главници, както и печалбите и другите доходи или приходи, генерирани за период от поне осем години след края на периода на допустимост, които могат да бъдат отнесени към подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за финансовите инструменти съгласно член 37, се използват в съответствие с целите на програмата или програмите или в рамките на същия финансов инструмент, или - след излизането на тези ресурси от финансовия инструмент - в други финансови инструменти, при условие че и в двата случая оценката на пазарните условия демонстрира продължаваща нужда от такава инвестиция или от други форми на подкрепа.
Член 46
Доклад за използването на финансовите инструменти
1. Управляващият орган изпраща на Комисията специален доклад за операциите, в които се съдържат финансови инструменти, като приложение към годишния доклад за изпълнението.
2. В посочения в параграф 1 специален доклад за всеки финансов инструмент се включва следната информация:
а)
посочват се програмата и приоритетът или мярката, от които се предоставя подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове;
б)
описание на финансовия инструмент и уредбата за изпълнението му;
в)
посочват се структурите, изпълняващи финансови инструменти, и структурите, изпълняващи средства от фондовете, когато е уместно, както е посочено в член 38, параграф 1, буква а), член 38, параграф 4, букви а), б) и в), както и финансовите посредници, посочени в член 38, параграф 6;
г)
общ размер на приноса от програми по приоритети или мерки, изплатен за финансовия инструмент;
д)
общ размер на подкрепата, която е изплатена на крайните получатели или в полза на крайните получатели, или за която са поети задължения по договори за гаранции от финансовия инструмент за инвестиции в крайните получатели, както и за направените разходи за управление или изплатените такси за управление, по програми и приоритети или мерки;
е)
изпълнението на финансовия инструмент, включително напредъка по отношение на неговото въвеждане и на подбора на структурите, изпълняващи финансовия инструмент, включително на организацията, изпълняваща фонда на фондове;
ж)
лихви и други печалби, генерирани от подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за финансовия инструмент, и програмни средства, възстановени на финансовите инструменти от инвестиции, както е посочено в членове 43 и 44;
з)
напредък при постигането на очаквания лостов ефект на инвестициите, направени от финансовия инструмент, и стойност на инвестициите и участията;
и)
стойността на инвестициите в собствен капитал спрямо предходни години;
й)
принос на финансовия инструмент за постигането на показателите на съответния приоритет или мярка.
Информацията по първа алинея, букви з) и й) може да се включва само в приложението към годишните доклади за изпълнението през 2017 г. и 2019 г., както и в окончателния доклад за изпълнението. Задълженията за докладване по първа алинея, букви а) - й) не се прилагат на равнище крайни получатели.
3. За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение,, с които се установяват образци, които трябва да се използват при докладване относно финансовите инструменти на Комисията. Тези актове са изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 143, параграф 3.
4. Всяка година, считано от 2016 г., в рамките на шест месеца от крайния срок за представяне на годишните доклади за изпълнението, посочен в член 111, параграф 1 за ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд, член 75 от Регламента за ЕЗФРСР за ЕЗФРСР, както и съответните разпоредби на правилата за отделните фондове за ЕФМДР, Комисията предоставя обобщени справки на данните за постигнатия напредък по отношение на финансирането и изпълнението на финансовите инструменти, изпратени от управляващите органи в съответствие с настоящия член. Тези обобщени справки се изпращат на Европейския парламент и на Съвета и се оповестяват публично.
ДЯЛ V
МОНИТОРИНГ И ОЦЕНКА
ГЛАВА I
Мониторинг
Раздел I
Мониторинг на програмите
Член 47
Мониторингов комитет
1. В срок от три месеца, считано от датата на нотифициране на държавата-членка за решението на Комисията за одобрение на дадена програма, държавата-членка в съответствие с нейната институционална, правна и финансова рамка създава комитет за мониторинг на изпълнението на програмата („мониторингов комитет“), като го съгласува с управляващия орган.
Дадена държава-членка може да създаде един-единствен мониторингов комитет за повече от една от програмите, съфинансирани от европейските структурни и инвестиционни фондове.
2. Всеки мониторингов комитет изготвя и приема свой процедурен правилник в съответствие с институционалната, правната и финансовата рамка на съответната държава-членка.
3. Мониторинговият комитет на програма в рамките на целта „Европейско териториално сътрудничество“ се създава от държавите-членки, които участват в програмата за сътрудничество, и от трети държави, в случай че те са приели поканата за участие в програмата за сътрудничество, след съгласуване с управляващия орган в рамките на три месеца от датата на нотификацията на държавите-членки за решението за приемане на програмата за сътрудничество. Този мониторингов комитет изготвя и приема свой процедурен правилник.
Член 48
Състав на мониторинговия комитет
1. Съставът на мониторинговия комитет се определя от държавата-членка, при условие че мониторинговият комитет се състои от представители на съответните органи на държавата-членка и на междинните звена, както и от представители на партньорите, посочени в член 5. На представителите на партньорите се делегира правото да бъдат част от мониторинговия комитет от съответните партньори чрез прозрачни процеси. Всеки член на мониторинговия комитет може да има право на глас.
Съставът на мониторинговия комитет на дадена програма в рамките на цел „Европейско териториално сътрудничество“ се договаря от участващите в програмата държави-членки и трети държави, в случай чете са приели поканата за участие в програмата за сътрудничество. В мониторинговия кометет попадат съответните представители на тези държави-членки и трети държави. Мониторинговият комитет може да включва представители на ЕГТС, извършващи дейности, свързани с програмата в рамките на програмната област.
2. Списъкът с членовете на мониторинговия комитет се публикува.
3. Комисията участва в работата на мониторинговия комитет със съвещателна функция.
4. Ако ЕИБ участва във финансирането на дадена програма, тя може да участва в работата на мониторинговия комитет със съвещателна функция.
5. Мониторинговият комитет се председателства от представител на държавата-членка или на управляващия орган.
Член 49
Функции на мониторинговия комитет
1. Мониторинговият комитет заседава поне веднъж годишно, като на заседанията му се прави преглед на изпълнението на програмата и на напредъка в посока на постигането на нейните цели. При това той отчита финансовите данни, общите и специфичните за програмата показатели, включително промените в стойността на показателите за резултатите и напредъка в постигането на количествено определените целеви стойности, както и на етапните цели, определени в рамката на изпълнението, посочена в член 21, параграф 1, и, когато е подходящо, резултатите от количествения анализ.
2. Мониторинговият комитет подлага на разглеждане всички въпроси, отнасящи се до изпълнението на програмата, включително заключенията от прегледа на изпълнението.
3. С мониторинговия комитет се провеждат консултации и ако той намери за подходящо, представя становище по всяко изменение на програмата, предложено от управляващия орган.
4. Мониторинговият комитет може да отправя коментари към управляващия орган относно изпълнението и оценката на програмата, включително. действия, свързани с намаляването на административната тежест за бенефициерите. Мониторинговият комитет осъществява мониторинг на действията, предприети вследствие на неговите коментари.
Член 50
Доклади за изпълнението
1. Считано от 2016 г. до и включително 2023 г. всяка държава-членка представя пред Комисията годишен доклад за изпълнението на програмата през предходната финансова година. Всяка държава-членка представя на Комисията окончателен доклад за изпълнението на програмата за ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд и годишен доклад за изпълнението за ЕЗФРСР и ЕФМДР до крайния срок, установен в правилата за отделните фондове.
2. В годишните доклади за изпълнението се съдържа ключова информация относно изпълнението на програмата и нейните приоритети по отношение на финансовите данни, общите и специфичните за програмата показатели и количествени целеви стойности, включително по целесъобразност промени в стойността на показателите за резултатите, както и, считано от годишния доклад за изпълнението, който трябва да бъде представен през 2017 г., етапните цели, определени в рамката на изпълнението. Подадените данни се отнасят за стойностите на показателите за изцяло изпълнени операции и, където е възможно, като се взема предвид етапът на изпълнение, за избраните операции. Те също така излагат резюме на констатациите от всички оценки на програмата, представени през предходната финансова година, всякакви въпроси, засягащи изпълнението на програмата, както и приетите мерки. Годишният доклад за изпълнението, който трябва да бъде представен през 2016 г., може също така да описва по целесъобразност действията, предприемани за изпълнение на предварителните условия.
3. Чрез дерогация от параграф 2 специфичните правила относно данните, които трябва да се подадат за ЕСФ, могат да бъдат установени в Регламента за ЕСФ.
4. В годишния доклад за изпълнението, който трябва да бъде представен през 2017 г., се излага и оценява информацията, посочена в параграф 2, както и напредъкът в постигането на целите на програмата, включително приносът на европейските структурни и инвестиционни фондове за промените в стойността на показателите за резултатите, в случаите, в които е налице доказателствен материал от съответните оценкие. В годишния доклад за изпълнението се излагат действията, предприети за изпълнение на предварителните условия, които не са били изпълнени при приемането на програмите. В него също така се оценява изпълнението на действията, с които се цели да бъдат взети предвид принципите, определени в членове 7 и 8, ролята на партньорите, определени в член 5, за изпълнението на програмата, и се отчита подкрепата, използвана за постигане на целите във връзка с борбата срещу изменението на климата.
5. Годишният доклад за изпълнението, който трябва да бъде представен през 2019 г., и окончателният доклад за усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове в допълнение към информацията и оценката, посочени в параграфи 2 и 3, включват и информация относно и оценка на напредъка към постигането на целите на програмата и нейния принос за постигането на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
6. За да бъдат счетени за допустими, годишните доклади за изпълнението, посочени в параграфи 1 - 5, съдържат цялата информация, изисквана съгласно тези параграфи и в правилата за отделните фондове.
Ако годишният доклад за изпълнението е недопустим, Комисията информира държавата-членка за това в срок от 15 работни дни от датата на получаването му, като в противен случай той се счита за допустим.
7. Комисията разглежда годишния и окончателния доклад за изпълнението и информира държавата-членка за своите коментари в срок от два месеца от датата на получаването на годишния доклад за изпълнението и в срок от пет месеца от датата на получаването на окончателния доклад за изпълнението. Ако Комисията не представи коментари в рамките на тези срокове, докладът се счита за приет.
8. Комисията може да отправя коментари към управляващия орган относно проблемите, които засягат съществено изпълнението на програмата. В случаите, в които са отправени такива коментари, управляващият орган представя цялата необходима информация във връзка с коментарите и, когато е целесъобразно, информира Комисията в срок от три месеца за предприетите мерки.
9. Годишните и окончателните доклади за изпълнението, както и обобщение за гражданите на тяхното съдържание, се оповестяват публично.
Член 51
Годишна среща за преглед
1. Всяка година от 2016 г. до и включително през 2023 г. се организира годишна среща за преглед между Комисията и всяка една от държавите-членки с цел да бъде разгледано изпълнението на всяка оперативна програма, като се отчита годишният доклад за изпълнението и коментарите на Комисията, когато това е приложимо.
2. Годишната среща за преглед може да обхваща повече от една програма. През 2017 г. и 2019 г. годишната среща за преглед обхваща всички програми в държавата-членка и отчита също така докладите за напредъка, представени от държавата-членка в съответствие с член 52 през тези години.
3. Чрез дерогация от параграф 1, държавата-членка и Комисията могат да се споразумеят да не провеждат годишна среща за преглед за дадена програма през годините, различни от 2017 г. и 2019 г.
4. Годишната среща за преглед се председателства от Комисията или, ако държавата-членка поиска това, се съпредседателства от държавата-членка и от Комисията.
5. Държавата-членка гарантира, че в отговор на коментари на Комисията след годишната среща за преглед са предприети последващи действия относно въпроси, които съществено засягат изпълнението на програмата и, когато е целесъобразно, информира Комисията в срок от три месеца за предприетите мерки.
Раздел II
Стратегически напредък
Член 52
Доклад за напредъка
1. До 31 август 2017 г. и до 31 август 2019 г. държавите-членки представят на Комисията доклад за напредъка по изпълнението на споразумението за партньорство съответно към 31 декември 2016 г. и 31 декември 2018 г.
2. Докладът за напредъка представя информация и дава оценка за:
а)
промените в нуждите на развитието в държавата-членка след приемането на споразумението за партньорство;
б)
напредъка в постигането на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, както и на конкретни за фонда задачи, посочени в член 4, параграф 1, чрез приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове за избраните тематични цели, и по-специално по отношение на етапните цели, определени в рамката на изпълнението за всяка програма и на използваната за постигане на цели във връзка с борбата срещу изменението на климата подкрепа;
в)
дали действията, предприети в изпълнение на приложимите предварителни условия, посочени в споразумението за партньорство, които не са били изпълнени към датата на приемане на споразумението за партньорство, са изпълнени в съответствие с установения график. Настоящата буква се прилага само за доклада за напредъка, който трябва да се подаде за 2017 г.;
г)
изпълнение на механизмите за осигуряване на съгласуваност между европейските структурни и инвестиционни фондове и други инструменти за финансиране на равнището на Съюза и на национално равнище, както и съгласуваност с ЕИБ;
д)
изпълнение на интегриран подход към териториалното развитие или обобщение на изпълнението на интегрираните подходи, които се основават на програмите, включително напредъка в постигането на определените приоритетни области за сътрудничество;
е)
когато е уместно, действията, предприети за укрепване на административния капацитет на органите на държавата-членка и на бенефициерите, за управление и използване на европейските структурни и инвестиционни фондове;
ж)
предприетите действия и постигнатия напредък за намаляване на административната тежест за бенефициерите;
з)
ролята на партньорите, посочени в член 5, в изпълнението на споразумението за партньорство;
и)
обобщение на предприетите действия по прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8 и целите на политиката при усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове.
3. В случаите, в които Комисията определи в срок от два месеца от датата на представяне на доклада за напредъка, че представената информация е непълна или неясна по начин, който засяга съществено качеството и надеждността на съответната оценка, тя може да изиска допълнителна информация от държавата-членка, при условие че това искане не предизвиква неоправдано забавяне и при условие че Комисията изложи причини, обосноваващи предполагаемата липса на качество и надеждност. Държавата-членка предоставя на Комисията исканата информация в срок от три месеца, и - когато е целесъобразно - преразглежда съответно доклада за напредъка.
4. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящата разпоредба, Комисията приема, актове за изпълнение за установяване на образец, който трябва да се използва при представяне на доклада за напредъка. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
Член 53
Докладване на Комисията и разискване относно европейските структурни и инвестиционни фондове
1. Считано от 2016 г. Комисията представя ежегодно на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите доклад, в който обобщава изпълнението на програмите, финансирани от европейските структурни и инвестиционни фондове, въз основа на годишните доклади за изпълнението на държавите-членки, представени съгласно член 50, както и синтез на констатациите на наличните оценки на програмите. През 2017 г. и 2019 г. обобщителният доклад ще бъде част от стратегическия доклад, посочен в параграф 2.
2. През 2017 г. и 2019 г. Комисията подготвя стратегически доклад, в който обобщава докладите за напредъка на държавите-членки, и до 31 декември 2017 г. и съответно до 31 декември 2019 г. го представя на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, като отправя покана до посочените институции за неговото разискване.
3. Съветът разисква стратегическия доклад, по-специално по отношение на приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове за постигането на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, и получава покана да даде своя принос към пролетното заседание на Европейския съвет.
4. Считано от 2018 г. на всеки две години Комисията включва в годишния си доклад за напредъка, представян пред пролетното заседание на Европейския съвет, раздел, в който се обобщават най-актуалните доклади, посочени в параграфи 1 и 2, по-специално по отношение на приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове към напредъка по стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
ГЛАВА II
Оценка
Член 54
Общи разпоредби
1. С оглед подобряване на качеството на изготвянето и изпълнението на програмите, както и с цел да се направи оценка на тяхната ефективност, ефикасност и на въздействието им, се извършват оценки. Въздействието на програмите се оценява от гледна точка на задачата на всеки европейски структурен и инвестиционен фонд спрямо целите по стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, и като се отчита размерът на програмата по отношение на БВП и безработицата в съответния програмен район, когато това е целесъобразно.
2. Държавите-членки осигуряват средствата, необходими за извършването на оценките, и гарантират, че са налице процедури за създаването и събирането на данните, необходими за извършването на оценки, включително и на данни, свързани с общите и - когато е уместно - специфичните за програмата показатели.
3. Оценките се извършват от вътрешни или външни експерти, които са функционално независими от органите, отговарящи за изпълнението на програмата. Комисията предоставя насоки относно начина на извършване на оценките веднага след влизане в сила на настоящия регламент.
4. Всички оценки се правят обществено достояние.
Член 55
Предварителна оценка
1. Държавите-членки извършват предварителни оценки за подобряване на качеството на изготвяне на всяка програма.
2. Предварителните оценки се извършват на отговорността на органа, който отговаря за подготовката на програмите. Те се представят на Комисията едновременно с програмата, заедно с резюме. С правилата за отделните фондове могат да се определят прагове, под които предварителната оценка може да бъде комбинирана с оценката за друга програма.
3. В предварителните оценки се оценява:
а)
приносът към стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се имат предвид избраните тематични цели и приоритети и като се отчитат националните и регионалните нужди и потенциалът за развитие, както и извлечените изводи от предходните програмни периоди;
б)
вътрешната съгласуваност на предложената програма или дейност и как тя се отнася към други относими инструменти;
в)
последователността на разпределянето на бюджетните средства спрямо целите на програмата;
г)
последователността на избраните тематични цели, приоритетите и съответните цели на програмите с ОСР, споразумението за партньорство и съответните препоръки за отделните държави, приети съгласно член 121, параграф 2 от ДФЕС, и когато това е целесъобразно на национално равнище - националната програма за реформи;
д)
относимостта и яснотата на предлаганите за програмата показатели;
е)
по какъв начин очакваното изпълнение ще допринесе за резултатите;
ж)
дали количествените целеви стойности за показателите са реалистични, като се отчита предвидената подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове;
з)
основанията за предложената форма на подкрепа;
и)
адекватността на човешките ресурси и на административния капацитет за управление на програмата;
й)
пригодността на процедурите за мониторинг на програмата, както и за събирането на данни, необходими за провеждане на оценките;
к)
пригодността на етапните цели, избрани за рамката на изпълнението;
л)
адекватността на планираните мерки за насърчаване на равните възможности за мъжете и жените и предотвратяване на всякаква дискриминация; по-специално по отношение на достъпност за хората с увреждания;
м)
адекватността на планираните мерки за насърчаване на устойчивото развитие;
н)
планираните мерки за намаляване на административната тежест за бенефициерите.
4. Предварителните оценки включват, когато това е целесъобразно, изискванията за стратегическа оценка на околната среда, определени в Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (37), като се вземат предвид нуждите във връзка със смекчаването на изменението на климата.
Член 56
Оценка през програмния период
1. Управляващият орган или държавата-членка съставя план за оценка, която може да обхваща повече от една програма. Той се представя в съответствие с правилата за отделните фондове.
2. Държавите-членки гарантират, че е налице подходящ капацитет за провеждане на оценка.
3. През програмния период управляващият орган гарантира извършването на оценки, включително за оценяване на ефективността, ефикасността и въздействието на всяка програма въз основа на плана за оценка, както и че всяка оценка е подложена на подходящо проследяване в съответствие с правилата за отделните фондове. Поне веднъж през програмния период се провежда оценка, с която се оценява приносът на подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове за постигането на целите по всеки приоритет. Всички оценки се разглеждат от мониторинговия комитет и се изпращат на Комисията.
4. Комисията може да извършва по своя собствена инициатива оценки на програмите. Тя информира управляващия орган, а резултатите се изпращат на управляващия орган и се представят на съответния мониторингов комитет.
5. Параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член не се прилагат за специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, първа алинея, буква б).
Член 57
Последваща оценка
1. Последващите оценки се извършват от Комисията или от държавите-членки в тясно сътрудничество с Комисията. Последващите оценки разглеждат ефективността и ефикасността на европейските структурни и инвестиционни фондове и техния принос за изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се отчитат заложените в тази стратегия на Съюза цели и в съответствие със специфичните изисквания, определени в правилата за отделните фондове. Последващите оценки трябва да бъдат завършени до 31 декември 2024 г.
2. Последващите оценки трябва да бъдат завършени до 31 декември 2023 г.
3. Последващата оценка на специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, буква б), се осъществява от Комисията в срок до 31 декември 2019 г.
4. За всеки от европейските структурни и инвестиционни фондове Комисията изготвя до 31 декември 2025 г. обобщаващ доклад, в койтосе посочват основните заключения от последващите оценки.
ДЯЛ VI
ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ
Член 58
Техническа помощ по инициатива на Комисията
1. По инициатива на Комисията европейските структурни и инвестиционни фондове могат да подкрепят мерки за подготвителна помощ, помощ за мониторинг, административна и техническа помощ, мерки за оценка, мерки за одит и контрол, необходими за изпълнението на настоящия регламент.
Меркит, посочени в първа алинея могат да се изпълняват или пряко от Комисията или непряко от образувания и лица, различни от държавите-членки, в съответствие с член 60 от Финансовия регламент.
Мерките, посочени в първата алинея, могат да включват по-специално:
а)
помощ за подготовка и оценка на проекти, включително с ЕИБ;
б)
подкрепа за институционално укрепване и изграждане на административен капацитет за ефективното управление на европейските структурни и инвестиционни фондове;
в)
проучвания, свързани с докладването от страна на Комисията във връзка с европейските структурни и инвестиционни фондове и доклада за сближаването;
г)
мерки, отнасящи се до анализа, управлението, мониторинга, обмена на информация и усвояването на европейските структурни и инвестиционни фондове, както и мерки, отнасящи се до прилагането на системите за контрол и техническа и административна помощ;
д)
оценки, експертни доклади, статистически данни и проучвания, включително такива от общ характер, свързани с настоящото и бъдещото функциониране на европейските структурни и инвестиционни фондове, които могат да се осъществяват, когато е целесъобразно, от ЕИБ;
е)
действия за разпространяване на информация, за подкрепа на изграждането на мрежи, провеждането на комуникационни дейности, повишаване на осведомеността и насърчаване на сътрудничеството и обмена на опит, включително с трети държави.
ж)
изграждане, експлоатация и свързване на компютърни системи за управление, мониторинг, одит, контрол и оценка;
з)
действия за подобряване на методите за оценка и обмена на информация относно практиките за оценяване;
и)
действия, свързани с одитирането;
й)
укрепване на националния и регионалния капацитет по отношение на инвестиционното планиране, оценката на нуждите, подготовката, изготвянето и използването на финансови инструменти, съвместни планове за действие и големи проекти, включително съвместни инициативи с ЕИБ;
к)
разпространение на добри практики с цел оказване на помощ за държавите-членки да укрепят капацитета на съответните партньори, посочени в член 5, и на обединенията на организации, в които участват;
л)
мерки за установяване, приоритизиране и прилагане на структурни и административни реформи в отговор на икономическите и социалните предизвикателства в държавите-членки, които отговарят на условията, посочени в член 24, параграф 1.
За постигането на по-висока степен на ефикасност в комуникациите с широката общественост и по-висока степен на единодействия между провежданите по инициатива на Комисията комуникационни дейности, разпределените съгласно настоящия регламент средства за комуникационни дейности също така допринасят за осъществяването на общата комуникация по политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с основните цели на настоящия регламент.
2. Всяка година Комисията изготвя посредством актове за изпълнение своите планове за типа действия, свързани с изброените в параграф 1 мерки, за които се предвижда принос от европейските структурни и инвестиционни фондове.
Член 59
Техническа помощ по инициатива на държавите-членки
1. По инициатива на дадена държава-членка европейските структурни и инвестиционни фондове могат да отпускат подкрепа за дейности по подготовка, управление, мониторинг, оценка, информация и комуникация, създаване на мрежи, разглеждане на жалби, както и контрол и одит. Европейските структурни и инвестиционни фондове могат да се използват от държавата-членка за финансиране на действия за намаляване на административната тежест за бенефициерите, включително електронни системи за обмен на данни, и действия за укрепване на капацитета на органите на държавите-членки и на бенефициерите за администриране и използване на тези фондове. Европейските структурни и инвестиционни фондове могат също да бъдат използвани за подкрепа на действия, целящи укрепването на капацитета на съответните партньори в съответствие с член 5, параграф 3, буква д) и за подкрепа на обмена на добри практики между тези партньори. Действията, посочени в настоящия параграф, могат да се отнасят до предходни и последващи програмни периоди.
2. Правилата за отделните фондове могат да добавят или изключват действия, които могат да се финансират от средствата за техническа помощ всеки европейски структурен и инвестиционен фонд.
ДЯЛ VII
ФИНАНСОВА ПОДКРЕПА ОТ ЕВРОПЕЙСКИТЕ СТРУКТУРНИ И ИНВЕСТИЦИОННИ ФОНДОВЕ
ГЛАВА I
Подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове
Член 60
Определяне на ставките на съфинансиране
1. В решението на Комисията за приемане на дадена програма се определя ставката на съфинансиране и максималният размер на подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове в съответствие с правилата за отделните фондове.
2 Осъществените по инициатива или от името на Комисията мерки за техническа помощ могат да бъдат финансирани на 100 %.
Член 61
Операции, които след приключване генерират нетни приходи
1. Настоящият член се прилага за операции, които след приключването си генерират нетни приходи. За целите на настоящия член „нетни приходи“ означава паричните потоци, заплащани директно от потребителите за стоки и услуги, предоставени с операцията, като такси, заплащани директно от потребителите за използването на инфраструктура, продажбата или отдаването под наем на земя или сгради или плащанията за услуги минус всички оперативни разходи и разходи за подмяна на недълготрайно оборудване за съответния период. Генерираните от операцията икономии от оперативните разходи се разглеждат като нетни приходи, освен ако не са компенсирани от равностойно намаляване на субсидиите за дейността.
Когато не всички инвестиционни разходи са допустими за съфинансиране, нетните приходи, посочени в първа алинея, се разпределят пропорционално между допустимите и недопустимите части от инвестиционните разходи.
2. Допустимите разходи за операцията, които ще се съфинансират от европейските структурни и инвестиционни фондове, се намаляват предварително при отчитане на потенциала на операцията да генерира нетни приходи през определен референтен период, който обхваща както периода на изпълнение на операцията, така и периода след приключване на нейното изпълнение.
3. Потенциалните нетни приходи от операцията се определят предварително по един от следните методи за избор на управляващия орган за дадения сектор, подсектор или тип операция:
а)
прилагане на фиксиран процент за нетните приходи за сектора или подсектора, приложим за операцията, както е определено в приложение V или в някой от делегираните актове, посочени във втора, трета и четвърта алинея;
б)
изчисляване на дисконтираните нетни приходи от операцията при отчитане на подходящия референтен период за сектора или подсектора, приложим за операцията, обичайно очакваната рентабилност за съответната категория инвестиция, прилагането на принципа „замърсителят плаща“ и, ако е необходимо, съображенията за справедливост, свързани с относителния просперитет на съответната държава-членка или регион.
На Комисията се предоставят правомощия в надлежно обосновани случаи да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за изменение на приложение V чрез коригиране на установените в него фиксирани проценти, при отчитане на историческите данни, потенциала за събиране на разходите, както и на принципа „замърсителят плаща“, където е приложимо.
На Комисията се предоставят правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за установяване на фиксираните проценти за сектори или подсектори в областта на ИКТ, научноизследователската и развойната дейност, иновациите и енергийната ефективност. Комисията нотифицира делегираните актове на Европейския парламент и на Съвета не по-късно от 30 юни 2015 г.
Освен това на Комисията се предоставят правомощието в надлежно обосновани случаи да приема делегирани актове в съответствие с член 149 във връзка с допълване в приложение V на сектори или подсектори, включително подсектори на секторите, които попадат в обхвата на определените в член 9, първа алинея тематични цели и получават подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове.
При прилагането на посочения в първа алинея, буква а) метод се смята, че всички нетни приходи, генерирани при изпълнението и след приключването на операцията, са взети предвид чрез прилагането на фиксирания процент и следователно те не се приспадат впоследствие от допустимите разходи за операцията.
Когато за даден нов сектор или подсектор е установена единна ставка чрез приемането на делегиран акт в съответствие с трета и четвърта алинея, управляващият орган може да избере да приложи метода, посочен в първа алинея, буква а), за нови операции във връзка със съответния сектор или подсектор.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които да определя метода, посочен в първа алинея, буква б). При прилагането на този метод нетните приходи, генерирани при изпълнението на операцията, от източници на приходи, които не са отчетени при определянето на потенциалните нетни приходи от тази операция, се приспадат от допустимите разходи за операцията най-късно при окончателното искане за плащане, подадено от бенефициера.
4. Методът, по който нетните приходи се приспадат от разходите за операцията, включени в искането за плащане, представено на Комисията, се определя в съответствие с националните правила.
5. Като алтернатива на прилагането на методите, установени в параграф 3, максималният процент на съфинансиране по член 60, параграф 1 може по искане на дадена държава-членка да бъде намален в момента на приемане на програма за приоритет или мярка, съгласно която за всички операции, подкрепени по този приоритет или мярка, може да се прилага единна ставка в съответствие с параграф 3, първа алинея, буква а). Намалението е не по-малко от сумата, получена, като се умножи максималният процент на съфинансиране от Съюза, приложим съгласно правилата за отделните фондове, по съответния фиксиран процент, посочен в член 3, първа алинея, буква а).
При прилагането на посочения в първа алинея метод се смята, че всички нетни приходи, генерирани при изпълнението и след приключването на операцията, са взети предвид чрез прилагането на намаления процент за съфинансиране и следователно те не се приспадат впоследствие от допустимите разходи за операциите.
6. Когато обективно не е възможно да се определят предварително приходите въз основа на някой от методите, посочени в параграфи 3 или 5, нетните приходи, генерирани в рамките на три години от приключването на операция или до крайния срок за представяне на документи за приключването на програма, определен в правилата за отделните фондове, в зависимост от това коя дата е по-ранна, се приспадат от декларираните пред Комисията разходи.
7. Параграфи 1-6 не се прилагат за:
а)
операции или части от операции, подкрепяни единствено от ЕСФ;
б)
операции, за които общият размер на допустимите разходи преди прилагането на параграфи 1-6 не надвишава 1 000 000 EUR;
в)
възстановима помощ, предмет на задължение за цялостно възстановяване, и награди;
г)
техническа помощ;
д)
подкрепа за или от финансови инструменти;
е)
операции, за които публичната подкрепа е под формата на еднократни суми или на покриване на единични разходи съгласно стандартна таблица;
ж)
операции, изпълнявани в рамките на съвместен план за действие;
з)
операции, за които сумите или процентите на подкрепа са определени в приложение I към Регламента за ЕЗФРСР.
Независимо от разпоредбите на първа алинея, буква б) от настоящия параграф, когато дадена държава-членка прилага параграф 5, тя може да включи в съответния приоритет или мярка операциите, за които общият размер на допустимите разходи преди прилагането на параграфи 1-6 не надвишава 1 000 000 EUR.
8. Освен това параграфи 1-6 не се прилагат за операции, за които подкрепата в рамките на програмата представлява:
а)
помощ de minimis;
б)
съвместима държавни помощи за МСП, когато се прилага интензитет на помощта или ограничение на размера на помощта във връзка с държавната помощ;
в)
съвместима държавни помощи, когато е била извършена индивидуална проверка на нуждите от финансиране в съответствие с приложимите правила за държавната помощ.
Независимо от разпоредбите на първа алинея, управляващият орган може да приложи параграфи 1-6 по отношение на операции, които попадат в обхвата на първа алинея, букви а)-в) от настоящия параграф, когато това е предвидено в националните правила.
ГЛАВА II
Специални правила за подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове за ПЧП
Член 62
Публично-частни партньорства (ПЧП)
Европейските структурни и инвестиционни фондове могат да се използват в подкрепа на операции на ПЧП („операция на ПЧП“). Такива операции на ПЧП съответстват на приложимото право, и по-конкретно относно държавната помощ и възлагането на обществени поръчки.
Член 63
Бенефициери по операции на ПЧП
1. По отношение на операция на ПЧП и чрез дерогация от член 2, точка 10 бенефициер може да бъде:
а)
публичноправна организация, която започва изпълнението на операция, или
б)
частноправна организация на държава-членка („частен партньор“), която е избрана или ще бъде избрана за изпълнението на операцията.
2. Публичноправната организация, която започва изпълнението на операцията на ПЧП, може да предложи частният партньор, който ще бъде избран след одобряване на операцията, да бъде бенефициерът за целите на подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове. В такъв случай решението за одобрение се взема, ако управляващият орган се увери, че избраният частен партньор изпълнява и поема всички приложими задължения на бенефициер съгласно настоящия регламент.
3. Частният партньор, избран за изпълнение на операцията, може да бъде заменен като бенефициер по време на изпълнението, когато това се налага съгласно реда и условията на ПЧП или финансовото споразумение между частния партньор и финансовата институция, съфинансиращи операцията. В такъв случай заместващият частен партньор или публичноправна организация става бенефициер, при условие че управляващият орган се увери, че заместващият партньор изпълнява и поема всички приложими задължения на бенефициер съгласно настоящия регламент.
4. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за определяне на допълнителни правила относно замяна на бенефициер и относно съответните отговорности.
5. Замяната на бенефициер не се счита за промяна на собствеността по смисъла на член 71, параграф 1, буква б), ако тази замяна отговаря на приложимите условия, посочени в параграф 3 от настоящия член и в делегиран акт, приет по силата на параграф 4 от настоящия член.
Член 64
Подкрепа за операции на ПЧП
1. При операция на ПЧП, където бенефициерът е публичноправна организация, разходите за операция на ПЧП, които са направени и платени от частния партньор, могат чрез дерогация от член 65, параграф 2 да се смятат за направени и платени от бенефициер и да се включат в искане за плащане до Комисията, при условие че са спазени следните условия:
а)
бенефициерът е сключил споразумение за ПЧП с частен партньор;
б)
управляващият орган е проверил, че декларираните от бенефициера разходи са платени от частния партньор и че операцията съответства на приложимите право на Съюза и национално право, на програмата и на условията за подкрепа на операцията.
2. Плащанията към бенефициери, които се правят за разходите, включени в искането за плащане в съответствие с параграф 1, се извършват по гаранционна блокирана сметка, специално открита за тази цел на името на бенефициера.
3. Средствата, преведени по гаранционната блокирана сметка по параграф 2, се използват за плащания в съответствие със споразумението за ПЧП, включително за плащанията, които трябва да се направят в случай на прекратяване на споразумението за ПЧП.
4. На Комисията се предоставят правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за определяне на минималните изисквания, които да бъдат включени в споразуменията за ПЧП и които са необходими за прилагането на дерогацията, предвидена в параграф 1 от настоящия член, включително разпоредбите, свързани с прекратяване на споразумения за ПЧП и за целите на осигуряване на адекватна одитна следа.
ГЛАВА III
Допустимост на разходите и дълготрайност
Член 65
Допустимост
1. Допустимостта на разходите се определя въз основа на националните правила, освен в случаите, в които са определени специални правила във или въз основа на настоящия регламент или в правилата за отделните фондове.
2. Разходите са допустими за финансиране от европейските структурни и инвестиционни фондове, ако те са направени от бенефициер и платени между датата на изпращане на програмата до Комисията или от 1 януари 2014 г. - в зависимост от това коя дата е по-ранна - и 31 декември 2023 г. Освен това разходите са допустими за финансиране от ЕЗФРСР единствено когато разплащателната агенция действително е изплатила съответната помощ в периода 1 януари 2014 г. - 31 декември 2023 г.
3. Чрез дерогация от параграф 2 разходите по линия на инициативата за младежка заетост са допустими от 1 септември 2013 г.
4. В случай на разходи, възстановявани съгласно член 67, параграф 1, първа алинея, букви б) и в), действията, съставляващи основание за възстановяването на разходите, трябва да са извършени между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2023 г.
5. Чрез дерогация от параграф 4, началната дата във връзка с разходите, възстановени въз основа на член 67, параграф 1, първа алинея, букви б) и в) за действия по линия на инициативата за младежка заетост, е 1 септември 2013 г.
6. Не се избират за финансиране от европейските структурни и инвестиционни фондове операции, които са били физически завършени или изцяло осъществени преди подаването на заявление за финансиране по програмата от страна на бенефициера до управляващия орган, независимо дали всички свързани плащания са направени от бенефициера или не.
7. Настоящият член не засяга правилата за допустимост на техническата помощ по инициатива на Комисията, определени в член 58.
8. Настоящият параграф се прилага за операции, при чието изпълнение се генерират приходи и за които не се прилагат член 61, параграфи 1-6.
Допустимите разходи за операцията, които ще се съфинансират от европейските структурни и инвестиционни фондове, се намаляват с нетните приходи, които не са взети предвид при одобряването на операцията, а са генерирани пряко едва през периода на нейното изпълнение, най-късно при окончателното искане за плащане, подадено от бенефициера. Когато не всички разходи са допустими за съфинансиране, нетните приходи се разпределят пропорционално между допустимите и недопустимите части от разходите.
Настоящият параграф не се прилага за:
а)
техническа помощ;
б)
финансови инструменти;
в)
възстановима помощ, предмет на задължение за цялостно възстановяване;
г)
награди;
д)
операции, предмет на правилата за държавни помощи;
е)
операции, за които обществената подкрепа е под формата на еднократни суми или стандартни таблици с разходи за единица продукт, при условие че нетните приходи са били взети предвид предварително;
ж)
операции, изпълнени съгласно съвместен план за действие, при условие че нетните приходи са били взети предвид предварително;
з)
операции, за които сумите или процентите на подкрепа са определени в приложение I към Регламента за ЕЗФРСР; или
и)
операции, за които общият допустим разход не превишава 50 000 EUR.
За целите на настоящия член и на член 61 всяко плащане, получено от бенефициера, произтичащо от договорна санкция в резултат на нарушение на договора между бенефициера и трета страна или страни или извършено в резултат на оттеглянето на оферта от трета страна, избрана по правилата за възлагане на обществени поръчки („депозит“), не се смята за приход и не се приспада от допустимите разходи за операцията.
9. Разходи, станали допустими в резултат на изменение в програма, са допустими единствено от датата на подаване на искането за изменение до Комисията или, в случай че се прилага член 96, параграф 11, от датата на влизане в сила на решението за изменение на програмата.
По отношение на ЕФМДР в правилата за отделните фондове може да се предвиди дерогация от първа алинея.
10. Чрез дерогация от параграф 9, в Регламента за ЕЗФРСР могат да бъдат установени специални разпоредби относно датата на начало на допустимост.
11. Дадена операция може да получава подкрепа от един или няколко европейски структурни и инвестиционни фонда или една или няколко програми, както и от други инструменти на Съюза, при условие че разходната позиция, включена в искане за плащане за възстановяване на средства от един от европейските структурни и инвестиционни фондове, не получава подкрепа от друг фонд или инструмент на Съюза, или подкрепа от същия фонд по друга програма.
Член 66
Форми на подкрепа
Европейските структурни и инвестиционни фондове се използват за осигуряване на подкрепа под формата на безвъзмездни средства, награди, възстановима помощ и финансови инструменти, или комбинация от тях.
В случай на възстановима помощ, подкрепата, възстановена на организацията, която я е предоставила, или на друг компетентен орган на държавата-членка, се държи в отделна сметка или се отделя чрез сметкови кодове и се използва отново за същата цел или в съответствие с целите на програмата.
Член 67
Форми на предоставяне на безвъзмездни средства и възстановима помощ
1. Безвъзмездните средства и възстановимата помощ могат да бъдат отпускани под формата на:
а)
възстановяване на действително направени и платени допустими разходи, заедно с - когато е приложимо - приноси в натура и обезценяване;
б)
стандартна таблица на разходите за единица продукт;
в)
еднократни суми, които не надхвърлят 100 000 EUR публичен принос;
г)
финансиране с единна ставка, определено чрез прилагане на процент към една или няколко определени категории разходи.
Правилата за отделните фондове могат да ограничават формите на безвъзмездна помощ или възстановима помощ, приложими към определени операции.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в Регламента за ЕФМДР могат да бъдат установени допълнителни форми на безвъзмездна помощ и методи на изчисляване.
3. Възможностите, посочени в параграф 1, могат да се комбинират само когато всяка възможност обхваща различна категория разходи или когато те се използват за различни проекти, които са част от една операция или за последващи фази на операция.
4. Когато дадена операция или проект, част от операция, се осъществява изключително чрез възлагане на обществени поръчки за строителни работи, стоки или услуги, се прилага единствено първа алинея, буква а). Когато възлагането на поръчки в рамките на дадена операция или проект, част от операция, е ограничено само до определени категории разходи, могат да бъдат прилагани всички възможности, посочени в параграф 1.
5. Размерите на сумите, посочени в първа алинея, букви б), в) и г), се определят по един от следните начини:
а)
коректен, справедлив и проверим метод на изчисление, основаващ се на:
i)
статистически данни или друга обективна информация;
ii)
проверени данни за минали периоди за отделните бенефициери; или
iii)
прилагането на обичайните практики за осчетоводяване на разходите на отделните бенефициери;
б)
в съответствие с правилата за прилагането на съответни таблици за разходите за единица продукт, еднократни суми и единни ставки, прилагани в други политики на Съюза за подобен тип операция и бенефициер;
в)
в съответствие с правилата за прилагането на съответни таблици за разходите за единица продукт, еднократни суми и единни ставки, прилагани в рамките на схеми за предоставяне на безвъзмездни средства, финансирани изцяло от държавата-членка за подобен тип операция и бенефициер;
г)
ставки, установени с настоящия регламент или с правилата за отделните фондове;
д)
специфични методи за определяне на сумите, установени в съответствие с правилата за отделните фондове.
6. Документите, установяващи условията за предоставяне на подкрепа за всяка операция, установяват метода, приложим за определянето на разходите за операцията и условията за изплащане на безвъзмездните средства.
Член 68
Финансиране с единни ставки за непреки разходи и разходи за персонал относно безвъзмездни средства и възстановима помощ
1. Когато изпълнението на операция поражда непреки разходи, те могат да бъдат изчислени като единна ставка по един от следните начини:
а)
единна ставка в размер до 25 % от допустимите преки разходи, при условие че ставката се изчислява въз основа на коректен, справедлив и проверим метод на изчисление или метод, прилаган в рамките на схеми за предоставяне на безвъзмездни средства, финансирани изцяло от държавата-членка, за подобен тип операция и бенефициер;
б)
единна ставка в размер до 15 % от допустимите преки разходи за персонал, без да се изисква от държавата-членка да извършва изчисления за определянето на приложимата ставка;
в)
единна ставка, прилагана към допустимите преки разходи въз основа на съществуващите методи и съответстващите ставки, приложими в политиките на Съюза за подобен тип проект и бенефициер.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149 относно определянето на единната ставка и на свързаните методи, посочени в първа алинея, буква в) от настоящия параграф.
2. За целите на определянето на разходите за персонал, свързани с изпълнението на дадена операция, приложимата почасова ставка може да бъде изчислена, като годишните брутни разходи за трудови възнаграждения в счетоводните отчети за последната година се разделят на 1 720 часа.
Член 69
Специални правила за допустимост за безвъзмездни средства и възстановима помощ
1. Приносът в натура под формата на предоставяне на строителни работи, стоки, услуги, земя и недвижимо имущество, за които няма плащане в брой, подкрепено с фактури или счетоводни документи с еквивалентна доказателствена стойност, могат да бъдат допустими, при условие че правилата за допустимост на европейските структурни и инвестиционни фондове и на програмата го предвиждат това и че са изпълнени всички от следните критерии:
а)
публичната подкрепа, изплатена на операцията, което включва принос в натура, не надвишава общата стойност на допустимите разходи, с изключение на приноса в натура, към момента на приключване на операцията;
б)
стойността, приписана на приноса в натура, не надхвърля разходите, които обикновено се приемат на съответния пазар;
в)
стойността и предоставянето на приноса могат да бъдат независимо оценени и проверени;
г)
в случай на предоставяне на земя или недвижимо имущество може да бъде направено плащане в брой за целите на лизингово споразумение с номинален годишен размер, не по-голям от една единица от валутата на държавата-членка;
д)
в случай на принос в натура под формата на безплатен труд стойността на този труд се определя, като се вземе предвид провереното отработено време и ставката на заплащане на еквивалентен труд.
Стойността на земята или недвижимото имущество, посочени в първа алинея, буква г) от настоящия параграф, се удостоверява от независим квалифициран експерт или надлежно оправомощена официална структура и не надвишава границата, определена в параграф 3, буква б)
2. Амортизационните разходи могат да бъдат считани за допустим разход, когато са изпълнение следните условия:
а)
правилата за допустимост на програмата позволяват това;
б)
размерът на разходите е надлежно удостоверен с придружаваща документация, имаща равностойна доказателствена стойност на фактури за допустими разходи, в случаите, в които разходите се възстановяват по начина, посочен в член 67, параграф 1, първа алинея, буква а);
в)
разходите се отнасят изключително за периода на подкрепата на операцията;
г)
за придобиването на амортизираните активи не са допринесли публични безвъзмездни средства.
3. Следните разходи не са допустими за финансиране от европейските структурни и инвестиционни фондове и от размера на подкрепата, прехвърлена от Кохезионния фонд в МСЕ, както е посочено в член 92, параграф 6:
а)
лихви по дългове, с изключение свързани с безвъзмездни средства, предоставени под формата на лихвени субсидии или субсидии за гаранционни такси;
б)
закупуването на незастроени и застроени земи на стойност над 10 % от общите допустими разходи за съответната операция. За изоставени земи и за такива, използвани преди това за промишлени цели, които включват сгради, това ограничение се увеличава на 15 %. При изключителни и добре обосновани случаи може да се разреши по-висок процент от горепосочените проценти за операции, свързани със съхранение на околната среда;
в)
данък върху добавената стойност, освен когато не е възстановим по националното законодателство за облагане с ДДС.
Член 70
Допустимост на операциите в зависимост от местоположението
1. Операциите, подкрепени от европейските структурни и инвестиционни фондове, се осъществяват в програмния район, като се прилагат дерогациите, посочени в параграфи 2 и 3 и правилата за отделните фондове.
2. Управляващият орган може да приеме осъществяването на дадена операция извън програмния район, но в границите на Съюза, при условие че са изпълнени всички от следните условия:
а)
операцията е в полза на програмния район;
б)
общата сума, разпределена по програмата за операции извън програмния район, не надвишава 15 % от подкрепата от ЕФРР, от Кохезионния фонд и от ЕФМДР на ниво приоритет или 5 % от подкрепата от ЕЗФРСР на ниво програма;
в)
мониторинговият комитет е дал съгласието си за съответната операция или съответните видове операции;
г)
задълженията на органите по програмата във връзка с управлението, контрола и одита по отношение на операцията, се изпълняват от органите, които отговарят за програмата, по която проектът получава подкрепа, или те сключват споразумения с органите в района, в който се осъществява операцията.
3. За операции, свързани с дейности за оказване на техническа помощ или популяризиране, могат да се правят разходи извън границите на Съюза, ако са изпълнени условията, определени в параграф 2, буква а) и задълженията във връзка с управлението, контрола и одита по отношение на операцията.
4. Параграфи 1-3 не се прилагат по отношение на програми по цел „Европейско териториално сътрудничество“, а параграфи 2 и 3 не се прилагат за операции, подкрепени от ЕСФ.
Член 71
Дълготрайност на операциите
1. Операциите, включващи инвестиции в инфраструктура или производствени инвестиции, възстановяват приноса от европейските структурни и инвестиционни фондове, ако в срок от пет години от крайното плащане към бенефициера или в рамките на периода от време, определен в правилата за държавна помощ - когато е приложимо - подлежат на едно от следните:
а)
прекратяване или преместване на производствена дейност извън програмния район;
б)
промяна на собствеността на дадена позиция от инфраструктурата, която дава на дадено търговско дружество или публичноправна организация неправомерно преимущество;
в)
значителна промяна, която засяга естеството, целите или условията за изпълнение и която би довела до подкопаване на нейните първоначални цели.
Неправомерно платените суми във връзка с операцията се възстановяват от държавата-членка пропорционално спрямо периода, за който изискванията не са били изпълнени.
Държавите-членки могат да съкратят сроковете, посочени в първа алинея, на три години в случай на поддържане на инвестиции или работни места, създадени от МСП.
2. Операциите, включващи инвестиции в инфраструктура или производствени инвестиции, възстановяват приноса от европейските структурни и инвестиционни фондове, ако в срок от 10 години от крайното плащане към бенефициера производствената дейност е преместена извън Съюза, с изключение на случаите, когато бенефициер е МСП. Когато приносът от европейските структурни и инвестиционни фондове приеме формата на държавна помощ, периодът от 10 години се заменя със срок, приложим съгласно правилата за държавни помощи.
3. Операциите, подкрепяни от ЕСФ, и операциите, подкрепяни от другите европейски структурни и инвестиционни фондове, които не са инвестиции в инфраструктура или производствени инвестиции, възстановяват приноса от фонда само когато са обвързани със задължение за поддържане на инвестициите съгласно приложимите правила за държавните помощи и когато претърпяват прекратяване или преместване на производствена дейност в рамките на периода, определен в тези правила.
4. Параграфи 1, 2 и 3 не се прилагат по отношение на принос за или от финансови инструменти или за операции, които претърпяват прекратяване на производствената дейност поради несъстоятелност, която не е с измамна цел.
5. Параграфи 1, 2 и 3 не се прилагат по отношение на физически лица, които са бенефициери на подкрепа за инвестиции и след изпълнението на инвестиционната операция отговорят на изискванията за получаване на подкрепа и получат такава подкрепа съгласно Регламент (ЕС) № 1309/2013 на Европейския парламент и на Съвета в случаите, в които съответните инвестиции са пряко свързани с вида дейност, определен като допустим за подкрепа по Европейския фонд за приспособяване към глобализацията.
ДЯЛ VIII
УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Системи за управление и контрол
Член 72
Общи принципи на системите за управление и контрол
Системите за управление и контрол, в съответствие с член 4, параграф 8, предвиждат:
а)
описание на функциите на всяка организация, участваща в управлението и контрола, и разпределението на функциите в рамките на всяка организация;
б)
спазване на принципа на разделение на функциите между и в рамките на тези организации;
в)
процедури за гарантиране на правилността и редовността на декларираните разходи;
г)
компютризирани системи за счетоводство, съхраняване и предаване на финансови данни и данни за показателите с цел мониторинг и докладване;
д)
системи за докладване и мониторинг, в случаите, в които отговорната организация е възложила изпълнението на задачи на друга организация;
е)
уредба за извършване на одит на функционирането на системите за управление и контрол;
ж)
системи и процедури, които гарантират адекватна одитна следа;
з)
предотвратяване, откриване и поправяне на нередности, включително и на измами, и събиране на неправомерно платени суми, заедно с всички дължими лихви за просрочени плащания.
Член 73
Отговорности при споделено управление
В съответствие с принципа на споделено управление държавите-членки и Комисията са отговорни за управлението и контрола на програмите съгласно определените им в настоящия регламент отговорности и правилата за отделните фондове.
Член 74
Отговорности на държавите-членки
1. Държавите-членки изпълняват задълженията си по отношение на управлението, контрола и одита и поемат произтичащите от това отговорности, които са предвидени в правилата относно съвместното управление, съдържащи се във Финансовия регламент и в правилата за отделните фондове.
2. Държавите-членки гарантират, че системите им за управление и контрол на програмите са създадени в съответствие с правилата за отделните фондове и че тези системи функционират ефективно.
3. Държавите-членки гарантират, че съществува ефективна уредба за разглеждане на жалби във връзка с европейските структурни и инвестиционни фондове. За обхвата, правилата и процедурите във връзка с тези разпоредби отговарят държавите-членки съгласно тяхната институционална и правна рамка. При поискване държавите-членки разглеждат подадени в Комисията жалби, които попадат в обхвата на уредбата им. При поискване държавите-членки уведомяват Комисията за резултатите от тези разглеждания.
4. Всеки официален обмен на информация между държавите-членки и Комисията се извършва посредством електронна система за обмен на данни. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на условията и реда, на които трябва да отговаря системата за обмен. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
ГЛАВА II
Правомощия и отговорности на Комисията
Член 75
Правомощия и отговорности на Комисията
1. Комисията се уверява въз основа на наличната информация, включително информация относно определянето на организации, които да отговарят за управлението и контрола, за документите, предоставяни всяка година от тези определени организации в съответствие с член 59, параграф 5 от Финансовия регламент, контролните доклади, годишните доклади за изпълнението и проведените от националните органи и от органите на Съюза одити, че държавите-членки са създали системи за управление и контрол, които отговарят на изискванията на настоящия регламент и правилата за отделните фондове и че тези системи функционират ефективно в процеса на изпълнение на програмите.
2. Длъжностните лица на Комисията или упълномощени представители на Комисията могат да извършват одити или проверки на място, при условие че на компетентния национален орган бъде дадено предизвестие от поне 12 работни дни, освен при спешни случаи. Комисията спазва принципа на пропорционалност, като отчита необходимостта да се избегне неоправдано дублиране на одитите и проверките, извършвани от държавите-членки, равнището на риска за бюджета на Съюза и необходимостта да се сведе до минимум административната тежест за бенефициерите в съответствие с правилата за отделните фондове. Обхватът на такива одити или проверки може да включва по-специално проверка на ефективното функциониране на системите за управление и контрол по дадена програма или част от нея, на операциите и оценка на доброто финансово управление на операциите или програмите. В такива одити или проверки могат да участват длъжностни лица или упълномощени представители на държавата-членка.
Длъжностните лица на Комисията или упълномощените представители на Комисията, надлежно оправомощени да извършват одити или проверки на място, имат достъп до всички необходими досиета, документи и метаданни, независимо от носителя, на който се съхраняват, свързани с операции, подкрепяни от европейските структурни и инвестиционни фондове, или до системите за управление и контрол. Държавите-членки предоставят копия на такива досиета, документи и метаданни на Комисията при поискване.
Определените в настоящия параграф правомощия не засягат прилагането на национални разпоредби, които запазват някои действия за конкретно определени от националното законодателство служители. Длъжностните лица и упълномощените представители на Комисията не участват, inter alia, в посещения по домовете или в официални разпити на лица в рамките на националното законодателство. Такива длъжностни лица или представители обаче имат достъп до информацията, получена по този начин, без да се засяга компетентността на националните съдилища и при пълно зачитане на основните права на засегнатите правни субекти.
3. Комисията може да изиска от дадена държава-членка да предприеме необходимите действия с оглед осигуряване на ефективното функциониране на нейните системи за управление и контрол или да провери правомерността на разходите в съответствие с правилата за отделните фондове.
ДЯЛ IX
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ, РАЗГЛЕЖДАНЕ И ПРИЕМАНЕ НА ОТЧЕТИТЕ И ФИНАНСОВИ КОРЕКЦИИ, ОТМЯНА
ГЛАВА I
Финансово управление
Член 76
Бюджетни задължения
Поемането на бюджетни задължения от страна на Съюза по отношение на всяка програма се извършва на годишни вноски за всеки от фондовете в периода между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2020 г. Бюджетните задължения, свързани с резерва за изпълнение във всяка програма, се определят отделно от останалото разпределяне на средствата за програмата.
Решението на Комисията за приемане на дадена програма се явява решение за финансиране по смисъла на член 84 от Финансовия регламент, а след нотифицирането си на засегната държава-членка - правно задължение по смисъла на посочения регламент.
Бюджетните задължения за първата вноска за всяка програма се поема след приемането на програмата от Комисията.
Бюджетните задължения за следващите вноски се поемат от Комисията преди 1 май всяка година въз основа на решението, посочено във втора алинея от настоящия член, освен в случаите, в които се прилага член 16 от Финансовия регламент.
След прилагането на рамката за изпълнение в съответствие с член 22, когато не са постигнати етапните цели по приоритетите, Комисията при необходимост отменя съответните кредити, определени за дадените програми като част от резерва за изпълнение, и ги предоставя отново за програмите, за които разпределените средства са увеличени в резултат от изменение, одобрено от Комисията в съответствие с член 22, параграф 5.
Член 77
Общовалидни правила за плащанията
1. Плащанията от страна на Комисията на приноса от европейските структурни и инвестиционни фондове за всяка програма се извършва в съответствие с бюджетните кредити и при условие че са налични средства. Всяко плащане се регистрира в най-рано откритите бюджетни задължения на съответния фонд.
2. Плащанията, свързани със задълженията по резерва за изпълнение, не се извършват преди окончателното разпределяне на резерва за изпълнение в съответствие с член 22, параграфи 3 и 4.
3. Плащанията са под формата на предварително финансиране, междинни плащания и плащане на окончателното салдо.
4. За формите на подкрепа по член 67, параграф 1, първа алинея, букви б), в) и г) и по членове 68 и 69 разходите, изчислени въз основа на приложимата база, се разглеждат като допустим разход.
Член 78
Общовалидни правила за изчисляване на междинните плащания и плащането на окончателното салдо
Правилата за изчисляването на размера на сумата, която се възстановява като междинни плащания, както и на окончателното салдо, се определят в правилата за отделните фондове. Размерът на тази сума е функция на конкретната ставка на съфинансиране, приложима към допустимите разходи.
Член 79
Искания за плащане
1. Специфичната процедура и информацията, която следва да бъде подавана в исканията за плащане във връзка с всеки европейски структурен и инвестиционен фонд, се определят в правилата за отделните фондове.
2. Искането за плащане, което трябва да бъде представено на Комисията, предоставя цялата информация, необходима на Комисията с оглед изготвянето на отчети в съответствие с член 68, параграф 3 от Финансовия регламент.
Член 80
Използване на еврото
Сумите, посочени в програмите, представени от държавите-членки, прогнозите за разходите, отчетите за разходите, исканията за плащане, отчетите и разходите, посочени в годишния и в окончателния доклад за изпълнението, се дават в евро.
Член 81
Изплащане на първоначално предварително финансиране
1. След решението на Комисията за приемане на програмата Комисията изплаща първоначална сума за предварително финансиране за целия програмен период. Първоначалното предварително финансиране се изплаща на вноски в съответствие с бюджетните нужди. Размерът на тези вноски се определя в правилата за отделните фондове.
2. Първоначалното предварително финансиране се използва само за плащания към бенефициерите при изпълнението на програмата. То се предоставя без отлагане на отговорната за случая структура.
Член 82
Уравняване на първоначалното предварително финансиране
Първоначално платената като предварително финансиране сума се уравнява напълно в сметките на Комисията не по-късно от приключването на програмата.
Член 83
Прекъсване на крайния срок за плащане
1. Изтичането на срока за искане за междинно плащане може да бъде прекъснато от оправомощения разпоредител с бюджетни кредити по смисъла на Финансовия регламент за максимален срок от шест месеца, ако:
а)
вследствие на сведенията, предоставени от национален одитен орган или одитен орган на Съюза, са налице явни доказателства, които говорят за съществуването на съществен недостатък във функционирането на системата за управление и контрол;
б)
оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити трябва да направи допълнителни проверки, когато на вниманието му се постави информация, че разходите, посочени в дадено искане за плащане, са свързани с нередност със значителни финансови последици;
в)
не е представен някой от документите, изисквани по силата на член 59, параграф 5 от Финансовия регламент.
Държавата-членка може да приеме удължаване на срока за прекъсване с още 3 месеца.
По отношение на ЕФМДР в правилата за отделните фондове може да се предвидят и допълнителни основания за прекъсване на плащанията, свързани с неспазване на правилата, приложими съгласно общата политика в областта на рибарството, които основания са пропорционални, отчитащи естеството, тежестта, продължителността и повтаряемостта на неспазването.
2. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити ограничава прекъсването само до частта от разходите, обхваната от искането за плащане, носещо характеристиките, посочени в параграф 1, първа алинея, освен при невъзможност да се установи засегнатата част от разходите. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити незабавно информира писмено държавата-членка и управляващия орган за причините за прекъсването и ги приканва да поправят ситуацията. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити слага край на прекъсването веднага след като бъдат предприети необходимите мерки.
ГЛАВА II
Проверка и приемане на отчети
Член 84
Краен срок за проверка и приемане на отчети от Комисията
До 31 май на годината след края на счетоводния период Комисията осъществява процедури за проверка и приемане на отчетите съгласно член 59, параграф 6 от Финансовия регламент и уведомява държавата-членка дали приема, че отчетите са пълни, точни и верни в съответствие с правилата за отделните фондове.
ГЛАВА III
Финансови корекции
Член 85
Финансови корекции от страна на Комисията
1. Комисията прави финансови корекции, като отменя целия или част от приноса на Съюза в дадена програма и извършва събиране от държавата-членка, с цел изключване от финансиране от Съюза на разходи, които са направени в нарушение на приложимото право.
2. Нарушението на приложимото право води до финансова корекция само във връзка с разходите, които са декларирани на Комисията, и когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
нарушението е повлияло подбора на операция от страна на отговорната за подкрепата от европейските структурни и инвестиционни фондове структура или в случаите, при които поради естеството на нарушението е невъзможно да се установи това въздействие, но съществува основателен риск нарушението да е имало подобен ефект;
б)
нарушението е повлияло размера на разходите, заявени за възстановяване от бюджета на Съюза или в случаите, при които поради естеството на нарушението е невъзможно да се даде количествено изражение на неговите финансови последици, но съществува основателен риск нарушението да е имало подобен ефект.
3. При вземането на решение относно финансова корекция по параграф 1 Комисията спазва принципа на пропорционалност, като отчита естеството и сериозността на нарушението на приложимото право и неговите финансови отражения върху бюджета на Съюза. Комисията информира Европейския парламент относно взетите решения за прилагане на финансови корекции.
4. Критериите и процедурите за прилагането на финансови корекции се определят в правилата за отделните фондове.
ГЛАВА IV
Отмяна
Член 86
Принципи
1. Всички програми подлежат на процедура по отмяна, въз основа на принципа, че сумите, свързани със задължение, които не бъдат обхванати от предварително финансиране или чрез искане за плащане в рамките на определен срок, се отменят, включително всяко искане за плащане, при което цялото плащане или част от него подлежи на прекъсване на крайния срок за плащането или прекратяване на плащанията.
2. Задължението, свързано с последната година от периода, се отменя в съответствие с правилата, които се спазват за приключването на програмите.
3. Правилата за отделните фондове уточняват точното прилагане на правилото за отмяна за всеки един от европейските структурни и инвестиционни фондове.
4. Всяка част от задълженията, която все още е открита, се отменя, ако някой от документите, изисквани за приключването, не е бил представен на Комисията в сроковете, определени в правилата за отделните фондове.
5. Бюджетните задължения по отношение на резерва за изпълнение подлежат само на процедурата за отмяна, определена в параграф 4.
Член 87
Изключване от отмяна
1. Засегнатата от отмяната сума се намалява със суми, равностойни на тази част оте бюджетното задължение, за която:
а)
операциите са спрени поради съдебно производство или административно обжалване със суспензивен ефект; или
б)
е било невъзможно да се внесе искане за плащане поради причини, дължащи се на форсмажорни обстоятелства, които сериозно засягат изпълнението на цялата или на част от програмата.
Националните органи, които твърдят, че са били налице форсмажорни обстоятелства съгласно първа алинея, буква б), трябва да докажат преките последствия от форсмажорните обстоятелства върху изпълнението на цялата или на част от програмата.
За целите на първа алинея, букви а) и б) намалението може да бъде поискано веднъж, в случай че спирането или форсмажорните обстоятелства са продължили не повече от една година, или няколко пъти, който отговаря на продължителността на форсмажорните обстоятелства или на броя на годините между датата на съдебното или административно решение, спиращо изпълнението на операцията, и датата на окончателното съдебно или административно решение.
2. До 31 януари държавата-членка предава на Комисията информация относно посочените в параграф 1, първа алинея, букви а) и б) изключения за сумата, която е трябвало да бъде декларирана към края на предходната година.
Член 88
Процедура
1. Комисията своевременно информира държавата-членка и управляващия орган, когато е налице риск от прилагане на правилото за отмяна по член 86.
2. Въз основа на информацията, която е получила към 31 януари, Комисията уведомява държавата-членка и управляващия орган относно размера на подлежащите на отмяна средства в резултат на тази информация.
3. Държавата-членка разполага с два месеца, за да се съгласи със сумата, която трябва да бъде отменена, или да представи коментари.
4. До 30 юни държавите-членки представят на Комисията преразгледан план за финансиране, отразяващ за съответната финансова година на намаления размер на подкрепата по един или повече приоритети на програмата, като взема предвид разпределението по фонд и по категория на региона, където е целесъобразно. В противен случай Комисията преразглежда плана за финансиране, като намалява приноса на европейските структурни и инвестиционни фондове за съответната финансова година. Това намаление се разпределя пропорционално между всички приоритети.
5. Не по-късно от 30 септември Комисията изменя решението за приемане на програмата чрез актове за изпълнение.
ТРЕТА ЧАСТ
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, ПРИЛОЖИМИ ЗА ЕФРР, ЕСФ И КОХЕЗИОННИЯ ФОНД
ДЯЛ I
ЦЕЛИ И ФИНАНСОВА РАМКА
ГЛАВА I
Мисия, цели и географски обхват на подкрепата
Член 89
Мисия и цели
1. Фондовете съдействат за разработването и прилагането на действията на Съюза, които водят до укрепване на неговото икономическо, социално и териториално сближаване в съответствие с член 174 от ДФЕС.
Действията, подкрепяни от фондовете, допринасят също така за осъществяването на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
2. С оглед допринасяне към целите, посочени в параграф 1, следните цели се преследват:
а)
„Инвестиции за растеж и работни места“ в държавите-членки и в регионите, подкрепяна от фондовете; и
б)
„Европейско териториално сътрудничество“, подкрепяна от ЕФРР.
Член 90
Цел „Инвестиции за растеж и работни места“
1. Структурните фондове подкрепят целта „Инвестиции за растеж и работни места“ във всички региони, съответстващи на ниво 2 на общата класификация на териториалните единици за статистиката („региони от ниво 2 по NUTS“), създадена с Регламент (ЕО) № 1059/2003, изменен с Регламент (ЕО) № 105/2007.
2. Средствата за целта „Инвестиции за растеж и работни места“ се разпределят между следните три категории региони от ниво 2 по NUTS:
а)
по-слабо развити региони, чийто БВП на глава от населението е по-малък от 75 % от средния БВП на ЕС-27;
б)
региони в преход, чийто БВП на глава от населението е между 75 % и 90 % от средния БВП на ЕС-27;
в)
по-силно развити региони, чийто БВП на глава от населението е над 90 % от средния за ЕС-27.
Класифицирането на регионите по една от трите категории региони се определя въз основа на съотношението между БВП на глава от населението на всеки регион, измерен с паритет на покупателната способност (ППС) и изчислен въз основа на данни на Съюза за периода 2007-2009 г., и средния БВП за ЕС-27 през същия референтен период.
3. Кохезионният фонд подкрепя държавите-членки, чийто БНД на глава от населението, измерен с ППС и изчислен въз основа на данни на Съюза за периода 2008-2010 г., е по-нисък от 90 % от средния БНД на глава от населението за ЕС-27 през същия референтен период.
Държавите-членки, допустими за финансиране по Кохезионния фонд през 2013 г., но чийто номинален БНД на глава от населението надвишава 90 % от средния БНД на глава от населението за ЕС-27, изчислен съгласно първа алинея, получават подкрепа от Кохезионния фонд на преходно и специално основание.
4. Незабавно след влизането в сила на настоящия регламент Комисията приема с акт за изпълнение решение за определяне на списъка на регионите, които отговарят на критериите на трите категории региони, посочени в параграф 2, и на държавите-членки, които отговарят на критериите по параграф 3. Този списък е валиден от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
5. През 2016 г. Комисията прави преглед на допустимостта на държавите-членки за подкрепа от Кохезионния фонд, въз основа на данни на Съюза за БНД в периода 2012-2014 г. за ЕС-27. Тези държави-членки, чийто номинален БНД на глава от населението е под 90 % от средния БНД на глава от населението за ЕС-27, стават отново допустими за подкрепа от Кохезионния фонд, а държавите-членки, които са били допустими за Кохезионния фонд и чийто номинален БНД на глава на населението надвишава 90 %, губят своята допустимост и получават подкрепа от Кохезионния фонд на преходно и специално основание.
ГЛАВА II
Финансова рамка
Член 91
Средства за икономическо, социално и териториално сближаване
1. Наличните средства за поемане на бюджетни задължения за икономическо, социално и териториално сближаване за периода 2014 - 2020 г. са в размер на 325 145 694 739 EUR по цени от 2011 г. в съответствие с годишното разпределение, посочено в приложение VI, от които 322 145 694 739 EUR представляват глобалните средства, разпределени за ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд, и 3 000 000 000 EUR представляват специално разпределени средства за инициативата за младежка заетост. За целите на програмирането и последващото включване в бюджета на Съюза размерът на средствата за икономическо, социално и териториално сближаване се индексира с 2 % годишно.
2. Чрез актове за изпълнение Комисията приема решение, в което се определят годишното разпределение на глобалните средства по държава-членка по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ и по цел „Европейско тероториално сътрудничество“ и годишното разпределение на специално разпределените средства за инициативата за младежка заетост по държава-членка, както и списъкът на допустимите региони в съответствие с критериите и методологията, определени съответно в приложения VII и VIII, без да се засяга параграф 3 от настоящия член или член 92, параграф 8.
3. 0,35 % от глобалните средства се разпределят за техническа помощ, предоставяна по инициатива на Комисията, след приспадане на подкрепата по МСЕ, както е посочено в член 92, параграф 7, както и помощта за най-нуждаещото се население съгласно посоченото в член 92, параграф 7.
Член 92
Средства за цел „Инвестиции за растеж и работни места“ и цел „Европейско териториално сътрудничество“
1. Средствата за цел „Инвестиции за растеж и работни места“ възлизат на 96,33 % от глобалните средства (т.е. общо 313 197 435 409 EUR) и се разпределят както следва:
а)
52,45 % (т.е. общо 164 279 015 916 EUR) за по-слабо развитите региони;
б)
10,24 % (т.е. общо 32 084 931 311 EUR) за регионите в преход;
в)
15,67 % (т.е. общо 49 084 308 755 EUR) за по-силно развитите региони;
г)
21,19 % (т.е. общо 66 362 384 703 EUR) за държавите-членки, подкрепяни от Кохезионния фонд;
д)
0,44 % (т.е. общо 1 386 794 724 EUR) като допълнително финансиране за най-отдалечените региони, посочени в член 349 от ДФЕС, и регионите от ниво 2 по NUTS, отговарящи на критериите, определени в член 2 от Протокол № 6 към Договора за присъединяването на Австрия, Финландия и Швеция.
2. В допълнение към сумите, посочени в член 91 ив параграф 1 от настоящия член, за 2014 г. и 2015 г. се отпускат допълнителни суми от съответно 94 200 000 EUR и 92 400 000 EUR, както е посочено в „Допълнително коригиране“ съгласно приложение VII. Тези суми се определят в решението на Комисията, посочено в член 91, параграф 2.
3. През 2016 г., в своите технически корекции за 2017 г. в съответствие с членове 4 и 5 от Регламент (ЕС, Euratom) № 1311/2013 на Съвета., Комисията преразглежда общия размер на разпределените средства по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ на всяка държава-членка за периода 2017-2020 г., като прилага метода за разпределяне, посочен в параграфи 1-16 от приложение VII, въз основа на последната налична статистика и на сравнението, за държавите-членки, за които се прилага таван, между съвкупния национален БВП, наблюдаван за годините 2014-2015 г., и съвкупния национален БВП, прогнозиран за същия период през 2012 г. в съответствие с параграф 10 от приложение VII. Когато е налице кумулативно отклонение от повече от +/-5 % между преразгледаните разпределени средства и общите разпределени средства, общите разпределени средства се коригират съответно. В съответствие с член 5 от Регламент (ЕС, Euratom) № 1311/2013на Съвета. корекциите се разпределят на равни части през годините от периода 2017-2020 г. и съответстващите тавани на финансовата рамка се изменят съответно. Общият нетен ефект от корекциите, независимо дали е положителен или отрицателен, не може да надхвърля 4 000 000 000 EUR. Вследствие на техническата корекция Комисията приема решение чрез актове за изпълнение, с което определя преразгледана годишна разбивка на глобалните средства за всяка държава-членка.
4. С цел да се гарантира, че достатъчно инвестиции са насочени към младежката заетост, трудовата мобилност, придобиването на знания, социалното приобщаване и борбата с бедността, делът на средствата от структурните фондове, налични за програмиране на оперативните програми по целта „Инвестиции за растеж и работни места“, разпределени на ЕСФ във всяка държава-членка, не е по-малък от съответния дял на ЕСФ за тази държава-членка, предвиден в оперативните програми за целите „Сближаване“ и „Регионална конкурентоспособност и заетост“ за програмния период 2007-2013 г. Към този дял се добавя допълнителна сума за всяка държава-членка, определени в съответствие с метода, посочен в приложение IX, за да се гарантира, че в държавите-членки делът на ЕСФ като процент от общите комбинирани средства за фондовете на равнището на Съюза, като се изключи подкрепата от Кохезионния фонд за транспортна инфраструктура по МСЕ, посочена в параграф 4, както и подкрепата от структурните фондове за най-нуждаещото се население, както е посочено в параграф 5, е не по-малък от 23,1 %. За целите на настоящия параграф инвестициите, предоставени от ЕСФ на инициативата за младежка заетост, се разглеждат като част от средствата по структурните фондове, разпределени за ЕСФ.
5. Средствата за инициативата за младежка заетост са в размер на 3 000 000 000 EUR от специално разпределените средства за инициативата за младежка заетост и най-малко 3 000 000 000 EUR от целевите инвестиции от ЕСФ.
6. Размерът на подкрепата, която ще се прехвърля от Кохезионния фонд към МСЕа, е в размер на 10 000 000 000 EUR. Тя се изразходва за проекти за транспортна инфраструктура в съответствие с Регламент ((ЕС) № 1316/2013 изключително в държави-членки, които са допустими за финансиране от Кохезионния фонд.
Комисията приема с акт за изпълнение решение, с което определя размера на средствата, които да се прехвърлят от разпределените на всяка държава-членка финансови средства по Кохезионния фонд към МСЕ, който размер се определя пропорционално за целия период. Разпределените на всяка държава-членка финансови средства по Кохезионния фонд съответно се намаляват.
Годишните бюджетни кредити, съответстващи на подкрепата от Кохезионния фонд, посочена в първа алинея, се вписват в съответните бюджетни редове на МСЕ, считано от бюджета за 2014 г.
Сумата, прехвърлена от Кохезионния фонд към МСЕ, посочена в първа алинея, се изпълнява чрез отправяне на специални покани за проекти за реализиране на основните мрежи или за проекти и хоризонтални дейности, установени в част I от приложение I към Регламент (ЕС) № 1316/2013.
Правилата, приложимиза транспортния сектор съгласно Регламент (ЕС) № 1316/2013 се прилагат по отношение на специалните покани, посочени в четвърта алинея. До 31 декември 2016 г. подборът на проектите, които са допустими за финансиране, се осъществява, като се вземе предвид разпределението на средства по линия на Кохезионния фонд на национално равнище. От 1 януари 2017 г. средствата, прехвърлени към МСЕ, които не са били разпределени за проект за транспортна инфраструктура, се предоставят на всички държави-членки, които отговарят на критериите за финансиране от Кохезионния фонд, за финансиране на проекти за транспортна инфраструктура в съответствие с Регламент (ЕС) № 1316/2013.
За да бъдат подкрепени държавите-членки, отговарящи на условията за финансиране от Кохезионния фонд, които могат да срещнат затруднения при изготвянето на проекти, които да са концептуално достатъчно зрели, с добро качество или и двете, и които имат достатъчно висока добавена стойност за Съюза, специално внимание се отделя на действия за подкрепа на програмата, насочени към укрепване на институционалния капацитет и ефективността на публичните администрации и публичните услуги, свързани с развитието и осъществяването на проектите, изброени в част I от приложението към Регламент (ЕС) № 1316/2013. За да се гарантира възможно най-висока степен на усвояване на прехвърлените средства във всички държави-членки, отговарящи на условията за финансиране от Кохезионния фонд, Комисията може да организира допълнителни покани за представяне на предложения.
7. Подкрепата по линия на структурните фондове за помощ за най-нуждаещото се население по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ възлиза на не по-малко от 2 500 000 000 EUR и може да бъде увеличена с до 1 000 000 000 EUR чрез допълнителна подкрепа, за която е взето решение на доброволна основа от държавите-членки.
Комисията приема решение чрез акт за изпълнение, в който се определя размерът на сумата, която следва да бъде прехвърлена от разпределеното за всяка държава-членка финансиране от структурните фондове за помощ за най-нуждаещото се население за целия период. Разпределените на всяка държава-членка финансови средства по структурните фондове се намаляват съответно въз основа на пропорционално намаляване по категория региони.
Годишните бюджетни кредити, съответстващи на подкрепата от структурните фондове, посочена в първа алинея, се вписват в съответните бюджетни редове на помощта за инструмента за най-нуждаещото се население за бюджетната 2014 г.
8. 330 000 000 EUR от средствата от структурните фондове по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ се отпускат за иновативни дейности под прякото или непрякото управление на Комисията в сферата на устойчивото градско развитие.
9. Средствата по цел „Европейско териториално сътрудничество“ възлизат на 2,75 % от глобалните средства, налични за поемане на бюджетни задължения от фондовете в периода 2014-2020 г. (т.е. общо 8 948 259 330 EUR).
10. За целите на настоящия член членове 18, 91, 93, 95 и 120, приложение I и приложение Х от настоящия регламент, за целите на член 4 от Регламента за ЕФРР, член 4 и членове от 16 до 23 от Регламента за ЕСФ, член 3, параграф 3 от Регламента за ЕТС, най-отдалеченият регион Майот се счита за регион от ниво 2 по NUTS, попадащ в обхвата на категорията за по-слабо развити региони. За целите на член 3, параграфи 1 и 2 от Регламента за ЕТС регионите Майот и Сен Мартен се считат за региони от ниво 3 по NUTS.
Член 93
Непрехвърляемост на средствата между категориите региони
1. Общите бюджетни кредити, разпределени на всяка държава-членка за по-слабо развитите региони, регионите в преход и за по-силно развитите региони, не могат да се прехвърлят между тези категории региони.
2. Чрез дерогация от параграф 1 Комисията може да приеме - при надлежно обосновани обстоятелства, свързани с изпълнението на една или няколко тематични цели - предложение от държава-членка при първото й подаване на споразумението за партньорство или, при надлежно обосновани обстоятелства, по време на разпределянето на резерва за изпълнение или при сериозно преразглеждане на споразумението за партньорство, за прехвърляне на не повече от 3 % от общите бюджетни кредити за дадена категория региони към други категории региони.
Член 94
Непрехвърляемост на средствата между целите
1. Общите бюджетни кредити, разпределени на всяка държава-членка за целта „Инвестиции за растеж и работни места“ и целта „Европейско териториално сътрудничество“, не могат да се прехвърлят между тези цели.
2. Чрез дерогация от параграф 1 Комисията може, с цел спазване на ефективния принос на фондовете към задачите, посочени в член 89, параграф 1, при надлежно обосновани обстоятелства и в зависимост от условието, предвидено в параграф 3, да приеме чрез акт за изпълнение предложение от държава-членка при първото й подаване на споразумението за партньорство за прехвърляне на част от бюджетните кредити за целта „Европейско териториално сътрудничество“ към целта „Инвестиции за растеж и работни места“.
3. Делът на целта „Европейско териториално сътрудничество“ в държавата-членка, която прави предложението по параграф 2, представлява не по-малко от 35 % от общите бюджетни кредити, разпределени за тази държава-членка по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ и целта „Европейско териториално сътрудничество“, и след прехвърлянето не- е по-малко от 25 % от тези общи бюджетни кредити.
Член 95
Допълняемост
1. За целите на настоящия член и приложение Х се прилагат следните определения:
1.
„бруто образуване на основен капитал“ означава цялото придобиване минус отписването на дълготрайни активи на резидентни производители за даден период плюс известно увеличение на стойността на непроизведени активи, реализирано от производствената дейност на производствени или институционални единици съгласно определението в Регламент (ЕС) № 2223/96 на Съвета (38);
2.
„дълготрайни активи“ означава всякакви материални и нематериални активи, произведени като продукция в резултат на производствени процеси, които на свой ред се използват многократно или непрекъснато в производствени процеси за повече от една година;
3.
„сектор „Държавно управление“ означава всички институционални единици, които освен че изпълняват политическите си отговорности и ролята си по отношение на икономическата регулация, произвеждат принципно непазарни услуги (евентуално стоки) за индивидуално или колективно потребление и преразпределят доходи и богатство.
4.
„публичен или еквивалентен структурен разход“ означава бруто образуване на основен капитал на сектор „Държавно управление“.
2. Подкрепата от фондовете по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ не замества публичните или приравнените на тях структурни разходи на държава-членка.
3. Държавите-членки поддържат за периода 2014 - 2020 г. средно годишно ниво на публичните или приравнените на тях средногодишни структурни разходи, което е поне равно на референтното ниво, определено в споразумението за партньорство.
При определянето на референтното ниво, посочено в първа алинея, Комисията и държавите-членки отчитат общите макроикономически условия, както и специфичните или извънредни обстоятелства, като приватизация, извънредно ниво на публичните или приравнените на тях структурни разходи на държава-членка за програмния период 2007-2013 г. и развитието на другите показатели за публични инвестиции. Те отчитат също така промените в разпределените от фондовете средства за отделните държави в сравнение с периода 2007-2013 г.
4. Проверка дали нивото на публичните или приравнените на тях структурни разходи по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ се е запазило в течение на периода се провежда само в онези държави-членки, в които в по-слабо развитите региони и в регионите в преход попадат поне 15 % от общото население.
В онези държави-членки, в които в по-слабо развитите региони и в регионите в преход попадат поне 65 % от общото население, проверката се провежда на национално ниво.
В онези държави-членки, в които в по-слабо развитите региони и в регионите в преход попадат между 15 % и 65 % от общото население, проверката се провежда на национално и на регионално ниво. За тази цел тези държави-членки предоставят на Комисията информация относно разходите в по-слабо развитите региони и регионите в преход на всеки етап от процеса на проверка.
5. Проверката дали нивото на публичните или приравнените на тях структурни разходи по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ е запазено се провежда в момента на подаване на споразумението за партньорство (предварителна проверка), през 2018 г. (проверка в средата на периода) и през 2022 г. (последваща проверка).
Подробните правила във връзка с проверката на допълняемостта са определени в приложение Х, точка 2.
6. Ако по време на последващата проверка Комисията установи, че дадена държава-членка не е запазила референтното ниво на публичните или приравнените на тях структурни разходи по цел „Инвестиции за растеж и работни места“, определено в споразумението за партньорство, и съобразно посоченото в приложение Х, Комисията може, в зависимост от степента на неспазване, да направи финансова корекция чрез приемане на решение посредством акт за изпълнение. Когато взема решение дали да направи финансова корекция, Комисията отчита дали икономическото положение на държавата-членка се е променило значително след проверката в средата на периода. Подробните правила във връзка със ставките на финансовата корекция са определени в приложение Х, точка 3.
7. Параграфи 1 - 6 не се прилагат по отношение на програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИРАНЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби относно фондовете
Член 96
Съдържание, приемане и изменение на оперативните програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“
1. Всяка оперативна програма е съставена от приоритетни оси. Всяка приоритетна ос се отнася до един фонд и до една категория региони, с изключение на Кохезионния фонд, и съответства, без да се засягат разпоредбите на член 59, на дадена тематична цел и включва един или повече от инвестиционните приоритети на съответната тематична цел в съответствие с правилата за отделните фондове. Когато е целесъобразно, както и с цел повишаване на въздействието и ефективносттачрез тематично съгласуван интегриран подход, дадена приоритетна ос може:
а)
да се отнася до повече от една категория региони;
б)
да съчетава един или повече допълващи се инвестиционни приоритета от ЕФРР, Кохезионния фонд и ЕСФ по една тематична цел;
в)
да обединява в надлежно обосновани случаи един или повече допълващи се инвестиционни приоритети от различни тематични цели за постигане на максималния принос за тази приоритетна ос;
г)
за ЕСФ, да обединява инвестиционни приоритети от различните тематични цели, изложени в член 9, първа алинея, точки 8, 9, 10 и 11, с цел да се улесни техният принос към другите приоритетни оси и да се осъществи социална иновация и транснационално сътрудничество.
Държавите-членки могат да съчетават два или повече от вариантите, изложени в букви а)-г).
2. Всяка оперативна програма допринася за стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и за постигането на икономическо, социално и териториално сближаване, като определя:
а)
обосновка за избора на тематични цели, на съответстващите им инвестиционни приоритети и на разпределението на финансови средства предвид споразумението за партньорство, въз основа на набелязаните регионални и, когато е уместно, национални нужди, включително необходимостта от справяне с предизвикателствата, посочени в съответните препоръки за отделните държави, приети съгласно член 121, параграф 2 от ДФЕС, и относимите препоръки на Съвета, приети съгласно член 148, параграф 4 от ДФЕС, като се взема предвид предварителната оценка в съответствие с член 55;
б)
за всяка приоритетна ос, различна от техническата помощ:
i)
инвестиционните приоритети и съответстващите им специфични цели;
ii)
за да се укрепи насочеността на програмирането към постигането на резултати, очакваните резултати по всяка конкретна цел и съответните показатели за резултатите, с базова и целева стойност, която, когато е целесъобразно, е количествено определена в съответствие с правилата за отделните фондове;
iii)
описание на видовете и примерите за действия, които ще получат подкрепа по всеки инвестиционен приоритет, и очаквания им принос за постигането на специфичните цели, посочени в подточка i), включително ръководните принципи за подбора на операциите и, когато е целесъобразно, набелязването на основни целеви групи, категории бенефициери според конкретни целеви територии, и планираното използване на финансовите инструменти и на големите проекти;
iv)
общите и специфичните показатели за изпълнението, включително количествено определената целева стойност, които се очаква да допринесат за постигането на резултатите по всеки инвестиционен приоритет в съответствие с правилата за отделните фондове;
v)
набелязване на стъпки за изпълнението и на финансови показатели и показатели за изпълнението, и където е целесъобразно, показатели за резултатите, които да бъдат използвани като етапни цели и цели на рамката на изпълнението в съответствие с член 21, параграф 1 и приложение II;
vi)
съответните категории интервенции, въз основа на номенклатура, приета от Комисията и ориентировъчно разпределение на програмираните средства;
vii)
когато е целесъобразно - резюме на планираното използване на техническа помощ, включващо, при необходимост, действия за укрепване на административния капацитет на органите, които участват в управлението и контрола на програмите и бенефициерите;
в)
за всяка приоритетна ос, която засяга техническата помощ:
i)
специфични цели;
ii)
очакваните резултати за всяка специфична цел и, където това е обективно обосновано предвид съдържанието на действията, съответните показатели за резултати с базова и целева стойност в съответствие с правилата за отделните фондове;
iii)
описание на действията, които ще се подкрепят, и очаквания им принос за постигане на специфичните цели, посочени в подточка i);
iv)
показателите за изпълнението, които се очаква да допринесат за постигане на резултатите;
v)
съответните категории интервенции, въз основа на номенклатура, приета от Комисията и ориентировъчно разпределение на програмираните средства.
Подточка ii) не се прилага, когато приносът на Съюза за приоритетната ос или приоритетните оси, които засягат техническата помощ в рамките на определена оперативна програма, не надвишава 15 000 000 EUR.
г)
план за финансиране, съдържащ следните таблици:
i)
таблици, в които за всяка година в съответствие с членове 60, 120 и 121 се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит, предвиден за подкрепата от всеки от фондовете, като се определят сумите, свързани с резерва за изпълнение;
ii)
таблици, в които за целия програмен период за оперативната програма и за всяка приоритетна ос се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит на подкрепата от всеки от фондовете и от националното съфинансиране, като се определят сумите, свързани с резерва за изпълнение. За приоритетните оси, които се отнасят до няколко категории региони, в таблиците се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит от фондовете и националното съфинансиране за всяка отделна категория регион.
За приоритетните оси, които съчетават инвестиционни приоритети от различни тематични цели, в таблицата се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит от всеки от фондовете и националното съфинансиране за всяка една от съответните тематични цели.
Когато националното съфинансиране е съставено от публично и частно съфинансиране, в таблицата се дава ориентировъчна разбивка на публичния и частния компонент. Тя показва - с информативна цел - предвижданото участие от ЕИБ;
д)
списък на големи проекти, чието изпълнение е планирано в рамките на програмния период.
Комисията приема актове за изпълнение относно номенклатурата, посочена в първа алинея, буква б), подточка vi) и буква в), подточка v). Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
3. При отчитане на нейното съдържание и цели в дадена оперативна програма се описва, интегрираният подход към териториалното развитие, във връзка със споразумението за партньорство, и се демонстрира начинът, по който тази оперативна програма допринася за изпълнението на нейните цели и очакваните от нея резултати, като се уточнява, когато е целесъобразно, следното:
а)
подходът за използването на инструментите на ръководеното от общностите местно развитие и принципите за определяне на областите, в които той ще бъде приложен;
б)
ориентировъчният размер на подкрепата от ЕФРР за интегрирани действия за устойчиво градско развитие, които следва да бъдат извършени в съответствие с член 7, параграф 3 от Регламента за ЕФРР, и примерната сума, отпусната като подкрепа от ЕСФ за интегрирани действия;
в)
подходът към използването на инструмента за ИТИ в случаи, различни от обхванатите в буква б), и примерната сума, отпусната за тях по всяка приоритетна ос;
г)
уредбата за междурегионалните и транснационалните действия в рамките на оперативните програми, с бенефициери, намиращи се в поне още една държава-членка;
д)
когато държави-членки и регионите участват в макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, предвид потребностите на програмната област, посочена от държавата-членка - приносът на планираните действия съгласно програмата към тези стратегии.
4. В допълнение в оперативната програма се посочва следното:
а)
когато е целесъобразно, дали и по какъв начин тя отговаря на специфичните потребности на географските райони, които са най-тежко засегнати от бедност, или на целевите групи с най-висок риск от дискриминация или социално изключване, със специална насоченост към маргинализираните общности и хората с увреждания, и - когато е целесъобразно - приносът за интегрирания подход, установен в споразумението за партньорство;
б)
когато е целесъобразно, дали и по какъв начин тя отговаря на демографските предизвикателства на регионите или на специфичните потребности на районите, които страдат от тежки и постоянни неблагоприятни природни и демографски условия, съгласно посоченото в член 174 от ДФЕС, и приносът за интегрирания подход, установен в споразумението за партньорство за тази цел.
5. В оперативната програмата се посочват:
а)
управляващия орган, сертифициращия орган, където е целесъобразно, и одитния орган;
б)
организацията, към която Комисията прави плащания;
в)
предприетите действия за привличане на съответните партньори, съгласно посоченото в член 5 във връзка с подготовката на оперативната програма, и ролята на тези партньори в изпълнението, мониторинга и оценката на оперативната програма.
6. В оперативната програма се излага и следното, като се взема предвид съдържанието на споразумението за партньорство и се отчита институционалната и правната рамка на държавите-членки:
а)
механизми, които гарантират координирането между ЕЗФРСР, ЕФМДР и други национални инструменти за финансиране, и при отчитане от страна на ЕИБ на съответните разпоредби, предвидени в ОСР;
б)
за всяко предварително условие, установено съгласно член 19 и приложение XI, което е приложимо за оперативната програма - оценка на това дали предварителното условие е изпълнено към датата на представяне на споразумението за партньорство и оперативната програма, а когато предварителните условия не са изпълнени - описание на действията за изпълнение на предварителните условия, отговорните организации и сроковете за тези действия съгласно резюмето, представено в споразумението за партньорство;
в)
резюме на оценката на административната тежест за бенефициерите и при необходимост, действията, планирани, придружени от ориентировъчен график, с цел намаляване на административната тежест.
7. Във всяка оперативна програма, с изключение на програмите, при които техническата помощ е предприета в рамките на специфична оперативна програма, след надлежно обоснована оценка от страна на държавата-членка на тяхното съответствие със съдържанието и целите на оперативните програми, се включват описание на:
а)
конкретните действия за отчитане при подбора на операции на изискванията за опазване на околната среда, ефективно използване на ресурсите, смекчаване на изменението на климата и адаптация към него, устойчивост при бедствия и превенция и управление на риска;
б)
конкретните действия за насърчаване на равните възможности и предотвратяване на дискриминация на основата на пол, расов или етнически произход, религия или вероизповедание, увреждане, възраст или сексуална ориентация, по време на подготовката, разработването и изпълнението на оперативната програма, и по-специално във връзка с достъпа до финансиране, като се имат предвид потребностите на различните целеви групи, изправени пред риск от подобна дискриминация, и по-специално изискванията за осигуряване на достъпност за хората с увреждания;
в)
приноса на оперативната програма за насърчаване на равенството между мъжете и жените и - където е целесъобразно - уредбата, с която се гарантира отчитането на социалния аспект на пола на ниво оперативна програма и на ниво операции.
Заедно с предложението за оперативна програма по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ държавите-членки могат да представят становище от националните организации за равенството относно мерките, посочени в първа алинея, букви б) и в).
8. Когато държава-членка подготвя най-много една оперативна програма за всеки фонд, елементите на оперативната програма, попадащи в обхвата на параграф 2, първа алинея, буква а), параграф 3, букви а), в) и г) и параграфи 4 и 6, могат да бъдат включени единствено съгласно съответните разпоредби от споразумението за партньорство.
9. Оперативната програма се подготвя в съответствие с образец. За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия член, Комисията приема акт за изпълнение за определяне на този образец. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
10. Чрез актове за изпълнение Комисията приема решение за одобряване на всички елементи (включително всички бъдещи изменения) на оперативната програма, които попадат в обхвата на настоящия член, с изключение на елементите, попадащи в обхвата на параграф 2, буква б), подточка vi), буква в), подточка v) и буква д), параграфи 4 и 5, параграф 6, букви а) и в) и параграф 7, за които държавите-членки продължават да носят отговорност.
11. Управляващият орган уведомява Комисията за всяко решение за изменение на елементите на оперативната програма, които не попадат в обхвата на решението на Комисията, посочено во параграф 10, в рамките на един месец от датата на приемане на решението за изменение. В решениетоза изменение се посочва датата на влизането му в сила, която не може да предшества датата на неговото приемане.
Член 97
Специфични разпоредби относно програмирането на подкрепа за съвместни инструменти за неограничени гаранции и за секюритизация по целта „Инвестиции за растеж и работни места“
В съответствие с член 28, оперативните програми, посочени в член 39, параграф 4, буква б), включват единствено елементите, посочени в член 96, параграф 2, буква б), подточки i), ii) и iv), член 96, параграф 2, буква г), член 96, параграф 5 и член 96, параграф 6, буква б).
Член 98
Съвместна подкрепа от фондовете по цел „Инвестиции за растеж и работни места“
1. Фондовете могат съвместно да предоставят подкрепа на оперативни програми по целта „Инвестиции за растеж и работни места“.
2. ЕФРР и ЕФС могат да финансират - като се допълват и при спазване на граница от 10 % от финансирането на Съюза за всяка приоритетна ос на една оперативна програма - част от операция, разходите по която са допустими за подкрепа от другия фонд въз основа на правилата за допустимост, прилагани за този фонд, при условие че такива разходи са необходими за удовлетворителното изпълнение на операцията и са пряко свързани с нея.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат по отношение на програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“.
Член 99
Географски обхват на оперативните програми по целта „Инвестиции за растеж и работни места“
Оперативните програми за ЕФРР и ЕСФ се изготвят на съответното географско ниво и най-малко на ниво 2 по NUTS, в съответствие с институционалната и правната рамка на държавата-членка, освен ако не е договорено друго между Комисията и държавата-членка.
Оперативните програми, подпомагани от Кохезионния фонд, се съставят на национално равнище.
ГЛАВА II
Големи проекти
Член 100
Съдържание
Като част от оперативна програма или оперативни програми, които са предмет на решение на Комисията съгласно член 96, параграф 10 от настоящия регламент или член 8, параграф 12 от Регламента за ЕТС, ЕФРР и Кохезионният фонд могат да подкрепят операция, съдържаща серия от строителни работи, дейности или услуги, предназначени по своя характер да изпълнят неделима задача от точно икономическо или техническо естество, която има ясно определени цели и общите допустими разходи за която надхвърлят 50 000 000 EUR, а в случая с операции за постигането на тематичната цел по член 9, първа алинея, точка 7 - общите допустими разходи надхвърлят 75 000 000 EUR („голям проект“). Финансовите инструменти не се считат за големи проекти.
Член 101
Информация, необходима за одобряването на големи проекти
Преди да бъде одобрен голям проект, управляващият орган осигурява наличието на следната информация:
а)
данни относно организацията, която ще отговаря за изпълнението на големия проект, и за нейния капацитет;
б)
описание на инвестицията и нейното местоположение;
в)
общият размер на разходите и общият размер на допустимите разходи, като се вземат предвид изискванията, определени в член 61;
г)
извършените проучвания за осъществимост, включително и анализ на вариантите, както и резултатите;
д)
анализ на разходите и ползите, включително икономически и финансов анализ и оценка на риска;
е)
анализ на въздействието върху околната среда, като се вземат предвид нуждите във връзка с приспособяването към изменението на климата и смекчаване на последиците от него и устойчивостта на бедствия;
ж)
обяснение за начина, по който големият проект се съгласува със съответните приоритетни оси на оперативната програма или оперативните програми и неговият очакван принос за постигане на специфичните цели на тези приоритетни оси, и очакваният принос за социално-икономическото развитие;
з)
плана за финансиране, който показва общия размер на планираните финансови средства и планираната подкрепа от фондовете, ЕИБ и всички други източници на финансиране, както и физическите и финансови показатели за мониторинг на напредъка, като се отчитат установените рискове;
и)
графика за изпълнение на големия проект и, когато се очаква периодът на изпълнение да е по-дълъг от програмния период, на фазите, за които се иска подкрепа от фондовете през програмния период 2014 г.-2020 г.
Комисията приема актове за изпълнение за установяване на методологията, която следва да се използва въз основа на най-добрите признати практики при извършването на анализа на разходите и ползите, посочен в буква д). Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
По инициатива на държава-членка информацията в първа алинея, букви а)-и) може да бъде оценявана от независими експерти, на които Комисията оказва техническа помощ, или по споразумение с Комисията - от други независими експерти („преглед на качеството“). В другите случаи държавите-членки подават на Комисията предвидената в първа алинея, букви а)-и) информация веднага след като стане налична.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които да определя методологията, която да се използва при извършването на преглед на качеството на голям проект.
Комисията приема актове за изпълнение, с които установява формата за представяне на информацията, посочена в първа алинея, букви а)-и). Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
Член 102
Решение относно голям проект
1. Когато даден голям проект е оценен положително по време на прегледа на качеството от независими експерти, въз основа на тяхната оценка на информацията, посочена в член 101, първа алинея, управляващият орган може да пристъпи към подбора на големия проект в съответствие с член 125, параграф 3. Управляващият орган нотифицира Комисията за избрания голям проект. Тази нотификация съдържа следните елементи:
а)
документа, посочен в член 125, параграф 3, буква в), в който се посочват:
i)
организацията, която ще отговаря за изпълнението на големия проект;
ii)
описание на инвестицията, местоположението, графика и очаквания принос на големия проект за специфичните цели на съответната приоритетна ос или оси;
iii)
общият размер на разходите и общия размер на допустимите разходи, като се вземат предвид изискванията, определени в член 61,
iv)
планът за финансиране, както и физическите и финансовите показатели за мониторинг на напредъка, като се отчитат установените рискове;
б)
прегледа на качеството от независимите експерти, предоставящ ясни становища относно осъществимостта на инвестицията и икономическата жизнеспособност на големия проект.
Финансовият принос за големия проект, избран от държавата-членка, се счита за одобрен от Комисията при липсата на решение чрез акт за изпълнение за отказване на финансовия принос, в срок от три месеца от датата на нотификацията, посочена в първа алинея. Комисията отказва предоставянето на финансовия принос само на основание на установена съществена слабост на проекта по време на независимия преглед на качеството.
Комисията приема актове за изпълнение, с които се установява формата на нотифокацията, посочена в първа алинея. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
2. В другите случаи, различни от посочените в първа алинея от настоящия член, Комисията оценява големия проект въз основа на информацията, посочена в член 101, с цел да определи дали е основателен исканият финансов принос за големия проект, избран от управляващия орган в съответствие с член 125, параграф 3. Комисията приема чрез акт за изпълнение решение за одобряване на финансовия принос за избрания голям проект не по-късно от три месеца след датата на подаване на информацията, посочена в член 101.
3. Одобрението от Комисията съгласно параграф 1, втора алинея и параграф 2 зависи от сключването на първия договор за извършване на строителни работи или в случаите на дейности, извършвани в рамките на структури за ПЧП, от подписването на споразумението за ПЧП между публичната организация и организацията от частния сектор, в рамките на три години от датата на одобрението. След надлежно мотивирано искане на държавата-членка, по-конкретно в случай на забавяне, причинено от административни и правни процедури, свързани с изпълнението на големи проекти и проведени в рамките на тригодишния срок, Комисията има право да приеме решение, чрез акт за изпълнение, за продължаване на срока с не повече от две години.
4. Когато Комисията не одобри финансовия принос за избрания голям проект, в решението си тя излага мотивите за своя отказ.
5. Големите проекти, за които Комисията е нотифицирана съгласно параграф 1, или които са представени на Комисията за одобрение съгласно параграф 2, се включват в списъка на големите проекти по дадена оперативна програма.
6. Разходите, отнасящи се до даден голям проект, могат да бъдат включени в искане за плащане след изпращане на уведомлението, посочено в параграф 1, или след изпращането за одобрение съгласно параграф 2. Когато Комисията не одобри големия проект, избран от управляващия орган, декларацията за разходите се коригира съответно след приемане на решението от страна на Комисията.
Член 103
Решение относно голям проект с поетапна реализация
1. Чрез дерогация от член 101, параграф 1, трета алинея и член 102, параграфи 1 и 2, процедурите по параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член се прилагат за операция, която отговаря на следните условия:
а)
операцията представлява вторият или последващ етап на голям проект по линия на предишния програмен период, за който предходният етап или етапи са били одобрени от Комисията не по-късно от 31 декември 2015 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 1083/2006, или за държави-членки, присъединили се към Съюза след 1 януари 2013 г. - не по-късно от 31 декември 2016 г.;
б)
сумата на общите допустими разходи за всички етапи на големия проект надвишава съответните равнища по член 100;
в)
заявлението за големия проект и неговата оценка от Комисията по линия на предишния програмен период са обхванали всички планирани етапи;
г)
не са настъпили съществени промени в информацията по член 101, първа алинея от настоящия регламент за големия проект в сравнение с информацията, която е предоставена в заявлението за големия проект, подадено съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006, по-специално във връзка с общите допустими разходи;
д)
етапът на големия проект, който се изпълнява по линия на предишния програмен период, е готов или ще бъде готов за използване по предназначение, както е посочено в решението на Комисията, до крайния срок за подаване на документите за приключването за съответната оперативна програма или програми.
2. Управляващият орган може да пристъпи към подбора на големия проект в съответствие с член 125, параграф 3 и да подаде нотификацията, съдържаща всички елементи по член 102, параграф 1, буква а), заедно с потвърждение, че условието по параграф 1, буква г) от настоящия член е изпълнено. Не се изисква преглед на качеството на информацията от независими експерти.
3. Финансовият принос за големия проект, избран от управляващия орган, се счита за одобрен от Комисията при липсата на решение чрез акт за изпълнение за отказване на финансовия принос за големия проект, в срок от три месеца от датата на нотификацията, посочена в параграф 2. Комисията отказва финансовия принос само на основание, че са настъпили съществени промени в информацията, посочена в параграф 1, буква г), или че големият проект не съответства на приоритетната ос на въпросната оперативна програма или програми.
4. Член 102, параграфи 3-6 се прилагат към решения за голям проект с поетапна реализация.
ГЛАВА III
Съвместен план за действие
Член 104
Обхват
1. Съвместният план за действие е операция, чийто обхват се определя и която се управлява във връзка с изпълнението и резултатите, които трябва да бъдат постигнати с нея. Той обхваща проект или група проекти, които не се състоят от осигуряване на инфраструктура и се провеждат под отговорността на бенефициера като част от оперативна програма или програми. Крайните продукти и резултатите от съвместния план за действие се договарят между държавата-членка и Комисията и допринасят за специфични цели на оперативните програми и формират основата за отпускане на подкрепа от фондовете. Резултатите се отнасят до преките последици от съвместния план за действие. Бенефициерът по съвместен план за действие е публичноправна организация. Съвместните планове за действие не се считат за големи проекти.
2. Публичните разходи, разпределени за даден съвместен план за действие, са в минимален размер на 10 000 000 EUR или 20 % от публичната подкрепа на оперативната програма или програми, в зависимост от това коя от двете стойности е по-ниска. С цел стартиране на пилотен проект минималните публични разходи, разпределени за един съвместен план за действие за всяка една оперативна програма, могат да бъдат намалени до 5 000 000 EUR.
3. Параграф 2 не се прилага по отношение на операции, подкрепени по инициативата за младежка заетост.
Член 105
Подготовка на съвместни планове за действие
1. Държавата-членка, управляващият орган или евентуално определена публичноправна организация може да представи предложение за съвместен план за действие, едновременно със или след представянето на съответните оперативни програми. Това предложение съдържа цялата информация, посочена в член 106.
2. Съвместният план за действие обхваща част от периода 1 януари 2014 г.-31 декември 2023 г. Изпълнението и резултатите от съвместния план за действие дават основание за възстановяване само ако са постигнати след датата на решението за одобряване на съвместния план за действие, посочен в член 107 и преди края на определения период за изпълнение, определен в посоченото решение.
Член 106
Съдържание на съвместните планове за действие
Съвместен план за действие съдържа:
1)
анализ на нуждите и целите на развитието, който го обосновават, като се вземат предвид целите на оперативната програма и, когато е приложимо, относимите за отделните държави препоръки и общите насоки на икономическите политики на държавите-членки и на Съюза съгласно член 121, параграф 2 от ДФЕС и относимите препоръки на Съвета, които държавите-членки трябва да отчитат при формулирането на своите политики за заетост, приети съгласно член 148, параграф 4 от ДФЕС;
2)
рамката, описваща взаимовръзката между общите и конкретните цели на плана за съвместно действие, етапните цели и целевите стойности за крайните продукти и резултатите, както и предвижданите проекти или видове проекти;
3)
общите и специфичните показатели, използвани за мониторинга на крайните продукти и резултатите, когато е целесъобразно, по приоритетни оси;
4)
информация относно неговия географски обхват и целеви групи;
5)
неговият очакван срок на изпълнение;
6)
анализ на неговото въздействие за насърчаването на равенството между мъжете и жените и предотвратяването на дискриминацията;
7)
анализ на неговото въздействие за насърчаването на устойчивото развитие, когато е целесъобразно;
8)
неговите разпоредби за прилагане, включващи следното:
а)
определяне на бенефициера, отговорен за изпълнението на съвместния план за действие, като се осигуряват гаранции относно неговата компетентност в съответната област, както и относно административния му капацитет и капацитет за финансово управление;
б)
механизмите за управление на съвместния план за действие в съответствие с член 108;
в)
механизмите за мониторинг и оценка на съвместния план за действие, включително механизмите за осигуряване на качество, събиране и съхранение на данни относно постигането на етапните цели, крайните продукти и резултатите;
г)
механизмите, осигуряващи разпространението на информацията и комуникацията относно съвместния план за действие и относно фондовете;
9.
финансовите му механизми, включващи следното:
а)
разходите за постигане на етапните цели, и целевите стойности за крайните продукти и резултатите, във връзка с точка 2, въз основа на методите, определени в член 67, параграф 5 от настоящия регламент и член 14 от Регламента за ЕСФ;
б)
ориентировъчен график на плащанията към бенефициера, свързани с етапните цели и целевите стойности;
в)
плана за финансиране по оперативни програми и по приоритетни оси, включително общия размер на допустимите разходи и размера на публичните разходи.
За да гарантира еднакви условия за изпълнението на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на образеца на съвместния план за действие. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
Член 107
Решение относно Съвместния план за действие
1. Комисията оценява съвместния план за действие въз основа на информацията, посочена в член 106, с цел да се определи дали предоставянето на подкрепа от фондовете е обосновано.
Когато Комисията в рамките на два месеца след представянето на съвместен план за действие счете, че той не отговаря на изискванията за оценяване, посочени в член 104, трябва да представи пред държава-членка коментари. Държавата-членка предоставя на Комисията цялата необходима поискана допълнителна информация и когато е целесъобразно, преразглежда съвместния план за действие.
2. При условие че всички коментари са били адекватно взети предвид, Комисията, чрез акт за изпълнение, приема решение за одобряване на съвместния план за действие не по-късно от четири месеца след представянето му от държавата-членка, но не преди приемането на съответните оперативни програми.
3. Решението, посочено в параграф 2, определя бенефициера и общите и специфичните цели на съвместния план за действие, етапните цели и целите за крайните продукти и резултатите, разходите за постигане на тези етапни цели и на целите за крайните продукти и резултатите и плана за финансиране по оперативни програми и по приоритетни оси, включително общите допустими разходи и размера на публичните разходи, периода на изпълнение на съвместния план за действие, и, когато е уместно, географския обхват и целевите групи на съвместния план за действие.
4. Когато Комисията, чрез акт за изпълнение, откаже отпускането на подкрепа от фондовете за разпределение за съвместен план за действие, тя уведомява държавата-членка за мотивите си в срока, определен в параграф 2.
Член 108
Управителен комитет и изменение на съвместния план за действие
1. Държавата-членка или управляващият орган създава управителен комитет за съвместния план за действие, различен от мониторинговия комитет за съответните оперативни програми. Управителният комитет заседава най-малко два пъти годишно и докладва на управляващия орган. Управляващият орган информира съответния мониторингов комитет относно резултатите от извършената от управителния комитет работа и напредъка по изпълнението на плана за съвместно действие в съответствие с член 110, параграф 1, буква е) и член 125, параграф 2, буква а).
Съставът на управителния комитет се решава от държавата-членка със съгласието на съответния управляващ орган, при което се спазва принципът на партньорство.
Комисията може да участва в работата на управителния комитет със съвещателна функция.
2. Управителният комитет провежда следните дейности:
а)
преглед на напредъка към постигането на етапните цели, крайните продукти и резултатите на съвместния план за действие;
б)
разглеждане и одобряване на всяко предложение за изменение на съвместния план за действие, с цел да се отчетат всички въпроси, засягащи работата му.
3. Исканията за изменение на съвместните планове за действие, представени от държава-членка на Комисията, трябва да бъдат надлежно обосновани. Комисията преценява дали искането за изменение е основателно, като се отчита информацията, предоставена от държавата-членка. Комисията може да направи коментари, като държавата-членка предоставя на Комисията цялата необходима допълнителна информация. Чрез акт за изпълнение Комисията приема решение относно искане за изменение не по-късно от три месеца след представянето му от държавата-членка, при условие че евентуалните коментари, направени от Комисията, са били задоволително взети предвид. Ако бъде одобрено, изменението влиза в сила от датата на решението, освен ако в него не е посочено друго.
Член 109
Финансово управление и контрол на съвместния план за действие
1. Плащанията към бенефициера на съвместен план за действие се разглеждат като еднократни суми или стандартни таблици за разходите за единица продукт. Таванът за еднократната сума, определен в член 67, параграф 1, буква в), не се прилага.
2. С финансовото управление, контрола и одита на съвместния план за действие се цели изключително проверка, че условията за плащане, определени в решението за одобряване на съвместния план за действие, са изпълнени.
3. Бенефициерът на съвместен план за действие и организациите, действащи на негова отговорност, могат да прилагат своите счетоводни практики по отношение на разходите за изпълнение на операции. Тези счетоводни практики и действително направените от бенефициера разходи не подлежат на одит от страна на одитния орган или от Комисията.
ДЯЛ III
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНКА, ИНФОРМАЦИЯ И КОМУНИКАЦИЯ
ГЛАВА I
Мониторинг и оценка
Член 110
Функции на мониторинговия комитет
1. Мониторинговият комитет разглежда по-специално:
а)
всички въпроси, които засягат изпълнението на оперативната програма;
б)
напредък, постигнат в изпълнението на плана за оценката и последващите мерки във връзка с констатациите от оценките;
в)
изпълнение на комуникационната стратегия;
г)
изпълнение на големите проекти;
д)
изпълнение на съвместните планове за действие;
е)
действията за насърчаване на равенството между мъжете и жените, равните възможности и недискриминацията, включително достъпността за хората с увреждания;
ж)
действията за насърчаване на устойчивото развитие;
з)
напредък по действията за изпълнение на приложимите предварителни условия, когато приложимите предварителни условия не са изпълнени на датата на подаване на споразумението за партньорство и на оперативната програма;
и)
финансови инструменти.
2. Чрез дерогация от член 49, параграф 3 мониторинговият комитет разглежда и одобрява:
а)
методологията и критериите, използвани за подбор на операции;
б)
годишните и окончателните доклади за изпълнението;
в)
плана за оценка за оперативната програма и всяко изменение на плана за оценка, включително когато се явява част от общ план за оценка съгласно член 114, параграф 1;
г)
комуникационната стратегия за оперативната програма и всяко изменение на стратегията;
д)
всяко предложение за изменение на оперативната програма, направено от управляващия орган.
Член 111
Доклади за изпълнение по целта „Инвестиции за растеж и работни места“
1. До 31 май 2016 г. и до същата дата на всяка следваща година до и включително през 2023 г. държавите-членки представят на Комисията годишен доклад за изпълнението в съответствие с член 50, параграф 1. Докладът, представен през 2016 г., обхваща финансовите години 2014 г. и 2015 г., както и периода между началната дата за допустимостта на разходите и 31 декември 2013 г.
2. За докладите, предадени през 2017 г. и 2019 г., крайният срок, посочен в параграф 1, е 30 юни.
3. В годишните доклади за изпълнението се излага информация относно:
а)
изпълнението на оперативната програма в съответствие с член 50, параграф 2;
б)
напредъка в изготвянето и изпълнението на големи проекти и съвместни планове за действие.
4. В годишните доклади за изпълнението, представени през 2017 г. и 2019 г., се предоставя и оценява информацията, изисквана по член 50, параграфи 4 и 5 съответно, информацията, изложена в параграф 3 от настоящия член заедно със следната информация:
а)
напредъка в изпълнението на плана за оценка и последващите мерки във връзка с констатациите от оценките;
б)
резултатите от мерките за информиране и публичност относно фондовете, провеждани в рамките на комуникационната стратегия;
в)
участието на партньорите в изпълнението, мониторинга и оценката на оперативната програма.
Годишните доклади за изпълението, подадени в 2017 г. и 2019 г. могат в зависимост от съдържанието и целите на оперативните програми, да посочват информация и да оценяват следното:
а)
напредъка в прилагането на интегрирания подход към териториалното развитие, включително развитието на регионите, засегнати от демографски предизвикателства и неблагоприятни постоянни условия или природни бедствия, устойчивото развитие на градските райони и воденото от общностите местно развитие в рамките на оперативната програма;
б)
напредъка в осъществяването на действия за засилване на капацитета на органите на държавите-членки и на бенефициерите за администриране и използване на средствата от фондовете;
в)
напредъка в изпълнението на междурегионални и транснационални действия;
г)
когато е целесъобразно, приноса към макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни;
д)
специфичните действия, предприети за насърчаване на равенството между мъжете и жените и за предотвратяване на дискриминацията, по-специално насърчаване на достъпността за хората с увреждания, и разпоредбите, въведени, за да се гарантира интегрирането на аспекта за равенството между половете в оперативната програма и в операциите;
е)
действията, предприети за насърчаване на устойчивото развитие в съответствие с член 8;
ж)
напредъка в изпълнението на действията в областта на социалните иновации, когато това е целесъобразно;
з)
напредъка в изпълнението на мерките, насочени към специфичните нужди на най-силно засегнатите от бедност географски райони или на целевите групи, изложени на най-висок риск от бедност, дискриминация или социално изключване, като се обръща специално внимание на маргинализираните общности, хората с увреждания, дълготрайно безработните и младежите, които не участват в никаква форма на заетост, включително, ако е целесъобразно, използваните финансови ресурси.
Чрез дерогация от първа и втора алинеи и с цел да се гарантира съответствие между споразумението за партньорство и доклада за напредъка държави-членки, изпълняващи повече от една оперативна програма в рамките на един фонд, могат да включат информация, свързана с предварителните условия, посочени в член 50, параграф 3, изискваната по член 50, параграф 4 информация и посочената във втора алинея, букви а), б), в) и з) от настоящия параграф информация в доклада за напредъка вместо в годишните доклади за изпълнението, предавани съответно през 2017 г. и 2019 г., и окончателния доклад за изпълнението, без да се засяга член 110, параграф 2, буква б).
5. За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за установяване на образците на годишните и окончателните доклади за изпълнението. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
Член 112
Предаване на финансови данни
1. До 31 януари, 31 юли и 31 октомври държавата-членка предава на Комисията по електронен път за целите на мониторинга за всяка оперативна програма и по приоритетни оси:
а)
общите и публичните допустими разходи за операциите и броя на избраните за подпомагане операции;
б)
общите допустими разходи, декларирани от бенефициерите пред управляващия орган.
2. Освен това подадената до 31 януари информация съдържа горепосочените данни, разбити по категории интервенции. За предаването на тази информация се счита, че изпълнява изискването за представяне на финансови данни, посочено в член 50, параграф 2.
3. Информацията, подадена на 31 януари и 31 юли, трябва да бъде придружена от прогноза относно размера на сумата, за която държавите-членки очакват да представят заявления за плащане за текущата финансова година и за следващата финансова година.
4. Крайната дата за данните, представени съгласно настоящия член, е краят на месеца, предхождащ месеца на подаването.
5. За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, установяващи модела, който трябва да се използва при подаване на финансови данни на Комисията за целите на мониторинга. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, предвидена в член 150, параграф 3.
Член 113
Доклад за сближаването
Посоченият в член 175 от ДФЕС доклад на Комисията включва:
а)
отчет за отбелязания напредък към постигането на икономическото, социално и териториално сближаване, включително социално-икономическото положение и развитието на регионите, както и интегрирането на приоритетите на Съюза;
б)
отчет за ролята на фондовете, финансирането от ЕИБ и другите инструменти, както и въздействието на други политики на Съюза и национални политики върху постигнатия напредък;
в)
когато е целесъобразно, посочване на бъдещи мерки и политики на Съюза, необходими за укрепване на икономическото, социалното и териториалното сближаване, както и за изпълнение на приоритетите на Съюза.
Член 114
Оценка
1. Управляващият орган или държавата-членка съставят план за оценка за една или повече оперативни програми. Планът за оценка се представя на мониторинговия комитет най-късно една година след приемането на оперативната програма.
2. До 31 декември 2022 г. управляващите органи представят на Комисията за всяка оперативна програма доклад, обобщаващ констатациите от оценките, извършени през програмния период и основните крайни продукти и резултати от оперативната програма, като правят коментари върху докладваната информация.
3. Комисията извършва последващи оценки в тясно сътрудничество с държавите-членки и управляващите органи.
4. Параграфи 1 и 2 от настоящия член не се прилагат за специалните програми, посочени в член 39, параграф 4, първа алинея, буква б).
ГЛАВА II
Информация и комуникация
Член 115
Информация и комуникация
1. Държавите-членки и управляващите органи отговарят за:
a)
изготвянето на комуникационни стратегии;
б)
създаването на единен уебсайт или на единен портал, предоставящ информация за всички оперативни програми в съответната държава-членка, включително информация относно графика за изпълнението на програмирането и всички свързани процеси по допитване до обществеността и достъп до тях;
в)
информирането на потенциалните бенефициери относно възможностите за финансиране в рамките на оперативните програми;
г)
популяризирането сред гражданите на Съюза на ролята и постиженията на политиката на сближаване и на фондовете чрез информационна и комуникационна дейност във връзка с резултатите и въздействието от споразуменията за партньорство, оперативните програми и дейностите.
2. Държавите-членки или управляващите органи, с цел да се гарантира прозрачността относно подкрепата от фондовете, поддържат списък на операциите по оперативна програми и по фонд във вид на електронна таблица, която позволява сортиране, търсене, извличане, сравняване и лесно публикуване в интернет на данните, например в CSV или XML формат. Списъкът на операциите е достъпен чрез единния уебсайт или единния портал, предоставящ списък и кратко описание на всички оперативни програми в съответната държава-членка.
За да се стимулира впоследствие използването на списъка на операциите от частния сектор, от гражданското общество или от националната публична администрация, на уебсайта може ясно да са указани приложимите лицензионни правила, съобразно които са публикувани данните.
Списъкът на операциите се актуализира най-малко на всеки шест месеца.
Задължителният минимум от информация, която трябва да бъде посочена в списъка на операциите, е определен в приложение ХII.
3. Подробни правила относно мерките за информиране и комуникация, насочени към обществеността, и мерките за осведомяване на кандидатите и бенефициерите са изложени в приложение ХII.
4. Комисията приема актове за изпълнение относно техническите характеристики на мерките за информация и комуникация относно операциите и инструкциите за създаване на емблема и определяне на стандартните цветове.Тази актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, предвидена в член 150, параграф 3.
Член 116
Комуникационна стратегия
1. Държавата-членка или управляващите органи съставят комуникационна стратегия за всяка оперативна програма. Възможно е създаването на обща комуникационна стратегия за няколко оперативни програми. Комуникационната стратегия е съобразена с размера на съответната оперативна програма или програми в съответствие с принципа на пропорционалност.
Комуникационната стратегия включва елементите, изложени в приложение ХII.
2. Комуникационната стратегия се представя на мониторинговия комитет за одобрение в съответствие с член 110, параграф 2, буква г) най-късно до шест месеца след приемането на съответната оперативна програма или програми.
Когато се изготвя обща комуникационна стратегия за няколко оперативни програми и тя засяга няколко мониторингови комитета, държавата-членка може да определи един мониторингов комитет, който да отговаря, съгласувано с другите съответни мониторингови комитети, за одобряването на общата комуникационна стратегия, както и за одобряването на изменения на тази стратегия.
При необходимост държавата-членка или управляващите органи може да изменят комуникационната стратегия по време на програмния период. Изменената комуникационна стратегия се представя от управляващия орган на мониторинговия комитет за одобрение съгласно член 110, параграф 2, буква г).
3. Чрез дерогация от параграф 2, трета алинея, управляващият орган информира отговорния мониторингов комитет или комитети най-малко веднъж годишно за постигнатия напредък по прилагането на комуникационната стратегия и за своя анализ на резултатите и на планираните информационни и комуникационни дейности за следващата година, както е посочено в член 110, параграф 1, буква в). Мониторинговият комитет, ако счете за уместно, дава мнение относно планираните дейности за следващата година.
Член 117
Длъжностни лица за информацията и комуникацията и мрежи на тези длъжностни лица
1. Всяка държава-членка определя длъжностно лице за информацията и комуникацията, което да координира информационните и комуникационни дейности във връзка с един или повече фонда, включително съответните програми за целта „Европейско териториално сътрудничество“, и информира съответно Комисията.
2. Длъжностното лице за информацията и комуникацията отговаря за координацията на национална мрежа от комуникационни експерти по въпроси, свързани с фондовете, когато такава съществува, създаването и поддръжката на уебсайта или интернет портала, посочен в приложение VII, и за предоставянето на и преглед на мерките за комуникация, предприети на равнището на държавата-членка.
3. Всеки управляващ орган определя едно лице, което да отговаря за информирането и публичността на равнището на оперативната програма, и информира Комисията за определените лица. Когато е подходящо, едно лице може да бъде определено за няколко оперативни програми.
4. Мрежите на ниво Съюза, включващи членовете, определени от държавите-членки, се създават от Комисията, за да се осигури обмен на информация относно резултатите от изпълнението на комуникационните стратегии, обменът на опит по отношение изпълнението на мерките за информация и комуникация, както и обменът на добри практики.
ДЯЛ IV
ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ
Член 118
Техническа помощ по инициатива на Комисията
Като отчитат приспаданията, направени в съответствие с член 91, параграф 3, фондовете могат да оказват подкрепа за техническа помощ до таван от 0,35 % от съответните им годишни средства.
Член 119
Техническа помощ на държавите-членки
1. Размерът на финансовите средства, разпределени за техническа помощ, е ограничен до 4 % от общия размер на средствата, разпределени за оперативните програми в дадена държава-членка по всяка категория региони, когато е уместно, по целта „Инвестиции за растеж и работни места“.
Специално разпределените средства за иницативата за младежка заетост могат да бъдат взети предвид от държавите-членки при изчисляването на границата на общата сума на средствата по линия на фондовете, разпределени на държавата-членка за техническа помощ.
2. Всеки фонд може да подкрепя операции за техническа помощ, които са допустими по някой от другите фондове. Без да се засяга параграф 1, отпуснатото финансиране за техническа помощ от даден фонд не надвишава 10 % от общия размер на сумата, разпределена от този фонд на оперативни програми в дадена държава-членка по всяка категория региони, когато това е приложимо, по целта „Инвестиции за растеж и работни места“.
3. Чрез дерогация от член 70, параграфи 1 и 2 операциите за техническа помощ може да бъдат изпълнявани извън програмния район, но на територията на Съюза, при условие че операциите са от полза за оперативната програма, или, при оперативна програма за техническа помощ - за другите засегнати програми.
4. В случай на структурните фондове, когато средства, посочени в параграф 1, се използват в подкрепа на операции за техническа помощ, свързани с повече от една категория региони, разходите за операциите може да се направят по приоритетна ос, обединяваща различни категории региони, и може да се приложи пропорционална основа, като се вземат под внимание разпределените средства за всяка категория региони като дял от общите разпределени средства на държавата-членка.
5. Чрез дерогация от параграф 1, когато общата сума на разпределените средства от фондовете за дадена държава-членка по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ не надвишава 1 000 000 000 EUR, разпределените средства за техническа помощ може да нараснат до 6 % от тази обща сума, или 50 000 000 EUR, която от двете стойности е по-ниска.
6. Техническата помощ е под формата на приоритетна ос, финансирана само по един фонд, в рамките на оперативната програма или на специална оперативна програма, или и двете.
ДЯЛ V
ФИНАНСОВА ПОДКРЕПА ОТ ФОНДОВЕТЕ
Член 120
Определяне на ставките на съфинансиране
1. В решението на Комисията за приемане на оперативна програма се определят ставката на съфинансиране и максималният размер на подкрепата от фондовете за всяка приоритетна ос. Когато дадена приоритетна ос се отнася до повече от една категория региони или повече от един фондове, в решението на Комисията, когато е необходимо, се определя ставката на съфинансиране по категория региони и фондове.
2. За всяка приоритетна ос в решението на Комисията се посочва дали ставката на съфинансиране за приоритетната ос ще се прилага към:
а)
общите допустими разходи, включително публичните и частните разходи; или
б)
допустимите публични разходи.
3. Ставката на съфинансиране за всяка приоритетна ос, и когато е приложимо, по категория регион и фонд, на оперативните програми по целта „Инвестиции за растеж и работни места“ не може да надвишава:
а)
85 % за Кохезионния фонд;
б)
85 % за по-слабо развитите региони на държавите-членки, чийто среден БВП на глава от населението за периода 2007 - 2009 г. е бил под 85 % от средния за ЕС-27 през същия период и за най-отдалечените региони, включително допълнително отпуснатите средства за най-отдалечените региони в съответствие с член 92, параграф 1, буква д) и член 4, параграф 2 от Регламента за ЕТС;
в)
80 % за по-слабо развитите региони на държавите-членки, различни от посочените в буква б), както и за всички региони, чийто БВП на глава от населението, използван като критерий за допустимост, за програмния период 2007-2013 г. е под 75 % от средния за ЕС-25, но чийто БВП на глава от населението е над 75 % от средния БВП за ЕС-27, както и за регионите, определени в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1083/2006, получаващи преходна подкрепа за програмния период 2007-2013 г.;
г)
60 % за регионите в преход, различни от посочените в буква в);
д)
50 % за по-силно развитите региони, различни от посочените в буква в).
За периода от 1 януари 2014 г. до 30 юни 2017 г. ставката на съфинансиране на равнището на всяка приоритетна ос за всички оперативни програми в Кипър е не по-висока от 85 %.
Комисията извършва преглед за оценка на обосновката за поддържане на ставката на съфинансиране, посочена във втора алинея, след 30 юни 2017 г. и при необходимост прави законодателно предложение преди 30 юни 2016 г.
Ставката на съфинансиране на нивото на всяка приоритетна ос на оперативните програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“ не може да надвишава 85 %.
Максималната ставка на съфинансиране съгласно първа алинея, букви б), в) г) и д) се увеличава за всяка приоритетна ос, която изпълнява инициативата за младежка заетост, и в случаите, когато дадена приоритетна ос се отнася за социална иновация или транснационално сътрудничество, или комбинация от двете. Това увеличение се определя в съответствие с правилата за отделните фондове.
4. Ставката на съфинансиране за допълнително разпределените средства в съответствие с член 92, параграф 1, буква д) не може да надвишава 50 % за регионите от ниво 2 по NUTS, отговарящи на критериите, предвидени в Протокол № 6 към Акта за присъединяването от 1994 г.
5. Максималната ставка на съфинансиране по параграф 3 на ниво приоритетна ос се увеличава с десет процентни пункта, когато цяла приоритетна ос се изпълняват посредством финансови инструменти или посредством водено от общностите местно развитие.
6. Приносът от фондовете за всяка приоритетна ос не може да бъде под 20 % от допустимите публични разходи.
7. В рамките на една оперативна програма е възможно създаването на отделна приоритетна ос със ставка на съфинансиране в размер до 100 % за подкрепа на операции, изпълнявани посредством финансови инструменти, създадени на равнището на Съюза и пряко или непряко управлявани от Комисията. Когато за целта е създадена отделна приоритетна ос, подкрепата по тази ос не може да бъде осъществявана с никакви други средства.
Член 121
Модулация на ставките на съфинансиране
Ставката на съфинансиране от фондовете за дадена приоритетна ос може да бъде модулирана, така че да се отчете:
1)
значението на приоритетната ос за изпълнението на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, като се имат предвид специфичните пропуски, които трябва да бъдат коригирани;
2)
опазването и подобряването на околната среда, главно чрез прилагане на принципа на предохранителните мерки, принципа за превантивни действия и принципа „замърсителят плаща“;
3)
степента на мобилизиране на частно финансиране;
4)
обхващането на райони със сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, определени както следва:
а)
островни държави-членки допустими за финансиране по Кохезионния фонд и други острови, с изключение на тези, в които се намира столицата на държава-членка или които имат постоянна връзка с континента;
б)
планински райони, както са определени в националното законодателство на държавата-членка;
в)
слабо (например по-малко от 50 жители на квадратен километър) и много-слабо (по-малко от 8 жители на квадратен километър) населени райони;
г)
включване на най-отдалечените региони, определени в член 349 от ДФЕС.
ЧЕТВЪРТА ЧАСТ
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, ПРИЛОЖИМИ КЪМ ФОНДОВЕТЕ И ЕФМДР
ДЯЛ I
УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Системи за управление и контрол
Член 122
Отговорности на държавите-членки
1. Държавите-членки гарантират, че системите за управление и контрол на оперативните програми са установени в съответствие с членове 72, 73 и 74.
2. Държавите-членки предотвратяват, откриват и коригират нередностите и възстановяват неправомерно платените суми, заедно с лихвите за просрочени плащания. Те нотифицират Комисията за нередности, които надвишават 10 000 EUR принос от фондовете, и я информират редовно за съществен напредък по отношение на свързаните административни и съдебни производства.
Държавите-членки не нотифицират Комисията за нередности във връзка със следното:
а)
случаи, при които нередността се състои единствено в цялостно или частично неизпълнение на операция, която е част от съфинансираната оперативна програма, поради несъстоятелност на бенефициера;
б)
случаи, докладвани доброволно от бенефициера на управляващия или сертифициращия орган, преди един от тези органи да е разкрил нередността, било преди или след изплащане на публичния принос;
в)
случаи, които са разкрити и коригирани от управляващия или от сертифициращия орган преди включването на въпросния разход в отчет за разходите, представен на Комисията.
Във всички останали случаи и по-специално тези, предшестващи несъстоятелност, както при съмнение за измама, установените нередности и свързаните с тях мерки за предотвратяване и коригиране се докладват на Комисията.
Когато неправомерно платените на даден бенефициер суми не могат да бъдат възстановени и това е в резултат на грешка или на небрежност от страна на държава-членка, държавата-членка отговаря за възстановяването на съответните суми към бюджета на Съюза. Държавите-членки могат да решат да не събират дадена неправомерно платена сума, ако сумата, която трябва да бъде събрана от бенефициера, без лихвите, не надвишава 250 EUR принос от фондовете.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 149, определящ допълнителни подробни правила относно критериите за определяне на случаите на нередности, които трябва да бъдат докладвани, и данните, които трябва да бъдат предоставени, както и относно условията и процедурите, които трябва да се прилагат за определяне дали неподлежащите на събиране суми да бъдат възстановени от държавите-членки
Комисията приема актове за изпълнение, определящи честотата на докладването и формата, който трябва да бъде използвана. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
3. Държавите-членки гарантират, че не по-късно от 31 декември 2015 г., всеки обмен на информация между бенефициерите и управляващия орган, сертифициращия орган, одитния орган и междинните звена може да се извършва посредством електронните системи за обмен на данни.
Системите, посочени в първа алинея, улесняват оперативната съвместимост на националните рамки и рамката на Съюза и дават възможност на бенефициерите да предоставят цялата информация, посочена в първа алинея само един път чрез еднократно предаване.
Комисията приема актове за изпълнение, предвиждащи подробни правила относно обмена на информация съгласно настоящия параграф. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
4. Параграф 3 не се прилага за ЕФМДР.
ГЛАВА II
Органи за управление и контрол
Член 123
Определяне на органите
1. Всяка държава-членка определя за всяка оперативна програма национален, регионален или местен публичен орган или организация или частна организация, които да изпълняват функциите на управляващ орган. Един и същ управляващ орган може да бъде определен за няколко оперативни програми.
2. Държавата-членка определя, за всяка оперативна програма, национален, регионален или местен публичен орган или организация като сертифициращ орган, без да се засягат разпоредбите на параграф 3. Един и същ сертифициращ орган може да бъде определен за няколко оперативни програми.
3. Държавата-членка може да определи за дадена оперативна програма управляващ орган, който е публичен орган или организация, да упражнява в допълнение функциите на сертифициращ орган.
4. Държавата-членка определя за всяка оперативна програма национален, регионален или местен публичен орган или организация, функционално независим от управляващия орган и от сертифициращия орган, койтода изпълнява ролята на одитен орган. Един и същ одитен орган може да бъде определен за няколко оперативни програми.
5. За фондовете, свързани с целта „Инвестиции за растеж и работни места“ и за ЕФМДР, при условие че е спазен принципът за разделение на функциите, управляващият орган, сертифициращият орган, когато е приложимо, и одитният орган могат да бъдат част от един и същ публичен орган или организация.
Когато общият размер на подкрепата от фондовете към дадена оперативна програма надхвърля 250 000 000 EUR или размерът на подкрепата от ЕФМДР надхвърля 100 000 000 EUR, одитният орган може да бъде част от същия публичен орган или организация, от който е част управляващият орган, ако съгласно приложимите разпоредби за предишния програмен период Комисията е информирала държавата-членка преди датата на приемане на съответната оперативна програма за заключението си, че последната може да се базира главно на своето одитно становище, или ако въз основа на опита от предишния програмен период Комисията се е уверила, че институционалната организация и отчетност на одитния орган дават адекватни гаранции за функционалната му независимост и надеждност.
6. Държавата-членка може да определи едно или няколко междинни звена, които да извършват определени задачи на управляващия или на сертифициращия орган на отговорността на този орган. Съответните договорености между управляващия орган или сертифициращия орган и междинните звена се оформят официално в писмена форма.
7. Държавата-членка или управляващият орган може да повери управлението на част от оперативна програма на междинно звено чрез споразумение в писмена форма между междинното звено и държавата-членка или управляващия орган („глобална субсидия“). Междинното звено предоставя гаранции за платежоспособността си и компетенциите си в съответната област, както и за своя капацитет за административно и финансово управление.
8. Държавата-членка може да посочи по своя инициатива координационна структура, чиято задача е да поддържа връзка с Комисията и да й предоставя информация, да координира действията на другите определени органи и да насърчава хармонизираното прилагане на приложимото право.
9. Държавата-членка определя писмено правила, уреждащи нейните отношения с управляващите органи, сертифициращите органи и одитните органи, отношенията между тези органи и отношенията на тези органи с Комисията.
Член 124
Процедура за определяне на управляващия орган и на сертифициращия орган
1. Държавите-членки нотифицират Комисията относно датата и формата на определянето на управляващия орган и когато е уместно, на сертифициращия орган, които се извършват на подходящо равнище, преди да подадат първото заявление за междинно плащане в Комисията.
2. Посоченото в параграф 1 определяне се извършва въз основа на доклад и становище на независима одитна структура, която оценява изпълнението от страна на органите на критериите, свързвани с вътрешната среда за контрол, управлението на риска, дейностите за управление и контрол и мониторинга съгласно приложение XIII. Независимата одитна структура е одитен орган или друга публичноправна или частноправна организация, която разполага с необходимия одиторски капацитет и е независима от управляващия орган или - в зависимост от случая - от сертифициращия орган, и която извършва дейността си при отчитане на международно приетите стандарти за одит. Ако независимата одитна структура стигне до заключението, че част от системата за управление и контрол, отнасяща се до управляващия орган или сертифициращия орган, по същество е същата като предходния програмен период, и че са налице данни въз основа на одиторската дейност, извършена съгласно съответните разпоредби от Регламент (ЕО) № 1083/2006 и Регламент (ЕО) № 1198/2006 (39) на Съвета, че тези системи са функционирали ефективно през въпросния период, независимата одитна структура може да излезе със заключението, че съответните критерии са изпълнени без да извършва допълнителна одиторска дейност.
3. Когато общият размер на подкрепата от фондовете за дадена оперативна програма надхвърля 250 000 000 EUR, или 100 000 000 EUR от ЕФМДР, Комисията може да поиска в рамките на един месец от получаването на нотификацията относно определянето, посочено в параграф 1, да й бъдат предоставени докладът и становището на независимата одитна структура, посочени в параграф 2, и описанието на функциите и процедурите, свързани с управляващия орган и - в зависимост от случая - сертифициращия орган. Комисията взема решение дали да изиска тези документи въз основа на своята оценка на риска, като отчита информацията за настъпили значими промени във функциите и процедурите, свързани с управляващия орган и - в зависимост от случая - сертифициращия орган, спрямо предходния програмен период, както и данните за тяхното ефективно функциониране.
Комисията може да представи коментари в срок от два месеца от получаването на документите, посочени в първа алинея. Без да се засяга член 83, разглеждането на тези документи не води до прекъсване на обработването на заявления за междинни плащания.
4. Ако общият размер на подкрепата от фондовете за дадена оперативна програма надхвърля 250 000 000 EUR и са налице значителни промени във функциите и процедурите на управляващия органи и - в зависимост от случая - на сертифициращия орган, спрямо предходния програмен период, държавата-членка може по собствена инициатива да предостави на Комисията документите по параграф 3 в рамките на два месеца от нотификацията за определянето, посочена в параграф 1. В рамките на три месеца след получаването на тези документи Комисията прави коментари по тях.
5. Ако наличните резултати от одита и контрола показват, че определеният орган вече не отговаря на критериите по параграф 2, държавата-членка установява на съответното равнище, предвид сериозността на проблема, изпитателен срок, по време на който да се предприемат нужните корективни действия.
Ако определеният орган не успее да изпълни нужните корективни действия в рамките на установения от държавата-членка изпитателен срок, държавата-членка отнема на съответното равнище статута му на определен орган.
Държавата-членка незабавно нотифицира Комисията, когато определен орган бъде поставен в изпитателен срок, като предоставя информация за съответния изпитателен срок, а също и когато вследствие на предприетите корективни действия изпитателният срок се прекратява или на органа се отнема статутът му на определен орган. Без да се засяга прилагането на член 83, нотификацията за поставянето на определен орган в изпитателен срок от страна на държава-членка не води до прекъсване на обработването на заявления за междинни плащания.
6. Ако решението за определяне на управляващ орган или на сертифициращ орган бъде отменено, държавите-членки определят в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 2, нов орган, който да поеме функциите на управляващия орган или на сертифициращия орган, и нотифицират Комисията за това.
7. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение относно образеца за доклад и становище на независимата одитна структура и за описанието на функциите и процедурите, отнасящи се до управляващия орган и - в зависимост от случая - сертифициращия орган. Тези актове за изпълнение се приемат, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
Член 125
Функции на управляващия орган
1. Управляващият орган отговаря за управлението на оперативната програма в съответствие с принципа на доброто финансово управление.
2. По отношение на управлението на оперативната програма, управляващият орган:
а)
подпомага работата на мониторинговия комитет, посочен в член 47, и му предоставя информацията, необходима за осъществяването на неговите задачи, по-специално данни относно напредъка на оперативната програма в постигането на нейните цели, финансови данни и данни за показателите и етапните цели;
б)
съставя и след одобрение от мониторинговия комитет изпраща до Комисията годишни доклади и окончателен доклад за изпълнението, посочени в член 50;
в)
предоставя на междинните звена и на бенефициерите информация от значение съответно за изпълнението на техните задачи и за изпълнението на операциите;
г)
създава система за записване и съхраняване в компютризирана форма на данни за всяка операция, необходими за мониторинга, оценката, финансовото управление, проверката и одита, включително данни за отделните участници в операциите, когато е приложимо;
д)
гарантира, че данните, посочени в буква г), се събират, въвеждат и съхраняват в системата, посочена в буква г), и че данните за показателите се разбиват по пол в случаите, в които това се изисква в приложения I и II към Регламента за ЕСФ.
3. По отношение на подбора на операциите управляващият орган:
а)
изготвя и - след като бъдат одобрени - прилага подходящите процедури и критерии за подбор, които:
i)
гарантират, че операциите допринасят за постигането на конкретните цели и резултати по съответните приоритети;
ii)
са недискриминационни и прозрачни;
iii)
вземат предвид общите принципи, определени в членове 7 и 8;
б)
гарантира, че избраната операция попада в обхвата на съответния(ите) фонд(ове) и може да бъде включена в категория интервенции или - по отношение на ЕФМДР - в мярка, набелязана в приоритета или приоритетите на оперативната програма;
в)
гарантира, че на бенефициера е предоставен документ, в който се посочват условията за подпомагане за всяка операция, включително специфичните изисквания за продуктите или услугите, които трябва да бъдат доставени по съответната операция, плана за финансиране и крайните срокове за изпълнение;
г)
се уверява, че бенефициерът разполага с необходимия административен, финансов и оперативен капацитет за изпълнение на условията, посочени в буква в), преди одобряването на операцията;
д)
се уверява, че когато операцията е започнала преди подаването на заявление за финансиране до управляващия орган, приложимо право, касаещо операцията, са били спазени;
е)
гарантира, че операциите, избрани да получат подкрепа от фондовете, не включват дейности, които са били част от операция, която е била или е трябвало да бъде обект на процедура за събиране в съответствие с член 71 след преместване на производствена дейност извън програмния район;
ж)
определя категориите интервенции или - по отношение на ЕФМДР - мерките, към които се приписват разходите по дадена операция.
4. По отношение на финансовото управление и контрола на оперативната програма управляващият орган:
а)
проверява дали съфинансираните продукти и услуги са доставени и дали разходите, декларирани от бенефициерите, са били заплатени и дали съответстват на приложимото законодателство, на оперативната програма и и на условията за подпомагане на операцията;
б)
гарантира, че бенефициерите, участващи в изпълнението на операциите, по които възстановяването на сумите е въз основа на действително направените допустими разходи, поддържат или отделна счетоводна система, или адекватен счетоводен кодекс за всички трансакции, отнасящи се до операцията;
в)
създава ефективни и пропорционални мерки за борба с измамите при отчитане на установените рискове;
г)
установява процедури, за да се гарантира, че с всички документи относно разходите и одитите, необходими за осигуряване на адекватна одитна следа, се борави в съответствие с изискванията на член 72, буква ж);
д)
съставя декларацията за управлението и годишния отчет, посочен в член 59, параграф 5, букви а) и б) от Финансовия регламент.
Чрез дерогация от първа алинея, буква а) Регламентът за ЕТС може да определи конкретни правила за проверка, приложими за програмите за сътрудничество.
5. Проверките по параграф 4, първа алинея, буква а) включват следните процедури:
а)
административни проверки по отношение на всяко заявление за възстановяване, подадено от бенефициерите;
б)
проверки на операции на място.
Честотата и обхватът на проверките на място са пропорционални на размера на публичната подкрепа за дадена операция и на равнището на риска, установен при такива проверки и одити от одитния орган за системите за управление и контрол като цяло.
6. Проверките на място на отделни операции съгласно параграф 5, първа алинея, буква б) могат да се извършват на база извадка.
7. В случай че управляващият орган е също бенефициер в рамките на оперативната програма, уредбата на проверките, посочени в параграф 4, първа алинея, буква а), гарантира адекватно разделение на функциите.
8. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които определя правилата за определяне на информацията във връзка с данните, които трябва да се записват и съхраняват в компютъризирана форма, в рамките на системата за мониторинг, установена съгласно параграф 2, буква г) от настоящия член.
Комисията приема актове за изпълнение, с които определя техническите спецификации на системата, установена съгласно параграф 2, буква г) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
9. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които определя подробни минимални изисквания за одитната следа, посочена в параграф 4, първа алинея, буква г) от настоящия член, по отношение на счетоводните записи, които да се поддържат, и разходооправдателните документи, които да се съхраняват на равнището на сертифициращия орган, управляващия орган, междинните звена и бенефициерите.
10. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение относно образеца на декларацията за управлението, посочена в параграф 4, първа алинея, буква д) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
Член 126
Функции на сертифициращия орган
Сертифициращият орган на дадена оперативна програма по-специално отговаря за:
а)
изготвянето и изпращането до Комисията на заявления за плащане и удостоверяването, че те са продукт на надеждни счетоводни системи, основават се на проверими разходооправдателни документи и са били подложени на проверки от управляващия орган;
б)
съставянето на отчетите, посочени в член 59, параграф 5, буква а) от Финансовия регламент;
в)
удостоверяването на пълнотата, точността и достоверността на отчетите, както и че разходите, вписани в счетоводните отчети, са в съответствие с приложимото право и са били направени във връзка с операциите, избрани за финансиране в съответствие с критериите, приложими за оперативната програма, и са в съответствие с приложимото право;
г)
осигуряване на наличието на система за записване и съхранение в компютризирана форма на счетоводните записи за всяка операция, която съхранява всички данни, необходими за изготвянето на заявленията за плащане и отчетите, включително записи на сумите, подлежащи на събиране, на събраните суми и на оттеглените суми в резултат на отмяната на целия или на част от приноса за дадена операция или оперативна програма;
д)
осигуряване - за целите на изготвянето и представянето на заявления за плащане - че е получил адекватна информация от управляващия орган относно процедурите и проверките, провеждани по отношение на разходите;
е)
отчитане - при изготвянето и подаването на заявления за плащане - на резултатите от всички одити, извършени от или на отговорността на одитния орган;
ж)
поддържане на счетоводни записи в компютризирана форма на декларираните пред Комисията разходи и съответното публично финансиране, заплатено на бенефициерите;
з)
водене на счетоводство на сумите, подлежащи на събиране, и на сумите, оттеглени в резултат на отмяната на целия или на част от приноса за дадена операция. Събраните суми се внасят повторно в бюджета на Съюза преди приключването на оперативната програма, като се приспадат от следващия отчет за разходите.
Член 127
Функции на одитния орган
1. Одитният орган осигурява извършването на одити на правилното функциониране на системите за управление и контрол на оперативната програма, както и на подходяща извадка от операции въз основа на декларираните разходи. Декларираните разходи се одитират въз основа на представителна извадка и по принцип въз основа на статистически извадкови методи.
Нестатистически извадков метод може да се използва по професионална преценка на одитния орган в надлежно обосновани случаи в съответствие с международно признатите одитни стандарти и във всеки случай, когато броят операции за отчетната година не е достатъчен, за да се използва статистически метод.
В такива случаи размерът на извадката е достатъчен, за да позволи на одитния орган да състави валидно одитно становище в съответствие с член 59, параграф 5, втора алинея от Финансовия регламент.
Нестатистическият извадков метод обхваща минимум 5 % от операциите, за които пред Комисията са декларирани разходи по време на счетоводната година, и 10 % от разходите, които са декларирани пред Комисията по време на счетоводната година.
2. Когато одитите се извършват от структура, различна от одитния орган, одитният орган гарантира, че тази структура има необходимата функционална независимост.
3. Одитният орган гарантира, че при одитната дейност се вземат предвид международно приетите стандарти за одит.
4. Одитният орган в рамките на осем месеца от приемането на оперативна програма изготвя стратегия за одит за извършването на одити. Стратегията за одит определя методологията на одита, метода за подбор на извадка за одити на операции и планирането на одити във връзка с текущата счетоводна година и двете следващи счетоводни години. Стратегията за одит се актуализира ежегодно от 2016 г. до и включително през 2024 г. Когато за няколко оперативни програми се прилага една обща система за управление и контрол, може да бъде изготвена единна стратегия за одит за съответните оперативни програми. Одитният орган представя стратегията за одит на Комисията при поискване.
5. Одитният орган изготвя:
а)
одитно становище в съответствие с член 59, параграф 5, втора алинея от Финансовия регламент;
б)
контролен доклад, в който са посочени основните констатации от одитите, извършени в съответствие с параграф 1, включително констатациите във връзка с установени недостатъци в системите за управление и контрол, и предложените и предприетите корективни действия.
Когато за повече от една оперативна програма се прилага една обща система за управление и контрол, информацията, изисквана по първа алинея, буква б), може да бъде групирана в единен доклад.
6. За да гарантира еднакви условия за изпълнението на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, предвиждащи образците на одитната стратегия, одитното становище и контролния доклад. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2.
7. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, за да определя обхвата и съдържанието на одитите на операциите и одитите на отчетите, както и методологията за избор на извадката от операциите, посочени в параграф 1 от настоящия член.
8. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149, с които определя подробни правила, свързани с използването на данните, събрани по време на одитите, извършвани от длъжностни лица на Комисията или от упълномощени представители на Комисията.
ГЛАВА III
Сътрудничество с одитните органи
Член 128
Сътрудничество с одитните органи
1. Комисията си сътрудничи с одитните органи за координацията на техните одитни планове и методи и незабавно обменя с тези органи резултатите от проведените одити на системите за управление и контрол.
2. За да се улесни това сътрудничество, в случаите, в които държава-членка определи повече от един одитен орган, държавата-членка може да определи координационна структура.
3. Комисията, одитните органи и евентуалните координационни структури заседават редовно и по принцип най-малко веднъж годишно, освен ако не е договорено друго, за да разгледат годишния контролен доклад, одитното становище и стратегията за одит, както и да обменят възгледи по въпроси, свързани с подобряването на системите за управление и контрол.
ДЯЛ II
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ, ИЗГОТВЯНЕ, РАЗГЛЕЖДАНЕ, ПРИЕМАНЕ И ПРИКЛЮЧВАНЕ НА ОТЧЕТИ И ФИНАНСОВИ КОРЕКЦИИ
ГЛАВА I
Финансово управление
Член 129
Общовалидни правила за плащанията
Държавата-членка гарантира, че до приключването на оперативната програма сумата на публичните разходи, изплатена на бенефициерите, е най-малко равна на приноса от фондовете, изплатен от Комисията на държавата-членка.
Член 130
Общовалидни правила за изчисляване на междинните плащания и плащането на окончателното салдо
1. Комисията възстановява като междинни плащания 90 % от сумата, която се получава при прилагане на ставката на съфинансиране за всеки приоритет, определена в решението за приемане на оперативната програма, към допустимите разходи за приоритета, включени в заявлението за плащане. Комисията определя оставащите суми, които да бъдат възстановени като междинни плащания или да бъдат събрани в съответствие с член 139.
2. Приносът от фондовете или ЕФМДР за даден приоритет посредством междинни плащания и плащане на окончателното салдо не надвишава:
а)
допустимите публични разходи, посочени в заявлението за плащане за приоритета; или
б)
приноса от фондовете или ЕФМДР за приоритета, определен в решението на Комисията за одобряване на оперативната програма.
Член 131
Заявления за плащане
1. Заявленията за плащане включват, за всеки приоритет:
а)
общия размер на допустимите разходи, направени от бенефициерите и платени за изпълнение на операциите, така както е вписан в счетоводната система на сертифициращия орган;
б)
общия размер на публичните разходи, направени за изпълнението на операциите, така както е вписан в счетоводната система на сертифициращия орган.
2. Допустимите разходи, включени в заявлението за плащане, се обосновават със заверени фактури или счетоводни документи с равностойна доказателствена стойност, освен за формите на подпомагане по член 67, параграф 1, първа алинея, букви б), в) и г), член 68, член 69, параграф 1 и член 109 от настоящия регламент и по член 14 от Регламента за ЕСФ. За тези форми на подпомагане включените в дадено заявление за плащане суми представляват разходите, изчислени въз основа на приложимата база.
3. В случай на схемите за помощ по член 107 от ДФЕС публичният принос, съответстващ на разходите, включени в заявление за плащане, се заплаща на бенефициерите от организацията, която предоставя помощта.
4. Чрез дерогация от параграф 1, в случаи на държавна помощ заявлението за плащане може да включва авансови плащания към бенефициерите от организацията, която предоставя помощта, съгласно следните кумулативни условия:
а)
тези авансови плащания са предмет на гаранция, предоставена от установена в държавата-членка банка или друга финансова институция, или са покрити от инструмент, предоставен като гаранция от публичен субект или от държавата-членка;
б)
тези авансови плащания не превишават 40 % от общия размер на помощта, която се отпуска на бенефициер за определена операция;
в)
тези авансови плащания се покриват от разходите, платени от бенефициерите за изпълнение на операцията, и се обосновават със заверени фактури или счетоводни документи с равностойна доказателствена стойност най-късно три години след годината на плащането на аванса или на 31 декември 2023 г., в зависимост от това коя дата е по-ранна, като в противен случай следващото заявление за плащане се коригира съответно.
5. Всяко заявление за плащане, което включва авансови плащания от вида, посочен в параграф 4, отделно представя общия размер, изплатен от оперативната програма като авансово плащане, сумата, която е покрита от разходите, платени от бенефициера до три години след плащането на аванса в съответствие с параграф 4, буква в), и сумата, която не е покрита от разходите, платени от бенефициера, и за която тригодишният период все още не е изтекъл.
6. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, предвиждащи образеца на заявленията за плащане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
Член 132
Плащания към бенефициерите
1. В зависимост от наличието на финансиране от първоначалното и годишното предварително финансиране и междинните плащания, управляващият орган гарантира, че даден бенефициер получава общата сума на дължимите допустими публични разходи в пълен размер и не по-късно от 90 дни от датата на подаване на искането за плащане от бенефициера.
Не се приспада или удържа каквато и да е сума и не се начислява специална такса или друга такса с равностоен ефект, която би намалила суми, дължими на бенефициерите.
2. Крайният срок за плащане, посочен в параграф 1, може да бъде прекъснат от управляващия орган във всеки от следните надлежно обосновани случаи:
а)
сумата в искането за плащане не е дължима или не са били представени подходящите разходооправдателни документи, необходими за проверките на управлението по член 125, параграф 4, първа алинея, буква а);
б)
започнато е разследване във връзка с евентуална нередност, отнасяща се до съответните разходи.
Засегнатият бенефициер се уведомява писмено за прекъсването и причините за него.
Член 133
Използване на еврото
1. Държавите-членки, които не са приели еврото като своя парична единица към датата на заявлението за плащане, превръщат в евро сумите на разходите, направени в национална валута. Тези суми се превръщат в евро, като се използва месечният счетоводен обменен курс на Комисията в месеца, през който разходът е бил отразен в отчетите на сертифициращия орган на съответната оперативна програма. Обменният курс се публикува електронно от Комисията всеки месец.
2. Чрез дерогация от параграф 1, Регламентът за ЕТС може да определи отделни правила за конкретното време на превръщането в евро.
3. Когато еврото стане парична единица на някоя държава-членка, процедурата по превръщане, описана в параграф 1, продължава да се прилага за всички разходи, вписани в отчетите от сертифициращия орган преди датата на влизане в сила на фиксирания обменен курс между националната парична единица и еврото.
Член 134
Изплащане на предварителното финансиране
1. Първоначалната сума за предварително финансиране се изплаща на вноски, както следва:
а)
през 2014 г.: 1 % от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за целия програмен период за оперативната програма или 1,5 % от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за целия програмен период за оперативната програма, когато държавата-членка е получавала финансова помощ в периода след 2010 г. в съответствие с членове 122 и 143 от ДФЕС или от Европейския инструмент за финансова стабилност (ЕИФС), или към 31 декември 2013 г. получава финансова помощ в съответствие с членове 136 и 143 от ДФЕС;
б)
през 2015 г.: 1 % от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за целия програмен период за оперативната програма или 1,5 % от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за целия програмен период за оперативната програма, когато държавата-членка е получавала финансова помощ в периода след 2010 г. в съответствие с членове 122 и 143 от ДФЕС или от ЕИФС, или към 31 декември 2014 г. получава финансова помощ в съответствие с членове 136 и 143 от ДФЕС;
в)
през 2016 г.: 1 % от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за целия програмен период за оперативната програма.
Ако дадена оперативна програма бъде приета през 2015 г. или по-късно, по-ранните вноски се изплащат през годината на приемане.
2. В периода 2016 г.-2023 г. преди 1 юли се изплаща годишна сума за предварително финансиране. Тя е процент от размера на подкрепата от фондовете и ЕФМДР за оперативната програма за целия програмен период, както следва:
-
2016 г.: 2 %
-
2017 г.: 2,625 %
-
2018 г.: 2,75 %
-
2019 г.: 2,875 %
-
2020 г. до 2023 г.: 3 %.
3. При изчисляването на размера на първоначалното предварително финансиране, посочено в параграф 1, в размера на подкрепата за целия програмен период не се включват сумите от резерва за изпълнение, които са били първоначално разпределени на оперативната програма.
При изчисляването на размера на годишното предварително финансиране, посочено в параграф 2 до и включително 2020 г. в размера на подкрепата за целия програмен период не се включва сумите от резерва за изпълнение, които са били първоначално разпределени на оперативната програма.
Член 135
Крайни срокове за представяне на заявления за междинно плащане и за тяхното изплащане
1. Сертифициращият орган представя редовно заявление за междинно плащане в съответствие с член 131, параграф 1, обхващащо сумите, вписани в неговата счетоводна система през счетоводната година. Въпреки това, когато счита за необходимо, сертифициращият орган може да включи такива суми в заявленията за плащане, подадени през следващите счетоводни години.
2. Сертифициращият орган предава окончателното заявление за междинно плащане до 31 юли след края на предходната счетоводна година и във всеки случай преди първото заявление за междинно плащане за следващата счетоводна година.
3. Първото заявление за междинно плащане се прави не преди Комисията да е нотифицирана за определянето на управляващите органи и сертифициращите органи в съответствие с член 124.
4. Междинни плащания за оперативна програма не се правят, освен ако годишният доклад за изпълнение не е бил изпратен до Комисията в съответствие с правилата за отделните фондове.
5. В зависимост от наличието на средства Комисията извършва междинното плащане не по-късно от 60 дни след датата, на която заявлението за плащане е регистрирано в Комисията.
Член 136
Отмяна
1. Комисията отменя всяка част от сумата в дадена оперативна програма, която не е била използвана за плащане на първоначалното или годишното предварително финансиране и междинните плащания до 31 декември на третата финансова година след годината на бюджетния ангажимент по оперативната програма, или за която изготвено в съответствие с член 131 заявление за плащане не е било представено в съответствие с член 135.
2. Частта от задълженията, която все още е неприключена към 31 декември 2023 г., се отменя, ако някой от документите, изисквани по член 141, параграф 1, не е бил внесен в Комисията до крайния срок, определен в член 141, параграф 1.
ГЛАВА II
Изготвяне, разглеждане и приемане на отчети, приключване на оперативни програми и спиране на плащания
Раздел I
Изготвяне, разглеждане и приемане на отчети
Член 137
Изготвяне на годишните счетоводни отчети
1. Отчетите за всяка оперативна програма, посочени в член 59, параграф 5, буква а) от Финансовия регламент, се представят на Комисията. Счетоводните отчети обхващат счетоводната година и включват на нивото на всеки приоритет и, ако е приложимо, фонд и категория региони:
а)
общият размер на допустимите разходи, записани в счетоводните системи на сертифициращия орган, включени в исканията за плащане, подадени до Комисията в съответствие с член 131 и член 135, параграф 2 до 31 юли след края на счетоводната година, общият размер на съответните публични разходи, направени за изпълнение на операциите, както и общият размер на съответните плащания към бенефициерите в съответствие с член 132, параграф 1;
б)
оттеглените и събраните през счетоводната година суми, сумите, подлежащи на събиране към края на счетоводната година, извършените съгласно член 71 събирания и неподлежащите на събиране суми;
в)
размерът на приносите от програмата, платени на финансовите инструменти по член 41, параграф 1, и авансовите плащания от държавната помощ по член 131, параграф 4;
г)
за всеки приоритет - равнение между разходите, посочени в съответствие с буква а), и разходите, декларирани по отношение на същата счетоводна година в заявленията за плащане, придружено от обяснение на разликите.
2. Когато държава-членка изключи от отчетите разходи, включени преди това в заявление за междинно плащане за счетоводната година, поради текуща оценка на законосъобразността и редовността на тези разходи, цялата сума на тези разходи или част от тях, която е преценена като законосъобразна и редовна, може да бъде включена в заявление за междинно плащане за следващи счетоводни години.
3. За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, установяващи образец за отчетите, посочени в настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3.
Член 138
Предоставяне на информация
За всяка от годините от 2016 г. до 2025 г. включително държавите-членки представят в срока, посочен в член 59, параграф 5 от Финансовия регламент, документите, посочени в същия член, и по-специално:
а)
отчетите, посочени в член 137, параграф 1 от настоящия регламент, за предходната счетоводна година;
б)
декларацията за управлението и годишния отчет, посочен в член 125, параграф 4, първа алинея, буква д) от настоящия регламент за предходната счетоводна година;
в)
одитното становище и контролния доклад, посочени в член 127, параграф 5, първа алинея, букви а) и б) от настоящия регламент, за предходната счетоводна година.
Член 139
Разглеждане и приемане на отчети
1. Комисията извършва проверка на документите, представени от държавата-членка в съответствие с член 129. По искане на Комисията държавата-членка представя цялата необходима допълнителна информация, така че да даде възможност на Комисията да определи до срока, предвиден в член 84 дали отчетите са пълни, точни и достоверни.
2. Комисията приема отчетите, когато може да стигне до заключението, че те са пълни, точни и верни. Комисията стига до такова заключение, когато одитният орган представи одитно становище без резерви относно пълнотата, точността и достоверността на отчетите, освен ако Комисията няма конкретни доказателства, че одитното становище за отчетите е ненадеждно.
3. Комисията информира държавата-членка до срока, посочен в член 84 дали може да приеме отчетите.
4. Ако по причини, отнасящи се до държава-членка, Комисията не е в състояние да приеме отчетите до крайния срок, посочен в член 84, Комисията уведомява държавата-членка за причините в съответствие с параграф -2 от настоящия член, както и за действията, които се изисква да бъдат предприети, и срока за тяхното приключване. В края на срока за приключване на тези действия Комисията информира държавата-членка дали може да приеме отчетите.
5. Въпроси, свързани със законосъобразността и редовността на първичните трансакции във връзка с разходите, включени в отчетите, не се вземат предвид за целите на приемането на отчетите от Комисията. С процедурата на проверка и приемане на отчетите не се прекъсва обработката на заявленията за междинни плащания и тя не води до спиране на плащанията, без с това да се засягат членове 83 и 142.
6. Въз основа на приетите отчети Комисията изчислява сумата, изискуема от фондовете и от ЕФМДР за счетоводната година, и последващите корекции по отношение на плащанията за държавата-членка. Комисията взема под внимание:
а)
сумите в отчетите, посочени в член 137, параграф 1, буква а), към които се прилага ставката на съфинансиране за всеки приоритет;
б)
общия размер на плащанията, направени от Комисията през съответната счетоводна година, състоящ се от:
i)
размера на междинните плащания, направени от Комисията в съответствие с член 130, параграф 1 и член 24; както и
ii)
размера на годишното предварително финансиране, платено съгласно член 134, параграф 2.
7. След извършване на изчислението по параграф 6, Комисията уравнява съответното годишно предварително финансиране и изплаща всяка допълнителна дължима сума в срок от 30 дни от приемането на отчетите. В случай на сума, подлежаща на събиране от държавата-членка, Комисията издава нареждане за събирането й, което се изпълнява по възможност чрез прихващане от суми, дължими на държавата-членка по следващи плащания по същата оперативна програма. Такова събиране не представлява финансова корекция и не намалява подпомагането от фондовете за оперативната програма. Събраните суми представляват целеви приходи по член 177, параграф 3 от Финансовия регламент.
8. Когато след прилагане на процедурата, предвидена в параграф 4, Комисията не може да приеме отчетите, тя определя на основата на наличната информация и в съответствие с параграф 6 сумата, изискуема от фондовете за счетоводната година, и информира държавата-членка. Ако държавата-членка уведоми Комисията за съгласието си в рамките на два месеца, след като Комисията предаде информацията, се прилага параграф 7. При отсъствие на такова съгласие Комисията взема решение посредством актове за изпълнение, в които се посочва сумата, изискуема от фондовете за счетоводната година. Такова решение не представлява финансова корекция и не намалява подпомагането от фондовете за оперативната програма. Въз основа на решението Комисията прилага корекциите на плащанията за държавата-членка в съответствие с параграф 7.
9. Приемането на отчетите от Комисията или на решение на Комисията съгласно параграф 8 от настоящия член не засяга прилагането на корекциите по членове 144 и 145.
10. Държавите-членки могат да заменят неправомерните суми, разкрити след предаването на отчетите, като извършат съответните корекции в отчетите за счетоводната година, в която е установена нередността, без с това да се засягат членове 144 и 145.
Член 140
Наличност на документи
1. Без да се засягат правилата, уреждащи държавните помощи, управляващият орган гарантира, че всички разходооправдателни документи за разходи по линия на фондовете за операциите, за които сумата на допустимите разходи не надвишава 1 000 000 EUR, са на разположение на Комисията и на Европейската сметна палата при поискване за период от три години, считано от 31 декември след предаването на отчетите, в които са включени разходите по операцията.
При операции, различни от тези, посочени в първа алинея, всички удостоверителни документи се предоставят за период от две години, считано от 31 декември след представянето на отчетите, в които са включени окончателните разходи по приключената операция.
Управляващ орган може да реши да приложи за операции, за които общите допустими разходи не надвишават 1 000 000 EUR, правилото, посочено във втората алинея.
Периодът, посочен в първата алинея, се прекъсва в случай на съдебно производство или при надлежно обосновано искане на Комисията.
2. Управляващият орган информира бенефициерите за началната дата на периода, посочен в параграф 1.
3. Документите се съхраняват под формата на оригинали или заверени копия на оригиналите или на общоприети носители на информация, включително електронни версии на оригинални документи или документи, съществуващи единствено в електронна версия.
4. Документите се съхраняват във форма, която позволява идентифицирането на самоличността на субектите на данните в продължение на срок, чиято продължителност не надвишава необходимата за целите, за които данните са събрани или обработени впоследствие.
5. Процедурата, по която се удостоверява, че документите, съхранявани на общоприети носители на данни, са верни с оригиналния документ, се определя от националните органи и трябва да гарантира, че съхраняваните версии отговарят на националните правни изисквания и на тях може да се разчита за целите на одита.
6. Когато документите съществуват единствено в електронна форма, използваните компютърни системи отговарят на приетите стандарти за сигурност, които гарантират, че съхраняваните документи отговарят на националните законови изисквания и на тях може да се разчита за целите на одита.
Раздел II
Приключване на оперативните програми
Член 141
Подаване на документите за приключването и плащане на окончателното салдо
1. В допълнение към документите, посочени в член 138, за последната счетоводна година, обхващаща периода от 1 юли 2023 г. до 30 юни 2024 г., държавите-членки представят окончателен доклад за изпълнението на оперативната програма или последния годишен доклад за изпълнението за оперативната програма, подкрепена от ЕФМДР;
2. Окончателното салдо се изплаща не по-късно от три месеца след датата на приемането на отчетите за последната счетоводна година или един месец след датата на приемане на окончателния доклад за изпълнението, в зависимост от това коя дата е по-късна.
Раздел III
Спиране на плащанията
Член 142
Спиране на плащанията
1. Всички или част от междинните плащания на ниво приоритети или оперативни програми могат да бъдат спрени от Комисията, ако са изпълнени едно или повече от следните условия:
а)
налице е сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол на оперативната програма, който излага на риск приноса на Съюза към оперативната програма и за чието отстраняване не са били предприети мерки;
б)
разходите в даден отчет за разходите са свързани с нередност със сериозни финансови последици, която не е отстранена;
в)
държавата-членка не е успяла да предприеме необходимите действия за коригиране на ситуацията, довела до прекъсването по член 83;
г)
налице е сериозен недостатък в качеството и надеждността на системата за мониторинг или на данните за общите и специфични показатели;
д)
не са приключени действията за изпълнение на предварително условие, подлежащо на изложените в член 19 условия;
е)
налице са доказателства, произтичащи от прегледа на изпълнението на даден приоритет, че има сериозен неуспех при постигането на етапните цели на този приоритет, свързани с финансовите показатели и показателите за изпълнението и с ключовите етапи на изпълнението, определени в рамката на изпълнението, предмет на изложените в член 22 условия.
В правилата за отделния фонд за ЕФМДР може да бъдат предвидени специфични основания за спиране на плащанията, свързани с неспазване на правилата, приложими съгласно общата политика в областта на рибарството, които са пропорционални на естеството, сериозността, продължителността и повторяемостта на неспазването.
2. Комисията може да реши чрез акт за изпълнение да спре всички или част от междинните плащания, след като даде на държавата-членка възможност да представи своите коментари.
3. Комисията отменя спирането на всички междинни плащания или на част от тях, когато държавата-членка е предприела необходимите мерки, за да позволи отмяната на спирането.
ГЛАВА III
Финансови корекции
Раздел I
Финансови корекции от държавите-членки
Член 143
Финансови корекции от държавите-членки
1. Държавите-членки на първо място носят отговорност за разследването на нередностите и за извършването на необходимите финансови корекции и възстановяването на дължимите суми. В случай на системна нередност държавата-членка разширява своите разследвания, за да обхване всички операции, които потенциално могат да бъдат засегнати.
2. Държавите-членки извършват необходимите финансови корекции във връзка с отделните или системни нередности, установени в операциите или в оперативните програми. Финансовите корекции се изразяват в отмяната на всички или на част от публичния принос за дадена операция или оперативна програма. Държавите-членки вземат предвид характера и сериозността на нередностите и финансовата загуба за фондовете или за ЕФМДР и прилага пропорционална корекция. Финансовите корекции се вписват в счетоводните отчети от управляващия орган за счетоводната година, през която е взето решението за отмяна.
3. Отменените в съответствие с параграф 2 приноси от фондовете или ЕФМДР могат да бъдат повторно използвани от държавата-членка в рамките на съответната оперативна програма при условията на параграф 4.
4. Отменените в съответствие с параграф 2 приноси не могат да бъдат повторно използвани за операция, която е предмет на корекции, или когато финансовата корекция се извършва за системна нередност - за всяка операция, засегната от системната нередност.
5. В правилата за отделните фондове относно ЕФМДР могат да бъдат предвидени допълнителни основания за финансови корекции от държавите-членки, свързани с неспазване на приложимите в рамките на общата политика в областта на рибарството правила, които са пропорционални, и отчитат естеството, тежестта, продължителността и повтаряемостта на неспазването.
Раздел II
Финансови корекции от страна на Комисията
Член 144
Критерии за финансови корекции
1. Комисията прави финансови корекции чрез актове за изпълнение, като отменя целия размер или част от приноса на Съюза към оперативната програма, в съответствие с член 85, когато след извършване на необходимото разследване заключи, че:
а)
е налице сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол на оперативната програма, който излага на риск вече изплатения от Съюза принос в оперативната програма;
б)
държавата-членка не е спазила своите задължения съгласно член 143 преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф;
в)
разходите, съдържащи се в дадено заявление за плащане, са неправомерни и не са коригирани от държавата-членка преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф.
Комисията основава своите финансови корекции на констатираните отделни случаи на установена нередност, като отчита дали нередността е системна. Когато не е възможно да се определи точно размерът на неправомерните разходи, финансирани за сметка на фондовете или ЕФМДР, Комисията прилага единна ставка или екстраполирана финансова корекция.
2. Когато взема решение относно корекция по параграф 1, Комисията зачита принципа на пропорционалност, като взема предвид естеството и сериозността на нередността и степента и финансовите последици от недостатъците в системите за управление и контрол, открити в оперативната програма.
3. Когато Комисията основава позицията си на доклади от одитори, различни от одиторите от нейните служби, тя прави свои собствени заключения относно финансовите последици, след като разгледа предприетите от съответната държава-членка мерки по член 143, параграф 2, уведомленията, изпратени по член 122, параграф 2, и отговорите от държавата-членка.
4. В съответствие с член 22, параграф 7, когато Комисията въз основа на извършена проверка на окончателния доклад за изпълнението на оперативната програма - за фондовете, или последния годишен доклад за изпълнението - за ЕФМДР, установи сериозно несправяне с постигането на целите, заложени в рамката на изпълнението, тя може да приложи финансови корекции по отношение на съответните приоритети чрез актове за изпълнение.
5. Когато държава-членка не изпълни задълженията си по член 95, Комисията може, в зависимост от степента на неспазване на тези задължения, да извърши финансова корекция, като отменя целия или част от приноса на структурните фондове за съответната държава-членка.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 149 за установяване на подробни правила относно критериите за определяне на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, включително основните видове такива недостатъци, критериите за определяне на равнището на приложимата финансова корекция и критериите за прилагане на фиксирани ставки или екстраполирана финансова корекция.
7. В правилата за отделните фондове относно ЕФМДР могат да бъдат предвидени специфични основания за финансови корекции от Комисията, свързани с неспазване на правилата, приложими съгласно общата политика в областта на рибарството, които са пропорционални на естеството, тежестта, продължителността и повторяемостта на неспазването.
Член 145
Процедура
1. Преди да вземе решение за финансова корекция, Комисията открива процедурата, като информира държавата-членка за предварителните заключения от своето разследване и изисква от държавата-членка да представи забележките си в срок от два месеца.
2. Когато Комисията предлага финансова корекция въз основа на екстраполация или на фиксирана ставка, на държавата-членка се предоставя възможност да докаже чрез проверка на съответната документация, че действителната степен на нередност е по-ниска от преценката на Комисията. По споразумение с Комисията държавата-членка може да ограничи обхвата на това разследване до подходяща част или извадка от съответната документация. Освен в надлежно обосновани случаи, срокът, който се предоставя за прегледа, не надвишава два месеца след двумесечния срок, посочен в параграф 1.
3. Комисията взема предвид всяко доказателство, предоставено от държавата-членка в сроковете, посочени в параграфи 1 и 2.
4. В случай че държавата-членка не приеме предварителните заключения на Комисията, държавата-членка се кани на изслушване от Комисията с цел да се гарантира, че е налице цялата информация от значение и всички забележки като основа за заключенията на Комисията относно прилагането на финансовата корекция.
5. В случай на съгласие и без да се засяга параграф 6 от настоящия член, държавата-членка може отново да използва засегнатите фондове в съответствие с член 143, параграф 3.
6. С оглед извършване на финансови корекции Комисията взема решение чрез актове за изпълнение в срок от шест месеца от датата на изслушването, или от датата на получаване на допълнителна информация, когато държавата-членка се съгласи да представи такава допълнителна информация след изслушването. Комисията трябва да вземе предвид цялата информация и коментарите, предоставени в хода на процедурата. Ако не се проведе изслушване, шестмесечният срок започва да тече два месеца след датата на писмото покана за изслушване, изпратено от Комисията.
7. Когато Комисията, при изпълнение на отговорностите си по член 75, или Европейската сметна палата констатират нередности, които са проява на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, произтичащата от това финансова корекция води до намаляване на подкрепата от фондовете за оперативната програма.
Първата алинея не се прилага в случай на сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол, който, преди датата на установяването от Комисията или Европейската сметна палата:
а)
е бил установен в декларацията за управлението, годишния контролен доклад или одитното становище, представени на Комисията в съответствие с член 59, параграф 5 от Финансовия регламент, или в други одитни доклади на одитния орган, представени на Комисията, и са били предприети подходящи мерки, или
б)
е бил предмет на подходящи коригиращи мерки от държавата-членка.
Оценката на сериозните недостатъци в ефективното функциониране на системата за управление и контрол се основава на приложимото право към момента на подаване на съответните декларации за управлението, годишни контролни доклади и одитни становища.
Когато взема решение относно финансова корекция, Комисията:
а)
зачита принципа на пропорционалност, като взема предвид естеството и тежестта на сериозния недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол и финансовите му последици за бюджета на Съюза;
б)
за целите на прилагането на фиксирана ставка или екстраполирана корекция, изключва неправомерните разходи, установени преди това от държавата-членка, които са били подложени на корекция в отчетите в съответствие с член 139, параграф 10, както и разходите - предмет на текуща оценка за законосъобразност и правомерност съгласно член 137, параграф 2;
в)
взема предвид единната ставка или екстраполираните корекции, приложени към разходите от държавата-членка за други сериозни недостатъци, установени от държавата-членка при определянето на остатъчния риск за бюджета на Съюза.
8. В правилата за отделните фондове относно ЕФМДР може да бъдат предвидени допълнителни правила за процедурата за финансовите корекции, посочена в член 144, параграф 7.
Член 146
Задължения на държавите-членки
Прилагането на финансова корекция от Комисията не засяга задължението на държавата-членка да продължи събиранията, предвидени в член 143, параграф 2 от настоящия регламент, и да събере държавната помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и по член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (40).
Член 147
Възстановяване
1. Възстановяването на суми в бюджета на Съюза се извършва преди крайната дата, посочена в нареждането за събиране, изготвено в съответствие с член 73 от Финансовия регламент. Падежната дата е последният ден от втория месец след издаването на нареждането.
2. Всяко забавяне на възстановяването поражда лихва за просрочено плащане, която започва да тече на датата, на която то е дължимо, и приключва на датата на действителното плащане. Размерът на тази лихва е един и половина процентни пункта над прилагания от Европейската централна банка лихвен процент спрямо основните й операции за рефинансиране в първия работен ден от месеца на падежната дата.
ДЯЛ III
ПРОПОРЦИОНАЛЕН КОНТРОЛ НА ОПЕРАТИВНИТЕ ПРОГРАМИ
Член 148
Пропорционален контрол на оперативните програми
1. Операциите, за които общите допустими разходи не превишават 200 000 EUR за ЕФРР и Кохезионния фонд, 150 000 EUR за ЕСФ или 100 000 EUR за ЕФМДР, не подлежат на повече от един одит от одитния орган или от Комисията преди подаванетое на отчетите за счетоводната година, в която е приключена операцията. Останалите операции не подлежат на повече от един одит на счетоводна година от одитния орган или от Комисията преди подаването на отчетите за счетоводната година, в която е приклюила операцията. Операциите не подлежат на одит от страна на Комисията или одитния орган през година, през която вече е извършен одит от Европейската сметна палата, при условие че резултатите от одиторската работа, извършена от Европейската сметна палата за тези операции, могат да бъдат използвани от одитния орган или от Комисията за целите на изпълнението на съответните им задачи.
2. За оперативни програми, за които последното одитно становище показва, че не са налице съществени недостатъци, Комисията може да се договори с одитния орган на последващото заседание, посочено в член 128, параграф 3, че нивото на изискваната одитна дейност може да бъде намалено, така че то да е пропорционално на установената степен на риск. В такива случаи Комисията не извършва собствени одити на място, освен ако са налице доказателства за недостатъци в системата за управление и контрол, които влияят върху декларираните пред Комисията разходи през дадена счетоводна година, за която отчетите са били приети от Комисията.
3. За оперативни програми, за които Комисията достигне до заключението, че може да разчита на становището на одитния орган, тя може да договори с одитния орган да ограничи одитите на Комисията на място с цел одиторска проверка на работата на одитния орган, освен ако са налице доказателства за недостатъци в работата на одитния орган за дадена счетоводна година, за която отчетите са били приети от Комисията.
4. Независимо от параграф 1, одитният орган и Комисията могат да провеждат одити на операциите в случай, че оценката на риска или одитът, извършен от Европейската сметна палата, установи специфичен риск от нередност или измама, в случай че са налице доказателства за сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системата за управление и контрол на съответната оперативна програма, както и през периода, посочен в член 140, параграф 1. Комисията може, за целите на оценяването на работата на даден одитен орган, да преразгледа одитната следа на одитния орган или да участва в одитите на място на одитния орган, и когато в съответствие с международно признатите стандарти за одит е необходимо с цел получаване на гаранция за ефективното функциониране на одитния орган, Комисията може да извършва одит на операциите.
ПЕТА ЧАСТ
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ, РАЗПОРЕДБИ ЗА ПРИЛАГАНЕ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Делегиране на правомощия и разпоредби за прилагане
Член 149
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на установените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, параграф 3, член 12, втора алинея, член 22, параграф 7, четвърта алинея, член 37, параграф 13, член 38, параграф 4, трета алинея, член 40, параграф 4, член 41, параграф 3, член 42, параграф 1, втора алинея, член 42, параграф 6, член 61, параграф 3, втора, трета, четвърта и седма алинеи, член 63, параграф 4, член 64, параграф 4, член 68, параграф 1,втора алинея, член 101, четвърта алинея, член 122, параграф 2, пета алинея, член 125, параграф 8, първа алинея, член 125, параграф 9, член 127, параграфи 7 и 8 и член 144, параграф 6 се предоставя на Комисията от 21 декември 2013 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощията, посочено в посочено в член 5, параграф 3, член 12, втора алинея, член 22, параграф 7, четвърта алинея, член 37, параграф 13, член 38, параграф 4, трета алинея, член 40, параграф 4, член 41, параграф 3, член 42, параграф 1, втора алинея, член 42, параграф 6, член 61, параграф 3, втора, трета, четвърта и седма алинеи, член 63, параграф 4, член 64, параграф 4, член 68, параграф 1,втора алинея, член 101, четвърта алинея, член 122, параграф 2, пета алинея, член 125, параграф 8, първа алинея, член 125, параграф 9, член 127, параграфи 7 и 8 и член 144, параграф 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно посочено в член 5, параграф 3, член 12, втора алинея, член 22, параграф 7, четвърта алинея, член 37, параграф 13, член 38, параграф 4, трета алинея, член 40, параграф 4, член 41, параграф 3, член 42, параграф 1, втора алинея, член 42, параграф 6, член 61, параграф 3, втора, трета, четвърта и седма алинеи, член 63, параграф 4, член 64, параграф 4, член 68, параграф 1,втора алинея, член 101, четвърта алинея, член 122, параграф 2, пета алинея, член 125, параграф 8, първа алинея, член 125, параграф 9, член 127, параграфи 7 и 8 и член 144, параграф 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 150
Процедура на комитет
1. При прилагането на настоящия регламент, на Регламента за ЕФРР, Регламента за ЕТС, Регламента за ЕСФ и Регламента за КФ Комисията се подпомага от Комитет за координация на европейските структурни и инвестиционни фондове. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато Комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение по отношение на изпълнителните правомощия, посочени в член 8, трета алинея, член 22, параграф 7, пета алинея, член 38, параграф 3, втора алинея, член 38, параграф 10, член 39, параграф 4, втора алинея, член 46, параграф 3, член 96, параграф 2, втора алинея, член 115, параграф 4 и член 125, параграф 8, втора алинея и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА II
Преходни и заключителни разпоредби
Член 151
Преразглеждане
Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящия регламент до 31 декември 2020 г. в съответствие с член 177 от ДФЕС.
Член 152
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга нито продължаването, нито промяната, включително цялостната или частична отмяна на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1083/2006 или на друго законодателство, приложимо за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство следователно продължава да се прилага след 31 декември 2013 г. за тази помощ или за съответните операции до приключването им. За целите на настоящия параграф помощта обхваща оперативните програми и големите проекти.
2. Заявленията за получаване на помощ, подадени или одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006, остават в сила.
3. Когато държава-членка използва възможността, предвидена в член 123, параграф 3, тя може да подаде искане до Комисията за това управителният орган да изпълнява функциите на сертифициращ орган чрез дерогация от член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1083/2006 за съответните оперативни програми, изпълнявани въз основа на Регламент (ЕО) № 1083/2006. Искането се придружава от оценка, извършена от одитния орган. Когато Комисията установи, въз основа на информация, предоставена от одитния орган, и на свои собствени одити, че системите за управление и контрол на тези оперативни програми функционират ефективно и това функциониране няма да бъде засегнато от управителния орган, изпълняващ функциите на сертифициращ орган, тя информира държавите-членки за съгласието си в рамките на два месеца от датата на получаване на искането.
Член 153
Отмяна
1. Без да се засягат разпоредбите, предвидени в член 152, Регламент (ЕО) № 1083/2006 се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
2. Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съобразно таблицата на съответствието, изложена в приложение ХIV.
Член 154
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 20-24, член 29, параграф 3, член 38, параграф 1, буква а), членове 58, 60, 76-92, 118, 120, 121 и членове 129-147 се прилагат от 1 януари 2014 г.
Член 39, параграф 2, седма алинея, второ изречение и член 76, пета алинея се прилагат от датата, на която изменението на Финансовия регламент, свързано с отмяната на бюджетни кредити е влязло в сила.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1303/2013,
annettu 17. päivänä joulukuuta 2013,
Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 177 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnot (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnot (2),
ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnot (3),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklassa määrätään, että taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi unioni pyrkii vähentämään alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden tai saarten jälkeenjääneisyyttä ja että erityistä huomiota kiinnitetään maaseutualueisiin, teollisuuden muutosprosessissa oleviin alueisiin sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsiviin alueisiin. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 175 artiklassa edellytetään, että unioni tukee näiden tavoitteiden toteuttamista toiminnallaan, jota se harjoittaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosaston, Euroopan sosiaalirahaston, Euroopan aluekehitysrahaston, Euroopan investointipankin ja muiden olemassa olevien välineiden kautta.
(2)
Jotta koheesiopoliittista tukea antavien rahastojen eli Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR), Euroopan sosiaalirahaston (ESR) ja koheesiorahaston sekä maaseudun kehittämiseen tukea antavan rahaston eli Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston, jäljempänä 'maaseuturahasto', ja meri- ja kalatalousalalle tukea antavan rahaston eli Euroopan meri- ja kalatalousrahaston mukaisten yhteistyössä rahoitettavien toimenpiteiden välistä koordinointia voitaisiin parantaa ja yhdenmukaistaa niiden täytäntöönpanoa, olisi annettava kaikkia näitä rahastoja, jäljempänä 'Euroopan rakenne- ja investointirahastot - ERI-rahastot', koskevat yhteiset säännökset. Lisäksi tämä asetus sisältää EAKR:ään, ESR:ään ja koheesiorahastoon sovellettavia yleisiä säännöksiä, jotka eivät koske maaseuturahastoa eivätkä Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa, sekä EAKR:ään, ESR:ään, koheesiorahastoon ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoon sovellettavia yleisiä säännöksiä, jotka eivät koske maaseuturahastoa. Kunkin ERI-rahaston erityispiirteiden vuoksi kuhunkin ERI-rahastoon sekä EAKR:n Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen sovellettavat erityissäännöt olisi vahvistettava erillisissä asetuksissa.
(3)
Kuten todetaan 17 päivänä kesäkuuta 2010 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä, joilla älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskeva unionin strategia hyväksyttiin, unionin ja jäsenvaltioiden olisi pantava täytäntöön älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia ja edistettävä samalla unionin sopusointuista kehitystä ja vähennettävä alueellisia eroja. ERI-rahastojen olisi oltava tärkeässä asemassa älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteiden saavuttamisessa.
(4)
Yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä 'YMP', osalta on jo saavutettu merkittäviä synergioita yhdenmukaistamalla ja sovittamalla yhteen YMP:n ensimmäisen pilarin (Euroopan maatalouden tukirahasto) ja toisen pilarin (maaseuturahasto) hallinto- ja valvontasääntöjä. Euroopan maatalouden tukirahaston ja maaseuturahaston välinen vahva yhteys ja jäsenvaltioissa jo käytössä olevat rakenteet olisi sen vuoksi säilytettävä.
(5)
Syrjäisimmillä alueilla olisi toteutettava erityistoimenpiteitä, ja niille olisi annettava riittävästi lisärahoitusta niiden rakenteellisten sosiaalisten ja taloudellisten olosuhteiden huomioon ottamiseksi ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuista seikoista johtuvien haittojen lieventämiseksi.
(6)
Pohjoisen harvaan asutuilla alueilla olisi voitava hyödyntää erityistoimenpiteitä, ja niille olisi annettava lisärahoitusta vuoden 1994 liittymissopimuksen pöytäkirjassa nro 6 olevassa 2 artiklassa tarkoitettujen vakavien ja luontoon tai väestöön liittyvien haittojen lieventämiseksi.
(7)
Säännösten oikean ja yhdenmukaisen tulkinnan varmistamiseksi sekä jäsenvaltioita ja tuensaajia koskevan oikeusvarmuuden lisäämiseksi on tarpeen määritellä tietyt tässä asetuksessa käytettävät käsitteet.
(8)
Jos komissiolle tämän asetuksen mukaisesti asetetaan määräaika, jonka kuluessa sen on hyväksyttävä päätös tai muutettava sitä, tällaisen päätöksen hyväksymistä tai muuttamista koskeva määräaika ei saisi sisältää ajanjaksoa, joka alkaa päivästä, jona komissio on lähettänyt huomautuksensa jäsenvaltiolle, ja joka päättyy jäsenvaltion vastattua näihin huomautuksiin.
(9)
Tämä asetus koostuu viidestä osasta, joista ensimmäisessä esitetään kohde ja määritelmät, toinen sisältää kaikkiin ERI-rahastoihin sovellettavat säännöt, kolmas sisältää yksinomaan EAKR:ään, ESR:ään ja koheesiorahastoon, jäljempänä 'rahastot', sovellettavia säännöksiä, neljäs sisältää yksinomaan rahastoihin ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoon sovellettavia säännöksiä ja viides sisältää loppusäännökset. Jotta varmistetaan tämän asetuksen eri osien ja tämän asetuksen ja rahastokohtaisten asetusten yhdenmukainen tulkinta, on tärkeää esittää selkeästi niiden väliset suhteet. Lisäksi rahastokohtaisissa asetuksissa vahvistetut erityissäännöt voivat olla täydentäviä, mutta niiden olisi poikettava tämän asetuksen niitä vastaavista säännöksistä ainoastaan silloin, kun tällaisesta poikkeamisesta nimenomaisesti säädetään tässä asetuksessa.
(10)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklan mukaisesti ja yhteisen hallinnoinnin puitteissa olisi määriteltävä edellytykset, joilla komissio voi toteuttaa unionin talousarvion täytäntöönpanoon liittyvät tehtävänsä, ja selkiytettävä jäsenvaltioiden kanssa tehtävään yhteistyöhön liittyvät tehtävät. Näiden edellytysten täyttyessä komissiolla olisi oltava varmuus siitä, että jäsenvaltiot käyttävät ERI-rahastoja laillisella ja asianmukaisella tavalla ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) 966/2012 (4), jäljempänä "varainhoitoasetus", tarkoitetun moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti. Jäsenvaltioiden, institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoituspuitteidensa mukaisella tavalla asianmukaisella alueellisella tasolla, ti ja niiden tätä tarkoitusta varten osoittamien elinten olisi vastattava ohjelmien valmistelusta ja täytäntöönpanosta. Näillä edellytyksillä olisi lisäksi varmistettava huomion kohdistaminen tarpeeseen varmistaa unionin asianomaisten tukitoimien täydentävyys ja johdonmukaisuus noudattaa suhteellisuusperiaatetta ja ottaa huomioon hallinnollisen taakan vähentämistä koskeva yleinen tavoite.
(11)
Kunkin jäsenvaltion olisi kumppanuussopimuksen ja kunkin ohjelman osalta järjestettävä kumppanuus toimivaltaisten alue-, paikallis- ja kaupunkiviranomaisten sekä muiden viranomaisten, talouselämän osapuolten ja työmarkkinaosapuolten edustajien kanssa samoin kuin muiden kansalaisyhteiskuntaa, myös ympäristökumppaneita ja valtiosta riippumattomia järjestöjä edustavien asiaan kuuluvien elinten kanssa sekä sosiaalisen osallisuuden, sukupuolten välisen tasa-arvon ja syrjimättömyyden edistämisestä vastaavien elinten sekä tarvittaessa myös näiden viranomaisten ja elinten kattojärjestöjen kanssa. Tällaisen kumppanuuden tarkoituksena on varmistaa monitasohallinnon periaatteiden noudattaminen, mutta myös toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen noudattaminen ja ottaa huomioon jäsenvaltioiden erilaisten ja institutionaalisten ja oikeudellisten kehysten erityispiirteet sekä varmistaa sidosryhmien sitoutuminen suunniteltuihin tukitoimiin ja ottaa huomioon asiaankuuluvien toimijoiden kokemukset ja taitotieto. Jäsenvaltioiden olisi nimettävä asianomaiset kumppanit siten, että ne ovat mahdollisimman edustavia. Näihin kumppaneihin olisi sisällyttävä sellaisia instituutioita, järjestöjä ja ryhmiä, jotka pystyvät vaikuttamaan ohjelmien valmisteluun tai joihin ohjelmien valmistelulla ja täytäntöönpanolla voi olla vaikutusta. Tässä yhteydessä jäsenvaltioiden olisi voitava tarvittaessa nimetä asianomaisiksi kumppaneiksi sovellettavan kansallisen lainsäädännön ja käytäntöjen mukaisesti myös kattojärjestöjä, jotka ovat asiaan kuuluvien alue-, paikallis- ja kaupunkiviranomaisten tai muiden elinten yhdistyksiä, liittoja tai keskusliittoja.
Komissiolle olisi siirrettävä valta antaa delegoitu säädös, joka koskee eurooppalaisia hyvän kumppanuuden sääntöjä, joiden tarkoituksena on tukea jäsenvaltioita kumppanuuden järjestämisessä sen varmistamiseksi, että asianomaiset kumppanit osallistuvat kumppanuussopimusten ja ohjelmien valmisteluun, täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin yhdenmukaisella tavalla, ja helpottaa jäsenvaltioiden tätä koskevaa toimintaa. Tällä hyväksytyllä delegoidulla säädöksellä ei saisi missään olosuhteissa eikä millään tavalla tulkittuna olla takautuvaa vaikutusta, eikä se saisi luoda perustaa rahoitusoikaisuihin johtavalle säännönvastaisuuksien toteamiselle. Hyväksytyssä delegoidussa säädöksessä ei olisi määritettävä soveltamispäivää, joka on aikaisempi kuin päivä, jona se hyväksytään. Hyväksytyllä delegoidulla säädöksellä olisi annettava jäsenvaltioille mahdollisuus päättää tarkoituksenmukaisimmista kumppanuuden täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista järjestelyistä institutionaalisten ja oikeudellisten puitteidensa sekä kansallisten ja alueellisten toimivaltuuksiensa mukaisesti, edellyttäen että tässä asetuksessa säädetyt kumppanuuden tavoitteet saavutetaan.
(12)
ERI-rahastojen toiminnan ja toimien, joita ne tukevat, olisi oltava sovellettavan unionin oikeuden sekä tämän asetuksen ja rahastokohtaiset säännöt välittömästi tai välillisesti täytäntöönpanevan asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisia.
(13)
Pyrkiessään lujittamaan taloudellista, alueellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta unionin olisi ERI-rahastojen täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa pyrittävä poistamaan epätasa-arvoa, edistämään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa ja ottamaan sukupuolinäkökohdat huomioon sekä torjumaan sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 10 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan mukaisesti, ottamalla erityisesti huomioon vammaisten henkilöiden osallistumismahdollisuudet, sekä mainitun perusoikeuskirjan 5 artiklan 2 kohdan, jossa määrätään, että ketään ei saa vaatia tekemään pakkotyötä tai muuta pakollista työtä.
(14)
ERI-rahastojen tavoitteiden toteuttamisessa olisi otettava huomioon kestävä kehitys, saastuttaja maksaa -periaate sekä se, että unioni edistää ympäristön laadun säilyttämistä, suojelua ja parantamista Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 11 artiklan ja 191 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Koska vähintään 20 prosenttia unionin talousarviosta pyritään käyttämään ilmastonmuutokseen liittyviin tavoitteisiin, jäsenvaltioiden olisi annettava tätä varten tietoja ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden tukemisesta käyttäen komission suhteellisuusperiaatteen huomioon ottavalla täytäntöönpanosäädöksellä hyväksymiä tukitoimien, painopistealueiden tai toimenpiteiden luokitukseen perustuvia menetelmiä.
(15)
Älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian päämäärien ja tavoitteiden saavuttamisen tukemiseksi ja kullekin ERI-rahastolle perussopimuksissa määrättyjen tavoitteiden, mukaan lukien taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus, saavuttamiseksi ERI-rahastojen olisi keskitettävä tukensa rajalliseen joukkoon yhteisiä temaattisia tavoitteita. Kunkin ERI-rahaston täsmällinen soveltamisala olisi vahvistettava rahastokohtaisissa säännöissä. Olisi oltava mahdollista rajoittaa tämä soveltamisala koskemaan vain joitakin tässä asetuksessa määriteltyjä temaattisia tavoitteita.
(16)
Jotta voidaan maksimoida ERI-rahastojen tuki ja vahvistaa strategiset periaatteet, jotka ohjaavat ja helpottavat ohjelmatyötä jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla, olisi hyväksyttävä yhteinen strategiakehys. Yhteisellä strategiakehyksellä olisi edistettävä unionin tukitoimien alakohtaista ja alueellista koordinointia ERI-rahastojen kesken sekä muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian päämäärien ja tavoitteiden mukaisesti, ottaen huomioon eri tyyppisten alueiden asettamat keskeiset alueelliset haasteet.
(17)
Yhteisessä strategiakehyksessä olisi määritettävä, miten ERI-rahastoilla edistetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaa unionin strategiaa, järjestelyt, joilla edistetään ERI-rahastojen yhdennettyä käyttöä, järjestelyt, joilla koordinoidaan ERI-rahastoja keskenään sekä muiden asiaan kuuluvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa, monialaiset periaatteet ja laaja-alaiset toimintapoliittiset tavoitteet ERI-rahastojen täytäntöönpanoa varten, järjestelyt alueellisiin haasteisiin vastaamiseksi ja ERI-rahastojen mukaisten yhteistyötoimien painopistealueet.
(18)
Jäsenvaltioilla ja alueilla on yhä enemmän haasteita, jotka liittyvät globalisaation vaikutuksiin, ympäristö- ja energiakysymyksiin, väestön ikääntymiseen, väestörakenteen muutoksiin, teknologian muutokseen ja innovaatiotarpeisiin sekä sosiaaliseen epätasa-arvoon. Koska tällaiset haasteet ovat monimutkaisia ja toisiinsa kytkeytyviä, ERI-rahastojen tukemien ratkaisujen olisi oltava luonteeltaan yhdennettyjä, monialaisia ja monitahoisia. Tämän mukaisesti ja jotta voitaisiin lisätä politiikan vaikuttavuutta ja tehokkuutta, ERI-rahastoja olisi voitava yhdistää paketeiksi, jotka räätälöidään alueellisiin erityistarpeisiin sopiviksi.
(19)
Työikäisen väestön pienenemisen ja eläkeläisten väestöosuuden kasvun sekä haja-asutuksen ongelmien odotetaan tuottavan jatkossakin lisärasitusta muun muassa jäsenvaltioiden koulutus- ja sosiaaliturvarakenteille ja näin ollen unionin taloudelliselle kilpailukyvylle. Näihin väestörakenteen muutoksiin sopeutuminen on eräs jäsenvaltioiden ja alueiden keskeinen haaste tulevina vuosina, ja siksi niihin olisi kiinnitettävä erityisen paljon huomiota sellaisten alueiden osalta, joihin väestörakenteen muutokset vaikuttavat eniten.
(20)
Yhteisen strategiakehyksen perusteella kunkin jäsenvaltion olisi laadittava kumppanuussopimus yhteistyössä kumppaneidensa kanssa ja komission kanssa vuoropuhelua käyden. Kumppanuussopimuksella olisi siirrettävä yhteisessä strategiakehyksessä vahvistetut osatekijät kansalliseen toimintaympäristöön sekä vahvistettava määrätietoiset sitoumukset unionin tavoitteiden toteuttamiseksi ERI-rahastojen ohjelmatyön avulla. Kumppanuussopimuksessa olisi vahvistettava järjestelyt, joilla varmistetaan yhdenmukaisuus älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian ja perussopimuksiin perustuvien tavoitteiden mukaisten rahastokohtaisten tehtävien kanssa, ERI-rahastojen tehokkaan ja tuloksellisen täytäntöönpanon varmistavat järjestelyt sekä kumppanuusperiaatetta koskevat ja aluekehitystä koskevaan yhdennettyyn lähestymistapaan liittyvät järjestelyt. Olisi erotettava toisistaan kumppanuussopimusten keskeiset osat, joista komission on päätettävä, sekä muut osat, joista komissio ei päätä ja joita jäsenvaltio voi muuttaa. Olisi kehiteltävä erityisjärjestelyjä kumppanuussopimuksen ja ohjelmien toimittamista ja hyväksymistä varten siltä varalta, että yhden tai useamman rahastokohtaisen asetuksen voimaantulo viivästyy tai sen oletetaan viivästyvän. Tämä edellyttää sellaisten säännösten vahvistamista, joiden nojalla kumppanuussopimus voidaan toimittaa ja hyväksyä, vaikkei saatavilla olisi tiettyjä yhteen tai useampaan ERI-rahastoon tai rahastoihin liittyviä osatekijöitä, joita viivästys koskee, ja joiden nojalla tarkistettu kumppanuussopimus voidaan toimittaa myöhemmin, sitten kun yksi tai useampi viivästynyt rahastokohtainen asetus on tullut voimaan. Koska siitä ERI-rahastosta osarahoitettavat ohjelmat, jota viivästys koskee, olisi tällöin toimitettava ja hyväksyttävä vasta asianomaisen rahastokohtaisen asetuksen voimaantulon jälkeen, olisi myös asetettava tarkoituksenmukaiset määräajat niiden ohjelmien toimittamiselle, joihin viivästys vaikuttaa.
(21)
Jäsenvaltioiden olisi keskitettävä tukea voidakseen varmistaa merkittävä edistyminen unionin tavoitteiden saavuttamisessa erityisten kansallisten ja alueellisten kehitystarpeidensa mukaisesti. Unionin tuen tehokkaan ja vaikuttavan käytön ennakkoedellytysten olemassaolon varmistamiseksi olisi määriteltävä ennakkoehdot sekä tiivis mutta kattava joukko objektiivisia perusteita niiden arviointia varten. Tämän vuoksi tiettyä ennakkoehtoa olisi sovellettava tietyn ohjelman prioriteettiin vain, jos se liittyy suoraan ja olennaisesti investointiprioriteetin tai unionin prioriteetin tehokkaaseen ja vaikuttavaan saavuttamiseen ja vaikuttaa siihen välittömästi, sillä jokainen erityistavoite ei välttämättä ole kytköksissä rahastokohtaisissa säännöissä vahvistettuun ennakkoehtoon. Ennakkoehdon sovellettavuuden arvioinnissa olisi tarvittaessa otettava huomioon suhteellisuusperiaate ottaen tarvittaessa huomioon kohdennettavan tuen määrän. Jäsenvaltion olisi arvioitava sovellettavien ennakkoehtojen täyttymistä ohjelmien valmistelun ja tarvittaessa kumppanuussopimuksen laatimisen yhteydessä. Komission olisi arvioitava jäsenvaltion toimittamien tietojen johdonmukaisuus ja riittävyys. Jos jokin sovellettava ennakkoehto ei täyty asetetussa määräajassa, komissiolla olisi oltava tietyin tarkoin määritellyin ehdoin valta keskeyttää asianomaisille ohjelman prioriteeteille suoritettavat välimaksut.
(22)
Komission olisi tarkasteltava yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tuloskehyksen pohjalta ohjelmien tuloksia vuonna 2019. Kullekin ohjelmalle olisi määriteltävä tuloskehys, jotta voidaan seurata edistymistä kullekin prioriteetille asetettujen tavoitteiden ja päämäärien saavuttamisessa ohjelmakauden 2014-2020 aikana, jäljempänä 'ohjelmakausi'. Jotta voidaan varmistaa, että unionin talousarviota ei käytetä tuhlailevasti tai tehottomasti, jos on näyttöä siitä, että prioriteetin tuloskehyksessä määritellyt välitavoitteet ovat merkittävässä määrin jääneet saavuttamatta ainoastaan taloudellisten indikaattorien, tuotosindikaattorien ja täytäntöönpanon avainkohtien osalta ja että tämä johtuu sellaisista selkeästi osoitetuista täytäntöönpanon puutteista, joista komissio on aiemmin ilmoittanut, eikä jäsenvaltio ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä tällaisten puutteiden korjaamiseksi, komission olisi voitava keskeyttää ohjelman maksut tai tehdä rahoitusoikaisuja ohjelmakauden päättyessä. Rahoitusoikaisuja tehtäessä olisi otettava ottaa huomioon - noudattaen samalla asiaankuuluvasti suhteellisuusperiaatetta - käyttöaste ja tavoitteiden saavuttamatta jäämiseen vaikuttaneet ulkoiset tekijät. Rahoitusoikaisuja ei olisi sovellettava, jos tavoitteiden saavuttamatta jääminen johtuu sosioekonomisten tai ympäristötekijöiden vaikutuksesta, merkittävistä muutoksista jäsenvaltion talous- tai ympäristöolosuhteissa tai merkittävästi kyseisten prioriteettien täytäntöönpanoon vaikuttavista ylivoimaisista esteistä. Tulosindikaattoreita ei olisi otettava huomioon maksujen keskeytyksistä tai rahoitusoikaisuista päätettäessä.
(23)
Jotta edistetään pyrkimystä tuloksellisuuteen ja älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteiden toteutumista, kullekin jäsenvaltiolle olisi vahvistettava suoritusvaraus, joka on kuusi prosenttia Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoon kohdennetuista kokonaismäärärahoista ja meri- ja kalastuspolitiikan rahoituksen ehdoista vuosina 2014-2020 myöhemmin annettavan asetuksen, jäljempänä Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta annettava asetus, mukaisesti yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa rahoitettaviin toimenpiteisiin kohdennetuista varoista. Koska Euroopan alueellista yhteistyötä koskevat ohjelmat ovat keskenään hyvin erilaisia ja luonteeltaan useaan eri maahan liittyviä, niille ei olisi vahvistettava suoritusvarausta. Suoritusvarausta laskettaessa ei olisi otettava huomioon varoja, jotka kohdennetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1304/2013 (5), jäljempänä 'ESR-asetus', mukaisessa toimenpideohjelmassa määritellylle nuorisotyöllisyysaloitteelle; komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1307/2013 (6) mukaisesti yhteisen maatalouspolitiikan ensimmäisestä pilarista maaseuturahastoon siirrettäviä varoja; maaseuturahastoon neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (7) säännösten mukaista suorien maksujen vapaaehtoista mukauttamista vuonna 2013 ja maaseuturahastoon kalenterivuosien 2013 ja 2014 osalta tapahtuvaa varojen siirtoa; Verkkojen Eurooppa -välineeseen koheesiorahastosta 92 artiklan 6 kohdan mukaisesti siirrettäviä varoja; tulevassa unionin säädöksessä määriteltäville vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahastoon siirrettäviä varoja ja kaupunkialueiden kestävän kehityksen alan innovatiivisille toimenpiteille siirrettäviä varoja.
(24)
Koheesiopolitiikan ja unionin talouden ohjauksen ja hallinnan välille on tarpeen muodostaa tiiviimpi yhteys, jotta varmistetaan, että ERI-rahastoista annettavan rahoituksen vaikuttavuutta tuetaan terveen talouspolitiikan avulla ja että ERI-rahastot voidaan tarvittaessa suunnata uudelleen jäsenvaltion taloudellisten ongelmien ratkaisemiseen. Ensimmäisessä sellaisten toimenpiteiden ryhmässä, joilla ERI-rahastojen tehokkuus yhdistetään moitteettomaan talouden ohjausjärjestelmään, komission olisi voitava pyytää tekemään muutoksia kumppanuussopimukseen ja ohjelmiin asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi tai käytettävissä olevien ERI-rahastojen kasvu- ja kilpailukykyvaikutusten maksimoimiseksi silloin, kun jäsenvaltio saa asiaan liittyvää rahoitustukea. Ohjelmatyötä olisi suunnattava uudelleen ainoastaan silloin, kun sillä tosiasiallisesti voisi olla suora vaikutus asiaankuuluvissa neuvoston suosituksissa osoitettujen ongelmien korjaamiseen talouden ohjauksen ja hallinnan mekanismien mukaisesti, jotta vältettäisiin toistuva ohjelmatyön uudelleen suuntaaminen, mikä haittaisi varojen hallinnoinnin ennustettavuutta. Toisessa sellaisten toimenpiteiden ryhmässä, joilla ERI-rahastojen tehokkuus yhdistetään moitteettomaan talouden ohjausjärjestelmään, komission olisi ehdotettava neuvostolle, että kyseisen jäsenvaltion ohjelmia koskevat sitoumukset tai maksut keskeytetään osittain tai kokonaisuudessaan, jos jäsenvaltio ei toteuta tehokkaita toimenpiteitä talouden ohjaus - ja hallintaprosessin yhteydessä. On tarpeen vahvistaa eri menettelyt sitoumusten ja maksujen keskeyttämistä varten. Kummassakin tapauksessa komission olisi kuitenkin keskeytystä koskevaa ehdotusta tehdessään otettava huomioon kaikki asiaan liittyvät tiedot ja tarkasteltava asianmukaisesti kaikkia näkökohtia ja näkemyksiä, jotka tulevat esille tai esitetään Euroopan parlamentin kanssa käytävässä jäsennellyssä vuoropuhelussa.
Keskeytyksen olisi oltava laajuudeltaan ja tasoltaan oikeasuhteinen ja vaikuttava, ja siinä olisi noudatettava tasapuolista kohtelua jäsenvaltioiden välillä. Lisäksi keskeytyksessä olisi otettava huomioon kyseisen jäsenvaltion taloudellinen ja sosiaalinen tilanne sekä liiallisia alijäämien koskevan menettelyn ja liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn eri vaiheiden mahdolliset yleiset taloudelliset vaikutukset jäsenvaltioon.
(25)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä määräyksistä tehdyn pöytäkirjan N:o 15 nojalla tiettyjä säännöksiä, jotka koskevat liiallisia alijäämiä, ja niihin liittyviä säännöksi ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Säännöksiä, jotka koskevat kaikkien maksujen ja sitoumusten tai niiden osan keskeyttämistä, ei näin ollen olisi sovellettava Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
(26)
Koska osarahoitusperiaate on äärimmäisen tärkeä ERI-rahastojen täytäntöönpanossa, jotta voidaan varmistaa, että paikan päällä otetaan vastuuta toimista, samoin kuin keskeytysten oikeasuhteisen soveltaminen, toisen sellaisten toimenpiteiden ryhmän, joilla ERI-rahastojen tehokkuus yhdistetään moitteettomaan talouden ohjausjärjestelmään, mukaisia keskeytyksiä koskevat päätökset olisi tehtävä ottaen huomioon kyseiseen jäsenvaltioon sovellettavat erityisvaatimukset, jotta voidaan osoittaa osarahoitusta ERI-rahastoista rahoitetuille ohjelmille. Keskeytykset olisi lopetettava ja varat asetettava jälleen kyseisen jäsenvaltion saataville heti, kun jäsenvaltio toteuttaa tarvittavat toimet.
(27)
ERI-rahastoja olisi käytettävä ohjelmakauden kattavien ohjelmien välityksellä kumppanuussopimuksen mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi laadittava ohjelmat avoimia menettelyjä noudattaen sekä jäsenvaltioiden institutionaalisten ja oikeudellisten puitteiden mukaisesti. Jäsenvaltioiden ja komission olisi tehtävä yhteistyötä, jotta voidaan varmistaa ERI-rahastojen ohjelmajärjestelyjen koordinointi ja johdonmukaisuus. Koska ohjelmien sisältö liittyy tiiviisti kumppanuussopimuksen sisältöön, ohjelmat olisi toimitettava kolmen kuukauden kuluessa kumppanuussopimuksen toimittamisesta. Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen mukaisten ohjelmien toimittamiselle olisi asetettava yhdeksän kuukauden määräaika, joka alkaa tämän asetuksen voimaantulosta, jotta voidaan ottaa huomioon, että nämä ohjelmat ovat luonteeltaan useaan maahan liittyviä. Erityisesti olisi erotettava toisistaan kumppanuussopimuksen ja ohjelmien keskeiset osat, joista komission olisi päätettävä, sekä muut osat, joista komissio ei päätä ja joita voidaan muuttaa jäsenvaltion vastuulla. Ohjelmatyössä olisi varmistettava johdonmukaisuus yhteisen strategiakehyksen ja kumppanuussopimuksen kanssa, ERI-rahastojen välinen koordinointi keskenään ja muiden olemassa olevien rahoitusvälineiden kanssa sekä tarvittaessa Euroopan investointipankin panos.
(28)
Jotta voidaan varmistaa ERI-rahastoista tukea saavien ohjelmien keskinäinen johdonmukaisuus varsinkin silloin, kun varmistetaan niiden antama panos älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaan unionin strategiaan, on tarpeen vahvistaa yhteiset ohjelmien sisältöä koskevat vähimmäisvaatimukset, joita voidaan täydentää rahastokohtaisilla säännöillä kunkin ERI-rahaston erityisluonteen huomioon ottamiseksi.
(29)
On tarpeen säätää selkeistä menettelyistä, joilla komissio arvioi, hyväksyy ja muuttaa ohjelmia. Kumppanuussopimuksen ja ohjelmien johdonmukaisuuden varmistamiseksi olisi säädettävä, että ohjelmia ei, Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisia ohjelmia lukuun ottamatta, voida hyväksyä ennen kuin komissio on hyväksynyt päätöksen kumppanuussopimuksen hyväksymisestä. Jäsenvaltioiden hallinnollisen taakan vähentämiseksi olisi tietyn ohjelman tiettyjen osien muuttamisen automaattisesti johdettava kumppanuussopimuksen vastaavien osien muuttamiseen sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt ohjelman muutoksen. Jotta nuorisotyöllisyysaloitteelle kohdennetut varat voitaisiin ottaa viipymättä käyttöön, olisi lisäksi vahvistettava erityiset säännöt ESR-asetuksessa tarkoitettujen nuorisotyöllisyysaloitteen erityisten toimenpideohjelmien toimittamista ja hyväksyntää varten.
(30)
Kokonaan tai osittain unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavien tutkimus- ja innovointialan investointien lisäarvon optimoimiseksi olisi pyrittävä erityisesti ERI-rahastojen ja Horisontti 2020 -ohjelman, sellaisena kuin se on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1291/2013 (8) perustettuna, toiminnan väliseen synergiaan ottaen kuitenkin huomioon niiden erilliset tavoitteet. Horisontti 2020 -ohjelman kiinteämääräisten tukikelpoisten kustannusten soveltaminen samanlaiseen toimeen ja tuensaajaan sekä mahdollisuus yhdistää samaan toimeen rahoitusta unionin eri välineistä, kuten ERI-rahastoista sekä Horisontti 2020 -ohjelmasta, samalla kun vältetään rahoituksen päällekkäisyys, olisi oltava keskeisiä mekanismeja tällaisten synergioiden saavuttamiseksi. Kansallisten ja alueellisten toimijoiden tutkimus- ja innovaatioedellytysten vahvistamiseksi ja "huippuosaamisen portaikon" luomiseksi vähemmän kehittyneillä alueilla sekä tutkimuksen, kehityksen ja innovoinnin osalta heikommin suoriutuvissa jäsenvaltioissa ja alueilla olisi ERI-rahastojen ja Horisontti 2020 -ohjelman välille kehitettävä tiiviitä synergioita ohjelman kaikkien prioriteettien osalta.
(31)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyllä sopimuksella on taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteisiin lisätty alueellinen yhteenkuuluvuus, ja on tarpeen ottaa huomioon sellaisten kaupunkien, toiminnallisten aluekokonaisuuksien ja aluetasoa pienempien yksiköiden asema, joilla on erityisiä maantieteellisiä tai väestörakenteellisia ongelmia. Tätä varten ja jotta voidaan hyödyntää paremmin mahdollisuuksia paikallisella tasolla, on välttämätöntä vahvistaa ja edistää yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä antamalla kaikkia ERI-rahastoja koskevat yhteiset säännöt ja varmistamalla niiden tiivis koordinointi. Yhteisölähtöisessä paikallisessa kehittämisessä olisi otettava huomioon paikalliset tarpeet ja voimavarat sekä asiaankuuluvat sosiokulttuuriset ominaispiirteet. Keskisenä periaatteena olisi pidettävä sitä, että vastuu yhteisölähtöisten paikallisten kehittämisstrategioiden suunnittelusta ja täytäntöönpanosta annetaan paikallisille toimintaryhmille, jotka edustavat paikallisyhteisön etuja. Yksityiskohtaiset järjestelyt, jotka koskevat yhteisölähtöisten paikallisten kehittämisstrategioiden kattaman alueen ja väestön määrittelyä, olisi vahvistettava asiaankuuluvissa ohjelmissa rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
(32)
Jotta yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen liittämistä osaksi ohjelmatyötä voidaan helpottaa, sitä voidaan toteuttaa yhden temaattisen tavoitteen puitteissa joko sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi ja köyhyyden torjumiseksi tai työllisyyden ja työvoiman liikkuvuuden edistämiseksi, tämän kuitenkaan estämättä sitä, että osana yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä rahoitettavat toimet voivat edistää kaikkia muitakin temaattisia tavoitteita.
(33)
Jos kaupunki- tai aluekehitysstrategia edellyttää yhdennettyä lähestymistapaa, koska siihen sisältyy yhden tai useamman toimenpideohjelman useampaan kuin yhteen toimintalinjaan liittyviä investointeja, olisi rahastoista tuetut toimenpiteet, joille voidaan lisäksi myöntää rahoitustukea maaseuturahastosta tai Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta, voitava toteuttaa yhdennettynä alueellisena investointina toimenpideohjelman tai -ohjelmien puitteissa.
(34)
Rahoitusvälineet ovat yhä tärkeämpiä, sillä niillä on vipuvaikutusta ERI-rahastoihin, niiden avulla voidaan yhdistää eri muodossa olevia julkisia ja yksityisiä varoja julkisen politiikan tavoitteiden tukemiseksi ja koska kierrätettävillä rahoitusvirroilla tehdään tällainen tuki kestävämmäksi pitkällä aikavälillä.
(35)
Rahoitusvälineitä, joita tuetaan ERI-rahastoista, olisi käytettävä yksittäisiin markkinatarpeisiin vastaamiseen kustannustehokkaalla tavalla ja ohjelmien tavoitteiden mukaisesti, eivätkä ne saisi syrjäyttää yksityistä rahoitusta. Sen vuoksi päätöksen rahoittaa tukitoimenpiteitä rahoitusvälineiden kautta olisi perustuttava ennakkoarviointiin, jossa osoitetaan markkinoiden toimimattomuus tai puutteellinen investointitilanne ja esitetään arvio tarvittavien julkisten investointien tasosta ja laajuudesta. Ennakkoarviointien olennaiset osat olisi määriteltävä selkeästi tässä asetuksessa. Ennakkoarvioinnin yksityiskohtaisuuden vuoksi olisi säädettävä, että nämä arvioinnit voidaan suorittaa vaiheittain ja että ennakkoarviointia voidaan tarkistaa ja päivittää täytäntöönpanon aikana.
(36)
Rahoitusvälineet olisi suunniteltava ja niitä olisi käytettävä siten, että niillä edistetään yksityisen sektorin sijoittajien ja rahoituslaitosten merkittävää osallistumista asiamukaisen riskinjaon pohjalta. Jotta rahoitusvälineet olisivat tarpeeksi houkuttelevia yksityissektorille, on olennaista, että ne suunnitellaan ja otetaan käyttöön joustavasti. Sen vuoksi hallintoviranomaisten olisi kyseessä olevan ohjelman tavoitteiden mukaisesti päätettävä tarkoituksenmukaisimmat tavat rahoitusvälineiden käytölle siten, että vastataan kohdealueiden erityistarpeisiin kyseisen ohjelman tavoitteiden, ennakkoarvioinnin tulosten ja sovellettavien valtiontukisääntöjen mukaisesti. Tällaisen joustavuuden olisi tarvittaessa käsitettävä mahdollisuus käyttää uudelleen osa tukikelpoisuusaikana takaisin maksetuista varoista, jotta voidaan antaa erityiskorvaus yksityisille tai markkinatalousperiaatteen mukaisesti toimiville julkisille investoijille. Tällaisessa erityiskorvauksessa olisi otettava huomioon markkinastandardit ja varmistettava, että mahdollinen valtiontuki on sovellettavan unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaista ja että se on rajattu pääoman saatavuuden puutteen korvaamiseksi tarvittavaan vähimmäismäärään ottamalla huomioon markkinahäiriöt ja puutteelliset investointitilanteet.
(37)
Jotta voidaan ottaa huomioon, että rahoitusvälineiden kautta annettava tuki on luonteeltaan takaisin maksettavaa, ja toimia markkinakäytäntöjen mukaisesti, loppukäyttäjille pääomasijoitusten tai oman pääoman luonteisten sijoitusten, lainojen tai vakuuksien tai muiden riskinjakovälineiden muodossa annettavalla ERI-rahastojen tuella olisi voitava kattaa kaikki loppukäyttäjien tekemät investoinnit erottelematta arvonlisäveroon liittyviä kustannuksia. Tämän mukaisesti ja ainoastaan silloin kun rahoitusvälineitä yhdistetään avustuksiin, olisi avustukseen liittyvien menojen tukikelpoisuuden määrittelyn kannalta oltava merkitystä sillä, miten arvonlisävero otetaan huomioon loppukäyttäjän tasolla.
(38)
Jos sijoituksen tietyt osat eivät annan suoraan riittävää taloudellista tuottoa, voi olla perusteltua yhdistää rahoitusvälineitä ja avustustukea siinä määrin kuin tämä on sallittua sovellettavissa valtiontukisäännöissä, jotta hankkeet olisivat taloudellisesti kestäviä. Olisi vahvistettava erityisehtoja, joilla estetään rahoituksen päällekkäisyys tällaisissa tapauksissa.
(39)
Jotta varmistettaisiin, että pk-yrityksille tarkoitetuille rahoitusvälineille 33 a artiklan mukaisesti kohdennetuilla varoilla saavutetaan pk-yritysten velkarahoituksen tehokas ja vaikuttava kriittinen massa, näitä tällaisia varoja olisi käytettävä kyseisen jäsenvaltion koko alueella ottamatta huomioon jäsenvaltion alueluokkia. Jäsenvaltion ja Euroopan investointipankin neuvotellessa rahoitussopimuksesta olisi kuitenkin oltava mahdollista sallia määräsuhteessa tapahtuva palauttaminen saman jäsenvaltion alueelle tai alueryhmälle osana sellaista erityistä kansallista ohjelmaa, joita on yksi kutakin EAKR:stä ja maaseuturahastosta maksettua rahoitusosuutta kohden.
(40)
Yhteisille rajaamattomille vakuuksille ja rahoitusvälineiden arvopaperistamiselle pk-yrityksien hyväksi suoritettavat jäsenvaltioiden maksuosuudet olisi jaksotettava vuosille 2014, 2015 ja 2016, ja jäsenvaltioiden Euroopan investointipankille suorittamat maksut olisi rahoitussopimuksessa aikataulutettava vastaavasti pankkitoiminnan alan vakiintuneen käytännön mukaisesti ja siten, että vaikutukset jonkin yksittäisen vuoden maksumäärärahoihin jakautuvat pidemmälle ajalle.
(41)
Arvopaperistamistransaktioiden osalta olisi ohjelmien sulkemisen yhteydessä varmistettava, että vähintään unionin rahoitusosuutta vastaava määrä on käytetty pk-yritysten tukemisen tavoitteen mukaisesti ja varainhoitoasetuksessa säädettyjä rahoitusvälineitä koskevia periaatteita noudattaen.
(42)
Hallintoviranomaisilla olisi oltava joustovaraa, jonka puitteissa ne voivat antaa ohjelmista varoja unionin tasolla perustetuille ja komission suoraan tai välillisesti hallinnoimille rahoitusvälineille tai kansallisella, alueellisella, valtioiden välisellä tai rajat ylittävällä tasolla perustetuille rahoitusvälineille, joita hallintoviranomainen hallinnoi tai joista se on vastuussa. Hallintoviranomaisilla olisi lisäksi oltava mahdollisuus käyttää rahoitusvälineitä suoraan, olemassa olevien tai hiljattain perustettujen rahastojen kautta tai rahasto-osuusrahastojen kautta.
(43)
Jotta voidaan varmistaa oikeasuhteiset valvontajärjestelyt ja turvata rahoitusvälineistä saatava lisäarvo, aiottuja loppukäyttäjiä ei saisi lannistaa liialla hallinnollisella taakalla. Ohjelmien tarkastuksesta vastaavien elinten olisi ensisijaisesti tehtävä tarkastukset hallintoviranomaisten ja rahoitusvälineiden käytöstä vastaavien elinten, rahasto-osuusrahastot mukaan luettuina, tasolla. Voi kuitenkin olla erityistilanteita, joissa tällaisten tarkastusten toteuttamiseen tarvittavat asiakirjat eivät ole saatavilla hallintoviranomaisten tai rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien elinten tasolla tai joissa tällaiset asiakirjat eivät anna todenmukaista ja tarkkaa tietoa annetusta tuesta. Tällaisissa erityistapauksissa tarvitaan joitakin säännöksiä, jotka mahdollistavat myös loppukäyttäjien tasolla tehtävät tarkastukset.
(44)
ERI-rahastoista milloin tahansa rahoitusvälineille annettavien varojen määrän olisi vastattava määrää, joka on tarpeen suunniteltujen investointien ja loppukäyttäjälle suoritettavien maksujen toteuttamiseksi, hallinnointikustannukset ja -palkkiot mukaan lukien. Näin ollen välimaksuja koskevat pyynnöt olisi esitettävä vaiheittain. Välimaksuna maksettavaan määrään olisi sovellettava enimmäismäärää, joka on 25 prosenttia asiaankuuluvan rahoitussopimuksen mukaisesti ohjelmasta rahoitusvälineeseen maksettavien rahoitusosuuksien kokonaismäärästä, ja myöhempien välimaksujen ehtona olisi oltava, että tietty vähimmäisprosenttiosuus edellisiin pyyntöihin sisältyneistä määristä on käytetty tukikelpoisina menoina.
(45)
On tarpeen vahvistaa erityiset säännöt, jotka koskevat ohjelmien sulkemisen yhteydessä tukikelpoisiksi menoiksi hyväksyttäviä määriä, jotta voidaan varmistaa, että ERI-rahastoista rahoitusvälineille suoritetut määrät, hallinnointikustannukset ja -palkkiot mukaan lukien, käytetään tehokkaasti loppukäyttäjiin suunnattuihin investointeihin. Sääntöjen olisi oltava riittävän joustavat, jotta voidaan tukea kohdeyrityksiä hyödyttäviä oman pääoman ehtoisia välineitä, ja siksi niissä olisi otettava huomioon yrityksille tarkoitettujen oman pääoman ehtoisten välineiden tietyt ominaispiirteet, joita ovat esimerkiksi markkinakäytännöt, jotka liittyvät jatkorahoituksen antamiseen riskipääomarahastojen alalla. Kohdeyritysten olisi tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin voitava hyödyntää ERI-rahastojen jatkuvaa tukea tällaisille välineille tukikelpoisuusajan päätyttyä.
(46)
On tarpeen myös vahvistaa ERI-rahastoista maksetusta tuesta saatujen varojen uudelleenkäyttöä tukikelpoisuusajan loppuun mennessä koskevat erityissäännöt ja lisäksi varojen käyttöä tukikelpoisuusajan päättymisen jälkeen koskevat säännöt.
(47)
ERI-rahastojen tukea ei yleensä saisi käyttää sellaisten hankkeiden rahoittamiseen, jotka on jo saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan päivänä, jona investointipäätös tehdään. Jos infrastruktuuri-investointien tavoitteena on tukea kaupunkialueiden kehittämis- tai elvyttämistoimia tai muita vastaavia infrastruktuuri-investointeja, joilla pyritään monipuolistamaan maaseutualueiden muuta kuin maataloustoimintaa, saatetaan kuitenkin tarvita jonkin verran tukea uudesta investoinnista osan muodostavaa infrastruktuuria koskevaa velkasalkun uudelleenjärjestelyä varten. Tällaisissa tapauksissa olisi oltava mahdollista käyttää ERI-rahastojen tukea velkasalkun uudelleenjärjestelyä varten enintään 20 prosenttia rahoitusvälineestä ohjelmalle investointia varten myönnettävän tuen kokonaismäärästä.
(48)
Jäsenvaltioiden olisi seurattava ohjelmia, jotta ne voivat tarkistaa, miten ohjelman tavoitteita toteutetaan ja miten tavoitteiden saavuttamisessa edistytään. Tätä varten jäsenvaltion olisi institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoituspuitteidensa mukaisesti perustettava seurantakomiteoita ja määriteltävä niiden kokoonpano ja tehtävät ERI-rahastojen osalta. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen ohjelmien erityisluonteen vuoksi näiden ohjelmien seurantakomiteoita varten olisi vahvistettava erityiset säännöt. ERI-rahastojen välisen koordinoinnin parantamiseksi voitaisiin perustaa yhteisiä seurantakomiteoita. Tehokkuuden varmistamiseksi seurantakomitean olisi voitava antaa hallintoviranomaisille huomautuksia ohjelman täytäntöönpanosta ja sen arvioinnista, mukaan lukien toimet, jotka liittyvät tuensaajien hallinnollisen taakan vähentämiseen, ja seurattava huomautustensa johdosta toteutettuja toimia.
(49)
ERI-rahastojen seuranta- ja raportointijärjestelyjä on tarpeen yhdenmukaistaa hallintojärjestelyjen yksinkertaistamiseksi kaikilla tasoilla. On tärkeää varmistaa oikeasuhteiset raportointivaatimukset samoin kuin se, että käytettävissä on kattavat tiedot keskeisissä tarkasteltavissa kysymyksissä saavutetusta edistymisestä. Sen vuoksi on tarpeen, että raportointivaatimukset vastaavat tiedontarvetta tiettyinä vuosina, ja että ne sovitetaan ajallisesti yhteen tulosten tarkastelun kanssa.
(50)
Ohjelmien edistymisen seuraamiseksi olisi kunkin jäsenvaltion ja komission välillä järjestettävä vuotuinen arviointikokous. Jäsenvaltion ja komission olisi kuitenkin tarpeettoman hallinnollisen taakan välttämiseksi voitava sopia, ettei kokousta järjestetä muina vuosina kuin vuosina 2017 ja 2019.
(51)
Jotta komissio voisi seurata edistymistä unionin tavoitteiden ja perussopimuksiin perustuvien tavoitteiden mukaisten rahastokohtaisten tehtävien toteuttamisessa, jäsenvaltioiden olisi toimitettava edistymiskertomuksia kumppanuussopimustensa täytäntöönpanosta. Komission olisi tällaisten kertomusten perusteella valmisteltava vuosina 2017 ja 2019 strateginen kertomus edistymisestä. Jotta ERI-rahastojen vaikutuksesta älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian saavuttamiseen voidaan käydä säännöllisesti strategista toimintapoliittista keskustelua ja jotta varainkäytön laatua ja toimintapolitiikan tehokkuutta voidaan parantaa eurooppalaisen ohjausjakson mukaisesti, strategisista kertomuksista olisi keskusteltava neuvostossa. Neuvoston olisi tämän keskustelun pohjalta voitava esittää selvitys Eurooppa-neuvoston kevätkokoukselle, joka arvioi kaikkien unionin politiikkojen ja välineiden panosta kestävän, työpaikkoja luovan kasvun edistämisessä koko unionissa.
(52)
On tarpeen arvioida ERI-rahastoista annettavan tuen tehokkuutta, vaikuttavuutta ja vaikutuksia, jotta voidaan parantaa ohjelmien suunnittelun ja toteuttamisen laatua sekä määrittää ohjelmien vaikutukset älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteisiin nähden ja, ottamalla tarvittaessa huomioon ohjelman koon, asianomaisen ohjelma-alueen bruttokansantuotteeseen (BKT) ja kyseisen ohjelma-alueen työttömyyteen nähden. Jäsenvaltioiden ja komission tehtäviä olisi tältä osin tarkennettava.
(53)
Kunkin ohjelman laadun ja suunnittelun parantamiseksi ja sen tarkistamiseksi, että tavoitteet ja päämäärät voidaan saavuttaa, olisi toteutettava kunkin ohjelman ennakkoarviointi.
(54)
Hallintoviranomaisen tai jäsenvaltion olisi laadittava arviointisuunnitelma. Olisi oltava mahdollista, että tämä arviointisuunnitelma kattaa useamman kuin yhden ohjelman. Hallintoviranomaisten olisi ohjelmakauden aikana varmistettava, että ohjelman tehokkuudesta, vaikuttavuudesta ja vaikutuksista suoritetaan arviointeja. Arviointien tuloksista olisi ilmoitettava seurantakomitealle ja komissiolle hallintoa koskevien päätösten tueksi.
(55)
Olisi toteutettava jälkiarviointeja, jotta voidaan arvioida ERI-rahastojen tehokkuutta ja vaikuttavuutta sekä niiden vaikutuksia ERI-rahastojen yleisiin tavoitteisiin ja älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaan unionin strategiaan ottamalla huomioon mainitulle unionin strategialle asetetut tavoitteet. Komission olisi laadittava kustakin ERI-rahastosta yhteenvetokertomus, jossa se esittää jälkiarviointien tärkeimmät johtopäätökset.
(56)
Olisi määritettävä, minkä tyyppisiä toimenpiteitä voidaan toteuttaa komission ja jäsenvaltioiden aloitteesta teknisenä tukena, johon annetaan rahoitusta ERI-rahastoista.
(57)
Jotta unionin resursseja voidaan käyttää tehokkaasti ja jotta voidaan välttää päätökseen saattamisensa jälkeen nettotuloja tuottavien toimien liiallinen rahoitus, tällaisten toimien tuottaman nettotulon määrittämiseen olisi käytettävä erilaisia menetelmiä, kuten yksinkertaistettua lähestymistapaa, joka perustuu toimialoja tai niiden osia koskeviin kiinteisiin prosenttimääriin. Kiinteiden prosenttimäärien olisi perustuttava soveltuvin osin komission käytettävissä oleviin aiempaa tilannetta koskeviin tietoihin, kustannusten takaisiin perimistä koskeviin mahdollisuuksiin sekä tapauksen mukaan saastuttaja maksaa -periaatteeseen. Lisäksi olisi säädettävä mahdollisuudesta ulottaa delegoiduilla säädöksillä kiinteitä prosenttimääriä koskemaan uusia toimialoja, toimialojen osien mukaan ottamisesta tai tulevien toimien prosenttimäärien tarkistamisesta, kun saataville tulee uutta tietoa. Kiinteiden prosenttimäärien käyttö saattaa soveltua erityisesti tieto- ja viestintäteknologian, tutkimuksen, kehittämisen ja innovoinnin sekä energiatehokkuuden alalla toteutettaviin toimiin. Jotta voidaan varmistaa suhteellisuusperiaatteen soveltaminen ja ottaa huomioon muut mahdollisesti sovellettavat säännökset ja sopimusehdot, on lisäksi tarpeen vahvistaa näistä säännöistä tehtävät poikkeukset
(58)
On tärkeää varmistaa oikeasuhteinen lähestymistapa ja välttää rahoitustarpeiden tarkistamisen päällekkäisyys sellaisten toimien osalta, jotka tuottavat nettotuloja päätökseen saamisensa jälkeen ja joihin sovelletaan myös valtiontukisääntöjä, sillä tällaisissa säännöissä vahvistetaan myös enimmäismäärät tuelle, joka voidaan myöntää. Säännöksiä, joissa edellytetään nettotulojen laskemista, ei sen vuoksi olisi sovellettava, kun kyseessä on vähämerkityksinen tuki, pk-yrityksille kohdennettu sisämarkkinoille soveltuva valtiontuki, johon sovelletaan tuki-intensiteettiä tai tuen enimmäismäärää, taikka suurille yrityksille kohdennettu sisämarkkinoille soveltuva valtiontuki, jonka osalta rahoitustarpeet on erikseen tarkistettu sovellettavien valtiontukisääntöjen mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava soveltaa nettotulojen laskentamenetelmiä, jos siitä on määrätty kansallisissa säännöissä.
(59)
Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet voivat olla tehokas tapa toteuttaa toimia, joilla varmistetaan julkisen politiikan tavoitteiden saavuttaminen kokoamalla yhteen eri muodossa olevia julkisia ja yksityisiä varoja. Jotta edistetään ERI-rahastojen käyttöä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksina järjestettyjen toimien tukemiseen, tässä asetuksessa olisi otettava huomioon tietyt edellä mainittujen kumppanuuksien ominaispiirteet mukauttamalla joitakin ERI-rahastoja koskevia yhteisiä säännöksiä.
(60)
Menojen tukikelpoisuuden alkamis- ja päättymispäivä olisi määriteltävä, jotta koko unionissa olisi ERI-rahastojen käyttöön sovellettava yhtenäinen ja tasapuolinen sääntö. Ohjelmien toteuttamisen helpottamiseksi on aiheellista säätää, että menojen tukikelpoisuuden alkamispäivä voi olla aiempi kuin 1 päivä tammikuuta 2014, jos kyseinen jäsenvaltio toimittaa ohjelman ennen mainittua päivää. Kun otetaan huomioon kiireellinen tarve saada nuorisotyöllisyysaloitteeseen kohdistetut varat käyttöön sen välitöntä täytäntöönpanoa varten, poikkeuksellinen menojen tukikelpoisuuden alkamispäivän olisi oltava 1 päivä syyskuuta 2013. ERI-rahastojen tehokkaan käytön varmistamiseksi ja unionin talousarviolle aiheutuvan riskin vähentämiseksi on tarpeen asettaa rajoituksia päätökseen saatujen toimien tukemiselle.
(61)
Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden olisi annettava kansallisia sääntöjä menojen tukikelpoisuudesta, jollei Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1301/2013 (9), ESR-asetuksessa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1300/2013 (10), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1299/2013 (11), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 (12) ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoasetuksessa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu.
(62)
Jotta helpotetaan ERI-rahastojen käyttöä ja vähennetään virheiden riskiä, samalla kun varoja voidaan tarvittaessa eriyttää toiminnan erityispiirteiden mukaan, on aiheellista määrittää tukimuodot sekä avustusten ja takaisin maksettavan tuen maksamista koskevat yhdenmukaistetut edellytykset, kiinteämääräinen rahoitus, avustuksia ja takaisin maksettavaa tukea koskevat erityiset tukikelpoisuussäännöt sekä sijaintipaikasta riippuvat toimien tukikelpoisuutta koskevat erityiset edellytykset.
(63)
Olisi oltava mahdollista antaa ERI-rahastoista tukea avustusten, palkintojen, takaisin maksettavan tuen ja rahoitusvälineiden tai niiden yhdistelmän muodossa, jotta toimivaltaisilla asiasta vastaaville elimillä olisi mahdollisuus valita havaittujen tarpeiden täyttämiseen parhaiten soveltuva tukimuoto.
(64)
ERI-rahastojen tukitoimien tehokkuuden, oikeudenmukaisuuden ja kestävän vaikutuksen varmistamiseksi olisi annettava säännökset, joilla taataan yrityksiin ja infrastruktuureihin tehtävien investointien pitkäaikaisuus ja estetään ERI-rahastojen käyttö perusteettoman edun tuottamiseen. Kokemusten perusteella viiden vuoden ajanjakso on tarkoituksenmukainen sovellettava vähimmäisajanjakso, mikäli valtiontukisäännöissä ei säädetä muunlaista ajanjaksoa. On kuitenkin mahdollista, että lyhyempi kolmen vuoden ajanjakso olisi perusteltu ja suhteellisuusperiaatteen mukainen, jos investoinnin tarkoituksena on investointien jatkaminen tai pk-yritysten luomien työpaikkojen säilyttäminen. Jos toimi käsittää infrastruktuuri- tai tuotannollisia investointeja ja tuensaaja ei ole pk-yritys, toimea varten ERI-rahastoista saatu rahoitusosuus olisi maksettava takaisin, jos tuotanto siirretään unionin ulkopuolelle 10 vuoden kuluessa siitä, kun viimeinen maksuerä on suoritettu tuensaajalle. Yleisen pysyvyyttä koskevan vaatimuksen ei olisi koskettava ESR:n tukemia toimenpiteitä eikä toimenpiteitä, joihin ei liity tuotannollisia tai infrastruktuuri-investointeja, jollei tällaisia vaatimuksia johdu sovellettavista valtiontukisäännöistä, eikä rahoitusvälineisiin tai rahoitusvälineistä maksettavia rahoitusosuuksia. Aiheettomasti maksetut määrät olisi perittävä takaisin ja niihin olisi sovellettava menettelyjä, joita sovelletaan sääntöjenvastaisuuksiin.
(65)
Jäsenvaltioiden olisi toteutettava riittävät toimenpiteet hallinto- ja valvontajärjestelmänsä asianmukaisen rakenteen ja toiminnan turvaamiseksi, jotta ne voivat taata ERI-rahastojen laillisen ja sääntöjenmukaisen käytön. Sen vuoksi olisi täsmennettävä ohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmiin sekä sääntöjenvastaisuuksien ja unionin lainsäädännön rikkomusten ehkäisyyn, toteamiseen ja oikaisuun liittyvät jäsenvaltioiden velvoitteet.
(66)
Yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin periaatteiden mukaisesti vastuun ohjelmien hallinnoinnista ja valvonnasta olisi kuuluttava jäsenvaltioille ja komissiolle. Vastuun ohjelmien toimien täytäntöönpanosta ja valvonnasta olisi kuuluttava ensisijaisesti jäsenvaltioille niiden hallinto- ja valvontajärjestelmien kautta. Toimien valinnan ja toteuttamisen valvonnan sekä hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminnan tehokkuuden parantamiseksi olisi määritettävä hallintoviranomaisen tehtävät.
(67)
Jäsenvaltioiden olisi täytettävä tämän asetuksen, varainhoitoasetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisissa yhteistyössä toteutettavaa hallinnointia koskevien sääntöjen mukaiset hallinto-, valvonta- ja tarkastusvelvollisuutensa ja otettava hoitaakseen kyseisissä säännöissä vahvistetut tehtävät. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että ERI-rahastoja koskevien valitusten tutkimiseksi on käytössä tehokkaita järjestelyjä tässä asetuksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden olisi komission pyynnöstä tutkittava komissiolle toimitetut valitukset silloin, kun ne kuuluvat niiden omien järjestelyjen soveltamisalaan, ja ilmoitettava komissiolle sen pyynnöstä näiden tutkimusten tuloksista.
(68)
Olisi säädettävä komission toimivallasta ja tehtävistä, jotka koskevat hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaan toimivuuden tarkistamista ja jäsenvaltioille esitettäviä vaatimuksia toteuttaa toimia. Jotta komissio voisi tehdä päätelmiä ERI-rahastojen tuloksellisuudesta, sillä olisi myös oltava toimivalta tehdä paikan päällä tarkastuksia ja varmennuksia, joissa keskitytään moitteettomaan varainhoitoon liittyviin seikkoihin.
(69)
Unionin talousarviositoumukset olisi toteutettava vuosittain. Ohjelmien hallinnoinnin tehokkuuden varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa ennakkomaksuja, välimaksupyyntöjä sekä loppumaksun maksamista koskevat yhteiset säännöt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisiä sääntöjä, joita edellytetään kunkin ERI-rahaston osalta.
(70)
Ohjelmien alussa maksettavalla ennakkomaksulla varmistetaan, että jäsenvaltiolla on käytettävissään varat, joilla se tukee tuensaajia ohjelman täytäntöönpanon alusta asti, jotta nämä tuensaajat voivat tarvittaessa saada ennakkoa suunniteltujen investointien toteuttamiseksi ja saavat korvaukset nopeasti maksupyynnön esitettyään. Sen vuoksi olisi säädettävä ERI-rahastoista maksettavien ensimmäisten ennakkomaksujen määristä. Ensimmäiset ennakkomaksut olisi selvitettävä kokonaisuudessaan ohjelman sulkemisen yhteydessä.
(71)
Unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi olisi säädettävä ajallisesti rajatuista toimista, joilla valtuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälle annetaan mahdollisuus keskeyttää maksatuksen, jos on selvää näyttöä merkittävistä puutteista hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminnassa tai maksatushakemukseen liittyvistä sääntöjenvastaisuuksista taikka jos asiakirjojen toimittaminen tilien tarkastusta ja hyväksymistä varten on laiminlyöty. Keskeytyksen olisi kestettävä enintään kuusi kuukautta, ja olisi voitava jatkaa enintään yhdeksään kuukauteen jäsenvaltion suostumuksella, jotta saadaan tarpeeksi aikaa keskeyttämiseen johtaneiden syiden poistamiseen ja vältetään tilapäisten keskeytysten soveltaminen.
(72)
Unionin talousarvion turvaamiseksi komission on mahdollista, että on tarpeen tehdä rahoitusoikaisuja. Jäsenvaltioiden oikeusvarmuuden turvaamiseksi on tärkeää määritellä tilanteet, joissa sovellettavan unionin oikeuden tai sen soveltamiseen liittyvän kansallisen lainsäädännön rikkominen voi johtaa komission tekemiin rahoitusoikaisuihin. Jotta voidaan varmistaa, että rahoitusoikaisut, joita komissio voi määrätä jäsenvaltioille, liittyvät unionin taloudellisten etujen suojaamiseen, tällaiset oikaisut olisi rajoitettava tapauksiin, joissa sovellettavan unionin oikeuden tai asiaankuuluvan unionin oikeuden soveltamiseen liittyvän kansallisen lainsäädännön rikkominen liittyy välittömästi tai välillisesti toimien ja niitä vastaavien komissiolle ilmoitettujen menojen tukikelpoisuuteen, sääntöjenmukaisuuteen, hallinnointiin tai valvontaan. Oikeasuhteisuuden varmistamiseksi on tärkeää, että komissio ottaa huomioon rikkomuksen luonteen ja vakavuuden sekä niihin liittyvät rahoitusvaikutukset unionin talousarvioon päättäessään rahoitusoikaisusta.
(73)
Rahoituskurin edistämiseksi on aiheellista määrittää talousarviositoumuksen osan vapauttamista ohjelmassa koskevat järjestelyt, erityisesti silloin, kun jokin erä voidaan jättää vapauttamisen ulkopuolelle, etenkin jos täytäntöönpanon viiveet johtuvat olosuhteista, jotka ovat asianomaisesta osapuolesta riippumattomia, epätavanomaisia tai ennalta arvaamattomia ja joiden seurauksia ei osoitetusta huolellisuudesta huolimatta voida välttää, sekä tilanteessa, jossa maksupyyntö on tehty, mutta jonka osalta maksun määräajan kuluminen on keskeytetty tai maksu on keskeytetty.
(74)
Vapauttamismenettely on myös suoritusvarauksen kohdentamismekanismin välttämätön osa, ja tällaisissa tapauksissa olisi oltava mahdollista ottaa määrärahat uudelleen käyttöön, jotta ne voidaan myöhemmin sitoa muihin ohjelmiin ja prioriteetteihin. Tiettyjä pk-yrityksille tarkoitettuja erityisrahoitusvälineitä käytettäessä vapauttaminen aiheutuu siitä, että jäsenvaltio päättää lopettaa osallistumisensa tällaiseen rahoitusvälineeseen, ja tällöin olisi oltava mahdollista ottaa määrärahat myöhemmin uudelleen käyttöön niiden sitomiseksi muihin ohjelmiin. Koska tällainen määrärahojen uudelleen käyttöön ottaminen edellyttää uusien säännösten ottamista varainhoitoasetukseen, näitä menettelyjä olisi sovellettava vasta varainhoitoasetuksen tätä vastaavan muutoksen voimaantulopäivästä alkaen.
(75)
Rahastojen erityistehtävien osalta on tarpeen antaa yleisiä lisäsäännöksiä. Jotta voidaan kasvattaa etenkin näiden rahastojen lisäarvoa ja saada ne edistämään paremmin älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian prioriteetteja ja rahastojen perussopimusten mukaisten tavoitteiden mukaisia rahastokohtaisia tehtäviä, rahastojen toimintaa olisi yksinkertaistettava ja keskitettävä Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen sekä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen.
(76)
Maaseuturahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston erityistehtävien osalta annetaan lisäsäännöksiä asiaa koskevassa alakohtaisessa lainsäädännössä.
(77)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksissa vahvistettujen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen avulla olisi tuettava kaikkia alueita. Jotta tukea voitaisiin antaa tasapainoisesti ja asteittaisesti taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tason mukaan, tähän tavoitteeseen liittyvät varat olisi kohdennettava EAKR:stä ja ESR:stä vähemmän kehittyneille alueille, siirtymäalueille ja kehittyneemmille alueille sen mukaisesti, mikä on niiden bruttokansantuote (BKT) asukasta kohden suhteessa 27 jäsenvaltion EU:n keskiarvoon. Jotta voitaisiin varmistaa rakennerahastoista tehtävien investointien kestävyys pitkällä aikavälillä sekä lujittaa saavutettua kehitystä ja tukea unionin alueiden talouskasvua ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, olisi alueiden, joiden BKT asukasta kohden oli ohjelmakaudella 2007-2013 vähemmän kuin 75 prosenttia 25 jäsenvaltion EU:n viitekauden keskiarvosta, mutta joiden BKT asukasta kohden on kasvanut yli 75 prosenttiin 27 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta, saatava vähintään 60 prosenttia kaudelle 2007-2013 kohdennetuista alustavista keskimääräisistä vuotuisista määrärahoistaan. Jäsenvaltiolle EAKR:sta, ESR:sta ja koheesiorahastosta osoitetun tuen kokonaismäärän olisi oltava vähintään 55 prosenttia sen vuosien 2007-2013 kokonaismäärärahoista. Jäsenvaltioille, joiden bruttokansantulo (BKTL) asukasta kohden on vähemmän kuin 90 prosenttia unionin keskiarvosta, olisi annettava rahoitusta koheesiorahastosta Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen kautta.
(78)
Rahastoista maksettavaan tukeen kelpoisten alueiden määrittelemiseksi olisi vahvistettava objektiiviset perusteet. Tätä varten alueet olisi osoitettava unionin tasolla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1059/2003 (13), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella N:o 105/2007 (14), mukaisen yhteisen alueluokitusjärjestelmän perusteella.
(79)
Rahastojen asianmukaisen rahoituskehyksen laatimiseksi komission olisi täytäntöönpanosäädöksillä vahvistettava käytettävissä olevien maksusitoumusmäärärahojen vuosittainen jako objektiivista ja avointa menettelyä noudattaen, jotta varat voidaan kohdentaa kehityksessä jälkeen jääneille alueille, siirtymäkauden tukea saavat alueet mukaan luettuina. Jotta otettaisiin huomioon kriisistä kärsivien jäsenvaltioiden erityisen vaikea tilanne sekä neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (15), komission olisi tarkasteltava uudelleen kaikkien jäsenvaltioiden kokonaismäärärahoja vuonna 2016 tuolloin saatavilla olevien uusimpien tilastojen perusteella ja, jos todetaan +/-5 prosentin kumulatiivinen ero, muutettava näitä määrärahoja. Tarvittavat muutokset olisi jaettava tasaisin osuuksin vuosille 2017-2020.
(80)
Jotta edistetään liikenne- ja energiainfrastruktuurien tarvittavaa vauhdittamista unionissa, on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1316/2013 (16) perustettu Verkkojen Eurooppa -väline. Koheesiorahastosta olisi annettava tukea ydinverkon toteuttamishankkeille tai hankkeille ja monialaisille toimille, jotka on yksilöity mainitun asetuksen liitteessä olevassa I osassa.
(81)
Rahastoista jäsenvaltiolle kohdennettaville vuotuisille määrärahoille ja koheesiorahastosta Verkkojen Eurooppa -välineelle siirrettäville määrille olisi vahvistettava enimmäismäärä ottaen huomioon kyseisen jäsenvaltion bruttokansantuote.
(82)
On tarpeen vahvistaa niiden varojen määrä, jotka ovat käytettävissä Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen, ja hyväksyä objektiiviset perusteet niiden kohdentamiseksi alueille ja jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden olisi keskitettävä tukea, jotta varmistettaisiin riittävät investoinnit nuorisotyöllisyyteen, työvoiman liikkuvuuteen, osaamiseen, sosiaaliseen osallisuuteen ja köyhyyden torjumiseen ja jotta näin varmistettaisiin, että ESR:n prosenttiosuus rakennerahastoihin ja koheesiorahastoon unionin tasolla yhteensä osoitetuista kokonaismäärärahoista on jäsenvaltioissa vähintään 23,1 prosenttia, kun mukaan ei lasketa koheesiorahastosta liikenteen infrastruktuurille osana Verkkojen Eurooppa -välinettä maksettavaa tukea ja rakennerahastoista vähävaraisimmille maksettavaa tukea.
(83)
Koska nuorisotyöttömyyteen on puututtava pikaisesti tästä ongelmasta pahiten kärsivillä unionin alueilla ja myös koko unionissa, luodaan nuorisotyöllisyysaloite, jolle myönnetään erityisrahoitusta ja johon kohdennetaan varoja ESR:stä, jotta lisättäisiin ja vahvistettaisiin huomattavaa tukea, jota jo annetaan ERI-rahastoista. Nuorisotyöllisyysaloitteella olisi tuettava nuoria ja erityisesti sellaisia nuoria, joilla ei ole työ- eikä opiskelupaikkaa ja jotka asuvat tukikelpoisilla alueilla. Nuorisotyöllisyysaloite olisi pantava täytäntöön osana Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitetta.
(84)
Lisäksi on köyhyyden vähentämistä koskevan yleistavoitteen mukaisesti tarpeen määritellä uudelleen vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahaston asema sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi. Olisi luotava mekanismi, jolla siirretään varoja tälle välineelle kunkin jäsenvaltion rakennerahastomäärärahoista.
(85)
Kun otetaan huomioon tämänhetkinen taloustilanne, kullekin yksittäiselle jäsenvaltiolle rahastoista siirrettävien varojen enimmäismäärä (tukikatto) ei saisi johtaa jäsenvaltiokohtaisiin määrärahoihin, jotka ovat yli 110 prosenttia niiden reaalisesta tasosta ohjelmakaudella 2007-2013.
(86)
Sen varmistamiseksi, että varat kohdennetaan asianmukaisesti kullekin alueluokalle, rahastojen varoja ei saisi siirtää vähemmän kehittyneiden alueiden, siirtymäalueiden ja kehittyneempien alueiden välillä muutoin kuin asianmukaisesti perustelluissa tilanteissa, jotka liittyvät yhden tai useamman temaattisen tavoitteen toteuttamiseen. Tällaiset siirrot eivät saisi olla yli 3 prosenttia kyseisen alueluokan kokonaismäärärahoista.
(87)
Todellisten taloudellisten vaikutusten varmistamiseksi rahastoista myönnettävä tuki ei saisi korvata tämän asetuksen mukaisesti toteutettuja jäsenvaltioiden julkisia tai niihin rinnastettavia rakenteellisia menoja. Jotta rahastoista maksettavan tuen yhteydessä otettaisiin huomioon myös laajempi taloustilanne, julkisten menojen taso olisi määritettävä ottaen lisäksi huomioon yleiset makrotaloudelliset olosuhteet, joissa rahoitus tapahtuu, niiden vakaus- ja lähentymisohjelmissa esitettyjen indikaattorien perusteella, jotka jäsenvaltiot toimittavat vuosittain neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/1997 (17) mukaisesti. Komission tekemässä täydentävyysperiaatteen noudattamisen tarkistamisessa olisi niille myönnettävän rahoituksen laajuuden vuoksi keskityttävä jäsenvaltioihin, joissa vähemmän kehittyneillä ja siirtymäalueilla asuu vähintään 15 prosenttia väestöstä.
(88)
On tarpeen antaa rahastoista tuettaviin toimenpideohjelmiin liittyvää ohjelmatyötä, hallinnointia, seurantaa ja valvontaa koskevia lisäsäännöksiä, jotta voidaan paremmin keskittyä tuloksiin. Olisi erityisesti säädettävä toimenpideohjelmien sisältöä koskevia yksityiskohtaisia vaatimuksia. Näin olisi helpompaa esittää johdonmukainen toimintalogiikka, jolla vastataan havaittuihin kehitystarpeisiin, vahvistetaan tulosten arvioinnin puitteet ja tuetaan rahastojen vaikuttavaa ja tehokasta täytäntöönpanoa. Yleisenä periaatteena olisi oltava, että tietyn toimintalinjan olisi katettava yksi temaattinen tavoite, yksi rahasto ja yksi alueluokka. Temaattisesti johdonmukaisen yhdennetyn lähestymistavan tehokkuuden lisäämiseksi toimintalinjan olisi tarvittaessa voitava koskea useampaa kuin yhtä alueluokkaa ja siinä olisi voitava yhdistää yksi tai useampi täydentävä investointiprioriteetti EAKR:stä, ESR:stä ja koheesiorahastosta yhden tai useamman temaattisen tavoitteen alaisuuteen.
(89)
Jos jäsenvaltio laatii enintään yhden toimenpideohjelman kutakin rahastoa kohti, jolloin sekä ohjelmat että kumppanuussopimus laaditaan kansallisella tasolla, olisi luotava erityisjärjestelyt tällaisten asiakirjojen täydentävyyden varmistamiseksi.
(90)
Jotta voitaisiin ottaa huomioon sekä sellaisten tarkkarajaisten toimenpideohjelmien tarve, joissa vahvistetaan jäsenvaltioille selkeät sitoumukset, että muuttuviin olosuhteisiin mukautumisen edellyttämä joustavuuden tarve, olisi erotettava toisistaan toimenpideohjelmien keskeiset osat, joista edellytetään komission päätöstä, ja ohjelman muut osat, joista ei edellytetä komission päätöstä ja joita jäsenvaltio voi muuttaa. Olisikin säädettävä menettelyistä, joilla voidaan muuttaa näitä toimenpideohjelmien muita kuin keskeisiä osia kansallisella tasolla ilman komission päätöstä.
(91)
Täydentävyyden parantamiseksi ja täytäntöönpanon yksinkertaistamiseksi koheesiorahastosta ja EAKR:stä annettava tuki olisi voitava yhdistää ESR:n tuen kanssa yhteisissä toimenpideohjelmissa Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisesti.
(92)
Suurhankkeet vievät merkittävän osuuden unionin menoista ja ovat usein strategisesti tärkeitä älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamisessa. Sen vuoksi on perusteltua, että tietyt kynnysarvot ylittäviin toimiin sovelletaan edelleen tämän asetuksen mukaisia erityisiä hyväksyntämenettelyjä. Kynnysarvot olisi vahvistettava suhteessa tukikelpoisiin kokonaiskustannuksiin ottamalla huomioon odotettavissa olevat nettotuotot, jolloin liikennehankkeiden kynnysarvo olisi korkeampi tämän alan investointien tyypillisesti suuremman koon vuoksi. Selkeyden vuoksi on aiheellista määritellä suurhankehakemuksen sisältö tätä tarkoitusta varten. Hakemuksen olisi sisällettävä tarvittavat tiedot sen varmistamiseksi, että rahastoista myönnettävä rahoitusosuus ei johda työpaikkojen merkittävään katoamiseen unionin alueella jo olevilla tuotantopaikoilla.
(93)
Jotta voidaan edistää suurhankkeiden valmistelua ja toteutusta taloudellisesti ja teknisesti vakaalta pohjalta ja kannustaa käyttämään asiantuntija-apua varhaisessa vaiheessa, jossa komission teknistä tukea saavat riippumattomat asiantuntijat tai komission suostumuksella muut riippumattomat asiantuntijat voivat antaa selkeitä lausuntoja suurhankkeen toteutettavuudesta ja taloudellisesta elinkelpoisuudesta, komission hyväksymismenettelyä olisi tehostettava. Komission olisi voitava evätä rahoitusosuus vain, jos se on todennut merkittävän heikkouden riippumattomassa laadunarvioinnissa.
(94)
Tapauksissa, joissa suurhankkeen riippumatonta laadunarviointia ei ole toteutettu, jäsenvaltion olisi toimitettava kaikki tarvittavat tiedot ja komission olisi arvioitava suurhanke määrittääkseen, onko pyydetty rahoitusosuus perusteltu.
(95)
Jotta voidaan turvata täytäntöönpanon jatkuvuus, välttää tarpeeton hallinnollinen taakka ja varmistaa yhdenmukaisuus ohjelmakauden 2007-2013 päättämistä koskevista suuntaviivoista annetun komission päätöksen kanssa, vahvistetaan sellaisten suurhankkeiden vaiheittaista toteutusta koskevat säännökset, jotka on hyväksytty neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (18) mukaisesti ja joiden täytäntöönpanokauden odotetaan olevan tämän asetuksen mukaista ohjelmakautta pidempi. Sellaisen suurhankkeen, jonka edeltävän vaiheen tai edeltävät vaiheet komissio on hyväksynyt ohjelmakaudella 2007-2013, toisen tai myöhemmän vaiheen ilmoittamiseen ja hyväksymiseen olisi tietyin edellytyksin voitava käyttää nopeutettua menettelyä. Vaiheittain toteutettavan toimen kukin yksittäinen vaihe, joka palvelee samaa kokonaistavoitetta, olisi toteutettava asianomaisten ohjelmakausien sääntöjen mukaisesti.
(96)
Jotta jäsenvaltioiden olisi mahdollista panna osa toimenpideohjelmasta täytäntöön tuloksiin perustuvaa lähestymistapaa käyttäen, on hyödyllistä vahvistaa yhteinen toimintasuunnitelma, joka käsittää hankkeen tai hankeryhmän, jotka tuensaajan on toteutettava toimenpideohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Rahastojen tulossuuntautuneisuuden yksinkertaistamiseksi ja vahvistamiseksi yhteisen toimintasuunnitelman hallinnoinnin olisi perustuttava yksinomaan yhteisesti sovittuihin välitavoitteisiin, tuotoksiin ja tuloksiin sellaisina, kuin ne on määritelty yhteisen toimintasuunnitelman hyväksymistä koskevassa komission päätöksessä. Myös yhteisen toimintasuunnitelman valvonta ja tarkastus olisi rajattava siihen, saavutetaanko sillä nämä välitavoitteet, tuotokset ja tulokset. Tämän vuoksi on tarpeen antaa yhteisten toimintasuunnitelmien valmistelua, sisältöä, hyväksymistä, varainhoitoa ja valvontaa koskevat säännöt.
(97)
On tarpeen antaa seurantakomitean tehtäviä sekä rahastoista tuettavien toimenpideohjelmien täytäntöönpanosta annettavia vuosikertomuksia koskevat erityiset säännöt. Maaseuturahaston erityistehtävien osalta olisi annettava lisäsäännöksiä asiaa koskevassa alakohtaisessa lainsäädännössä.
(98)
Jotta voidaan varmistaa, että ohjelman täytäntöönpanosta on saatavilla olennaisia ja ajantasaisia tietoja, jäsenvaltioiden on tarpeen toimittaa komissiolle keskeiset tiedot säännöllisesti. Jäsenvaltioille aiheutuvan lisätaakan välttämiseksi tämän olisi koskettava ainoastaan jatkuvasti kerättäviä tietoja, ja toimittamisen olisi tapahduttava sähköisenä tiedonvaihtona.
(99)
Rahastojen täytäntöönpanon edistymisen seurannan tehostamiseksi ja varainhoidon helpottamiseksi on tarpeen huolehtia täytäntöönpanon edistymistä koskevien perusrahoitustietojen oikea-aikaisesta saatavuudesta.
(100)
Komissio antaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 175 artiklan mukaisesti Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle joka kolmas vuosi koheesiota koskevat kertomukset unionin taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden toteuttamisessa saavutetusta edistymisestä. On tarpeen antaa säännökset tämän kertomuksen sisällöstä.
(101)
On tärkeää saattaa unionin rahastojen saavutukset yleisön tietoisuuteen ja lisätä tietoisuutta koheesiopolitiikan tavoitteista. Kansalaisilla olisi oltava oikeus tietää, miten unionin varat investoidaan. Sekä hallintoviranomaisten että tuensaajien ja unionin toimielimien ja neuvoa-antavien elimien olisi oltava vastuussa sen varmistamisesta, että yleisölle annetaan asianmukaiset tiedot. Jotta varmistetaan yleisölle suunnatun tiedotuksen suurempi tehokkuus ja komission aloitteesta toteutettujen viestintätoimien välisten synergioiden vahvistaminen, tämän asetuksen mukaisille viestintätoimille kohdennetuilla varoilla olisi tuettava myös tiedotustoimintaa, joka koskee unionin poliittisia prioriteetteja siltä osin kuin ne liittyvät tämän asetuksen yleisiin tavoitteisiin.
(102)
Rahoitusmahdollisuuksia ja hankkeiden tuensaajia koskevien tietojen saatavuuden ja avoimuuden lisäämiseksi olisi kussakin jäsenvaltiossa otettava käyttöön yksi keskitetty verkkosivusto tai -portaali, jossa on tietoa kaikista toimenpideohjelmista, mukaan lukien luettelot toimista, joita kustakin toimenpideohjelmasta tuetaan.
(103)
Jotta voidaan varmistaa laaja tietojen välitys rahastojen saavutuksista ja unionin asemasta siinä sekä tiedottaminen mahdollisille tuensaajille rahoitusmahdollisuuksista, tässä asetuksessa olisi toimenpideohjelmien koko huomioon ottaen ja suhteellisuusperiaatetta noudattaen määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt tiedottamis- ja viestintätoimenpiteistä sekä näiden toimenpiteiden tietyistä teknisistä piirteistä.
(104)
Sen varmistamiseksi, että kustakin rahastosta myönnettävät varat keskitetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaan unionin strategiaan ja rahastokohtaisiin perussopimuksissa määrättyihin tavoitteisiin, on tarpeen vahvistaa jäsenvaltioiden tekniseen tukeen myönnettäviä määrärahoja koskevat enimmäismäärät. Lisäksi on tarpeen varmistaa, että teknistä tukea koskevan ohjelmatyön oikeudellinen kehys edistää selkeiden toteuttamismenettelyjen luomista silloin, kun jäsenvaltiot käyttävät samanaikaisesti monia rahastoja ja olisi oltava mahdollista, että tämä kehys käsittää useita alueluokkia.
(105)
On tarpeen erityisesti unionin varojen kerrannaisvaikutusten lisäämiseksi määrittää tekijät, joiden perusteella rahastoista toimenpideohjelmiin osoitettavaa osarahoitusosuutta mukautetaan. On myös tarpeen vahvistaa alueluokittain osarahoituksen enimmäismäärät, jotta voidaan varmistaa osarahoituksen periaatteen noudattaminen siten, että sekä julkisen että yksityisen kansallisen tuen määrä on asianmukainen.
(106)
Jäsenvaltioiden on tarpeen nimetä hallintoviranomainen, todentamisviranomainen ja toiminnallisesti riippumaton tarkastusviranomainen kutakin toimenpideohjelmaa varten. Jotta jäsenvaltiot voivat toimia joustavasti perustaessaan valvontajärjestelmiä, on asianmukaista säätää siitä mahdollisuudesta, että hallintoviranomainen suorittaa myös todentamisviranomaisen tehtävät. Lisäksi jäsenvaltion olisi voitava nimetä välittäviä elimiä, jotka suorittavat tietyt hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen tehtävät. Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava selkeästi niiden velvollisuudet ja tehtävät.
(107)
Jotta voidaan ottaa huomioon rahastojen ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston hallinto- ja valvontajärjestelmien erityinen rakenne sekä tarve varmistaa oikeasuhteinen lähestymistapa, tarvitaan erityisiä säännöksiä hallinto- ja todentamisviranomaisen nimeämisestä. Tarpeettoman hallinnollisen taakan välttämiseksi tämän asetuksen mukaisten nimeämisperusteiden täyttämistä koskeva ennakkotarkastus olisi rajattava pelkästään hallinto- ja todentamisviranomaiseen ja, tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin, muuta valvontaan liittyvää työtä ei olisi vaadittava silloin, kun järjestelmä on pääosin sama kuin ohjelmakaudella 2007-2013. Nimeämistä ei olisi oltava tarpeen hyväksyttää komissiolla. Oikeusvarmuuden parantamiseksi jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava toimittaa nimeämistä koskevat asiakirjat komissiolle tietyin tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin. Jos tarkastus- ja valvontajärjestelyihin perustuvassa nimeämisperusteiden täyttämistä koskevassa seurannassa saadut tulokset osoittavat, että perusteita ei ole täytetty, seurannan olisi johdettava korjaaviin toimiin ja mahdollisesti nimeämisen peruuttamiseen.
(108)
Päävastuu rahastojen ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston vaikuttavasta ja tehokkaasta täytäntöönpanosta on hallintoviranomaisella, joten sillä on merkittävä määrä ohjelman hallintoon ja seurantaan, varainhoitoon ja valvontaan sekä hankkeiden valintaan liittyviä tehtäviä. Näin ollen olisi annettava säännökset hallintoviranomaisen velvollisuuksista ja tehtävistä.
(109)
Todentamisviranomaisen olisi laadittava maksatushakemukset ja toimitettava ne komissiolle. Sen olisi laadittava tilitys ja todennettava tilien täydellisyys, oikeellisuus ja totuudenmukaisuus ja se, että kirjatut menot ovat sovellettavien unionin ja kansallisten sääntöjen mukaiset. Olisi annettava säännökset todentamisviranomaisen velvollisuuksista ja tehtävistä.
(110)
Tarkastusviranomaisen olisi varmistettava, että tehdään hallinto- ja valvontajärjestelmää, toimista poimittua asianmukaista otosta sekä tilejä koskevia tarkastuksia. Olisi annettava säännökset tarkastusviranomaisen velvollisuuksista ja tehtävistä. Ilmoitettuja menoja koskevat tarkastukset olisi tehtävä edustavalle otokselle toimista, jotta tulokset voidaan ekstrapoloida. Luotettavan edustavan otoksen saamiseksi olisi pääsääntöisesti käytettävä tilastollista otantamenetelmää. Tarkastusviranomaisten olisi kuitenkin voitava asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa käyttää muuta kuin tilastollista otantamenetelmää edellyttäen, että tässä asetuksessa säädettyjä ehtoja noudatetaan.
(111)
Varainhoidon valvontaa koskevaa komission toimivaltaa rajoittamatta olisi lisättävä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja komission välillä tällä alalla ja vahvistettava perusteet, joiden mukaisesti komissio voi kansallisten järjestelmien valvontastrategiansa puitteissa määrittää, kuinka vakuuttavat takeet sen olisi saatava kansallisilta tarkastuslaitoksilta.
(112)
Varainhoitoa koskevien yhteisten sääntöjen lisäksi olisi annettava lisäsäännöksiä ERI-rahastojen ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta. Jotta voidaan erityisesti varmistaa, että komissiolla on ennen tilien hyväksymistä riittävä varmuus asiassa, välimaksupyyntöjen johdosta maksettavan määrän olisi oltava 90 prosenttia määrästä, joka saadaan sovellettaessa toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä säädettyä kunkin prioriteetin osarahoitusosuutta kyseisen prioriteetin osalta tukikelpoisiin menoihin. Suorittamatta olevat erääntyneet määrät olisi maksettava jäsenvaltioille tilien hyväksymisen yhteydessä, edellyttäen, että komissio voi todeta, että tilit ovat täydelliset, oikeat ja totuudenmukaiset.
(113)
Tuki olisi maksettava tuensaajille täysimääräisenä 90 päivän kuluessa päivästä, jona tuensaaja on esittänyt maksupyynnön, edellyttäen, että varoja on käytettävissä ensimmäisen ja vuotuisen ennakkomaksun ja välimaksujen johdosta. Hallintoviranomaisen olisi voitava keskeyttää määräajan kuluminen, jos kaikkia todentavia asiakirjoja ei ole toimitettu tai jos on näyttöä lisätutkimuksia vaativasta sääntöjenvastaisuudesta. Olisi säädettävä ensimmäisistä ja vuotuisista ennakkomaksuista sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioilla on riittävästi varoja panna ohjelmat täytäntöön tällaisten järjestelyjen mukaisesti. Vuotuiset ennakkomaksut olisi selvitettävä vuosittain tilien hyväksymisen yhteydessä.
(114)
Sääntöjenvastaisten menojen ilmoittamisen riskin vähentämiseksi todentamisviranomaisen olisi voitava ilman lisäperusteluja sisällyttää lisätarkistuksia edellyttävät määrät välimaksua koskevaan pyyntöön sen tilivuoden jälkeen, jona ne on viety sen kirjanpitojärjestelmään.
(115)
Jotta varmistetaan sitoumuksen vapauttamista koskevien yleisten sääntöjen asianmukainen soveltaminen, rahastojen ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta vahvistettavissa säännöissä olisi kuvattava yksityiskohtaisesti, miten sitoumuksen vapauttamista koskevat määräajat vahvistetaan.
(116)
Jotta varainhoitoasetuksen vaatimuksia voidaan soveltaa rahastojen ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston varainhoitoon, on tarpeen säätää tilien laatimista sekä tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskevat menettelyt, joilla olisi varmistettava näiden järjestelyjen selkeä perusta ja oikeusvarmuus. Jotta jäsenvaltio voisi täyttää velvollisuutensa asianmukaisesti, sen olisi lisäksi voitava jättää tileistä pois määrät, joiden laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden arviointi on meneillään.
(117)
Tuensaajien hallinnollisen taakan vähentämiseksi olisi asetettava erityiset määräajat, joiden kuluessa hallintoviranomaiset ovat velvollisia varmistamaan, että toimista on saatavilla asiakirjoja sen jälkeen kun menot on toimitettu tai toimi saatettu päätökseen. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti asiakirjojen säilytysaika olisi määritettävä toimen tukikelpoisten menojen kokonaismäärän mukaan.
(118)
Koska tilit tarkistetaan ja hyväksytään vuosittain, sulkemismenettelyä olisi merkittävästi yksinkertaistettava. Ohjelman lopullisen sulkemisen olisi näin ollen perustuttava ainoastaan viimeistä tilivuotta koskeviin asiakirjoihin ja lopulliseen täytäntöönpanokertomukseen tai viimeiseen vuosittaiseen täytäntöönpanokertomukseen ilman, että on tarpeen toimittaa lisää asiakirjoja
(119)
Jotta voidaan suojata unionin taloudelliset edut ja tarjota ohjelmien tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseen tarvittavat resurssit, olisi annettava säännöksiä, joiden nojalla komissio voi keskeyttää maksatuksen prioriteettien tai toimenpideohjelmien tasolla.
(120)
Oikeusvarmuuden lisäämiseksi jäsenvaltioiden kannalta on aiheellista vahvistaa suhteellisuusperiaatetta noudattaen erityiset järjestelyt ja menettelyt jäsenvaltioiden ja komission tekemiä rahoitusoikaisuja varten rahastojen sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta.
(121)
On tarpeen luoda oikeudellinen kehys, jossa säädetään vahvasta kansallisen ja alueellisen tason hallinto- ja valvontajärjestelmistä sekä tehtävien ja vastuun tarkoituksenmukaisesta jaosta, kun on kyse yhteistyössä toteutettavasta hallinnoinnista. Komission asemaa olisi näin ollen täsmennettävä ja selkeytettävä ja olisi säädettävä oikeasuhteiset säännöt, jotka koskevat komission tekemiä rahoitusoikaisuja.
(122)
Toimien tarkastusvälin olisi oltava oikeassa suhteessa rahastoista sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta annettavan unionin tuen määrään. Etenkin olisi vähennettävä suoritettavien tarkastusten määrää, kun toimeen liittyvien tukikelpoisten menojen yhteismäärä on enintään 200 000 euroa EAKR:n ja koheesiorahaston osalta, enintään 150 000 euroa ESR:n osalta ja enintään 100 000 euroa Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta. Olisi kuitenkin oltava mahdollista suorittaa tarkastuksia milloin tahansa, kun on näyttöä sääntöjenvastaisuudesta tai petoksesta, tai päätökseen saadun toimen päättämisen jälkeen osana otantatarkastusta. Komission olisi voitava tarkastaa tarkastusviranomaisen jäljitysketju tai osallistua tarkastusviranomaisen paikan päällä tekemiin tarkastuksiin. Jos komissio ei tällä tavalla voi tarvittavassa määrin varmistua siitä, että tarkastusviranomainen toimii tehokkaasti, sen olisi voitava suorittaa tarkastustoimenpide uudelleen silloin, kun tämä on kansainvälisesti hyväksyttyjen tarkastusstandardien mukaista. Jotta komission tekemien tarkastusten määrä olisi oikeassa suhteessa riskiin, komission olisi voitava vähentää toimenpideohjelmia koskevaa tarkastustyötään, jos merkittäviä puutteita ei ole tai jos voidaan luottaa tarkastusviranomaiseen. Tuensaajiin kohdistuvan hallinnollisen taakan vähentämiseksi olisi otettava käyttöön erityiset säännöt, joilla vähennetään eri tahojen, eli tilintarkastustuomioistuimen, komission ja tarkastusviranomaisen, samoja toimia koskevien tarkastusten päällekkäisyyttä.
(123)
Tämän asetuksen tiettyjen muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta antaa säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti seuraavista: kumppanuutta koskevat eurooppalaiset käytännesäännöt, yhteisen strategiakehyksen 4 ja 7 jakson täydentäminen ja muuttaminen, sovellettavan rahoitusoikaisun tason määrittämistä koskevat perusteet, maan hankintaa ja teknisen tuen yhdistämistä rahoitusvälineiden kanssa koskevat erityissäännöt, rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien elinten tehtävät, velvollisuudet ja vastuu, rahoitusvälineiden hallinnointi ja valvonta, rahoitusvälineille suoritettujen maksujen peruuttaminen ja niiden seurauksena suoritettavat maksatushakemusten mukautukset, rahoitusvälineiden vuotuisten maksuerien pääomittamista koskevan järjestelmän perustaminen, tuloksellisuuden perusteella tapahtuvaa hallintokustannusten ja maksujen vahvistamista koskevat erityissäännöt ja sovellettavat maksujen kynnysarvot sekä pääomitettujen hallintokustannusten korvaamista ja oman pääoman ehtoisia välineitä ja mikroluottoja koskevia maksuja koskevat erityssäännöt, nettotuloa tuottavien toimien kiinteämääräinen maksujen taso määrätyillä aloilla sekä kiinteämääräisten maksujen käyttöönotto tieto- ja viestintäteknologian, tutkimuksen ja innovoinnin ja
energiatehokkuuden määrätyillä aloilla ja osa-aloilla, nettotuloja tuottavien toimien diskontattujen nettotulojen laskemista koskevat menetelmät, tuensaajan korvaamista julkisen ja yksityisen sektorin yhteishankkeissa koskevat lisäsäännöt, julkisen ja yksityisen sektorin välisiin sopimuksiin sisällytettävät vähimmäisvaatimukset, jotka ovat tarpeen menojen tukikelpoisuutta koskevan poikkeuksen soveltamiseksi, olemassa oleviin menetelmiin perustuvien tukien välillisiin kustannuksiin sovellettavan kiinteän määrän määrittely ja unionin toimintapolitiikkoihin sovellettavat vastaavat määrät, suurhankkeen laatuarvion suorittamisessa käytettävät menettelyt, niiden tapausten määrittelyä koskevat perusteet, joissa sääntöjenvastaisuudesta on ilmoitettava, annettavat tiedot ja sovellettavat ehdot ja menetelmät määritettäessä, onko määrät, joita ei voida periä takaisin, korvattava jäsenvaltion vastuilla, tiedot, jotka on tallennettava ja joita on säilytettävä hallintoviranomaisen perustamissa seurantajärjestelmissä tietokoneistetussa muodossa, kirjausketjua koskevat vähimmäisvaatimukset, toimia koskevien tarkastusten laajuus ja sisältö sekä otoksen valinnassa noudatettavat menettelyt, tarkastusten kuluessa kerättyjen tietojen käyttö, ja perusteet, joiden nojalla määritetään hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaassa toiminnassa olevat vakavat puutteet sovellettavan rahoitusoikaisun tason määräämistä sekä kiinteiden määrien tai ekstrapoloitujen rahoitusoikaisujen soveltamista varten. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(124)
Komissiolle olisi annettava valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä kaikkien ERI-rahastojen osalta päätöksiä kumppanuussopimusten osatekijöiden hyväksymisestä ja kumppanuussopimusten muuttamisesta, päätöksiä, joilla hyväksytään tarkistetun kumppanuussopimuksen osatekijöitä, päätöksiä ohjelmista ja prioriteeteista, jotka ovat saavuttaneet välitavoitteensa ja jotka voivat hyötyä suoritusvarauksen kohdentamisesta, päätöksiä ohjelmien muuttamisesta sellaisten korjaustoimien johdosta, joilla määrärahoja on siirretty muihin ohjelmiin, päätöksiä vuotuisista suunnitelmista, jotka koskevat toimia, jotka rahoitetaan teknisestä tuesta komission aloitteesta ja, kun on kyse vapauttamisesta, päätöksiä ohjelmien hyväksymisestä annettujen päätösten muuttamisesta; EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta päätöksiä Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen liittyvät kriteerit täyttävien alueiden ja jäsenvaltioiden määrittämisestä, päätöksiä maksusitoumusmäärärahojen vuotuisesta jakautumisesta jäsenvaltioille, päätöksiä kunkin jäsenvaltion koheesiorahastomäärärahoista Verkkojen Eurooppa -välineelle siirrettävästä määrästä, päätöksiä kunkin jäsenvaltion rakennerahastomäärärahoista vähävaraisimmille annettavaan apuun siirrettävästä määrästä, päätöstä, jolla hyväksytään osan Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen määrärahoista siirto Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen, päätöksiä rahoitusoikaisun tekemisestä tai tekemättä jättämisestä
tapauksessa, jossa ei ole noudatettu täydentävyyttä, päätöksiä toimenpideohjelmien hyväksymisestä ja muuttamisesta, päätöksiä suurhankkeen rahoitustuen epäämisestä, päätöksiä rahoitustuen hyväksymisestä valittuun suurhankkeeseen ja suurhankkeen hyväksymisen ehdon toteutumiselle annetun ajan jatkamisesta ja päätöksiä yhteisistä toimintasuunnitelmista sekä EAKR:n, ESR:n, koheesiorahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta päätöksiä tilinpäätöksen hyväksymättä jättämisestä ja veloitettava määrästä, jos tilinpäätöstä ei hyväksytä, päätöksiä välimaksujen keskeyttämisestä ja päätöksiä rahoitusoikaisuista.
(125)
Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanolle, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: saavutettua edistymistä koskevaa raporttia annettaessa käytettävä malli, rahastoja koskeva toimenpideohjelman malli, suurhankkeita koskevan kustannus-hyötyanalyysissä käytettävät menettelyt, suurhankkeista tiedottamisen muoto, yhteisen toimintasuunnitelman malli, vuotuisten ja lopullisten täytäntöönpanokertomusten malli, sääntöjenvastaisuuksista ilmoittamisen tiheys ja siinä käytettävä malli, hallinnollisen vahvistuslausuman malli sekä tarkastusstrategian, lausunnon ja vuotuisen tarkastuskertomuksen mallit Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (19) mukaisesti.
(126)
Jotta voidaan varmistaa jäsenvaltioiden välttämätön panos ja parempi osallistuminen komission käyttäessä täytäntöönpanovaltaansa tämän asetuksen soveltamiseksi tietyillä erityisen arkaluonteisilla politiikan aloilla, jotka liittyvät ERI-rahastoihin, ja jotta jäsenvaltioilla olisi enemmän sananvaltaa hyväksyttäessä yhdenmukaisia edellytyksiä tällaisilla aloilla tai sellaisten muita täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotka vaikuttavat tai saattavat vaikuttaa merkittävästi joko jäsenvaltioiden talouteen, kansalliseen talousarvioon tai niiden julkishallinnon moitteettomaan toimintaan, olisi asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen hyväksyttävä täytäntöönpanosäädökset, jotka koskevat ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden tukemista koskevien tietojen antamiseen sovellettavia menetelmiä, yksityiskohtaisia järjestelyjä, joilla varmistetaan yhdenmukainen lähestymistapa määritettäessä tuloskehyksessä kunkin prioriteetin välitavoitteita ja tavoitteita, ja välitavoitteiden ja tavoitteiden saavuttamisen arviointia varten, rahoitusvälineiden seurantaa koskevia vakioehtoja ja -edellytyksiä, rahoitusvälineitä hallinnoivien elinten toteuttamaa ohjelmiin suoritettavien rahoitusosuuksien siirtoa ja hallinnointia koskevia yksityiskohtaisia järjestelyjä, rahoitussopimuksen mallia joka koskee pk-yrityksille tarkoitettuja, yhteisiin rajaamattomiin vakuuksiin ja arvopaperistamiseen perustuvia rahoitusvälineitä, malleja, joita käytetään toimitettaessa lisätietoja, jotka koskevat rahoitusvälineitä, komissiolle toimitettavien maksuhakemusten yhteydessä ja silloin kun raportoidaan rahoitusvälineestä komissiolle, hallintoa ja valvontaa koskevan sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän ehtoja ja edellytyksiä, nimikkeistöä, johon perustuen tukitoimien luokat määritellään
toimenpideohjelmien toimintalinjojen osalta, sen ilmoituksen muotoa, jota käytetään ilmoitettaessa valitusta suurhankkeesta, toimea koskevien tiedotus- ja viestintätoimenpiteiden teknisten ominaisuuksien määrittelyä, symbolin luomista koskevien ohjeiden laatimista ja vakiovärien määrittelyä, mallia, jota käytetään rahoitusta koskevien tietojen antamista komissiolle seurantaa varten, yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka koskevat tuensaajien, hallintoviranomaisten, todentamisviranomaisten ja tarkastusviranomaisten sekä välittävien elinten välistä tietojen vaihtoa, riippumattoman tarkastuselimen antamaa kertomusta ja lausuntoa koskevaa mallia sekä kuvausta olemassa olevista tehtävistä ja menettelyistä, jotka hallintoviranomaisella ja tarvittaessa todentamisviranomaisilla on käytössään, hallinto- ja valvontajärjestelmän yksityiskohtainen kuvausta, maksuhakemusten mallia ja tilinpäätösmallia.
(127)
Tietyt täytäntöönpanosäädökset voidaan hyväksyä asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen, jos mahdolliset vaikutukset ja seuraamukset ovat niin merkittäviä jäsenvaltioille, että on perusteltua poiketa yleissäännöstä. Tämä mukaisesti komission ei tulisi hyväksyä ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, jos komitea ei ole antanut lausuntoa. Nämä täytäntöönpanosäädökset koskevat menetelmien määrittelyä tietojen antamiseksi ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden tukemisesta, tuloskehyksen välitavoitteiden vahvistamiseen sovellettavien menetelmien määrittelyä, rahoitusvälineisiin liittyvien vakioehtojen ja -edellytysten vahvistamista, sellaisten yksityiskohtaisten järjestelyjen vahvistaminen, jotka koskevat ohjelmien rahoitusosuuksien siirtoa ja hallinnointia tiettyjen rahoitusvälineiden osalta, rahoitussopimusmallin hyväksymistä pk-yrityksille tarkoitettuja yhteisiin rajaamattomiin vakuuksiin ja arvopaperistamiseen perustuvia yhteisiä välineitä varten, rahoitusvälineitä koskevia tietoja komissiolle toimitettaessa käytettävän mallin vahvistamista, sellaisen nimikkeistön määrittelyä, johon perustuen tukitoimien luokkia voidaan määritellä toimenpideohjelmien toimintalinjojen osalta, toimea koskevien tiedotus- ja viestintätoimenpiteiden teknisten ominaisuuksien määrittelyä, symbolin luomista koskevien ohjeiden laatimista ja vakiovärien määrittelyä sekä hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta suoritettavaa tallennusta ja tietojen säilyttämistä koskevien teknisten eritelmien vahvistamista. Tämän vuoksi näihin täytäntöönpanosäädöksiin olisi sovellettava asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
(128)
Koska tämän asetus korvaa asetuksen (EY) N:o 1083/2006, tuo asetus olisi kumottava. Tämä asetus ei saisi kuitenkaan vaikuttaa sellaisen tuen jatkamiseen tai muuttamiseen, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1083/2006 tai muun 31 päivänä joulukuuta 2013 kyseiseen tukeen sovellettavan lainsäädännön nojalla. Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 mukaisesti esitettyjen tai hyväksyttyjen tukihakemusten olisi sen vuoksi pysyttävä voimassa. Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 59 artiklan 1 kohdan b alakohdasta poiketen olisi myös säädettävä erityisistä siirtymäsäännöksistä, jotka koskevat sitä, milloin hallintoviranomainen voi suorittaa todentamisviranomaisen tehtävät sellaisen toimintaohjelmien osalta, joka on toteutettu edeltävän oikeudellisen kehyksen puitteissa asetuksen (EY) N:o 1083/2006 73 artiklan 3 kohdan mukaisen komission toteuttamaa arviointia varten, kun sovelletaan 123 artiklan 5 kohtaa ja kun on kyse 102 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisten suurhankkeiden hyväksyntämenettelystä.
(129)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli vahvistaa taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta, vaan se voidaan alueiden välisten kehityserojen sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyden sekä jäsenvaltioiden ja alueiden rahoitusvarojen rajallisuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(130)
Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden ripeän soveltamisen varmistamiseksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
ENSIMMÄINEN OSA
KOHDE JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa annetaan yhteiset säännöt, jotka koskevat Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR), Euroopan sosiaalirahastoa (ESR), koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa, jäljempänä 'maaseuturahasto', sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa, jotka toimivat yhteisen kehyksen puitteissa, jäljempänä 'Euroopan rakenne- ja investointirahastot - 'ERI-rahastot'. Lisäksi siinä annetaan säännökset, jotka ovat tarpeen ERI-rahastojen vaikuttavuuden turvaamiseksi ja niiden keskinäiseksi koordinoimiseksi sekä näiden rahastojen ja muiden unionin välineiden koordinoimiseksi. ERI-rahastoihin sovellettavat yhteiset säännöt on esitetty toisessa osassa.
Kolmannessa osassa annetaan EAKR:ää, ESR:ää, jäljempänä yhdessä 'rakennerahastot', ja koheesiorahastoa koskevat yleiset säännöt rakennerahastojen ja koheesiorahaston, jäljempänä 'rahastot', tehtävistä, ensisijaisista tavoitteista ja rahastojen rakenteista sekä perusteista, jotka jäsenvaltioiden ja alueiden on täytettävä voidakseen saada tukea rahastoista, käytettävissä olevista rahoitusvaroista ja niiden jakoperusteista.
Neljännessä osassa annetaan rahastoihin sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahastoon sovellettavat yleiset säännöt, jotka koskevat hallintoa ja valvontaa, varainhoitoa, kirjanpitoa ja rahoitusoikaisuja.
Tässä asetuksessa annetuilla säännöillä ei rajoiteta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 (20) olevien säännösten eikä seuraavissa asetuksissa, jäljempänä 'rahastokohtaiset asetukset', annettujen erityissäännösten soveltamista tämän artiklan viidennen kohdan mukaisesti:
1)
Asetus (EU) N:o 1301/2013, jäljempänä 'EAKR-asetus';
2)
Asetus (EU) N:o 1304/2013, jäljempänä 'ESR-asetus';
3)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1300/2013, jäljempänä 'koheesiorahastoasetus';
4)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1299/2013, jäljempänä 'Euroopan alueellista yhteistyötä koskeva asetus';
5)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1305/2013, jäljempänä 'maaseuturahastoasetus'; ja
6)
tuleva unionin säädös, jossa vahvistetaan meri- ja kalastuspolitiikalle ohjelmakautena 2014-2020 annettavan rahoitustuen edellytykset, jäljempänä "Euroopan meri- ja kalastusrahastoa koskeva asetus";
Tämän asetuksen toista osaa sovelletaan kaikkiin ERI-rahastoihin, jollei siinä nimenomaisesti sallita poikkeuksia. Tämän asetuksen kolmannessa ja neljännessä osassa annetaan toista osaa täydentäviä sääntöjä siten, että kolmannen osan sääntöjä sovelletaan rahastoihin ja neljännen osan sääntöjä rahastoihin ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoon, ja niissä voidaan nimenomaisesti sallia poikkeukset asianomaisissa rahastokohtaisissa asetuksissa. Rahastokohtaisissa asetuksissa voidaan antaa sääntöjä, jotka täydentävät tämän asetuksen toista osaa ERI-rahastojen osalta, tämän asetuksen kolmatta osaa rahastojen osalta ja tämän asetuksen neljättä osaa rahastojen sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta. Rahastokohtaisten asetusten täydentävät säännöt eivät saa olla ristiriidassa tämän asetuksen toisen, kolmannen tai neljännen osan kanssa. Jos on epäselvää, mitä säännöksiä sovelletaan, tämän asetuksen toista osaa sovelletaan ensisijaisesti rahastokohtaisiin sääntöihin nähden ja tämän asetuksen toista, kolmatta ja neljättä osaa sovelletaan ensisijaisesti rahastokohtaisiin asetuksiin nähden.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
'älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevalla unionin strategialla' Eurooppa-neuvoston 17 päivänä kesäkuuta 2010 antamien päätelmien liitteessä I ("Euroopan uusi työllisyys- ja kasvustrategia - EU:n yleistavoitteet"), 13 päivänä heinäkuuta 2010 annetussa neuvoston suosituksessa (21) sekä neuvoston päätöksessä 2010/707/EU (22) esitettyjä jäsenvaltioiden ja unionin toimintaa ohjaavia yleistavoitteita ja yhteisiä tavoitteita sekä tällaisten yleistavoitteiden ja yhteisten tavoitteiden mahdollisia tarkistuksia;
2)
'strategisella toimintapoliittisella kehyksellä' yhtä tai useampaa kansallisella tai alueellisella tasolla laadittua asiakirjaa, joissa määritetään rajoitettu määrä näyttöön perustuvia johdonmukaisia prioriteetteja ja näiden prioriteettien toteuttamisen aikataulu, ja siihen voi sisältyä seurantamekanismi;
3)
'älykkäällä erikoistumisstrategialla' kansallisia tai alueellisia innovaatiostrategioita, joissa asetetaan prioriteetteja kilpailuedun luomiseksi kehittämällä tutkimus- ja innovaatiovahvuuksia ja sovittamalla niitä liiketoiminnan tarpeisiin, jotta voidaan reagoida esiin tuleviin mahdollisuuksiin ja markkinakehitykseen johdonmukaisella tavalla välttäen samalla päällekkäisyydet ja toimien pirstoutuminen; älykäs erikoistumisstrategia voi olla kansallisen tai alueellisen tutkimus- ja innovaatiotoiminnan strategisen toimintapoliittisen kehyksen muodossa tai sen osa;
4)
'rahastokohtaisilla säännöillä' säännöksiä, jotka on annettu tämän asetuksen kolmannessa tai neljännessä osassa tai 1 artiklan neljännessä kohdassa luetellussa, yhtä tai useampaa ERI-rahastoa koskevassa asetuksessa taikka niiden pohjalta;
5)
'ohjelmatyöllä' monivaiheista organisointi-, päätöksenteko- ja varojenjakomenettelyä, johon kumppanit osallistuvat 5 artiklan mukaisesti ja jonka tavoitteena on panna täytäntöön unionin ja jäsenvaltioiden monivuotiset yhteiset toimenpiteet älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteiden toteuttamiseksi;
6)
'ohjelmalla' tämän asetuksen kolmannessa tai neljännessä osassa sekä Euroopan meri- ja kalastusrahastoa koskevassa asetuksessa tarkoitettua 'toimenpideohjelmaa' ja maaseuturahastoasetuksessa tarkoitettua 'maaseudun kehittämisohjelmaa';
7)
'ohjelma-alueella' yksittäisen ohjelman kattamaa maantieteellistä aluetta tai. jos ohjelma kattaa useamman kuin yhden alueluokan, maantieteellistä aluetta, joka vastaa kutakin yksittäistä alueluokkaa;
8)
tämän asetuksen toisessa ja neljännessä osassa 'prioriteetilla' tämän asetuksen kolmannessa osassa tarkoitettua 'toimintalinjaa' EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta sekä Euroopan meri- ja kalastusrahastoa koskevassa asetuksessa ja maaseuturahastoasetuksessa tarkoitettua 'unionin prioriteettia';
9)
'toimella' hanketta, sopimusta, toimenpidettä tai hankeryhmää, jonka kyseisten ohjelmien hallintoviranomaiset ovat valinneet tai joka on valittu näiden hallintoviranomaisten valvonnassa ja jolla edistetään prioriteetin tai prioriteettien tavoitteiden saavuttamista; rahoitusvälineiden yhteydessä toimi muodostuu rahoituksesta, joka ohjelmasta osoitetaan rahoitusvälineisiin ja näiden rahoitusvälineiden kautta sen jälkeen annettavasta rahoitustuesta;
10)
'tuensaajalla' toimien käynnistämisestä tai sekä käynnistämisestä että täytäntöönpanosta vastaavaa julkista tai yksityistä tahoa sekä vain maaseuturahastoasetuksen ja Euroopan meri- ja kalastusrahastoa koskevan asetuksen, osalta luonnollista henkilöä; tämän artiklan 13 kohdassa määriteltyjen valtiontukijärjestelmien yhteydessä 'tuensaajalla' tarkoitetaan tukea saavaa tahoa; tämän asetuksen toisen osan IV osaston mukaisten rahoitusvälineiden yhteydessä 'tuensaajalla' tarkoitetaan rahoitusvälineen tai tapauksen mukaan rahasto-osuusrahaston käyttöönotosta vastaavaa tahoa;
11)
'rahoitusvälineillä' varainhoitoasetuksessa määriteltyjä rahoitusvälineitä, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä;
12)
'loppukäyttäjällä' oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, joka saa rahoitustukea rahoitusvälineestä;
13)
'valtiontuella' Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvaa tukea, jonka tässä asetuksessa katsotaan sisältävän myös komission asetuksessa (EY) N:o 1998/2006 (23), komission asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 (24) ja komission asetuksessa (EY) N:o 875/2007 (25) tarkoitetun vähämerkityksisen tuen;
14)
'päätökseen saadulla toimella' toimea, joka on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ja jonka osalta tuensaajat ovat maksaneet kaikki asiaankuuluvat maksut ja tuensaajille on maksettu vastaava julkinen rahoitusosuus;
15)
'julkisilla menoilla' toimien julkista rahoitusosuutta, joka on peräisin kansallisten tai alue- tai paikallisviranomaisten talousarviovaroista taikka ERI-rahastoja varten varatuista unionin talousarviovaroista tai julkisoikeudellisten yhteisöjen taikka viranomaisten tai julkisoikeudellisten yhteisöjen muodostamien yhteenliittymien talousarviovaroista, ja joihin voi ESR:n ohjelmien tai prioriteettien osarahoitusosuuden määrittämiseksi kuulua työnantajien ja työntekijöiden yhdessä antamia varoja;
16)
'julkisoikeudellisella yhteisöllä' Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (26) 1 artiklan 9 kohdassa tarkoitettua julkisoikeudellista laitosta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006 (27) mukaisesti perustettua eurooppalaista alueellisen yhteistyön yhtymää (EAYY) riippumatta siitä, katsotaanko EAYY asianomaisissa kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä julkisoikeudelliseksi vai yksityisoikeudelliseksi yhteisöksi;
17)
'asiakirjalla' paperia tai sähköistä välinettä, joka sisältää tämän asetuksen kannalta merkityksellistä tietoa;
18)
'välittävällä toimielimellä' julkista tai yksityistä yhteisöä, joka toimii hallinto- tai todentamisviranomaisen alaisuudessa tai joka hoitaa tällaisen viranomaisen puolesta tuensaajien täytäntöönpanotoimiin liittyviä tehtäviä;
19)
'yhteisölähtöisellä paikallisella kehittämisstrategialla' yhtenäistä joukkoa toimia, joiden tarkoituksena on toteuttaa paikallisia tavoitteita ja tarpeita ja joilla edistetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamista ja jotka paikallinen toimintaryhmä suunnittelee ja panee täytäntöön;
20)
'kumppanuussopimuksella' jäsenvaltion yhdessä kumppaneiden kanssa monitasohallintoperiaatetta noudattaen laatimaa asiakirjaa, jossa vahvistetaan ERI-rahastojen varojen käyttöä koskeva kyseisen jäsenvaltion strategia, prioriteetit ja järjestelyt tehokkaalla ja toimivalla tavalla älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian mukaisesti ja jonka komissio hyväksyy arvioinnin ja kyseisen jäsenvaltion kanssa käydyn vuoropuhelun jälkeen;
21)
'alueluokalla' 90 artiklan 2 kohdan mukaista alueen luokittelua 'vähemmän kehittyneisiin alueisiin', 'siirtymäalueisiin' tai 'kehittyneempiin alueisiin';
22)
'maksupyynnöllä' jäsenvaltion komissiolle toimittamaa maksatushakemusta tai menoilmoitusta;
23)
'EIP:llä' Euroopan investointipankkia, Euroopan investointirahastoa tai mitä tahansa Euroopan investointipankin tytäryhteisöä;
24)
'julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksilla' julkisten elinten ja yksityisen sektorin yhteistyön muotoja, joilla pyritään parantamaan sellaisten infrastruktuurihankkeiden tai muunlaisten toimien toteuttamista, joilla tarjotaan julkisia palveluja riskinjaon, yksityisen sektorin kokemusten yhteen kokoamisen tai pääoman lisälähteiden kautta;
25)
'julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvalla toimella' toimea, joka toteutetaan tai joka on tarkoitus toteuttaa julkisen ja yksityisen kumppanuusrakenteen puitteissa;
26)
'sulkutilillä' pankkitiliä, josta on tehty hallintoviranomaisen tai välittävän toimielimen ja rahoitusvälineen käyttöön ottavan tahon välinen kirjallinen sopimus tai, kun kyse on julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvasta toimesta, tukea saavan julkisen yhteisön ja hallintoviranomaisen tai välittävän toimielimen hyväksymän yksityisen sektorin kumppanin välinen kirjallinen sopimus, ja joka on avattu erityisesti tukikelpoisuusajan jälkeen maksettavien varojen säilyttämistä varten yksinomaan 42 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, 42 artiklan 2 kohdassa, 42 artiklan 3 kohdassa ja 64 artiklassa säädettyjä käyttötarkoituksia silmällä pitäen, tai pankkitiliä, joka on avattu ehdoin, jotka tarjoavat edellä mainittua vastaavat takuut rahastosta suoritettavien maksujen osalta;
27)
'rahasto-osuusrahastolla' rahastoa, jonka tavoitteena on antaa yhdestä tai useammasta ohjelmasta tukea useille rahoitusvälineille. Jos rahoitusvälineiden käyttöönotto toteutetaan rahasto-osuusrahaston kautta, rahasto-osuusrahaston käyttöönotosta vastaava elin katsotaan ainoaksi tämän artiklan 10 kohdassa tarkoitetuksi tuensaajaksi;
28)
'pk-yrityksellä' komission suosituksessa 2003/361/EY (28) määriteltyä mikroyritystä taikka pientä tai keskisuurta yritystä;
29)
kolmannessa ja neljännessä osassa 'tilivuodella' 1 päivänä heinäkuuta alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta päättyvää jaksoa, lukuun ottamatta ohjelmakauden ensimmäistä tilivuotta, jonka osalta sillä tarkoitetaan menojen tukikelpoisuuden alkamispäivänä alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2015 päättyvää jaksoa. Viimeinen tilivuosi on 1 päivänä heinäkuuta 2023 alkava ja 30 päivänä kesäkuuta 2024 päättyvä jakso;
30)
kolmannessa ja neljännessä osassa 'varainhoitovuodella' tammikuun 1 päivänä alkavaa ja joulukuun 31 päivänä päättyvää jaksoa.
31)
'makroaluestrategialla' Eurooppa-neuvoston hyväksymää yhtenäistä kehystä, jota voidaan tukea muun muassa ERI-rahastoista ja jolla pyritään vastaamaan yhteisiin haasteisiin, joita ilmenee tietyllä maantieteellisellä alueella, joka liittyy samalla alueella sijaitseviin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin, jotka näin hyötyvät taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta edistävän yhteistyön tehostumisesta;
32)
'merialuestrategialla' tiettyä maantieteellistä aluetta koskevaa jäsenneltyä yhteistyökehystä, joka on unionin toimielinten sekä sellaisten jäsenvaltioiden, niiden alueiden ja tapauksen mukaan kolmansien maiden laatima, joilla on yhteinen merialue; merialuestrategiassa otetaan huomioon merialueen maantieteelliset, ilmastolliset, taloudelliset ja poliittiset erityispiirteet;
33)
'sovellettavilla ennakkoehdoilla' konkreettista ja täsmällisesti ennalta määriteltyä kriittistä tekijää, joka on välttämätön ennakkoedellytys investointiprioriteetin tai unionin prioriteetin erityistavoitteen tehokkaalle ja vaikuttavalle saavuttamiselle, ja joka liittyy siihen suoraan ja olennaisesti sekä vaikuttaa siihen välittömästi;
34)
'erityistavoitteella' lopputulosta, jonka saavuttamista edistetään jollakin investointiprioriteetilla tai unionin prioriteetilla tällaisen prioriteetin puitteissa tietyssä kansallisessa tai alueellisessa yhteydessä toteutettavilla toimilla tai toimenpiteillä;
35)
'Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetuilla asiaankuuluvilla maakohtaisilla suosituksilla' ja 'Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetuilla asiaan kuuluvilla neuvoston suosituksilla' sellaisiin rakenteellisiin haasteisiin liittyviä suosituksia, joihin on tarkoituksenmukaista vastata sellaisten monivuotisten investointien avulla, jotka kuuluvat suoraan rahastokohtaisissa asetuksissa säädettyyn ERI-rahastojen soveltamisalaan;
36)
'sääntöjenvastaisuudella' mitä tahansa unionin oikeuden tai sen soveltamiseen liittyvän kansallisen lainsäädännön rikkomista, joka johtuu ERI-rahastojen täytäntöönpanoon osallistuvan talouden toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja joka tuottaa tai voisi tuottaa vahinkoa unionin talousarviolle siihen kohdistuvan perusteettoman menoerän vuoksi;
37)
'talouden toimijalla' luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä taikka muuta tahoa, joka osallistuu ERI-rahastoista annettavan avustuksen käyttöön, paitsi jäsenvaltioita, jotka käyttävät toimivaltaansa viranomaisena;
38)
'systeemisellä sääntöjenvastaisuudella' sääntöjenvastaisuutta, joka voi olla luonteeltaan toistuvaa, jonka esiintyminen on erittäin todennäköistä samankaltaisissa toimissa, joka johtuu vakavasta puutteesta hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokkaassa toiminnassa, mukaan lukien tämän asetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisten asiaankuuluvien menettelyjen käyttöönoton laiminlyönti;
39)
'vakavalla puutteella hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokkaassa toiminnassa' rahastojen sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahaston tämän asetuksen neljännen osan mukaisen täytäntöönpanon osalta puutetta, jonka korjaamiseksi järjestelmään on tehtävä huomattavia parannuksia, josta aiheutuu rahastoille sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahastolle merkittävä sääntöjenvastaisuuksien riski ja jonka olemassaolo on ristiriidassa hallinto- ja valvontajärjestelmän toimintaa koskevan ja huomautuksia sisältämättömän tarkastuskertomuksen kanssa.
3 artikla
Komission päätösten määräaikojen laskeminen
Jos komissiolle asetetaan 16 artiklan 2 ja 3 kohdan, 29 artiklan 3 kohdan, 30 artiklan 2 ja 3 kohdankohdan, 102 artiklan 2 kohdan, 107 artiklan 2 kohdan ja 108 artiklan 3 kohdan nojalla määräaika, jonka kuluessa se antaa päätöksen tai muuttaa päätöstä täytäntöönpanosäädöksellä, tähän määräaikaan ei sisälly jaksoa, joka alkaa sitä päivää seuraavana päivänä, jona komissio lähettää huomautuksensa jäsenvaltiolle, ja joka jatkuu siihen asti, kun jäsenvaltio vastaa huomautuksiin.
TOINEN OSA
ERI-RAHASTOIHIN SOVELLETTAVAT YHTEISET SÄÄNNÖKSET
I OSASTO
ERI-RAHASTOILLE ANNETTAVAN UNIONIN TUEN PERIAATTEET
4 artikla
Yleiset periaatteet
1. ERI-rahastoista annetaan monivuotisten ohjelmien kautta kansallisia, alueellisia ja paikallisia tukitoimia täydentävää tukea älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamiseen sekä niiden tehtävien hoitamiseen, joita ERI-rahastoilla on perussopimuksissa määrättyjen rahastokohtaisten tavoitteiden mukaisesti, mukaan lukien taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus, ottaen huomioon asiaankuuluvat yhdennetyt Eurooppa 2020 -suuntaviivat, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat neuvoston suositukset sekä tarvittaessa kansallisella tasolla kansalliset uudistusohjelmat.
2. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat kunkin jäsenvaltion erityisolot huomioon ottaen, että ERI-rahastojen tuki on asiaankuuluvien unionin politiikkojen sekä 5, 7 ja 8 artiklassa tarkoitettujen monialaisten periaatteiden sekä unionin prioriteettien mukaista ja että se täydentää unionin muita välineitä.
3. ERI-rahastoista annettava tuki pannaan täytäntöön tiiviissä yhteistyössä komission ja jäsenvaltioiden välillä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
4. Jäsenvaltiot, asianmukaisella alueellisella tasolla niiden institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoituspuitteidensa mukaisesti, ja niiden tätä varten nimeämät elimet vastaavat ohjelmien valmistelusta ja täytäntöönpanosta sekä tämän asetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisten tehtäviensä suorittamisesta yhdessä 5 artiklassa tarkoitettujen asiaankuuluvien kumppanien kanssa tämän asetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
5. ERI-rahastojen täytäntöönpanoon ja käyttöön liittyvien järjestelyjen ja erityisesti ohjelmien valmisteluun ja täytäntöönpanoon tarvittavien, seurantaan, raportointiin, arviointiin, hallinnointiin ja valvontaan liittyvien taloudellisten ja hallinnollisten resurssien osalta on noudatettava suhteellisuusperiaatetta kohdennettavan tuen määrän suhteen ja otettava huomioon yleistavoite, jonka mukaan on vähennettävä ohjelmien hallinnointiin ja valvontaan osallistuvien elinten hallinnollista taakkaa.
6. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat kukin oman vastuualueensa mukaisesti ERI-rahastojen välisen sekä ERI-rahastojen ja unionin muiden asiaankuuluvien, myös unionin ulkoisiin toimiin liittyvien politiikkojen, strategioiden ja välineiden, myös unionin ulkoisiin toimiin liittyvien, välisen koordinaation.
7. ERI-rahastoille kohdennettu unionin talousarvion osa toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission yhteistyössä toteutettavan hallinnon puitteissa varainhoitoasetuksen 59 artiklan mukaisesti, lukuun ottamatta tämän asetuksen 92 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua koheesiorahastosta Verkkojen Eurooppa -välineelle siirrettyä määrää ja EAKR-asetuksen 8 artiklan mukaisia komission aloitteesta toteutettavia innovatiivisia toimenpiteitä sekä komission aloitteesta annettavaa teknistä tukea ja tukea Euroopan meri- ja kalastusrahastoa koskevan asetuksen mukaiseen suoraan hallintoon.
8. Komissio ja jäsenvaltiot noudattavat moitteettoman varainhoidon periaatetta varainhoitoasetuksen 30 artiklan mukaisesti.
9. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat ERI-rahastojen vaikuttavuuden niiden valmistelun ja täytäntöönpanon aikana seurannan, raportoinnin ja arvioinnin osalta.
10. Suorittaessaan ERI-rahastoihin liittyviä tehtäviään komissio ja jäsenvaltiot pyrkivät tuensaajien hallinnollisen taakan vähentämiseen.
5 artikla
Kumppanuus ja monitasohallinto
1. Kunkin jäsenvaltion on institutionaalisten ja oikeudellisten puitteidensa mukaisesti järjestettävä kumppanuussopimuksen ja kunkin ohjelman osalta kumppanuus toimivaltaisten alue- ja paikallisviranomaisten kanssa. Kumppanuuden osapuolia ovat myös kaikki seuraavat:
a)
toimivaltaiset kaupunki- ja muut viranomaiset;
b)
talouselämän osapuolet ja työmarkkinaosapuolet; ja
c)
kansalaisyhteiskuntaa, myös ympäristökumppaneita, ja valtiosta riippumattomia järjestöjä edustavat elimet sekä sosiaalisen osallisuuden, sukupuolten tasa-arvon ja syrjimättömyyden edistämisestä vastaavat elimet.
2. Jäsenvaltioiden on otettava monitasohallintoperiaatetta noudattaen 1 kohdassa tarkoitetut kumppanit mukaan kumppanuussopimusten ja edistymistä koskevien kertomusten valmisteluun sekä ohjelmien valmistelun ja täytäntöönpanon kaikkiin vaiheisiin, myös siten, että ne osallistuvat ohjelmien seurantakomiteoihin 48 artiklan mukaisesti.
3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoitu säädös 149 artiklan mukaisesti hyvän kumppanuuden eurooppalaisista käytännesäännöistä, jäljempänä 'käytännesäännöt', jäsenvaltioiden tukemiseksi ja avustamiseksi kumppanuuden järjestämisessä tämän artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti. Käytännesäännöissä määritetään edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltiot panevat kumppanuuden täytäntöön institutionaalisten ja oikeudellisten puitteidensa sekä kansallisten ja alueellisten toimivaltuuksiensa mukaisesti. Käytännesäännöissä on, samalla kun niissä noudatetaan täysimääräisesti toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta, määritettävä seuraavat:
a)
sellaisia avoimia menettelyjä koskevat pääperiaatteet, joita noudatetaan haettaessa asiaankuuluvia kumppaneita ja tarvittaessa niiden kattojärjestöjä, jotta jäsenvaltioiden on helpompi nimetä edustavimmat asiaankuuluvat kumppanit institutionaalisten ja oikeudellisten puitteidensa mukaisesti;
b)
pääperiaatteet ja hyvät käytännöt, jotka koskevat asiaankuuluvien 1 kohdassa tarkoitettujen kumppanien ryhmien osallistumista kumppanuussopimusten ja ohjelmien valmisteluun, sekä niiden osallistumisesta annettavat tiedot, myös täytäntöönpanon eri vaiheissa;
c)
hyvät käytännöt, jotka koskevat seurantakomiteoiden jäsenyyttä koskevien sääntöjen ja sisäisten menettelyjen määrittelemistä, mistä päättävät jäsenvaltiot tai ohjelmien seurantakomiteat tämän asetuksen asiaankuuluvien säännösten ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti;
d)
tärkeimmät tavoitteet ja hyvät käytännöt silloin, kun hallintoviranomainen ottaa asiaankuuluvat kumppanit mukaan ehdotuspyyntöjen valmisteluun, ja erityisesti hyvät käytännöt mahdollisten eturistiriitojen välttämiseksi silloin, kun on olemassa mahdollisuus, että asiaankuuluvat kumppanit ovat myös potentiaalisia tuensaajia, sekä hyvät käytännöt mahdollisuuden antamiseksi asiaankuuluville kumppaneille osallistua edistymistä koskevien kertomusten valmisteluun sekä ohjelmien seurantaan ja arviointiin tämän asetuksen asiaankuuluvien säännösten ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti;
e)
ohjeelliset alueet, aiheet ja hyvät käytännöt, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat hyödyntää ERI-rahastoja, tekninen tuki mukaan luettuna, pyrkiessään parantamaan asiaankuuluvien kumppaneiden institutionaalisia valmiuksia tämän asetuksen asianomaisten säännösten ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti;
f)
komission asema hyvien käytäntöjen levittämisessä;
g)
pääperiaatteet ja hyvät käytännöt, joiden avulla jäsenvaltiot pystyvät arvioimaan paremmin kumppanuuden täytäntöönpanoa ja siitä saatavaa lisäarvoa.
Käytännesäännöt eivät saa olla ristiriidassa tämän asetuksen asianomaisten säännösten tai rahastokohtaisten sääntöjen kanssa.
4. Komissio antaa tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista hyvän kumppanuuden eurooppalaisista käytännesäännöistä annetun delegoidun säädöksen yhtäaikaisesti tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 18. huhtikuuta 2014. Tällä delegoidulla säädöksellä ei voida säätää soveltamispäivää, joka on aiempi kuin sen hyväksymispäivä.
5. Jäsenvaltioille tässä artiklassa tai tämän artiklan 3 kohdan nojalla hyväksytyssä delegoidussa säädöksessä säädetyn velvoitteen rikkomista ei voida katsoa sääntöjenvastaisuudeksi, joka johtaa 85 artiklan mukaiseen rahoitusoikaisuun.
6. Komissio kuulee kunkin ERI-rahaston osalta vähintään kerran vuodessa järjestöjä, jotka edustavat kumppaneita unionin tasolla, kyseessä olevasta ERI-rahastosta saatavan tuen täytäntöönpanosta ja raportoi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kuulemisen tuloksista.
6 artikla
Unionin oikeuden ja kansallisen lainsäädännön noudattaminen
ERI-rahastoista tuettujen toimien on oltava sovellettavan unionin oikeuden ja sen soveltamiseen liittyvän kansallisen lainsäädännön, jäljempänä 'sovellettava lainsäädäntö', mukaisia.
7 artikla
Miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistäminen sekä syrjimättömyys
Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että miesten ja naisten välinen tasa-arvo ja sukupuolinäkökohtien integrointi otetaan huomioon ja niitä edistetään ohjelmien valmistelun ja täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa, myös ohjelmien seurannan, raportoinnin ja arvioinnin osalta.
Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat tarvittavia toimenpiteitä sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän estämiseksi ohjelmien valmistelun ja täytäntöönpanon aikana. Ohjelmien valmistelun ja täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa on otettava huomioon erityisesti vammaisten henkilöiden mahdollisuudet päästä niiden piiriin.
8 artikla
Kestävä kehitys
ERI-rahastojen tavoitteiden toteuttamisessa otetaan huomioon kestävä kehitys, sekä saastuttaja maksaa -periaate huomioiden se, että unioni edistää ympäristön laadun säilyttämistä, suojelua ja parantamista Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 11 artiklan ja 191 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että kumppanuussopimusten ja ohjelmien valmistelussa ja täytäntöönpanossa otetaan huomioon ympäristön suojelua koskevat vaatimukset ja edistetään resurssitehokkuutta, ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista, biologista monimuotoisuutta, selviytymis- ja palautumiskykyä katastrofitilanteissa sekä riskien ehkäisyä ja hallintaa. Jäsenvaltioiden on annettava tietoja ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden tukemisesta käyttäen menetelmiä, jotka perustuvat tukitoimien luokkiin, painopistealueisiin tai toimenpiteisiin sen mukaan, mikä ERI -rahasto on kyseessä. Näissä menetelmissä painotetaan ERI-rahastojen mukaista tukea sillä perusteella, kuinka paljon sillä edistetään ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista koskevia tavoitteita. Painotus vaihtelee sen mukaan, edistääkö tuki ilmastonmuutokseen liittyviä tavoitteita merkittävästi vai kohtalaisesti. Jos tuki ei vaikuta näihin tavoitteisiin tai sen vaikutus niihin on merkityksetön, sovelletaan nollapainotusta. Kun on kyse EAKR:sta, ESR:sta ja koheesiorahastosta, painotus liitetään komission hyväksymässä nimikkeistössä määriteltyihin tukitoimien luokkiin. Maaseuturahaston osalta painotus liitetään maaseuturahastoasetuksessa asetettuihin painopistealueisiin ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta Euroopan meri- ja kalastusrahastoa koskevassa asetuksessa.
Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäännöksellä kunkin ERI-rahaston osalta yhdenmukaiset edellytykset toisessa kohdassa tarkoitetun menetelmän soveltamiselle. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
II OSASTO
STRATEGINEN LÄHESTYMISTAPA
I LUKU
ERI-rahastojen temaattiset tavoitteet ja yhteinen strategiakehys
9 artikla
Temaattiset tavoitteet
Jotta edistetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaa unionin strategiaa sekä perussopimuksissa määrättyjä rahastokohtaisia tavoitteita, mukaan lukien taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus, kustakin ERI-rahastosta annetaan tukea seuraaviin temaattisiin tavoitteisiin:
1)
tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja innovoinnin tehostaminen;
2)
tieto- ja viestintäteknologian käyttömahdollisuuksien, käytön ja laadun parantaminen;
3)
pk-yritysten, maatalousalan (maaseuturahaston osalta) ja kalastus- ja vesiviljelyalan (Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta) kilpailukyvyn parantaminen;
4)
vähähiiliseen talouteen siirtymisen tukeminen kaikilla aloilla;
5)
ilmastonmuutokseen sopeutumisen, riskien ehkäisemisen ja riskinhallinnan edistäminen;
6)
ympäristön laadun säilyttäminen, suojeleminen ja luonnonvarojen käytön tehokkuuden parantaminen;
7)
kestävän liikenteen edistäminen ja pullonkaulojen poistaminen tärkeimmistä liikenneverkkoinfrastruktuureista;
8)
kestävien ja laadukkaiden työpaikkojen edistäminen ja työvoiman liikkuvuuden tukeminen;
9)
sosiaalisen osallisuuden edistäminen sekä köyhyyden ja syrjinnän torjunta;
10)
investoiminen koulutukseen, mukaan lukien ammatilliseen koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen;
11)
viranomaisten ja sidosryhmien institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen.
Temaattiset tavoitteet on muunnettava kutakin ERI-rahastoa erityisesti koskeviksi prioriteeteiksi ja ne vahvistetaan rahastokohtaisissa säännöissä.
10 artikla
Yhteinen strategiakehys
1. Unionin sopusointuisen, tasapainoisen ja kestävän kehityksen edistämiseksi vahvistetaan yhteinen strategiakehys, joka esitetään liitteessä I. Yhteisessä strategiakehyksessä määritellään strategiset periaatteet, jotka ohjaavat ja helpottavat ohjelmatyötä sekä ERI-rahastojen mukaisten unionin tukitoimien alakohtaista ja alueellista koordinointia ja koordinointia muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteiden ja päämäärien mukaisesti sekä ottamalla huomioon erityyppisten alueiden keskeiset alueelliset haasteet.
2. Yhteisessä strategiakehyksessä määriteltävissä strategisissa periaatteissa on otettava huomioon kustakin ERI-rahastosta annettavan tuen tarkoitus ja soveltamisala sekä kunkin ERI-rahaston toimintaa ohjaavat säännöt sellaisina kuin ne on määritelty tässä asetuksessa ja rahastokohtaisissa säännöissä. Yhteisessä strategiakehyksessä ei aseteta jäsenvaltioille muita velvoitteita kuin ne, joita on asetettu unionin asiaankuuluvien alakohtaisten politiikkojen puitteissa.
3. Yhteisellä strategiakehyksellä helpotetaan kumppanuussopimuksen ja ohjelmien valmistelua suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja ottamalla huomioon kansallinen ja alueellinen toimivalta päätettäessä yksittäisistä ja asianmukaisista toimintapolitiikkaa ja koordinointia koskevista toimenpiteistä.
11 artikla
Sisältö
Yhteisessä strategiakehyksessä vahvistetaan
a)
mekanismit, joilla varmistetaan, että ERI-rahastoilla edistetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaa unionin strategiaa ja että näiden rahastojen ohjelmatyö on johdonmukaista ja yhtenäistä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettujen asiaankuuluvien maakohtaisten suositusten ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annettujen asiaankuuluvien neuvoston suositusten sekä tarvittaessa kansallisella tasolla kansallisten uudistusohjelmien kanssa;
b)
järjestelyt, joilla edistetään ERI-rahastojen yhdennettyä käyttöä;
c)
järjestelyt, joilla koordinoidaan ERI-rahastoja ja muita asiaankuuluvia unionin politiikkoja ja välineitä, ulkoisen yhteistyön välineet mukaan luettuina;
d)
ERI-rahastojen täytäntöönpanoa koskevat 5, 7 ja 8 artiklassa tarkoitetut monialaiset periaatteet ja laaja-alaiset toimintapoliittiset tavoitteet;
e)
järjestelyt, joilla vastataan kaupunki-, maaseutu-, rannikko- ja kalastusalueiden tärkeimpiin alueellisiin haasteisiin, alueiden väestörakenteeseen liittyviin haasteisiin tai sellaisten alueiden erityistarpeisiin, jotka kärsivät Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklassa tarkoitetuista vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista, sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettujen syrjäisimpien alueiden erityishaasteisiin;
f)
kunkin ERI-rahaston yhteistyötoimien painopistealueet ottamalla tarvittaessa huomioon makroalue- ja merialuestrategiat.
12 artikla
Uudelleentarkastelu
Jos unionin sosiaalinen tai taloudellinen tilanne muuttuu huomattavasti tai älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaa unionin strategiaa muutetaan, komissio voi tehdä ehdotuksen yhteisen strategiakehyksen tarkistamisesta tai Euroopan parlamentti tai neuvosto voi pyytää komissiota tekemään tällaisen ehdotuksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 225 tai 241 artiklan mukaisesti.
Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan liitteessä I olevia 4 jaksoa ja 7 jaksoa silloin, kun on tarpeen ottaa huomioon 4 jaksossa tarkoitettujen unionin politiikkojen ja välineiden tai 7 jaksossa tarkoitettujen yhteistyötoimien muutokset taikka uusien unionin politiikkojen, välineiden tai yhteistyötoimien käyttöönotto.
13 artikla
Tuensaajien ohjeet
1. Komissio laati ohjeet siitä, kuinka ERI-rahastoja voidaan tehokkaasti ottaa käyttöön ja hyödyntää ja kuinka voidaan hyödyntää täydentävyyttä muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen välineiden kanssa.
2. Ohjeiden on oltava laadittu viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2014, ja niissä on esitettävä kunkin temaattisen tavoitteen osalta katsaus käytettävissä oleviin asiaankuuluviin unionin tason välineisiin, mihin sisältyvät yksityiskohtaiset tiedon lähteet, esimerkkejä hyvistä käytännöistä saatavilla olevien rahoitusvälineiden yhdistämiseksi eri politiikan alojen sisällä ja niiden välillä, selvitys kunkin välineen hallintoon osallistuvista viranomaisista ja elimistä, sekä tarkistuslista, jonka avulla potentiaaliset tuensaajat löytävät helpommin tarkoituksenmukaisimmat rahoituslähteet.
3. Ohjeet julkaistaan komission asiasta vastaavien pääosastojen verkkosivustoilla. Komissio ja hallintoviranomaiset varmistavat rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti ja yhteistyössä alueiden komitean kanssa, että ohjeet jaetaan potentiaalisille tuensaajille.
II LUKU
Kumppanuussopimus
14 artikla
Kumppanuussopimuksen valmistelu
1. Kunkin jäsenvaltion on valmisteltava kumppanuussopimus 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliselle ajanjaksolle.
2. Jäsenvaltioiden on laadittava kumppanuussopimus yhteistyössä 5 artiklassa tarkoitettujen kumppaneiden kanssa. Kumppanuussopimus on valmisteltava käyden vuoropuhelua komission kanssa. Jäsenvaltioiden on laadittava kumppanuussopimus yleisöön nähden avoimia menettelyjä noudattaen sekä institutionaalisten ja oikeudellisten puitteidensa mukaisesti.
3. Kumppanuussopimuksen on katettava ERI-rahastoista kyseiselle jäsenvaltiolle annettava tuki kokonaisuudessaan.
4. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava kumppanuussopimuksensa komissiolle viimeistään 22. huhtikuuta 2014.
5. Jos yksi tai useampi rahastokohtaisista asetuksista ei tule voimaan tai sen ei odoteta tulevan voimaan viimeistään 22. helmikuuta 2014, 4 kohdassa tarkoitettuun jäsenvaltion toimittamaan kumppanuussopimukseen ei tarvitse sisällyttää 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii, iii, iv ja vi alakohdassa tarkoitettuja osia sen ERI-rahaston osalta, jota rahastokohtaisen asetuksen voimaantulon viivästyminen tai odotettu viivästyminen koskee.
15 artikla
Kumppanuussopimuksen sisältö
1. Kumppanuussopimuksessa on vahvistettava
a)
järjestelyt, joilla varmistetaan samansuuntaisuus älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian ja kullekin rahastolle perussopimuksissa määrättyjen tavoitteiden, mukaan lukien taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus, kanssa, mukaan lukien seuraavat:
i)
analyysi eroista, kehitystarpeista ja kasvupotentiaalista, jolloin otetaan huomioon temaattiset tavoitteet ja alueelliset haasteet, sekä ottamalla tarvittaessa huomioon kansallinen uudistusohjelma ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat neuvoston suositukset;
ii)
ohjelmien ennakkoarvioinneista tehty yhteenveto tai kumppanuussopimuksen ennakkoarviointien keskeiset havainnot, jos jäsenvaltio on tehnyt kumppanuussopimuksen ennakkoarvioinnit oma-aloitteisesti;
iii)
valitut temaattiset tavoitteet ja kunkin valitun temaattisen tavoitteen osalta yhteenveto kunkin ERI-rahaston tärkeimmistä odotetuista tuloksista;
iv)
unionin myöntämän tuen alustava jako temaattisten tavoitteiden kesken kansallisella tasolla kunkin ERI-rahaston osalta sekä ilmastonmuutosta koskeviin tavoitteisiin tarkoitetun tuen alustava kokonaismäärä;
v)
ERI-rahastojen täytäntöönpanoa koskevien 5, 7 ja 8 artiklassa tarkoitettujen monialaisten periaatteiden ja laaja-alaisten toimintapoliittisten tavoitteiden soveltaminen;
vi)
luettelo EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston ohjelmista, lukuun ottamatta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen liittyviä ohjelmia, ja maaseuturahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston ohjelmista sekä alustavat määrärahat kunkin ERI-rahaston ja kunkin vuoden osalta;
vii)
tiedot suoritusvaraukseen liittyvistä määrärahoista ERI-rahastoittain ja tapauksen mukaan alueluokittain eriteltyinä sekä määristä, joita ei oteta huomioon laskettaessa suoritusvarausta 20 artiklan mukaisesti;
b)
järjestelyt, joilla varmistetaan ERI-rahastojen täytäntöönpanon tehokkuus, muun muassa
i)
järjestelyt, joilla varmistetaan jäsenvaltioiden institutionaalisten puitteiden mukaisesti ERI-rahastojen sekä muiden unionin ja kansallisten rahoitusvälineiden sekä EIP:n rahoituksen välinen koordinointi;
ii)
tiedot, joita tarvitaan täydentävyyttä koskevien sääntöjen noudattamisen ennakkotarkastusta varten, sellaisina kuin ne on määritelty kolmannessa osassa;
iii)
yhteenveto, joka koskee 19artiklan ja liitteen XI mukaisesti sovellettavien ennakkoehtojen täyttymistä kansallisella tasolla sekä, jos sovellettavia ennakkoehtoja ei ole täytetty, toteutettavia toimenpiteitä, niiden täytäntöönpanosta vastaavia elimiä ja näiden toimenpiteiden toteutuksen aikataulua;
iv)
menetelmät ja mekanismit, joilla varmistetaan 21 artiklassa tarkoitetun tuloskehyksen toiminnan johdonmukaisuus;
v)
arviointi siitä, onko ohjelmien hallintoon ja valvontaan osallistuvien viranomaisten ja tapauksen mukaan tuensaajien hallinnollisia valmiuksia tarpeen vahvistaa, ja tarvittaessa yhteenveto tässä tarkoituksessa toteutettavista toimenpiteistä;
vi)
yhteenveto tuensaajien hallinnollisen taakan vähentämiseksi ohjelmissa suunnitelluista toimenpiteistä, mukaan lukien tätä koskeva ohjeellinen aikataulu;
c)
5 artiklassa tarkoitettua kumppanuusperiaatetta koskevat järjestelyt;
d)
ohjeellinen luettelo 5 artiklassa tarkoitetuista kumppaneista ja yhteenveto toteutetuista toimenpiteistä näiden kumppaneiden osallistumisen mahdollistamiseksi 5 artiklan mukaisesti sekä kumppaneiden asemasta kumppanuussopimuksen ja 52 artiklassa tarkoitetun edistymistä koskevan kertomuksen valmistelussa.
2. Kumppanuussopimuksessa on ilmoitettava myös
a)
aluekehitystä koskeva yhdennetty lähestymistapa, jota tuetaan ERI-rahastoista, tai yhteenveto aluekehitystä koskevista yhdennetyistä lähestymistavoista, jotka perustuvat ohjelmien sisältöön ja joissa esitetään
i)
järjestelyt, joilla varmistetaan yhdennetty lähestymistapa käytettäessä ERI-rahastoja tiettyjen aluetasoa pienempien yksiköiden alueelliseen kehittämiseen, erityisesti 32, 33 ja 36 artiklaan liittyvät täytäntöönpanojärjestelyt, sekä periaatteet sellaisten kaupunkialueiden määrittelemiseksi, joilla kaupunkialueiden kestävää kehitystä koskevia yhdennettyjä toimenpiteitä on tarkoitus toteuttaa;
ii)
ERI-rahastojen mukaisen yhteistyön tärkeimmät painopistealueet ottaen tarvittaessa huomioon makroalue- ja merialuestrategiat;
iii)
tapauksen mukaan yhdennetty lähestymistapa vastattaessa köyhyydestä eniten kärsivien alueiden ja suurimmassa syrjinnän ja sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien kohderyhmien erityistarpeisiin kiinnittäen erityistä huomiota marginalisoituneisiin yhteisöihin, vammaisiin henkilöihin, pitkäaikaistyöttömiin sekä nuoriin, joilla ei ole työ- tai koulutuspaikkaa;
iv)
tapauksen mukaan yhdennetty lähestymistapa vastattaessa alueiden väestörakenteeseen liittyviin haasteisiin sekä sellaisten alueiden erityistarpeisiin, jotka kärsivät Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklassa tarkoitetuista vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista;
b)
järjestelyt, joilla varmistetaan ERI-rahastojen täytäntöönpanon tehokkuus, muun muassa nykyisten sähköisten tiedonvaihtojärjestelmien arviointi ja yhteenveto suunnitelluista toimenpiteistä, joiden avulla kaikki tiedonvaihto tuensaajien ja ohjelmien hallinnosta ja valvonnasta vastaavien viranomaisten välillä voidaan asteittain toteuttaa sähköisesti.
16 artikla
Kumppanuussopimuksen hyväksyminen ja muuttaminen
1. Komissio arvioi kumppanuussopimuksen yhdenmukaisuuden tämän asetuksen kanssa ottamalla huomioon tarvittaessa kansallisen uudistusohjelman ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat neuvoston suositukset samoin kuin ohjelmien ennakkoarvioinnit, ja esittää huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun jäsenvaltio on toimittanut kumppanuussopimuksensa. Kyseisen jäsenvaltion on toimitettava kaikki tarpeelliset lisätiedot ja tarvittaessa tarkistettava kumppanuussopimusta.
2. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen 15 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvien kumppanuussopimuksen osien hyväksymisestä silloin, kun jäsenvaltio on soveltanut 96 artiklan 8 kohdan säännöksiä, niiden osien osalta, jotka 96 artiklan 10 kohdan nojalla edellyttävät komission päätöstä, viimeistään neljän kuukauden kuluttua päivästä, jona jäsenvaltio on toimittanut kumppanuussopimuksensa, edellyttäen, että komission mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon. Kumppanuussopimus tulee voimaan aikaisintaan 1 päivänä tammikuuta 2014.
3. Komissio laatii viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015 kertomuksen kumppanuussopimus- ja ohjelmaneuvottelujen tuloksista ja sisällyttää siihen kunkin jäsenvaltion osalta tärkeimpiä kysymyksiä koskevan katsauksen. Tämä kertomus toimitetaan yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle.
4. Jos jäsenvaltio ehdottaa muutoksen tekemistä kumppanuussopimuksen sellaisiin osiin, jotka kuuluvat 2 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen soveltamisalaan, komissio toteuttaa 1 kohdan mukaisen arvioinnin ja antaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen muutoksen hyväksymisestä kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona jäsenvaltio on toimittanut muutosehdotuksen.
5. Jos jäsenvaltio muuttaa kumppanuussopimuksen sellaisia osia, jotka eivät kuulu 2 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen soveltamisalaan, sen on ilmoitettava siitä komissiolle yhden kuukauden kuluessa päivästä, jona muutoksen tekemistä koskeva päätös on tehty.
17 artikla
Tarkistetun kumppanuussopimuksen hyväksyminen rahastokohtaisen asetuksen voimaantulon viivästyessä
1. Jos sovelletaan 14 artiklan 5 kohtaa, kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle tarkistettu kumppanuussopimus, joka sisältää kumppanuussopimuksesta puuttuvat osat asianomaisen ERI-rahaston osalta, kahden kuukauden kuluessa viivästyneen rahastokohtaisen asetuksen voimaantulopäivästä.
2. Komissio arvioi tarkistetun kumppanuussopimuksen yhdenmukaisuuden tämän asetuksen kanssa 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen tarkistetun kumppanuussopimuksen hyväksymisestä 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
III LUKU
Temaattinen keskittäminen, ennakkoehdot ja tulosten tarkastelu
18 artikla
Temaattinen keskittäminen
Jäsenvaltioiden on keskitettävä tuki rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti toimenpiteisiin, joista saadaan eniten lisäarvoa älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian suhteen ottaen huomioon erityyppisiä alueita koskevat tärkeimmät alueelliset haasteet yhteisen strategiakehyksen mukaisesti, tarvittaessa kansallisissa uudistusohjelmissa määritellyt haasteet, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat neuvoston suositukset. Rahastokohtaisten sääntöjen mukaista temaattista keskittämistä koskevia säännöksiä ei sovelleta tekniseen tukeen.
19 artikla
Ennakkoehdot
1. Jäsenvaltioiden on arvioitava institutionaalisten ja oikeudellisten puitteidensa mukaisesti sekä ohjelmien ja tarvittaessa kumppanuussopimuksen valmistelun yhteydessä, voidaanko rahastokohtaisissa säännöissä asetettuja ennakkoehtoja ja liitteessä XI olevassa II jaksossa asetettuja yleisiä ennakkoehtoja soveltaa niiden ohjelmien prioriteettien mukaisesti tavoiteltaviin erityistavoitteisiin, ja täyttyvätkö sovellettavat ennakkoehdot.
Ennakkoehtoja sovelletaan ainoastaan siltä osin ja sikäli kuin ne ovat 2 artiklan 33 alakohdassa säädetyn määritelmän mukaisia ohjelman prioriteettien mukaisesti tavoiteltavien erityistavoitteiden osalta. Sovellettavuuden arvioinnissa otetaan 2 artiklan 33 kohdassa säädetyn määritelmän soveltamista rajoittamatta tarvittaessa huomioon 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu suhteellisuusperiaate kohdennettavan tuen määrän osalta. Ennakkoehtojen täyttymisen arviointi rajoittuu rahastokohtaisissa säännöissä sekä liitteessä XI olevassa II jaksossa säädettyihin perusteisiin.
2. Kumppanuussopimuksessa on esitettävä yhteenveto sovellettavien, kansallisella tasolla noudatettavien ennakkoehtojen täyttymistä koskevasta arviosta ja, niiden osalta, jotka eivät 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin mukaan täyty, kumppanuussopimuksen toimittamispäivänä, toteutettavista toimenpiteistä, niistä vastaava elimet ja niiden toteuttamisaikataulu. Kussakin ohjelmassa on määritettävä, mitkä asianomaisissa rahastokohtaisissa säännöissä asetetuista ennakkoehdoista ja liitteessä XI olevassa II jaksossa asetetuista yleisistä ennakkoehdoista ovat sovellettavissa ohjelmaan ja mitkä niistä 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin perusteella täyttyvät kumppanuussopimuksen ja ohjelmien toimittamispäivänä. Jos sovellettavat ennakkoehdot eivät täyty, ohjelmaan on sisällytettävä kuvaus toteutettavista toimenpiteistä, niistä vastaavista elimistä ja niiden toteuttamisaikataulusta. Jäsenvaltioiden on täytettävä nämä ennakkoehdot viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016 ja raportoitava niiden täyttymisestä viimeistään vuonna 2017 annettavassa vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa 50 artiklan 4 kohdan mukaisesti tai vuonna 2017 annettavassa edistymistä koskevassa kertomuksessa 52 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti.
3. Komissio arvioi jäsenvaltion ennakkoehtojen sovellettavuudesta ja sovellettavien ennakkoehtojen täyttymisestä toimittamien tietojen johdonmukaisuutta ja riittävyyttä tehdessään ohjelmia ja tarvittaessa kumppanuussopimusta koskevan arvioinnin.
Komission suorittamassa sovellettavuuden arvioinnissa otetaan tarvittaessa 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti huomioon suhteellisuusperiaate kohdennettavan tuen määrän suhteen. Komission suorittama ennakkoehtojen täyttymisen arviointi rajoittuu rahastokohtaisissa säännöissä sekä liitteessä XI olevassa II jaksossa vahvistettuihin perusteisiin, ja siinä otetaan huomioon kansallinen ja alueellinen toimivalta päättää yksittäisistä ja asianmukaisista toimenpiteistä, strategioiden sisältö mukaan lukien.
4. Jos komissio ja jäsenvaltio eivät ole yksimielisiä ennakkoehdon sovellettavuudesta ohjelman mukaisten prioriteettien erityistavoitteeseen tai ennakkoehdon täyttymisestä, komissio asiana on osoittaa sekä 2 artiklan 33 alakohdan mukaisen määritelmän mukaisen sovellettavuus että ennakkoehtojen täyttymättömyys.
5. Komissio voi ohjelmaa hyväksyessään päättää keskeyttää tämän ohjelman asiaankuuluvaan prioriteettiin liittyvät välimaksut kokonaisuudessaan tai osittain, kunnes 2 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet on saatettu hyväksyttävällä tavalla päätökseen, jos se on tarpeen, jotta kyseisen prioriteetin erityistavoitteiden saavuttamisen tehokkuudelle ja vaikuttavuudelle ei koituisi merkittävää haittaa. Jos ohjelmien toimittamispäivänä täyttämättä olevan sovellettavan ennakkoehdon täyttämiseen tarkoitettuja toimenpiteitä ei ole toteutettu 2 kohdassa vahvistettuun määräaikaan mennessä, komissiolla on peruste asianomaisen ohjelman kyseessä oleville prioriteeteille maksettavien välimaksujen keskeyttämiseen. Molemmissa tapauksissa keskeyttämisen on oltava laajuudeltaan oikeasuhteista ottaen huomioon toteutettavat toimenpiteet ja vaarassa olevat varat.
6. Edellä olevaa 5 kohtaa ei sovelleta, jos komissio ja jäsenvaltio ovat yksimielisiä siitä, että ennakkoehto ei ole sovellettavissa tai että sovellettava ennakkoehto on täyttynyt, mistä osoituksena on ohjelman tai kumppanuussopimuksen hyväksyminen, tai jos komissio ei ole esittänyt huomautuksia 60 päivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitetun asianomaisen kertomuksen toimittamisesta.
7. Komissio lopettaa viipymättä prioriteetille maksettavien välimaksujen keskeytyksen, jos jäsenvaltio on saattanut päätökseen toimenpiteet, jotka liittyvät kyseiseen ohjelmaan sovellettavien ennakkoehtojen täyttämiseen, ja jotka olivat olleet täyttämättä komission tehdessä keskeytyspäätöksen. Komissio lopettaa keskeytyksen viipymättä myös, jos kyseinen ennakkoehto ei enää ole sovellettavissa kyseiseen prioriteettiin liittyvän ohjelman muutoksen johdosta.
8. Edellä olevaa 1-7 kohtaa ei sovelleta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen ohjelmiin.
20 artikla
Suoritusvaraus
Suoritusvaraus on 6 prosenttia EAKR:lle, ESR:lle ja koheesiorahastolle tämän asetuksen 89 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisesti kohdennetuista sekä maaseuturahastolle ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta annettavan asetuksen mukaisen yhteistyössä toteutettavan hallinnon piirissä rahoitetuille toimenpiteille kohdennetuista varoista,. Suoritusvaraus vahvistetaan kumppanuussopimuksessa ja ohjelmissa ja kohdennetaan yksittäisiin prioriteetteihin tämän asetuksen 20 artiklan mukaisesti.
Seuraavia varoja ei oteta huomioon suoritusvarausta laskettaessa:
a)
ESR-asetuksen 18 artiklan mukaisessa toimenpideohjelmassa määritellylle nuorisotyöllisyysaloitteelle kohdennetut varat;
b)
komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen kohdennettavat varat;
c)
yhteisen maatalouspolitiikan ensimmäisestä pilarista maaseuturahastolle asetuksen (EU) N:o 1307/2013 7 artiklan 2 kohdan ja 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti siirrettävät varat;
d)
maaseuturahastoon neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 10 b, 136 ja 136 b artiklan mukaisesti kalenterivuosien 2013 ja 2014 osalta siirrettävät varat;
e)
Verkkojen Eurooppa -välineelle koheesiorahastosta tämän asetuksen 92 artiklan 6 kohdan mukaisesti siirrettävät varat;
f)
vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahastoon tämän asetuksen 92 artiklan 7 kohdan mukaisesti siirrettävät varat;
g)
kaupunkialueiden kestävän kehityksen alan innovatiivisille toimenpiteille tämän asetuksen 92 artiklan 8 kohdan mukaisesti siirrettävät varat.
21 artikla
Tulosten tarkastelu
1. Komissio tarkastelee yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ohjelmien tuloksia kussakin jäsenvaltiossa vuonna 2019, jäljempänä 'tulosten tarkastelu', ottaen huomioon asiaankuuluvissa ohjelmissa esitetyn tuloskehyksen. Tuloskehyksen vahvistamismenetelmä esitetään liitteessä II.
2. Tuloste tarkastelussa arvioidaan ohjelmien välitavoitteiden saavuttamista prioriteeteittain jäsenvaltioiden vuonna 2019 toimittamassa vuosittaisessa täytäntöönpanokertomuksessa esitettyjen tietojen ja arviointien perusteella.
22 artikla
Tuloskehyksen soveltaminen
1. Suoritusvaraus on 5-7 prosenttia ohjelman kullekin prioriteetille kohdennetuista varoista, lukuun ottamatta yksinomaan tekniseen tukeen liittyviä ja 39 artiklan mukaisesti rahoitusvälineitä koskeviin ohjelmiin liittyviä prioriteetteja. ERI-rahastoittain ja alueluokittain kohdennetun suoritusvarauksen kokonaismäärä on 6 prosenttia. Suoritusvarausta vastaavat määrät eritellään ohjelmissa prioriteetin ja soveltuvin osin ERI-rahaston ja alueluokan mukaan.
2. Vuonna 2019 tehtävän tulosten tarkastelun perusteella komissio antaa kahden kuukauden kuluessa vuonna 2019 toimitetun vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen vastaanottamisesta täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jossa se määrittää kunkin ERI-rahaston ja jäsenvaltion osalta ohjelmat ja prioriteetit, joiden välitavoitteet on saavutettu, eritellen nämä tiedot ERI-rahaston ja alueluokan mukaan silloin, kun prioriteetti kattaa useampia ERI-rahastoja tai alueluokkia.
3. Suoritusvaraus kohdennetaan ainoastaan ohjelmille ja prioriteeteille, joiden välitavoitteet on saavutettu. Kun prioriteetin välitavoitteet on saavutettu, sille vahvistettu suoritusvaraus on katsottava lopullisesti kohdennetuksi komission 2 kohdassa tarkoitetun päätöksen perusteella.
4. Jos prioriteettien välitavoitteita ei ole saavutettu, jäsenvaltioiden on kolmen kuukauden kuluessa 2 kohdassa tarkoitetun päätöksen tekemisestä ehdotettava suoritusvarauksen vastaavan määrän uudelleen kohdentamista prioriteeteille, jotka on mainittu komission 2 kohdassa tarkoitetussa päätöksessä, sekä muita suoritusvarauksen uudelleen kohdentamisesta aiheutuvia muutoksia ohjelmaan.
Komissio hyväksyy kyseisten ohjelmien muuttamisen 30 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti. Jos jäsenvaltio ei toimita 50 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitettuja tietoja, kyseisten ohjelmien tai prioriteettien suoritusvarausta ei kohdenneta kyseisiin ohjelmiin tai prioriteetteihin.
5. Jäsenvaltion ehdotuksen suoritusvarauksen uudelleen kohdentamiseksi on oltava temaattisen keskittämisen vaatimusten ja tässä asetuksessa ja rahastokohtaisissa säännöissä vahvistettujen vähimmäismäärien mukainen. Edellä säädetystä poiketen jäsenvaltio voi ehdottaa suoritusvarauksen uudelleen kohdentamista, joka ei ole edellä mainittujen vaatimusten ja vähimmäismäärien mukainen, jos yhden tai useamman kyseisiin vaatimuksiin tai vähimmäismääriin liittyvän prioriteetin välitavoitteita ei ole saavutettu.
6. Jos prioriteetin tulosten tarkastelusta käy ilmi, että asianomaisen prioriteetin tuloskehyksessä määritellyt välitavoitteet ovat merkittävässä määrin jääneet saavuttamatta ainoastaan taloudellisten indikaattorien, tuotosindikaattorien ja täytäntöönpanon avainkohtien osalta ja että tämä johtuu sellaisista selkeästi osoitetuista täytäntöönpanon puutteista, joista komissio on aiemmin ilmoittanut 50 artiklan 8 kohdan mukaisesti kyseisen jäsenvaltion kanssa käytyjen tiiviiden neuvottelujen jälkeen, eikä jäsenvaltio ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä tällaisten puutteiden korjaamiseksi, komissio voi aikaisintaan viiden kuukauden kuluttua kyseistä ilmoituksesta keskeyttää ohjelman prioriteetin välimaksut kokonaan tai osittain rahastokohtaisissa säännöissä vahvistetun menettelyn mukaisesti.
Komissio lopettaa viipymättä välimaksujen keskeytyksen, jos jäsenvaltio on toteuttanut tarvittavat korjaavat toimenpiteet. Jos korjaavat toimenpiteet koskevat määrärahojen siirtoa muihin ohjelmiin tai prioriteetteihin, joiden välitavoitteet on saavutettu, komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä kyseisten ohjelmien tarvittavan muutoksen 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Mainitusta 30 artiklan 2 kohdasta poiketen komissio päättää tällaisessa tapauksessa muutoksesta viimeistään kaksi kuukautta sen jälkeen, kun jäsenvaltio on esittänyt muutosta koskevan pyyntönsä.
7. Jos komissio toteaa ohjelman lopullisen täytäntöönpanokertomuksen tarkastelun perusteella, että tuloskehyksessä asetetut tavoitteet ovat merkittävässä määrin jääneet saavuttamatta ainoastaan taloudellisten indikaattorien, tuotosindikaattorien ja täytäntöönpanon avainkohtien osalta ja että tämä johtuu selkeästi osoitetuista täytäntöönpanon heikkouksista, joista komissio on aiemmin ilmoittanut 50 artiklan 8 kohdan mukaisesti kyseisen jäsenvaltion kanssa käytyjen tiiviiden neuvottelujen jälkeen, ja jäsenvaltio ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä tällaisten heikkouksien korjaamiseksi, komissio voi sen estämättä, mitä 85 artiklassa säädetään, tehdä rahoitusoikaisuja kyseisten prioriteettien osalta rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
Rahoitusoikaisuja tehdessään komissio ottaa huomioon - noudattaen samalla asiaankuuluvasti suhteellisuusperiaatetta - käyttöasteen ja tavoitteiden saavuttamatta jäämiseen vaikuttaneet ulkoiset tekijät.
Rahoitusoikaisuja ei sovelleta, jos tavoitteiden saavuttamatta jääminen johtuu sosioekonomisten tai ympäristötekijöiden vaikutuksesta, merkittävistä muutoksista asianomaisen jäsenvaltion talous- tai ympäristöolosuhteissa tai ylivoimaisista esteistä, jotka vaikuttavat merkittävästi kyseisten prioriteettien täytäntöönpanoon.
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 149 artiklan mukaisesti sellaisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta, jotka koskevat sovellettavan rahoitusoikaisun tason määrittämisperusteita.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan yksityiskohtaiset järjestelyt sen varmistamiseksi, että sovelletaan yhtenäistä lähestymistapaa, kun tuloskehyksessä määritellään kunkin prioriteetin välitavoitteita ja tavoitteita ja kun arvioidaan näiden välitavoitteiden ja tavoitteiden toteutumista. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
IV LUKU
Talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan liittyvät toimenpiteet
23 artikla
Toimenpiteet, joilla ERI-rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan
1. Komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi tai ERI-rahastojen kasvu- ja kilpailukykyvaikutusten maksimoimiseksi jäsenvaltioissa, jotka saavat rahoitustukea.
Tällainen pyyntö voidaan tehdä seuraavia tarkoituksia varten:
a)
kyseiselle jäsenvaltiolle osoitetun, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksytyn maakohtaisen suosituksen ja mainitun perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetun neuvoston asianomaisen suosituksen täytäntöönpanon tukeminen;
b)
kyseiselle jäsenvaltiolle osoitetun, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 (29) 7 artiklan 2 kohdan tai 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettujen neuvoston asiaankuuluvien suositusten täytäntöönpanon tukeminen, edellyttäen että näiden muutosten katsotaan olevan tarpeen makrotalouden epätasapainon korjaamiseksi; tai
c)
käytettävissä olevien ERI-rahastojen kasvu- ja kilpailukykyvaikutusten maksimointi, jos jäsenvaltio täyttää jonkin seuraavista edellytyksistä:
i)
sen saataville on asetettu unionin rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 (30) mukaisesti;
ii)
sen saataville on asetettu rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (31) mukaisesti;
iii)
sen saataville on asetettu rahoitustukea ja tämä rahoitustuki toimii laukaisevana tapahtumana, joka johtaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 472/2013 (32) tarkoitetun makrotalouden sopeutusohjelman käynnistämiseen tai Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan 1 kohdan mukaisen neuvoston päätöksen tekemiseen.
Toisen alakohdan b alakohdassa kunkin edellytyksen on katsottava täyttyvän, jos tällaista rahoitustukea on saatettu jäsenvaltion saataville ennen 21. joulukuuta 2013 tai sen jälkeen ja jos rahoitustukea on edelleen sen saatavilla.
2. Komission jäsenvaltiolle 1 kohdan mukaisesti esittämä pyyntö on perusteltava viittaamalla tapauksen mukaan tarpeeseen tukea asiaankuuluvien suositusten täytäntöönpanoa tai maksimoida ERI-rahastojen kasvu- ja kilpailukykyvaikutukset, ja siinä on ilmoitettava ohjelmat tai prioriteetit, joihin komissio katsoo pyynnön liittyvän, sekä odotettujen muutosten luonne. Tällaista pyyntöä ei voida esittää ennen vuotta 2015 tai vuoden 2019 jälkeen, eikä sitä voida esittää samoista ohjelmista kahtena peräkkäisenä vuotena.
3. Jäsenvaltion on toimitettava vastauksensa 1 kohdassa tarkoitettuun pyyntöön kahden kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta ja esitettävä välttämättöminä pitämänsä kumppanuussopimuksen ja ohjelmien muutokset sekä näiden muutosten perustelut ja ilmoitettava, mitkä ohjelmat ovat kyseessä, ja kuvattava pääpiireittäin, millaisia ehdotetut muutokset ovat luonteeltaan ja miten niiden odotetaan vaikuttavan suositusten täytäntöönpanoon ja ERI-rahastojen käyttöön. Komissio esittää tarvittaessa huomautuksensa kuukauden kuluessa tämän vastauksen vastaanottamisesta.
4. Jäsenvaltion on toimitettava ehdotus kumppanuussopimuksen ja asiaankuuluvien ohjelmien muuttamisesta kahden kuukauden kuluessa 3 kohdassa tarkoitetun vastauksen toimittamispäivästä.
5. Jos komissio ei ole toimittanut huomautuksia tai jos se katsoo, että sen toimittamat huomautukset on otettu asianmukaisesti huomioon, se antaa päätöksen, jolla hyväksytään kumppanuussopimuksen ja asiaankuuluvien ohjelmien muutokset, ilman aiheetonta viivytystä ja joka tapauksessa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun jäsenvaltio on toimittanut ne 3 kohdan mukaisesti.
6. Jos jäsenvaltio ei toteuta tuloksellisia toimenpiteitä 1 kohdan mukaisesti tehdyn komission pyynnön johdosta 3 ja 4 kohdassa vahvistetuissa määräajoissa, komissio voi kolmen kuukauden kuluessa 3 kohdassa tarkoitettujen huomautustensa antamisesta tai jäsenvaltion 4 kohdassa tarkoitetun ehdotuksen jättämisestä ehdottaa neuvostolle, että se keskeyttää kyseisten ohjelmien tai prioriteettien maksut osittain tai kokonaisuudessaan. Ehdotuksessaan komissio esittää perustelut sille toteamukselle, että jäsenvaltio ei ole toteuttanut tuloksellisia toimenpiteitä. Ehdotusta laatiessaan komissio ottaa huomioon kaikki asiaan liittyvät tiedot ja tarkastelee asianmukaisesti kaikkia näkökohtia ja näkemyksiä, jotka ovat tulleet esille tai jotka on esitetty 15 kohdan mukaisessa jäsennellyssä vuoropuhelussa.
Neuvosto päättää kyseisestä ehdotuksesta täytäntöönpanosäädöksellä. Tätä täytäntöönpanosäädöstä sovelletaan ainoastaan sen hyväksymisen jälkeen toimitettuihin maksupyyntöihin.
7. Edellä 5 kohdassa tarkoitetun maksujen keskeytyksen on oltava laajuudeltaan ja tasoltaan oikeasuhteinen ja vaikuttava, ja siinä on noudatettava tasapuolista kohtelua jäsenvaltioiden välillä ja otettava erityisesti huomioon keskeytyksen vaikutus kyseisen jäsenvaltion talouteen. Keskeytettävät ohjelmat on määritettävä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetussa pyynnössä esitettyjen tarpeiden perusteella.
Maksujen keskeytys saa koskea enintään 50 prosenttia kunkin kyseessä olevan ohjelman maksuista. Päätöksessä voidaan säätää keskeytyksen tason korottamisesta aina 100 prosenttiin maksuista, jos jäsenvaltio ei toteuta tuloksellisia toimenpiteitä 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön johdosta kolmen kuukauden kuluessa 6 kohdassa tarkoitetusta maksujen keskeytystä koskevasta päätöksestä.
8. Jos jäsenvaltio on ehdottanut muutoksia kumppanuussopimukseen ja asiaankuuluviin ohjelmiin komission pyynnön mukaisesti, neuvosto päättää komission ehdotuksen perusteella maksujen keskeytyksen lopettamisesta.
9. Komissio tekee neuvostolle ehdotuksen siitä, että neuvosto keskeyttää jäsenvaltion ohjelmien sitoumukset tai maksut osittain tai kokonaisuudessaan, jos
a)
neuvosto katsoo Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 8 kohdan tai 126 artiklan 11 kohdan mukaisesti, että jäsenvaltio ei ole toteuttanut tuloksellisia toimia liiallisen alijäämänsä korjaamiseksi;
b)
neuvosto hyväksyy kaksi peräkkäistä suositusta samassa liiallista epätasapainoa koskevassa menettelyssä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti sillä perusteella, että, jäsenvaltio on toimittanut riittämättömän korjaavan suunnitelman;
c)
neuvosto hyväksyy samassa liiallista epätasapainoa koskevassa menettelyssä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti kaksi peräkkäistä päätöstä, joissa todetaan, että jäsenvaltio ei ole toteuttanut suositeltuja korjaavia toimia;
d)
komissio toteaa, ettei jäsenvaltio ole toteuttanut toimenpiteitä pannakseen täytäntöön asetuksessa (EU) N:o 407/2010 tai asetuksessa (EY) N:o 332/2002 tarkoitetun sopeutusohjelman, ja sen seurauksena päättää olla antamatta lupaa tälle jäsenvaltiolle myönnetyn rahoitustuen maksamiseen;
e)
neuvosto päättää, että jäsenvaltio ei ole noudattanut asetuksen (EU) N:o 472/2013 7 artiklassa tarkoitettua makrotalouden sopeutusohjelmaa tai toteuttanut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksytyssä neuvoston päätöksessä pyydettyjä toimenpiteitä.
Ehdotustaan laatiessaan komissio ottaa huomioon 11 kohdan säännökset ja kaikki asiaan liittyvät tiedot sekä tarkastelee asianmukaisesti kaikkia näkökohtia ja näkemyksiä, jotka ovat tulleet esille tai jotka on esitetty 15 kohdan mukaisessa jäsennellyssä vuoropuhelussa.
Etusija on annettava sitoumusten keskeytykselle: maksut on keskeytettävä ainoastaan, kun pyritään toimien toteuttamiseen välittömästi ja kun vaatimuksia on merkittävästi laiminlyöty. Maksujen keskeytystä sovelletaan kyseisten ohjelmien sellaisiin maksupyyntöihin, jotka on toimitettu keskeyttämistä koskevan päätöksen tekopäivän jälkeen.
10. Neuvoston katsotaan hyväksyneen 9 kohdassa tarkoitettu sitoumusten keskeytystä koskevan komission ehdotuksen, jollei se yhden kuukauden kuluessa komission ehdotuksen toimittamisesta hyväksy täytäntöönpanosäädöksellä päätöstä hylätä ehdotusta määräenemmistöllä. Sitoumusten keskeytystä sovelletaan ERI-rahastoista kyseisille jäsenvaltiolle annettuihin sitoumuksiin keskeytyspäätöstä seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta alkaen.
Neuvosto hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen 9 kohdassa tarkoitetusta maksujen keskeytystä koskevasta komission ehdotuksesta.
11. Edellä 10 kohdassa tarkoitetun sitoumusten tai maksujen keskeytyksen on oltava laajuudeltaan ja tasoltaan oikeasuhteinen, ja siinä on noudatettava tasapuolista kohtelua jäsenvaltioiden välillä ja otettava huomioon kyseisen jäsenvaltion taloudellinen ja sosiaalinen tilanne, erityisesti kyseisen jäsenvaltion työttömyysaste unionin keskiarvoon verrattuna ja keskeytyksen vaikutus jäsenvaltion talouteen. Erityisesti on otettava huomioon keskeytyksen vaikutus sellaisiin ratkaisevan tärkeisiin ohjelmiin, joilla pyritään puuttumaan epäsuotuiseen taloudelliseen tai sosiaaliseen tilanteeseen.
Liitteessä II esitetään yksityiskohtaiset säännökset keskeytysten laajuuden ja tason määrittämiseksi.
Sitoumusten keskeytykseen sovelletaan alempaa seuraavista enimmäismääristä:
a)
enintään 50 prosenttia ERI-rahastojen seuraavan varainhoitovuoden sitoumuksista, kun kyseessä on ensimmäinen 9 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn liittyvä laiminlyönti ja enintään 25 prosenttia ERI-rahastojen seuraavan varainhoitovuoden sitoumuksista, kun kyseessä on ensimmäinen 9 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettu liiallista epätasapainoa koskevaan menettelyyn sisältyvään korjaussuunnitelmaan liittyvä laiminlyönti tai 9 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettu liiallista epätasapainoa koskevaan menettelyyn liittyvä suositeltujen korjaavien toimien laiminlyönti.
Keskeytyksen tasoa nostetaan asteittain laiminlyönnin vakavuuden mukaisesti enimmillään 100 prosenttiin ERI-rahastojen seuraavan varainhoitovuoden sitoumuksista, kun on kyse liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä, ja enimmillään 50 prosenttiin ERI-rahastojen seuraavan varainhoitovuoden sitoumuksista, kun on kyse liiallista epätasapainoa koskevasta menettelystä.
b)
enintään 0,5 prosenttia nimellisestä BKT:stä, kun kyseessä on ensimmäinen 9 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn liittyvä laiminlyönti, ja enintään 0,25 prosenttia nimellisestä BKT:stä, kun kyseessä on ensimmäinen 9 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettu liiallista epätasapainoa koskevaan menettelyyn sisältyvään korjaussuunnitelmaan liittyvä laiminlyönti tai 9 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa tarkoitettu liiallista epätasapainoa koskevaan menettelyyn liittyvä suositeltujen korjaavien toimien laiminlyönti.
Jos 9 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettu korjaaviin toimiin liittyvä laiminlyönti jatkuu edelleen, enimmäismääräistä BKT-prosenttiosuutta korotetaan asteittain seuraavasti:
-
enintään 1 prosenttiin nimellisestä BKT:stä, kun kyseessä on jatkuva 9 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn liittyvä laiminlyönti; ja
-
enintään 0,5 prosenttia nimellisestä BKT:stä laiminlyönnin vakavuuden mukaisesti, kun kyseessä on jatkuva 9 kohdan ensimmäisen alakohdan b tai c alakohdassa tarkoitettu liiallista epätasapainoa koskevaan menettelyyn liittyvä laiminlyönti;
c)
enintään 50 prosenttia ERI-rahastojen seuraavan varainhoitovuoden sitoumuksista tai enintään 0,5 prosenttia nimellisestä BKT:stä, kun kyseessä on ensimmäinen 9 kohdan ensimmäisen alakohdan d ja e alakohdassa tarkoitettu laiminlyönti.
Määritettäessä keskeytyksen tasoa tai päätettäessä, keskeytetäänkö sitoumuksia vai maksuja, otetaan huomioon, missä täytäntöönpanovaiheessa ohjelma on, ja erityisesti, kuinka paljon aikaa jäisi varojen käyttöön sen jälkeen, kun keskeytetyt sitoumukset on budjetoitu uudelleen.
12. Rajoittamatta 86-88 artiklassa vahvistettujen vapauttamissääntöjen soveltamista komissio lopettaa viipymättä sitoumusten tai maksujen keskeytyksen, jos
a)
liiallisia alijäämiä koskeva menettely jätetään lepäämään neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 (33) 9 artiklan mukaisesti tai neuvosto on päättänyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 12 kohdan mukaisesti kumota liiallisen alijäämään olemassaoloa koskevan päätöksen;
b)
neuvosto on hyväksynyt kyseisen jäsenvaltion toimittaman korjaavan suunnitelman asetuksen (EU) N:o 1176/2011 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai liiallista epätasapainoa koskeva menettely jätetään lepäämään mainitun asetuksen 10 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai neuvosto on päättänyt liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn mainitun asetuksen 11 artiklan mukaisesti;
c)
komissio on todennut, että kyseinen jäsenvaltio toteuttanut riittävät toimenpiteet toteuttaakseen asetuksen (EU) N:o 472/2013 7 artiklassa tarkoitetun makrotalouden sopeutusohjelman tai Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehdyssä neuvoston päätöksessä pyydetyt toimenpiteet.
Sitoumusten keskeytyksen lopettamisen yhteydessä komissio budjetoi keskeytetyt sitoumukset uudelleen neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 8 artiklan mukaisesti.
Neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen maksujen keskeytyksen lopettamisesta, jos ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohdassa säädetyt sovellettavat edellytykset täyttyvät.
13. Edellä olevia 6-12 kohtaa ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, mikäli sitoumusten tai maksujen keskeytys liittyy 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdan ja c kohdan iii alakohdan tai 9 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b tai d alakohdan soveltamisalaan kuuluviin asioihin.
14. Tätä artiklaa ei sovelleta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen ohjelmiin.
15. Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille tämän artiklan täytäntöönpanosta. Erityisesti komissio ilmoittaa viipymättä Euroopan parlamentille, kun jokin 6 kohdassa tai 9 kohdan ensimmäisen alakohdan a-e alakohdassa säädetty edellytys täyttyy jonkin jäsenvaltion osalta, ja esittää yksityiskohtaista tietoa ERI-rahastoista ja ohjelmista, joihin sitoumusten tai maksujen keskeytystä voitaisiin soveltaa.
Euroopan parlamentti voi pyytää komission käymään jäsenneltyä vuoropuhelua tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen välittämisestä.
Komissio toimittaa sitoumusten tai maksujen keskeytystä koskevan ehdotuksen tai tällaisen keskeytyksen lopettamista koskevan ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle heti ehdotuksen hyväksymisen jälkeen. Euroopan parlamentti voi pyytää komissiota selittämään ehdotuksensa perusteet.
16. Komissio tarkastelee vuonna 2017 uudelleen tämän artiklan soveltamista. Se laatii tätä varten kertomuksen, jonka se toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ja liittää siihen tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen.
17. Jos unionin sosiaalinen tai taloudellinen tilanne muuttuu merkittävästi, komissio voi tehdä ehdotuksen tämän artiklan soveltamisen tarkastelemiseksi uudelleen tai Euroopan parlamentti tai neuvosto voi pyytää komissiota esittämään tällaisen ehdotuksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 225 tai 241 artiklan mukaisesti.
24 artikla
Tilapäisistä talousarviovaikeuksista kärsivien jäsenvaltioiden maksujen korottaminen
1. Välimaksuja ja loppumaksuja voidaan jäsenvaltion pyynnöstä korottaa siten, että ne ovat 10 prosenttiyksikköä suuremmat kuin kullekin EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston prioriteetille tai kullekin maaseuturahaston sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahaston toimenpiteelle vahvistettu osarahoitusosuus. Jos jäsenvaltio täyttää jonkin seuraavista edellytyksistä 21. joulukuuta 2013 jälkeen, korotettua osuutta, joka ei voi suurempi kuin 100 prosenttia, sovelletaan tämän jäsenvaltion maksupyyntöihin, jotka koskevat ajanjaksoa 30 päivään kesäkuuta 2016 saakka:
a)
jäsenvaltio saa unionilta lainan neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 mukaisesti;
b)
jäsenvaltio saa asetuksen (EY) N:o 332/2002 mukaista keskipitkän ajan rahoitustukea, jonka ehtona on makrotalouden sopeutusohjelman toteuttaminen;
c)
jäsenvaltion saataville on asetettu rahoitustukea, jonka ehtona on asetuksessa (EU) N:o 472/2013 tarkoitetun makrotalouden sopeutusohjelman toteuttaminen.
Tätä kohtaa ei sovelleta Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan asetuksen mukaisiin ohjelmiin.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, välimaksuina ja loppumaksuina maksettu unionin tuki ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin julkinen tuki tai EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta kullekin prioriteetille tai maaseuturahaston sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta kullekin toimenpiteelle ERI-rahastoista myönnetyn tuen enimmäismäärä, joka vahvistetaan komission antamassa ohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä.
3. Komissio tarkastelee 1 ja 2 kohdan soveltamista ja toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2016 kertomuksen, joka sisältää sen tekemän arvioinnin sekä tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen.
25 artikla
Tilapäisistä talousarviovaikeuksista kärsivien jäsenvaltioiden teknisen tuen hallinto
1. Tilapäisistä talousarviovaikeuksista kärsivän, 24 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset täyttävän jäsenvaltion pyynnöstä 59 artiklassa säädetyt, rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti kohdennetut varat voidaan yhteisymmärryksessä komission kanssa siirtää komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen kyseistä jäsenvaltiota koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi 58 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan k alakohdan mukaisesti suoran tai välillisen hallinnon avulla.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen varojen on oltava täydentäviä niihin määriin nähden, jotka on vahvistettu rahastokohtaisissa säännöissä asetettujen komission aloitteesta annettavan teknisen tuen enimmäismäärien mukaisesti. Jos rahastokohtaisissa säännöissä on asetettu jäsenvaltion aloitteesta annettavan teknisen tuen enimmäismäärä, siirrettävä määrä on otettava huomioon tämän enimmäismäärän noudattamista koskevissa laskelmissa.
3. Jäsenvaltio voi pyytää 2 kohdassa tarkoitettua siirtoa kalenterivuodeksi, jona se täyttää 24 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset, viimeistään 31 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jona siirto on määrä tehdä. Pyynnön mukana on oltava ehdotus yhden tai useamman sellaisen ohjelman muuttamiseksi, josta siirto on määrä tehdä. Vastaavat muutokset on tehtävä 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti kumppanuussopimukseen, jossa on esitettävä komissiolle kunakin vuonna siirrettävä kokonaismäärä.
Jos jäsenvaltio täyttää 24 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset 1 päivänä tammikuuta 2014, se voi toimittaa tätä vuotta koskevan pyynnön samanaikaisesti kumppanuussopimuksensa kanssa, jossa esitetään komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen siirrettävä määrä.
III OSASTO
OHJELMATYÖ
I LUKU
ERI-rahastoja koskevat yleiset säännökset
26 artikla
Ohjelmien valmistelu
1. ERI-rahastot on pantava täytäntöön ohjelmien välityksellä kumppanuussopimuksen mukaisesti. Kunkin ohjelman on katettava 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välinen ajanjakso.
2. Ohjelman laatii jäsenvaltio tai sen nimeämä viranomainen yhteistyössä 5 artiklassa tarkoitettujen kumppaneiden kanssa. Jäsenvaltioiden on laadittava ohjelmat yleisöön nähden avoimia menettelyjä institutionaalisten ja oikeudellisten puitteidensa mukaisesti.
3. Jäsenvaltiot ja komissio toimivat yhteistyössä varmistaakseen, että ERI-rahastojen ohjelmien ja myös rahastojen useista rahastosta rahoitettavien ohjelmien valmistelua ja täytäntöönpanoa koordinoidaan tehokkaasti noudattaen suhteellisuusperiaatetta.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava ohjelmat komissiolle kolmen kuukauden kuluessa kumppanuussopimuksen toimittamisesta. Euroopan alueelliseen yhteistyöhön liittyvät ohjelmat on toimitettava viimeistään 22. syyskuuta 2014. Kaikkien ohjelmien mukana on oltava 55 artiklassa säädetty ennakkoarviointi.
5. Jos yksi tai useampi ERI-rahastojen rahastokohtaisista asetuksista tulee voimaan 22. helmikuuta 2014 alkavana ja 22. kesäkuuta 2014 päättyvänä aikana, siitä ERI-rahastosta tuettava ohjelma tai tuettavat ohjelmat, jota rahastokohtaisen asetuksen voimaantulon viivästyminen koskee, on toimitettava kolmen kuukauden kuluessa 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tarkistetun kumppanuussopimukseen toimittamisesta.
6. Jos yksi tai useampi ERI-rahastojen rahastokohtaisista asetuksista tulee voimaan 22. kesäkuuta 2014 jälkeen, siitä ERI-rahastosta tuettava ohjelma tai tuettavat ohjelmat, jota rahastokohtaisen asetuksen voimaantulon viivästyminen koskee, on toimitettava kolmen kuukauden kuluessa viivästyneen rahastokohtaisen asetuksen voimaantulopäivästä.
27 artikla
Ohjelmien sisältö
1. Kussakin ohjelmassa on esitettävä strategia, jonka mukaisesti ohjelmalla edistetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaa unionin strategiaa tämän asetuksen, rahastokohtaisten sääntöjen ja kumppanuussopimuksen sisällön mukaisesti.
Kunkin ohjelman on sisällettävä järjestelyt, joilla varmistetaan, että ERI-rahastojen ja toimenpiteiden täytäntöönpano on tehokasta, vaikuttavaa ja koordinoitua ja toimet, joilla pyritään siihen, että tuensaajien hallinnollinen taakka vähenee.
2. Kussakin ohjelmassa on määriteltävä prioriteetit ja esitettävä erityistavoitteet, ERI-rahastoista saatavat tukimäärärahat ja vastaava kansallinen osarahoitus, mukaan lukien suoritusvaraukseen liittyvät määrät, joka voi olla julkista tai yksityistä rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
3. Jos jäsenvaltiot ja alueet osallistuvat makroalue- tai merialuestrategioihin, asiaankuuluvassa ohjelmassa on ilmoitettava jäsenvaltion määrittelemien ohjelma-alueen tarpeiden mukaisesti, miten suunnitellut tukitoimet edistävät näitä strategioita.
4. Kunkin prioriteetin osalta on esitettävä rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti indikaattorit ja vastaavat laadullisina ja määrällisinä ilmaistavat tavoitteet, joilla arvioidaan ohjelman täytäntöönpanon edistymistä tavoitteiden saavuttamisessa ja joita käytetään perustana seurannassa, arvioinnissa ja tulosten tarkastelussa. Näihin indikaattoreihin kuuluvat seuraavat:
a)
kohdennettuihin menoihin liittyvät taloudelliset indikaattorit;
b)
tuettaviin toimiin liittyvät tuotosindikaattorit;
c)
kyseiseen prioriteettiin liittyvät tulosindikaattorit.
Rahastokohtaisissa säännöissä on vahvistettava kunkin ERI-rahaston osalta yhteiset indikaattorit, ja niissä voidaan antaa ohjelmakohtaisia indikaattoreita koskevia säännöksiä.
5. Yksinomaan teknistä tukea koskevia ohjelmia lukuun ottamatta kaikkiin ohjelmiin on sisällyttävä rahastokohtaisten sääntöjen mukainen kuvaus toimista, joilla otetaan huomioon 5, 7 ja 8 artiklassa vahvistetut periaatteet.
6. Kussakin ohjelmassa, lukuun ottamatta niitä, joissa teknisen tuen toimet toteutetaan erityisohjelmana, on vahvistettava 8 artiklassa tarkoitettujen menetelmien perusteella alustava tuen määrä, joka on tarkoitus käyttää ilmastonmuutosta koskeviin tavoitteisiin.
7. Jäsenvaltioiden on laadittava ohjelma rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
28 artikla
Sellaisten erityisten ohjelmien sisältöä koskevat erityissäännökset, jotka koskevat EIP:n toteuttamiin, pääomavaatimusta lieventäviin rajaamattomiin vakuuksiin ja arvopaperistamiseen perustuvia yhteisiä rahoitusvälineitä
1. Poiketen siitä, mitä 27 artiklassa säädetään, 39 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettujen erityisten ohjelmien on sisällettävä
a)
27 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainitut osatekijät sekä mainitun artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa mainitut osatekijät 5 artiklassa esitettyjen periaatteiden osalta;
b)
tämän asetuksen 125, 126 ja 127 artiklassa sekä maaseuturahastoasetuksen 65 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen elinten määrittäminen sen mukaan, mistä rahastosta on kyse;
c)
kunkin ohjelmaan sovellettavan 19 artiklan ja liitteen XI mukaisesti asetetun ennakkoehdon osalta arvio siitä, onko ennakkoehto täyttynyt kumppanuussopimuksen ja ohjelman toimittamispäivänä, ja jos ennakkoehdot eivät ole täyttyneet, kumppanuussopimuksen mukana toimitetun yhteenvedon mukaisesti kuvaus ennakkoehtojen täyttämiseksi toteutettavista toimenpiteistä, niistä vastaavista elimistä ja niiden toteuttamisaikataulusta.
2. Poiketen siitä, mitä 55 artiklassa säädetään, 39 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettu ennakkoarviointi on katsottava tällaisten ohjelmien ennakkoarvioinniksi.
3. Maaseuturahastoasetuksen 6 artiklan 2 kohtaa ja 59 artiklan 5 ja 6 kohtaa ei sovelleta tämän asetuksen 39 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuihin ohjelmiin. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen osatekijöiden lisäksi maaseuturahaston mukaisiin ohjelmiin sovelletaan ainoastaan maaseuturahastoasetuksen 8 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdan ja f, h, i alakohdan sekä m alakohdan i-iii alakohdan säännöksiä.
29 artikla
Ohjelmien hyväksymismenettely
1. Komissio arvioi ohjelmien johdonmukaisuuden tämän asetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen kanssa ja sen, miten ohjelmat ovat edistäneet valittujen temaattisten tavoitteiden ja kutakin ERI-rahastoa koskevien unionin prioriteettien toteuttamista, samoin kuin johdonmukaisuuden kumppanuussopimuksen kanssa, ottaen huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat neuvoston suositukset ja ennakkoarvioinnin. Arvioinnissa kiinnitetään huomiota erityisesti ohjelmastrategian soveltuvuuteen, vastaaviin tavoitteisiin, indikaattoreihin ja talousarviomäärärahojen kohdentamiseen.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, komission ei tarvitse arvioida ESR-asetuksen 18 artiklan toisen kohdan a alakohdassa tarkoitettujen nuorisotyöllisyysaloitteen erityisten toimenpideohjelmien ja tämän asetuksen 39 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen erityisten ohjelmien johdonmukaisuutta kumppanuussopimuksen kanssa, jos jäsenvaltio ei ole tällaisen erityisen ohjelman toimittamispäivänä toimittanut kumppanuussopimustaan.
3. Komissio esittää huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa ohjelman toimittamispäivästä. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kaikki tarpeelliset lisätiedot ja tarvittaessa tarkistettava ehdotettua ohjelmaa.
4. Komissio hyväksyy rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti kunkin ohjelman viimeistään kuusi kuukautta sen jälkeen, kun kyseinen jäsenvaltio on toimittanut sen, edellyttäen että komission mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon, ei kuitenkaan ennen 1 päivää tammikuuta 2014 eikä ennen kuin komissio on antanut päätöksen kumppanuussopimuksen hyväksymisestä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta poiketen komissio voi hyväksyä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen ohjelmat ennen kuin se on antanut päätöksen kumppanuussopimuksen hyväksymisestä, ja se voi hyväksyä ESR-asetuksen 18 artiklan toisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetut nuorisotyöllisyysaloitteen erityiset toimenpideohjelmat ja tämän asetuksen 39 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut erityiset ohjelmat ennen kumppanuussopimuksen toimittamista.
30 artikla
Ohjelmien muuttaminen
1. Jäsenvaltioiden jättämät ohjelmien muuttamispyynnöt on perusteltava asianmukaisesti, ja niissä on erityisesti esitettävä ohjelmaan tehtävien muutosten odotetut vaikutukset älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteutumiseen sekä ohjelmassa määritellyt erityistavoitteet ottaen huomioon tämä asetus sekä rahastokohtaiset säännöt, 5, 7 ja 8 artiklassa tarkoitetut monialaiset periaatteet ja kumppanuussopimus. Pyyntöjen mukana on oltava tarkistettu ohjelma.
2. Komissio arvioi 1 kohdan mukaisesti toimitetut tiedot ottaen huomioon jäsenvaltion toimittamat perustelut. Komissio voi esittää huomautuksia yhden kuukauden kuluessa tarkistetun ohjelman toimittamisesta, ja jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kaikki tarpeelliset lisätiedot. Komissio hyväksyy rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti ohjelman muuttamispyynnöt mahdollisimman pian, mutta viimeistään kolme kuukautta sen jälkeen, kun jäsenvaltio on toimittanut ne, edellyttäen että komission mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon.
Jos ohjelman muuttaminen vaikuttaa kumppanuussopimuksessa 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii, iv ja vi alakohdan mukaisesti esitettyihin tietoihin, hyväksyessään ohjelman muutoksen komissio hyväksyy samanaikaisesti siitä johtuvan kumppanuussopimuksen tietojen tarkistamisen.
3. Jos komissiolle toimitetaan muuttamispyyntö suoritusvarauksen uudelleen kohdentamiseksi tulosten tarkastelun perusteella, komissio esittää 2 kohdasta poiketen huomautuksia ainoastaan silloin, kun se katsoo, että ehdotettu kohdentaminen ei ole sovellettavien sääntöjen taikka jäsenvaltion tai alueen kehitystarpeiden mukainen tai jos siihen liittyy merkittävä riski siitä, että ehdotukseen sisältyviä tavoitteita ei voida saavuttaa. Komissio hyväksyy rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti ohjelman muuttamispyynnön mahdollisimman pian ja viimeistään kaksi kuukautta sen jälkeen, kun jäsenvaltio on toimittanut sen, edellyttäen että komission mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon. Hyväksyessään ohjelman muuttamisen komission katsotaan samalla hyväksyvän siitä johtuvan kumppanuussopimuksen tietojen tarkistamisen.
4. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, meri- ja kalatalousasetuksessa voidaan vahvistaa erityiset menettelyt toimenpideohjelmien muuttamiseksi.
31 artikla
EIP:n osallistuminen
1. EIP voi jäsenvaltioiden pyynnöstä osallistua kumppanuussopimuksen valmisteluun sekä toimintaan, joka liittyy toimien, erityisesti suurhankkeiden, rahoitusvälineiden sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien valmisteluun.
2. Komissio voi kuulla EIP:tä ennen kumppanuussopimuksen tai ohjelmien hyväksymistä.
3. Komissio voi pyytää EIP:tä tarkastelemaan suurhankkeiden teknistä laatua sekä taloudellista ja rahoituksellista kestävyyttä ja elinkelpoisuutta sekä avustamaan sitä käyttöön otettavien tai kehitettävien rahoitusvälineiden osalta.
4. Komissio voi tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanon yhteydessä myöntää EIP:lle avustuksia tai palveluhankintasopimuksia, jotka koskevat usean vuoden kuluessa täytäntöön pantuja aloitteita. Näitä avustuksia tai palveluhankintasopimuksia koskeva unionin talousarviositoumus tehdään vuosittain.
II LUKU
Yhteisölähtöiset paikalliset kehittämishankkeet
32 artikla
Yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen
1. Yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä tuetaan maaseuturahastosta, joka nimetään paikallisen kehittämisen johtavaksi tahoksi, ja niitä voidaan tukea EAKR:stä, ESR:stä tai Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta. Tässä luvussa näihin rahastoihin viitataan jäljempänä ilmaisulla "asianomaiset ERI-rahastot".
2. Yhteisölähtöiseltä paikalliselta kehittämiseltä edellytetään, että se
a)
keskittyy tiettyihin aluetasoa pienempiin yksiköihin;
b)
ovat sellaisten paikallisten toimintaryhmien toteuttamia, jotka muodostuvat paikallisten yksityisten ja julkisten sosioekonomisten etujen edustajista ja joiden päätöksenteossa kansallisten sääntöjen mukaisesti määriteltyjen viranomaisten tai yhdenkään yksittäisen eturyhmän osuus ei ole yli 49 prosenttia äänivallasta;
c)
toteutetaan yhdennettyjen ja monialaisten, aluekohtaisten paikallisten kehittämisstrategioiden avulla;
d)
on suunniteltu ottaen huomioon paikalliset tarpeet ja mahdollisuudet ja sisältää paikalliseen toimintaympäristöön liittyvää innovatiivisuutta, verkostoitumista ja tarvittaessa yhteistyötä.
3. Asianomaisista ERI-rahastoista yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen myönnettävän tuen on oltava johdonmukaista ja koordinoitua asianomaisten ERI-rahastojen välillä. Tämä on varmistettava muun muassa koordinoimalla yhteisölähtöisten paikallisten kehittämisstrategioiden ja paikallisten toimintaryhmien valmiuksien kehittämistä sekä valintaa, hyväksymistä ja rahoittamista.
4. Jos 33 artiklan 3 kohdan mukaisesti perustettu yhteisölähtöisten paikallisten kehittämisstrategioiden valintakomitea katsoo, että valitun yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian täytäntöönpano edellyttää useamman kuin yhden rahaston tukea, se voi nimetä kansallisten sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti päärahaston, josta tuetaan kaikkia 35 artiklan 1 kohdan d ja e alakohdassa tarkoitettuja yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian toimintakustannuksia ja toiminnan edistämiskustannuksia.
5. Asianomaisista ERI-rahastoista tuettava yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen on toteutettava asiaankuuluvan ohjelman tai asiaankuuluvien ohjelmien yhden tai useamman prioriteetin mukaisena asianomaisten ERI-rahastojen rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
33 artikla
Yhteisölähtöiset paikalliset kehittämisstrategiat
1. Yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian on sisällettävä vähintään seuraavat osatekijät:
a)
strategian kattaman kohdealueen ja väestömäärän määrittely;
b)
analyysi alueen kehittämistarpeista ja -mahdollisuuksista, mukaan lukien analyysi vahvuuksista, heikkouksista, mahdollisuuksista ja uhista;
c)
kuvaus strategiasta ja sen tavoitteista, kuvaus strategian yhtenäisistä ja innovatiivisista piirteistä ja tavoitteiden tärkeysjärjestys, mukaan lukien mitattavissa olevat tuotos- ja tulostavoitteet. Tuloksia koskevat tavoitteet voidaan ilmaista määrällisinä tai laadullisina. Strategian on oltava johdonmukainen kaikkien mukana olevien asianomaisten ERI-rahastojen asiaankuuluvien ohjelmien kanssa;
d)
kuvaus prosessista, jonka mukaisesti paikallisyhteisö on osallistunut strategian kehittämiseen;
e)
toimintasuunnitelma, josta käy ilmi, kuinka tavoitteet muunnetaan käytännön toimenpiteiksi;
f)
strategian hallintoa ja seurantaa koskevien järjestelyjen kuvaus, jossa osoitetaan, että paikallisella toimintaryhmällä on valmiudet strategian täytäntöönpanoon, sekä kuvaus arviointiin liittyvistä erityisjärjestelyistä;
g)
strategian rahoitussuunnitelma, mukaan lukien kunkin asianomaisen ERI-rahaston varojen suunniteltu jako.
2. Jäsenvaltioiden on määritettävä yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategioiden valintaperusteet.
3. Yhteisölähtöisten paikallisten kehittämisstrategioiden valinnasta vastaa komitea, jonka perustamisesta tähän tarkoitukseen samoin kuin kehittämisstrategioiden hyväksymisestä vastaa yksi tai useampi hallintoviranomainen.
4. Yhteisölähtöisten paikallisten kehittämisstrategioiden valinnan ensimmäinen kierros on saatava päätökseen kahden vuoden kuluessa kumppanuussopimuksen hyväksymispäivästä. Jäsenvaltiot voivat valita lisää yhteisölähtöisiä paikallisia kehittämisstrategioita mainitun päivän jälkeen, kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017.
5. Päätöksessä, joka koskee yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian hyväksymistä, on vahvistettava kunkin asianomaisen ERI-rahaston rahoitusosuudet. Siinä on myös vahvistettava ohjelman tai ohjelmien mukaisiin hallinto- ja valvontatehtäviin liittyvät vastuut paikallisen kehittämisstrategian suhteen.
6. Edellä olevan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun alueen väestömäärän on oltava vähintään 10 000 ja enintään 150 000 asukasta. Komissio voi kuitenkin hyväksyä tai muuttaa näitä väestömääriä 15 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti hyväksymässään kumppanuussopimuksen hyväksymistä tai muuttamista koskevassa päätöksessään asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja jäsenvaltion ehdotuksen perusteella, jotta voidaan ottaa huomioon harvaan tai tiheästi asutut alueet tai varmistaa yhteisölähtöisten paikallisten kehittämisstrategioiden kattamien alueiden alueellinen yhtenäisyys.
34 artikla
Paikalliset toimintaryhmät
1. Paikallisten toimintaryhmien on suunniteltava ja pantava täytäntöön yhteisölähtöiset paikalliset kehittämisstrategiat.
Jäsenvaltioiden on määriteltävä paikallisen toimintaryhmän ja kyseisten ohjelmien täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten tehtävät kaikkien yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian täytäntöönpanotehtävien osalta.
2. Täytäntöönpanosta vastaavan yhden tai useamman hallintoviranomaisen on varmistettava, että paikalliset toimintaryhmät joko valitsevat ryhmästä yhden kumppanin, joka toimii vetäjänä hallinnollisissa ja taloudellisissa asioissa, tai kuuluvat oikeudellisesti järjestettyyn yhteiseen rakenteeseen.
3. Paikallisten toimintaryhmien tehtäviin kuuluvat:
a)
parantaa paikallisten toimijoiden valmiuksia kehittää ja panna täytäntöön toimia ja myös parantaa niiden projektinhallintavalmiuksia;
b)
suunnitella syrjimätön ja avoin valintamenettely ja toimien objektiiviset valintaperusteet siten, että vältetään eturistiriidat ja varmistetaan, että vähintään 50 prosenttia valintapäätöksiä tehtäessä annetuista äänistä on peräisin kumppaneilta, jotka eivät ole viranomaisia, ja että valinta on mahdollista suorittaa kirjallista menettelyä noudattaen;
c)
varmistaa, että toimia valittaessa noudatetaan yhteisölähtöistä paikallista kehittämisstrategiaa asettamalla toimet tärkeysjärjestykseen sen mukaan, kuinka hyvin ne edistävät strategian tavoitteiden saavuttamista;
d)
laatia ja julkaista ehdotuspyyntöjä tai jatkuva hanke-ehdotusten jättämismenettely, mukaan lukien valintaperusteiden määrittely;
e)
ottaa vastaan ja arvioida tukihakemukset;
f)
valita toimet ja vahvistaa tuen määrä sekä tarvittaessa tehdä ehdotukset elimelle, joka vastaa tukikelpoisuuden lopullisesta tarkistamisesta ennen hyväksyntää;
g)
seurata yhteisölähtöisen paikallisen oman kehittämisstrategian ja tuettavien toimien täytäntöönpanoa sekä toteuttaa tähän strategiaan liittyviä erityisiä arviointitoimia.
4. Paikallinen toimintaryhmä voi olla tuensaaja ja panna täytäntöön toimia yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan b alakohdan soveltamista.
5. Kun on kyse 35 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista paikallisista toimintaryhmistä, täytäntöönpanosta vastaava hallintoviranomainen voi suorittaa tämän artiklan 3 kohdan f alakohdassa määritellyt tehtävät.
35 artikla
ERI-rahastoista yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen myönnettävä tuki
1. Yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen ERI-rahastoista myönnettävä tuki kattaa
a)
valmistelutuen kustannukset, joihin kuuluu valmiuksien kehittäminen, koulutus ja verkostoituminen, joiden tavoitteena on yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian valmistelu ja täytäntöönpano.
Näihin kustannuksiin voivat kuulua yksi tai useampi seuraavista osista:
i)
paikallisten sidosryhmien koulutustoimet;
ii)
kyseistä aluetta koskevat tutkimukset;
iii)
yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian laatimiseen liittyvät kustannukset, myös konsultointikustannukset ja kustannukset, jotka liittyvät sidosryhmien konsultointiin strategian valmistelua varten;
iv)
sellaisen järjestön hallinnolliset kustannukset (käyttö- ja henkilöstökustannukset), joka hakee valmistelutukea valmisteluvaiheen aikana;
v)
pienten kokeiluhankkeiden tukeminen.
Tällainen valmistelutuki on tukikelpoista riippumatta siitä, valitseeko 33 artiklan 3 kohdan mukainen valintakomitea tukea saavan paikallisen toimintaryhmän suunnitteleman yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian rahoituksen saajaksi;
b)
yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian mukaisten toimien täytäntöönpano;
c)
paikallisen toimintaryhmän yhteistyötoimien valmistelu; täytäntöönpanon;
d)
toimintakustannukset, jotka liittyvät yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian toteuttamisen hallintoon ja joihin kuuluvat käyttö-, henkilöstö-, koulutus-, suhdetoiminta- ja rahoituskustannukset sekä 34 artiklan 3 kohdan g alakohdassa tarkoitettuun tämän strategian seurantaan ja arviointiin liittyvät kustannukset;
e)
yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian toiminnan edistäminen, jotta helpotetaan sidosryhmien välistä vaihtoa tietojen saamiseksi ja strategian edistämiseksi ja potentiaalisten tuensaajien tukemiseksi toimien kehittämisessä ja hakemusten valmistelussa.
2. Edellä 1 kohdan d ja e alakohdassa tarkoitettuihin toimintakustannuksiin ja toiminnan edistämiseen myönnetty tuki ei saa olla yli 25 prosenttia yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisstrategian yhteydessä aiheutuneista julkisista kokonaismenoista.
III LUKU
Alueellinen kehitys
36 artikla
Yhdennetyt alueelliset investoinnit
1. Jos kaupunkikehitysstrategia tai ESR-asetuksen 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu muu alueellinen strategia tai alueellinen sopimus edellyttää yhdennettyä lähestymistapaa, johon sisältyy yhden tai useamman toimenpideohjelman useampaan kuin yhteen toimintalinjaan liittyviä ESR:n, EAKR:n tai koheesiorahaston investointeja, asianomainen toimi voidaan toteuttaa yhdennettynä alueellisena investointina.
Yhdennettynä alueellisena investointina toteutetut toimet voivat saada maaseuturahaston tai Euroopan meri- ja kalatalousrahaston täydentävää rahoitustukea.
2. Jos yhdennetty alueellinen investointi saa ESR:n, EAKR:n tai koheesiorahaston tukea, asiaankuuluvassa toimenpideohjelmassa tai asiaankuuluvissa toimenpideohjelmissa on kuvattava yhdennetyn alueellisen investoinnin välineen käyttöä koskeva lähestymistapa ja kustakin toimintalinjasta myönnettävät alustavat määrärahat rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
Jos yhdennetty alueellinen investointi saa täydentävää rahoitustukea maaseuturahastosta tai Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta, alustavat määrärahat ja tuen kattamat toimenpiteet on esitettävä asiaankuuluvassa ohjelmassa tai asiaankuuluvissa ohjelmissa rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
3. Jäsenvaltio tai hallintoviranomainen voi nimetä yhden tai useamman välittävän toimielimen, joihin kuuluvat paikallisviranomaiset, myös alueelliset kehittämiselimet tai valtiosta riippumattomat järjestöt, huolehtimaan yhdennetyn alueellisen investoinnin hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
4. Jäsenvaltion tai asianomaisten hallintoviranomaisten on huolehdittava, että ohjelman tai ohjelmien seurantajärjestelmän avulla on mahdollista yksilöidä ne prioriteetin toimet ja tuotokset, jotka vaikuttavat yhdennettyyn alueelliseen investointiin.
IV OSASTO
RAHOITUSVÄLINEET
37 artikla
Rahoitusvälineet
1. ERI-rahastoja voidaan käyttää rahoitusvälineiden, myös silloin, kun tämä organisoidaan rahasto-osuusrahastojen kautta, tukemiseen yhdessä tai useammassa ohjelmassa, jotta edistetään prioriteetin mukaisten erityistavoitteiden saavuttamista.
Rahoitusvälineitä otetaan käyttöön sellaisten investointien tukemiseksi, joiden odotetaan olevan taloudellisesti kannattavia mutta joihin ei saada riittävästi rahoitusta markkinalähteistä. Tätä osastoa sovellettaessa hallintoviranomaisten ja rahasto-osuusrahastojen sekä rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien elinten on noudatettava sovellettavaa lainsäädäntöä erityisesti valtiontuen ja julkisten hankintojen osalta.
2. Rahoitusvälineiden tukemisen on perustuttava ennakkoarviointiin, jossa esitetään näyttöä markkinoiden toimimattomuudesta tai epätyydyttävästä investointitilanteesta, sekä arvio tarvittavien julkisten investointitarpeiden tasosta ja laajuudesta, tuettavat rahoitusvälinetyypit mukaan lukien. Tähän ennakkoarviointiin on sisällyttävä
a)
analyysi markkinoiden toimimattomuudesta, epätyydyttävästä investointitilanteesta ja politiikan aloja, temaattisia tavoitteita tai investointiprioriteetteja koskevista investointitarpeista, joihin vastaamalla pyritään edistämään prioriteetin mukaisten erityistavoitteiden toteuttamista ja tukemaan niitä rahoitusvälineillä. Tässä analyysissa on käytettävä saatavilla olevia hyviin käytäntöihin perustuvia menetelmiä;
b)
arvio ERI-rahastoista tuettaviksi harkittavien rahoitusvälineiden tuomasta lisäarvosta, johdonmukaisuudesta muiden samoille markkinoille kohdistuvien julkisten tukitoimien kanssa, valtiontukien mahdollisista vaikutuksista, suunniteltujen tukitoimien ja toimenpiteiden oikeasuhteisuudesta sekä toimenpiteistä markkinoiden vääristymisen minimoimiseksi;
c)
arvio rahoitusvälineen avulla potentiaalisesti eri tasoilla aina loppukäyttäjän tasolle asti hankittavista julkisista ja yksityisistä lisävaroista (oletettu vipuvaikutus), mukaan lukien tarvittaessa arvio sellaisen yksityissijoittajille tarjottavan erityiskorvauksen tarpeesta ja suuruudesta, jolla voidaan edistää yksityisten investoijien varojen käyttöön antamista tuen vastineena, ja/tai kuvaus mekanismeista, joita käytetään tämän erityiskorvauksen tarpeellisuuden ja suuruuden määrittelemiseksi, esimerkiksi kilpailuun perustuva tai asianmukaisella tavalla itsenäinen arviointiprosessi;
d)
samankaltaisista välineistä ja jäsenvaltion aiemmin toteuttamista ennakkoarvioinneista saatuja kokemuksia koskeva arvio ja myös arvio siitä, kuinka tällaisia kokemuksia aiotaan hyödyntää tulevaisuudessa;
e)
ehdotettu investointistrategia, jossa on tarkasteltu muun muassa vaihtoehtoja 38 artiklassa tarkoitetuiksi täytäntöönpanojärjestelyiksi, tarjolle asetettavia rahoitustuotteita, tavoiteltuja loppukäyttäjä ja mahdollisia suunnitelmia avustustuen kanssa yhdistettyyn käyttöön;
f)
yksityiskohtainen selvitys odotetuista tuloksista ja siitä, kuinka asianomaisen rahoitusvälineen oletetaan edistävän asiaankuuluvan prioriteetin mukaisten erityistavoitteiden saavuttamista, tätä edistävää vaikutusta mittaavat indikaattorit mukaan lukien;
g)
määräykset, joiden nojalla on mahdollista tarpeen mukaan tarkistaa ja ajantasaistaa ennakkoarvioita sellaisen rahoitusvälinen käyttöönoton aikana, joka on otettu käyttöön tällaisen arvioinnin perusteella, jos hallintoviranomainen katsoo käyttöönottovaiheessa, ettei ennakkoarviointi ehkä enää kuvaa tarkasti käyttöönottoajankohtana vallitsevia markkinaolosuhteita.
3. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu ennakkoarviointi voidaan suorittaa vaiheittain. Sen on joka tapauksessa oltava valmis ennen kuin hallintoviranomainen päättää varojen osoittamisesta ohjelmasta rahoitusvälineeseen.
Yhteenveto rahoitusvälineisiin liittyvien ennakkoarviointien tuloksista ja päätelmistä julkaistaan kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona ennakkoarvioinnit on saatu valmiiksi.
Ennakkoarviointi toimitetaan tiedoksi seurantakomitealle rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
4. Kun rahoitusvälineillä tuetaan yrityksille, kuten pk-yrityksille, tarkoitettua rahoitusta, tällainen tuki on kohdistettava rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti uusien yritysten perustamiseen, alkuvaiheen pääomaan eli siemenpääomaan ja käynnistysvaiheen pääomaan, laajentamiseen tarvittavaan pääomaan, yrityksen yleisen toiminnan vahvistamiseen tarvittavaan pääomaan tai uusien hankkeiden toteuttamiseen, uusille markkinoille pääsemiseen tai olemassa olevien yritysten kehittämiseen tarvittavaan pääomaan, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta sovellettavien unionin valtiontukisäännösten soveltamiseen. Tähän tukeen voi sisältyä investointeja sekä aineelliseen että aineettomaan omaisuuteen ja myös käyttöpääomaan, edellyttäen että noudatetaan sovellettavia unionin valtiontukisääntöjä ja että tarkoituksena on kannustaa yksityissektoria tarjoamaan rahoitusta yrityksille. Tuki voi kattaa myös yritysten hallintaoikeuksien siirtokustannuksia edellyttäen, että kyseiset siirrot toteutetaan riippumattomien investoijien välillä.
5. Rahoitusvälineiden avulla tuettavat investoinnit eivät saa olla fyysisesti päätökseen saatettuja tai kokonaisuudessaan toteutettuja päivänä, jona investointipäätös tehdään.
6. Jos rahoitusvälineistä myönnetään tukea loppukäyttäjille infrastruktuuri-investointeihin, joiden tavoitteena on tukea kaupunkialueiden kehittämis- tai elvyttämistoimia tai muita vastaavia infrastruktuuri-investointeja, joilla pyritään monipuolistamaan maaseutualueiden muuta kuin maataloustoimintaa, tällaiseen tukeen voi sisältyä määrä, joka on tarpeen uudesta investoinnista osan muodostavaan infrastruktuuriin liittyvää velkasalkun uudelleenjärjestelyä varten ja joka on enintään 20 prosenttia ohjelmalle rahoitusvälineestä investointiin myönnettävän tuen kokonaismäärästä.
7. Rahoitusvälineitä voidaan yhdistää avustuksiin, korkotukiin ja vakuuspalkkiohyvityksiin. Kun ERI-rahastoista myönnetään tukea rahoitusvälineitä käyttäen ja yhdistettynä yhdeksi toimeksi muiden samoille loppukäyttäjille kohdistettujen, rahoitusvälineisiin välittömästi liittyvien tukimuotojen kanssa, tekninen tuki, korkotuki ja vakuuspalkkiohyvitykset mukaan lukien, rahoitusvälineisiin sovellettavia säännöksiä sovelletaan kaikkiin kyseisen toimen puitteissa myönnettyihin tukimuotoihin. Tällaisissa tapauksissa on noudatettava sovellettavia unionin valtiontukisääntöjä ja kustakin tukimuodosta on pidettävä erillistä kirjanpitoa.
8. Jostakin ERI-rahastojen rahoitusvälineestä tukea saavat loppukäyttäjät voivat myös saada tukea ERI-rahastojen muusta prioriteetista tai ohjelmasta tai muusta välineestä, jota tuetaan unionin talousarviosta, sovellettavien unionin valtiontukisääntöjen mukaisesti. Siinä tapauksessa jokaisesta rahoituslähteestä on pidettävä erillistä kirjanpitoa ja ERI-rahastojen rahoitusvälineistä saadun tuen on sisällyttävä toimeen, jonka tukikelpoiset menot pidetään erillään muista avustuslähteistä.
9. Edellä olevissa 5 ja 7 kohdassa tarkoitettu avustusten ja rahoitusvälineiden tuen yhdistelmä voidaan, jollei sovellettavista unionin valtiontukisäännöistä muuta johdu, kohdistaa samaan menoerään edellyttäen, että kaikkien tukimuotojen kokonaismäärä ei ole suurempi kuin asianomainen menoerän kokonaismäärä. Avustuksia ei saa käyttää rahoitusvälineistä saadun tuen takaisinmaksuun. Rahoitusvälineitä ei saa käyttää avustuksien ennakkorahoitukseen.
10. Luontoissuoritukset eivät ole tukikelpoisia menoja rahoitusvälineiden osalta lukuun ottamatta maan tai kiinteistön muodossa olevia luontoissuorituksia, kun on kyse investoinneista, joiden tavoitteena on tukea sellaisia maaseudun kehittämistoimia tai kaupunkialueiden kehittämis- tai elvyttämistoimia, joissa maa tai kiinteistö on osa investointia. Tällaiset maan tai kiinteistön muodossa annetut luontoissuoritukset ovat tukikelpoisia edellyttäen, että 69 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
11. Arvonlisäveron ei katsota olevan toimen tukikelpoinen meno, paitsi jos se on kansallisten arvonlisäverosäännösten mukaan palautukseen oikeuttamaton. Loppukäyttäjien toteuttamiin investointeihin liittyvää arvonverolisäkohtelua ei oteta huomioon määritettäessä rahoitusvälineen mukaisten menojen tukikelpoisuutta. Jos yhdistetään rahoitusvälineitä ja avustuksia tämän artiklan 7 ja 8 kohdan mukaisesti, avustukseen sovelletaan kuitenkin 69 artiklan 3 kohdan säännöksiä.
12. Tässä artiklassa sovellettavilla unionin valtiontukisäännöksillä tarkoitetaan säännöksiä, jotka ovat voimassa, kun, tapauksen mukaan, hallintoviranomainen tai rahasto-osuusrahaston täytäntöönpanosta vastaava elin varaa ohjelman rahoitusosuuksia sopimusperusteisesti johonkin rahoitusvälineeseen tai kun rahoitusväline varaa ohjelman rahoitusosuuksia sopimusperusteisesti loppukäyttäjille.
13. Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan maan hankintaa ja teknisen tuen yhdistämistä rahoitusvälineisiin koskevat täydentävät erityissäännöt.
38 artikla
Rahoitusvälineiden käyttöönotto
1. Pannessaan täytäntöön 37 artiklaa hallintoviranomaiset voivat antaa rahoitusta seuraaviin rahoitusvälineisiin:
a)
unionin tasolla perustetut rahoitusvälineet, joita komissio hallinnoi suoraan tai välillisesti;
b)
kansallisella, alueellisella, valtioiden välisellä tai rajat ylittävällä tasolla perustetut rahoitusvälineet, joita hallinnoidaan hallintoviranomaisen toimesta tai sen vastuulla.
2. ERI-rahastoista 1 kohdan a alakohdan mukaisiin rahoitusvälineisiin maksetut rahoitusosuudet on vietävä erillisille tileille ja käytettävä asianomaisten ERI-rahastojen tavoitteiden mukaisesti tukemaan sellaisia toimenpiteitä ja loppukäyttäjiä, jotka ovat kyseisten rahoitusosuuksien lähteenä olevan ohjelman tai ohjelmien mukaisia.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin maksettuihin rahoitusosuuksiin sovelletaan tätä asetusta, jollei nimenomaisesti säädetyistä poikkeuksista muuta johdu.
Toinen alakohta ei vaikuta sääntöihin, jotka koskevat varainhoitoasetuksen mukaisten rahoitusvälineiden perustamista ja toimintaa, jos ne eivät ole ristiriidassa tämän asetuksen kanssa, jolloin sovelletaan ensisijaisesti tätä asetusta.
3. Kun kyseessä ovat 1 kohdan b alakohdan mukaiset rahoitusvälineet, hallintoviranomainen voi antaa rahoitusta seuraaviin rahoitusvälineisiin:
a)
rahoitusvälineet, jotka täyttävät ne vakioehdot ja -edellytykset, jotka komissio on vahvistanut tämän kohdan toisen alakohdan mukaisesti;
b)
jo olemassa olevat tai vastaperustetut rahoitusvälineet, jotka on erityisesti kehitetty asiaankuuluvan prioriteetin mukaisten erityistavoitteiden saavuttamista varten.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäännöksiä, jotka koskevat niitä vakioehtoja ja -edellytyksiä, jotka rahoitusvälineiden on ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti täytettävä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenetelmää noudattaen.
4. Tukiessaan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja rahoitusvälineitä hallintoviranomainen voi
a)
sijoittaa sellaisten olemassa olevien tai vastaperustettujen - myös muista ERI-rahastoista rahoitettujen - oikeussubjektien pääomaan, jotka käyttävät asianomaisten ERI-rahastojen tavoitteiden mukaisia rahoitusvälineitä ja jotka toteuttavat täytäntöönpanotehtäviä; tällaisille oikeussubjekteille voidaan osoittaa tukea ainoastaan sen verran kuin uusien investointien täytäntöönpanoon 37 artiklan mukaisesti tarvitaan ja tavalla, joka on tämän asetuksen tavoitteiden mukainen;
b)
siirtää rahoitusvälineiden käyttöönottoon liittyvät tehtävät
i)
EIP:lle;
ii)
kansainvälisille rahoituslaitoksille, joissa jäsenvaltio on osakkaana, tai jäsenvaltiossa perustetuille rahoituslaitoksille, joiden tavoitteena on yleisen edun edistäminen julkisen viranomaisen valvonnassa;
iii)
julkis- tai yksityisoikeudelliselle yhteisölle; tai
c)
toteuttaa käyttöönottoon liittyvät tehtävät suoraan, kun rahoitusvälineet koostuvat yksinomaan lainoista tai vakuuksista. Tässä tapauksessa hallintoviranomainen katsotaan 10 artiklan 10 kohdassa määritellyksi tuensaajaksi.
Kun ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetut elimet vastaavat rahoitusvälineen käyttöönotosta, niiden on varmistettava sovellettavan unionin ja kansallisen lainsäädännön noudattaminen, mukaan luettuina ERI-rahastoja, valtiontukea ja julkisia hankintoja koskevat säännöt, sekä rahanpesun ehkäisemistä, terrorismin torjumista ja veropetoksia koskevat asiaankuuluvat vaatimukset ja niihin sovellettava lainsäädäntö. Nämä elimet eivät saa olla sijoittautuneita alueille, joiden tuomioistuimet eivät tee unionin kanssa yhteistyötä kansainvälisesti sovittujen veromääräysten soveltamisessa, eivätkä pitää yllä liikesuhteita tällaisille alueille rekisteröityjen yhteisöjen kanssa, ja niiden on saatettava mainitut vaatimukset osaksi valittujen rahoituksenvälittäjien kanssa tekemiään sopimuksia.
Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan täydentävät erityissäännöt, jotka koskevat rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien yhteisöjen asemaa, vastuita ja tehtäviä sekä niihin liittyviä valintaperusteita ja tuotteita, joita rahoitusvälineillä voidaan tuottaa 37 artiklan mukaisesti. Komissio antaa nämä delegoidut säännökset yhtäaikaisesti tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 22. huhtikuuta 2014.
5. Kun 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut yhteisöt vastaavat rahasto-osuusrahastojen käyttöönotosta, ne voivat siirtää osan käyttöönottoon liittyvistä tehtävistä edelleen rahoituksenvälittäjille sillä edellytyksellä, että kyseiset yhteisöt varmistavat omalla vastuullaan, että rahoituksenvälittäjät täyttävät varainhoitoasetuksen 140 artiklan 1, 2 ja 4 kohdassa säädetyt vaatimukset. Rahoituksenvälittäjät on valittava avointen, läpinäkyvien, oikeasuhteisten ja syrjimättömien menettelyjen avulla ja eturistiriitoja välttäen.
6. Edellä olevan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut elimet, joille käyttöönottoon liittyviä tehtäviä on siirretty, voivat avata varainhoitotilejä omissa nimissään ja hallintoviranomaisen puolesta, tai perustaa rahoitusvälineen erillisenä rahoituskokonaisuutena rahoituslaitoksessa. Kun kyseessä on erillinen rahoituskokonaisuus, rahoitusvälineeseen sijoitetut ohjelman varat on erillisellä kirjanpidolla erotettava muista rahoituslaitoksessa saatavilla olevista varoista. Varainhoitotileillä olevien varojen ja tällaisten erillisten rahoituskokonaisuuksien hoitamisessa on noudatettava moitteettoman varainhoidon periaatetta ja asianmukaisia vakavaraisuussääntöjä, ja kyseisten varojen likviditeetin on oltava riittävä.
7. Kun rahoitusväline otetaan käyttöön 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdan nojalla, ohjelmista rahoitusvälineisiin maksettavia rahoitusosuuksia koskevat ehdot ja edellytykset asetetaan liitteen III mukaisissa rahoitussopimuksissa rahoitusvälineen käyttöönoton edellyttämien rakenteiden mukaisesti seuraavilla tasoilla:
a)
tarvittaessa hallintoviranomaisen asianmukaisesti valtuutettujen edustajien ja rahasto-osuusrahaston käyttöönotosta vastaavan elimen välillä, ja
b)
hallintoviranomaisen asianmukaisesti valtuutettujen edustajien tai tarvittaessa rahasto-osuusrahaston käyttöönotosta vastaavan elimen ja rahoitusvälineen käyttöönotosta vastaavan elimen välillä.
8. Kun kyseessä on rahoitusväline, joka otetaan käyttöön 4 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan nojalla, ohjelmista rahoitusvälineisiin maksettavia rahoitusosuuksia koskevat ehdot ja edellytykset asetetaan liitteen IV mukaisessa strategia-asiakirjassa, jonka seurantakomitea tarkastaa.
9. Kansallisia julkisia ja yksityisiä rahoitusosuuksia, mukaan lukien soveltuvin osin 37 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut luontoissuoritukset, voidaan myöntää rahasto-osuusrahastojen tasolla, rahoitusvälineiden tasolla tai loppukäyttäjien tasolla rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
10. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla määritetään yhtäläiset järjestelyt 38 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen yhteisöjen hallinnoimien varojen siirtämistä ja hallintoa varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
39 artikla
EAKR:n ja maaseuturahaston rahoitusosuus pk-yrityksille tarkoitetuissa EIP:n toteuttamiin rajaamattomiin vakuuksiin ja arvopaperistamiseen perustuvissa yhteisissä rahoitusvälineissä
1. Tätä artiklaa sovellettaessa 'velkarahoituksella' tarkoitetaan lainoja, leasing-järjestelyihin perustuvaa velkarahoitusta tai takausta.
2. Jäsenvaltiot voivat antaa EAKR:n ja maaseuturahaston kautta rahoitusosuuden tämän asetuksen 38 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin, joiden hallinnosta komissio huolehtii välillisesti siten, että EIP:lle on siirretty täytäntöönpanotehtäviä varainhoitoasetuksen 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohdan ja 139 artiklan 4 kohdan mukaisesti seuraavien toimien osalta:
a)
rajaamattomat vakuudet, joilla lievennetään rahoituksenvälittäjien pääomavaatimuksia tukikelpoisille pk-yrityksille tämän asetuksen 37 artiklan 4 kohdan mukaisesti myönnettävään velkarahoitukseen liittyvien uusien salkkujen osalta;
b)
arvopaperistaminen sellaisena kuin se on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (34) 4 artiklan 1 kohdan 61 alakohdassa, ja joka koskee jotain seuraavista:
i)
olemassa olevat sellaisen velkarahoituksen salkut, joka on tarkoitettu pk-yrityksille ja muille yrityksille, joissa on vähemmän kuin 500 työntekijää;
ii)
uudet pk-yrityksille tarkoitetun velkarahoituksen salkut.
Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetulla rahoitusosuudella osallistutaan niissä mainittujen salkkujen etuoikeusasemaltaan heikompiin ja/tai välirahoituseriin edellyttäen, että asianomainen rahoituksenvälittäjä säilyttää salkkujen riskistä riittävän osuuden, joka vastaa vähintään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU (35) ja asetuksessa (EU) N:o 575/2013 säädettyä säilyttämisvaatimusta, jotta varmistetaan riittävä etujen yhteensovittaminen. Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun arvopaperistamisen osalta rahoituksenvälittäjän on luotava uutta velkarahoitusta tukikelpoisille pk-yrityksille tämän asetuksen 37 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
Kunkin jäsenvaltion, joka aikoo osallistua tällaisiin rahoitusvälineisiin, on osallistuttava määrällä, joka vastaa pk-yritysten velkarahoituksen tarvetta kyseisessä jäsenvaltiossa ja tällaisen pk-yritysten velkarahoituksen arvioitua kysyntää, kun otetaan huomioon 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu ennakkoarviointi, ja joka ei missään tapauksessa ole enemmän kuin 7 prosenttia EAKR:stä ja maaseuturahastosta kyseiselle jäsenvaltiolle kohdennetusta määrästä. Kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden kokonaisrahoitusosuuteen EAKR:n ja maaseuturahaston osalta sovelletaan yleistä enimmäismäärää, joka on 8 500 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina).
Jos komissio katsoo EIP:tä kuultuaan, että kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien yhteenlasketusta määrästä muodostuva rahoitusvälineelle maksettava vähimmäistason kokonaisrahoitusosuus ei ole riittävä, kun otetaan huomioon 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetussa ennakkoarvioinnissa määritelty vähintään tarvittava kriittinen massa, rahoitusvälineen käyttöönotto keskeytetään ja rahoitusosuudet palautetaan jäsenvaltioille.
Jos jäsenvaltio ja EIP eivät pääse sopimukseen 4 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetun rahoitussopimuksen ehdoista, jäsenvaltio voi toimittaa pyynnön 4 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun ohjelman muuttamisesta ja kohdentaa rahoitusosuuden uudelleen muille ohjelmille ja prioriteeteille temaattisen keskittämisen vaatimusten mukaisesti.
Jos jäsenvaltion 4 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetulla kyseisen jäsenvaltion ja EIP:n välisellä rahoitussopimuksella vahvistetun jäsenvaltion rahoitusvälineeseen antaman rahoitusosuuden päättämisen ehdot täyttyvät, jäsenvaltio voi toimittaa pyynnön 4 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun ohjelman muuttamisesta ja kohdentaa rahoitusosuuden uudelleen muille ohjelmille ja prioriteeteille temaattisen keskittämisen vaatimusten mukaisesti.
Jos jäsenvaltion osallistuminen rahoitusvälineeseen päättyy, kyseinen jäsenvaltion on toimitettava pyyntö ohjelman muuttamisesta. Jos käyttämättömät määrärahat vapautetaan, vapautetut määrärahat saatetaan uudelleen kyseisen jäsenvaltion käytettäviksi, jotta ne voidaan ohjelmoida uudelleen muille ohjelmille ja prioriteeteille temaattisen keskittämisen vaatimusten mukaisesti.
3. Ne pk-yritykset, jotka saavat uutta velkarahoitusta rahoituksenvälittäjän 2 kohdassa tarkoitetun rahoitusvälineen yhteydessä luoman uuden salkun ansiosta, katsotaan sen rahoitusosuuden loppukäyttäjiksi, joka on maksettu EAKR:stä ja maaseuturahastosta kyseiseen rahoitusvälineeseen.
4. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun rahoitusosuuden on täytettävä seuraavat edellytykset:
a)
poiketen siitä, mitä 37 artiklan 2 kohdassa säädetään, sen on perustuttava yhteen EIP:n ja komission tekemään unionin tason ennakkoarviointiin;
Pankkien velkarahoituksesta ja pk-yrityksistä saatavilla oleviin tietoihin perustuva ennakkoarviointi sisältää muun muassa analyysin pk-yritysten rahoitustarpeista unionin tasolla, pk-yritysten rahoitusehdoista ja -tarpeista sekä rahoituksen tarjonnan aukkokohdista kussakin jäsenvaltiossa, pk-yrityssektorin taloudellisen ja rahoitustilanteen ominaispiirteistä jäsenvaltioissa, kokonaisrahoitusosuuksien vähimmäismääräisestä kriittisestä massasta, arviosta näiden rahoitusosuuksien muodostamasta kokonaislainavolyymistä ja tuotetusta lisäarvosta.
b)
kunkin osallistuvan jäsenvaltion on annettava tämä rahoitusosuus osana 9 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdassa asetettua temaattista tavoitetta tukevaa erityistä kansallista ohjelmaa, joita on yksi kutakin EAKR:stä ja maaseuturahastosta maksettua rahoitusosuutta kohden;
c)
rahoitusosuuden on oltava kunkin osallistuvan jäsenvaltion ja EIP:n välisen rahoitussopimuksen ehtojen mukainen, jotka koskevat muun muassa seuraavia:
i)
EIP:n tehtävät ja velvoitteet, mukaan lukien palkkiot;
ii)
65 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tukikelpoisuuskauden selvästi määriteltyinä ajankohtina saavutettava vähimmäismääräinen vipuvaikutus;
iii)
uuden velkarahoituksen ehdot;
iv)
muita kuin tukikelpoisia toimia ja poissulkemisen perusteita koskevat määräykset;
v)
maksujen aikataulu;
vi)
siinä tapauksessa sovellettavat seuraamukset, että rahoituksenvälittäjät eivät täytä velvoitteitaan;
vii)
rahoituksenvälittäjien valinta;
viii)
seuranta, raportointi ja tarkastus;
ix)
näkyvyys;
x)
sopimuksen päättämistä koskevat ehdot.
Rahoitusvälinettä käyttöön otettaessa EIP tekee sopimusjärjestelyjä valittujen rahoituksenvälittäjien kanssa.
d)
jos c alakohdassa tarkoitettua rahoitussopimusta ei ole tehty kuuden kuukauden kuluessa b alakohdassa tarkoitetun ohjelman hyväksymisestä, jäsenvaltiolla on oikeus kohdentaa kyseinen rahoitusosuus uudelleen muihin ohjelmiin ja prioriteetteihin temaattisen keskittämisen vaatimusten mukaisesti.
Komissio hyväksyy tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi täytäntöönpanosäädöksellä ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetun rahoitussopimuksen mallin. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
5. Kussakin osallistuvassa jäsenvaltiossa on saavutettava 4 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetussa rahoitussopimuksessa määritettyinä ajankohtina vähimmäismääräinen vipuvaikutus, joka lasketaan suhteena rahoituksenvälittäjien luoman, tukikelpoisille pk-yrityksille tarkoitetun uuden velkarahoituksen ja kyseisestä jäsenvaltiosta peräisin olevan, EAKR:stä ja maaseuturahastosta asianomaisiin rahoitusvälineisiin maksetun rahoitusosuuden välillä. Vähimmäismääräinen vipuvaikutus voi olla erilainen eri osallistuvissa jäsenvaltioissa.
Jos rahoituksenvälittäjä ei saavuta vähimmäismääräistä tämän artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetussa rahoitussopimuksessa määritettyä vipuvaikutusta, se on sopimuksen nojalla velvollinen maksamaan sakkoja tai taloudellista korvausta osallistuvan jäsenvaltion hyväksi rahoitussopimuksessa asetettujen ehtojen mukaisesti.
Jos rahoituksenvälittäjä ei saavuta rahoitussopimuksessa määritettyä vähimmäismääräistä vipuvaikutusta, tällä ei ole vaikutusta annettuihin vakuuksiin eikä asiaankuuluviin arvopaperistamistransaktioihin.
6. Poiketen siitä, mitä 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet voidaan sijoittaa erillisille tileille jäsenvaltioittain, tai jos kaksi tai useampi osallistuva jäsenvaltio antaa suostumuksensa, yhdelle tilille, joka kattaa kaikki kyseiset jäsenvaltiot ja jota käytetään sen ohjelman erityistavoitteiden mukaisesti, josta rahoitusosuudet otetaan.
7. Poiketen siitä, mitä 41 artiklan 1 ja 2 kohdassa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista rahoitusosuuksista säädetään, jäsenvaltion komissiolle osoittama maksupyyntö on tehtävä siten, että perustana on 100 prosenttia jäsenvaltion EIP:lle maksamista määristä tämän artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetussa rahoitussopimuksessa määritetyn suunnitelman mukaisesti. Näiden maksupyyntöjen on perustuttava sellaisiin EIP:n pyytämiin määriin, jotka katsotaan välttämättömiksi, jotta katetaan seuraavien kolmen kuukauden aikana lopullisesti sovittaviin vakuussopimuksiin tai arvopaperistamistransaktioihin liittyvät sitoumukset. Jäsenvaltioiden on suoritettava maksut EIP:lle viipymättä ja joka tapauksessa ennen kuin EIP tekee sitoumuksia.
8. Ohjelman päättyessä tukikelpoisiksi menoiksi katsotaan rahoitusvälineelle maksettu ohjelman rahoitusosuuksien kokonaismäärä, joka vastaa:
a)
2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettujen toimintojen osalta 42 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuja eriä;
b)
2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettujen toimintojen osalta arvopaperistamistransaktioiden luoman uuden velkarahoituksen kokonaismäärää, joka on maksettu tukikelpoisille pk-yrityksille tai niiden hyväksi 65 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna tukikelpoisuuskautena.
9. Jäljempänä olevia 44 ja 45 artiklaa sovellettaessa vakuudet ja rajaamattomat vakuudet, siltä osin kuin niitä ei ole vaadittu maksettaviksi, ja arvopaperistamistransaktioihin liittyvät palautuneet varat, on katsottava rahoitusvälineisiin takaisin maksettaviksi varoiksi. Rahoitusvälineen purkamisesta syntyvät nettotuotot sen jälkeen, kun niistä on vähennetty kustannukset, palkkiot sekä EAKR:stä ja maaseuturahastosta rahoitusta saaneita paremmassa etuoikeusasemassa oleville velkojille maksetut määrät, on palautettava asianomaisille jäsenvaltiolle suhteessa siihen, mitkä niiden rahoitusosuudet ovat rahoitusvälineessä.
10. Jäljempänä olevan 46 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun kertomukseen on sisällyttävä seuraavat täydentävät tiedot:
a)
EAKR:stä ja maaseuturahastosta rahoitusvälineelle maksetun tuen kokonaismäärä suhteessa rajaamattomiin vakuuksiin tai arvopaperistamistransaktioihin ohjelmittain ja prioriteeteittain tai toimenpiteittäin;
b)
edistyminen uuden velkarahoituksen luomisessa tukikelpoisille pk-yrityksille 37 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
11. Jos tämän artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetussa rahoitussopimuksessa ei muuta määrätä ja sen estämättä, mitä 93 artiklan 1 kohdassa säädetään, tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti rahoitusvälineille kohdennetut varat voidaan käyttää uuden velkarahoituksen luomiseen pk-yrityksille jäsenvaltion koko alueella alueluokasta riippumatta.
12. Jäljempänä olevaa 70 artiklaa ei sovelleta ohjelmiin, jotka on perustettu rahoitusvälineiden ottamiseksi käyttöön tämän artiklan mukaisesti.
40 artikla
Rahoitusvälineiden hallinto ja valvonta
1. EAKR:ää, koheesiorahastoa, ESR:ää sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa varten tämän asetuksen 124 artiklan mukaisesti ja maaseuturahastoa varten maaseuturahastoasetuksen 65 artiklan mukaisesti nimetyt elimet eivät saa suorittaa paikan päällä sellaisia toimia koskevia varmennuksia, jotka käsittävät 38 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti käyttöön otettuja rahoitusvälineitä. Nämä nimetyt elimet saavat säännöllisin väliajoin tarkastuskertomuksia elimiltä, joille kyseisten rahoitusvälineiden käyttöönotto on uskottu.
2. Ohjelmien tarkastuksesta vastaavat elimet eivät saa tarkastaa toimia, jotka käsittävät 38 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti käyttöön otettuja rahoitusvälineitä, eivätkä näihin rahoitusvälineisiin liittyviä hallinto- ja valvontajärjestelmiä. Ne saavat säännöllisin väliajoin tarkastuskertomuksia tarkastajilta, jotka on nimetty kyseisten rahoitusvälineiden perustamisesta tehdyissä sopimuksissa.
3. Ohjelmien tarkastuksesta vastaavat elimet voivat suorittaa tarkastuksia loppukäyttäjien tasolla vain yhdessä tai useammassa seuraavista tapauksista:
a)
todentavat asiakirjat, jotka osoittavat, että loppukäyttäjät ovat saaneet tukea rahoitusvälineestä ja että tuki on käytetty aiottuun tarkoitukseen ja sovellettavan lainsäädännön mukaisesti, eivät ole saatavissa hallintoviranomaisen tai rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien elinten tasolla;
b)
on näyttöä siitä, että hallintoviranomaisen tai rahoitusvälineen käyttöönotosta vastaavien elinten tasolla saatavilla olevat asiakirjat eivät anna todenmukaista ja tarkkaa tietoa annetusta tuesta.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat 38 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden hallintoa ja valvontaa, mukaan lukien hallinto- ja tarkastusviranomaisten suorittama valvonta, todentavien asiakirjojen säilyttämistä koskevat järjestelyt, todentavin asiakirjoin todistettavat asiat sekä hallinto- ja valvonta- sekä tarkastusjärjestelyt. Komissio antaa tämä delegoidut säännökset yhtäaikaisesti tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 22. huhtikuuta 2014.
5. Rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien elinten on varmistettava, että todentavat asiakirjat ovat saatavissa, eivätkä ne saa asettaa loppukäyttäjille tallentamisvaatimuksia, jotka menevät pidemmälle kuin on tarpeen, jotta nämä elimet voivat hoitaa tämän tehtävän.
41 artikla
Rahoitusvälineiden menoja sisältävät maksupyynnöt
1. Kun kyseessä ovat 38 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut rahoitusvälineet ja 38 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rahoitusvälineet, jotka on otettu käyttöön 38 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti, asteittaiset välimaksupyynnöt ohjelmasta rahoitusvälineeseen maksettavia rahoitusosuuksia varten on esitettävä 65 artiklan 2 kohdassa säädettynä tukikelpoisuusaikana, jäljempänä 'tukikelpoisuusaika', seuraavien edellytysten mukaisesti:
a)
ohjelmasta rahoitusvälineeseen maksettavan rahoitusosuuden määrä, joka sisältyy kuhunkin tukikelpoisuusaikana jätettyyn välimaksupyyntöön, saa olla enintään 25 prosenttia asiaankuuluvassa rahoitussopimuksessa ohjelmasta rahoitusvälineeseen osoitettujen rahoitusosuuksien kokonaismäärästä. Se vastaa 42 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohdassa tarkoitettuja menoja, ja se odotetaan maksettavan tukikelpoisuusaikana. Tukikelpoisuusajan jälkeen jätettyihin välimaksupyyntöihin on sisällytettävä 42 artiklassa tarkoitettujen tukikelpoisten menojen kokonaismäärä;
b)
kukin tämän kohdan a alakohdassa tarkoitettu välimaksupyyntö voi sisältää enintään 25 prosenttia 38 artiklan 9 kohdassa tarkoitetusta kansallisen osarahoituksen kokonaismäärästä, joka odotetaan maksettavan rahoitusvälineeseen, tai loppukäyttäjien tasolla 42 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohdassa tarkoitettuja menoja varten tukikelpoisuusaikana;
c)
myöhemmät tukikelpoisuusaikana jätettävät välimaksupyynnöt voidaan esittää ainoastaan seuraavasti:
i)
toisen välimaksupyynnön osalta, kun vähintään 60 prosenttia ensimmäiseen välimaksupyyntöön sisältyneestä määrästä on käytetty 42 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohdassa tarkoitettuina tukikelpoisina menoina;
ii)
kolmannen ja sitä seuraavien välimaksupyyntöjen osalta, kun vähintään 85 prosenttia edellisiin välimaksupyyntöihin sisältyneistä määristä on käytetty 42 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohdassa tarkoitettuina tukikelpoisina menoina.
d)
kussakin välimaksupyynnössä, joka sisältää rahoitusvälineisiin liittyviä menoja, on erikseen ilmoitettava ohjelmasta rahoitusvälineeseen maksettujen rahoitusosuuksien kokonaismäärä ja 42 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohdassa tarkoitettuina tukikelpoisina menoina maksetut määrät.
Ohjelman sulkemisen yhteydessä loppumaksun maksamista koskevaan hakemukseen on sisällytettävä 42 artiklassa tarkoitettujen tukikelpoisten menojen kokonaismäärä.
2. Kun kyseessä ovat 38 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut, 38 artiklan 4 kohdan c alakohdan mukaisesti käyttöön otetut rahoitusvälineet, välimaksupyyntöihin ja loppumaksun maksamista koskevaan hakemukseen on sisällytettävä niiden maksujen kokonaismäärä, jotka hallintoviranomainen on suorittanut 42 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja loppukäyttäjiin tehtäviä investointeja varten.
3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoiduilla säädöksillä 149 artiklan mukaisesti säännöt, jotka koskevat rahoitusvälineisiin tehtävien maksujen peruuttamista sekä maksatushakemuksiin tämän johdosta tehtäviä muutoksia.
4. Tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan mallit, joita on käytettävä annettaessa rahoitusvälineisiin liittyviä lisätietoja komissiolle toimitettavien maksupyyntöjen mukana. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
42 artikla
Tukikelpoiset menot ohjelman sulkemisen yhteydessä
1. Ohjelman sulkemisen yhteydessä rahoitusvälineen tukikelpoisiksi menoiksi katsotaan rahoitusvälineestä tukikelpoisuusaikana tosiasiallisesti maksettu ohjelman osuuksien kokonaismäärä tai, vakuuksien tapauksessa, sidottu kokonaismäärä, joka vastaa seuraavia eriä:
a)
loppukäyttäjille suoritetut maksut ja 37 artiklan 7 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa loppukäyttäjien hyväksi suoritetut maksut;
b)
sekä voimassa oleviin että jo erääntyneisiin vakuussopimuksiin sidotut varat tappioihin liittyvien mahdollisten vakuusvaateiden täyttämiseksi; tämä erä lasketaan ennalta tehtävän varovaisen riskinarvioinnin perusteella, ja se kattaa suuren määrän uusia lainoja tai muita riskirahoitusvälineitä loppukäyttäjiin tehtäviä uusia investointeja varten;
c)
rahoitusvälineisiin yhdistettynä käytetyt pääomitetut korkotuet tai vakuuspalkkiohyvitykset, jotka tulevat maksettaviksi enintään kymmenen vuoden ajalta tukikelpoisuusajan jälkeen ja jotka maksetaan kyseistä tarkoitusta varten perustetulle sulkutilille; ne maksetaan tosiasiallisesti tukikelpoisuusajan jälkeen, mutta ne koskevat lainoja tai muita riskirahoitusvälineitä, jotka on maksettu loppukäyttäjiin tehtyjä investointeja varten tukikelpoisuusaikana;
d)
korvaus aiheutuneista hallintokustannuksista tai rahoitusvälineen hallintopalkkioiden maksu.
Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä erityisistä säännöistä, jotka koskevat ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettujen korkotuen ja vakuuspalkkiohyvitysten vuotuisten maksuerien pääomittamista koskevan järjestelmän perustamista.
2. Kun kyseessä ovat oman pääoman ehtoiset välineet ja mikroluotot, ne pääomitetut hallintokustannukset tai -palkkiot, jotka tulevat maksettaviksi enintään kuuden vuoden ajalta 55 artiklan 2 kohdassa vahvistetun tukikelpoisuusajan jälkeen loppukäyttäjiin mainittuna tukikelpoisuusaikana tehtyjen investointien osalta ja joihin ei voida soveltaa 44 tai 45 artiklan säännöksiä, voidaan katsoa tukikelpoisiksi menoiksi, kun ne maksetaan kyseistä tarkoitusta varten perustetulle sulkutilille.
3. Kun kyseessä ovat oman pääoman ehtoiset rahoitusvälineet, joiden kohderyhmänä ovat 37 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut yritykset, joita koskeva 38 artiklan 5 kohdan b alakohdassa tarkoitettu rahoitussopimus on allekirjoitettu ennen 31 päivää joulukuuta 2017 ja jotka ovat investoineet tukikelpoisuusajan loppuun mennessä vähintään 55 prosenttia asiaankuuluvaan rahoitussopimukseen sidotuista ohjelman varoista, tietty määrä maksuista, jotka on tarkoitettu loppukäyttäjiin enintään neljän vuoden aikana tukikelpoisuusajan jälkeen tehtäviin investointeihin, voidaan katsoa tukikelpoisiksi menoiksi, kun ne maksetaan erikseen tarkoitusta varten perustetulle sulkutilille, edellyttäen että noudatetaan valtiontukisääntöjä ja että kaikki jäljempänä asetetut ehdot täytetään.
Sulkutilille maksettavat varat
a)
on käytettävä yksinomaan sellaisiin loppukäyttäjiin tehtäviin jatkoinvestointeihin, jotka ovat saaneet tukikelpoisuusaikana rahoitusvälineistä edelleen kokonaan tai osittain suorittamattomia alkupääomainvestointeja;
b)
on käytettävä yksinomaan jatkoinvestointeihin, jotka on määrä tehdä markkinastandardien ja niitä koskevien sopimussuhteisten järjestelyjen mukaisesti ja rajata välttämättömimpään, jotta yksityisen sektorin yhteisinvestointeja voidaan lisätä ja samalla varmistaa kohdeyritysten rahoituksen jatkuvuus, niin että sekä julkiset että yksityiset sijoittajat voivat hyötyä investoinneista;
c)
saavat olla enintään 20 prosenttia 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun oman pääoman ehtoisen rahoitusvälineen tukikelpoisista menoista, ja tästä enimmäismäärästä on vähennettävä rahoitusvälineeseen tukikelpoisuusaikana palautetut enimmäismääräiset pääomavarat ja tuotot.
Kaikki sulkutilille maksetut määrät, joita ei käytetä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuna ajanjaksona maksettuihin, loppukäyttäjiin tehtäviin investointeihin, on käytettävä 45 artiklan mukaisesti.
4. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan mukaisesti ilmoitetut tukikelpoiset menot eivät saa ylittää seuraavien erien summaa:
a)
ERI-rahastoista 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin tarkoituksiin maksetun tuen kokonaismäärä; ja
b)
vastaava kansallinen osarahoitus.
5. Rahasto-osuusrahaston käyttöönotosta vastaava elin tai rahoitusvälineiden käyttöönotosta 38 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti vastaavat elimet voivat veloittaa 1 kohdan d alakohdassa ja 2 kohdassa tarkoitetut hallintokustannukset tai -palkkiot, jotka eivät saa ylittää tämän artiklan 6 kohdassa tarkoitetussa delegoidussa säädöksessä määriteltyjä kynnysarvoja. Jos hallintokustannuksiin sisältyy välittömiä tai välillisiä kustannuseriä, jotka korvataan todentavia asiakirjoja vastaan, hallintopalkkioilla tarkoitetaan suoritetun palvelun osalta sovittua hintaa, joka tapauksen mukaan määräytyy kilpailuun perustuvan markkinaprosessin kautta. Hallintokustannukset ja -palkkiot perustuvat suoriteperusteiseen laskentamenetelmään.
Hallintokustannukset ja -palkkiot voivat kattaa järjestelykustannukset. Jos järjestelypalkkiot veloitetaan loppukäyttäjiltä, niitä ei voida ilmoittaa tukikelpoisiksi menoiksi.
Hallintokustannukset ja -palkkiot, mukaan lukien ne, jotka aiheutuvat rahoitusvälineen valmistelusta ennen asianomaisen rahoitussopimuksen allekirjoittamista, ovat tukikelpoisia asianomaisen rahoitussopimuksen allekirjoituspäivästä alkaen.
6. Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan erityissäännöt, jotka koskevat perusteita, joiden mukaisesti määritetään hallintokustannukset ja -maksut saavutettujen tulosten ja sovellettavien kynnysarvojen perusteella, sekä säännöt, jotka koskevat pääomitettujen hallintokustannusten ja -maksujen korvaamista oman pääoman ehtoisten välineiden ja mikroluottojen osalta.
43 artikla
ERI-rahastoista rahoitusvälineisiin maksetusta tuesta syntyvät korko- ja muut tuotot
1. ERI-rahastoista rahoitusvälineisiin maksettu tuki on talletettava tilille rahoituslaitoksessa, jonka kotipaikka sijaitsee jäsenvaltiossa, ja se on sijoitettava väliaikaisesti moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti.
2. ERI-rahastoista rahoitusvälineisiin maksetusta tuesta johtuvat korko- ja muut tuotot on käytettävä samoihin tarkoituksiin, mukaan luettuina 42 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu korvaus aiheutuneista hallintokustannuksista tai rahoitusvälineen hallintopalkkioiden maksu sekä 42 artiklan 2 kohdan mukaisesti maksetut menot, kuin ERI-rahastoista maksettu alkuperäinen tuki joko saman rahoitusvälineen yhteydessä tai rahoitusvälineen purkamisen seurauksena toisten rahoitusvälineiden tai tukimuotojen yhteydessä prioriteetin mukaisten erityistavoitteiden mukaisesti tukikelpoisuusajan loppuun asti.
3. Hallintoviranomaisen on huolehdittava, että korko- ja muiden tuottojen käytöstä pidetään asianmukaisesti kirjaa.
44 artikla
ERI-rahastoista maksetusta tuesta johtuvien varojen uudelleenkäyttö tukikelpoisuusajan loppuun asti
1. Rahoitusvälineisiin takaisin maksetut, ERI-rahastojen tuesta johtuvat varat, jotka saadaan investoinneista tai vakuussopimuksiin sidottujen varojen vapautumisesta, mukaan lukien pääoman takaisinmaksut ja tuotot sekä muut tulot, kuten korot, vakuuspalkkiot, osingot, pääomatulot tai muut investoinneista saadut tulot, on käytettävä uudelleen seuraaviin tarkoituksiin enintään tarvittavan määrän suuruisina ja asianomaisissa rahoitussopimuksissa sovitussa järjestyksessä:
a)
samojen tai muiden rahoitusvälineiden kautta tehtävät uudet investoinnit prioriteetin mukaisten erityistavoitteiden mukaisesti;
b)
tarvittaessa erityiskorvaus sellaisille yksityisille tai markkinatalousperiaatteen mukaisesti toimiville julkisille investoijille, jotka antavat ERI-rahastoista rahoitusvälineeseen maksetun tuen vastineeksi käyttöön varoja tai tekevät yhteisinvestointeja loppukäyttäjien tasolla;
c)
tarvittaessa korvaus aiheutuneista hallintokustannuksista ja rahoitusvälineen hallintopalkkioiden maksu.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdan mukaisen erityiskorvauksen tarve ja taso määritetään ennakkoarvioinnissa. Erityiskorvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen sellaisten kannustimien luomiseksi, joilla houkutellaan maksetun tuen vastineeksi käyttöön annettavia yksityisiä varoja, eikä sillä saa antaa liiallisia korvauksia yksityisille tai markkinatalousperiaatteen mukaisesti toimiville julkisille investoijille. Edut on sovitettava yhteen jakamalla asianmukaisesti riskit ja tuotto sekä soveltamalla tavanomaisia kaupallisia perusteita valtiontukia koskevaa unionin sääntöjä noudattaen.
2. Hallintoviranomaisen on huolehdittava, että 1 kohdassa tarkoitettujen varojen käytöstä pidetään asianmukaisesti kirjaa.
45 artikla
Varojen käyttö tukikelpoisuusajan päättymisen jälkeen
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että rahoitusvälineisiin takaisin maksetut varat, mukaan lukien pääoman takaisinmaksut ja tuotot sekä muut tulot, jotka ovat syntyneet vähintään kahdeksan vuoden aikana tukikelpoisuusajan päättymisen jälkeen ja jotka johtuvat 37 artiklassa tarkoitetusta ERI-rahastojen tuesta rahoitusvälineille, käytetään ohjelman tai ohjelmien tavoitteiden mukaisesti joko saman rahoitusvälineen yhteydessä tai sen jälkeen, kun varat eivät enää ole rahoitusvälineen käytettävissä, muiden rahoitusvälineiden yhteydessä, edellyttäen että molemmissa tapauksissa markkinatilanteen arviointi osoittaa tällaisten investointien jatkuvan tarpeen, tai muiden tukimuotojen yhteydessä.
46 artikla
Rahoitusvälineiden käyttöönottoa koskeva kertomus
1. Hallintoviranomaisen on lähetettävä komissiolle vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen liitteenä erityiskertomus toimista, joihin sisältyy rahoitusvälineitä.
2. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen on sisällettävä kustakin rahoitusvälineestä seuraavat tiedot:
a)
tiedot ohjelmasta ja prioriteetista tai toimenpiteestä, johon perustuen ERI-rahastojen tuki myönnetään;
b)
rahoitusvälineen ja käyttöönottojärjestelyjen kuvaus;
c)
tiedot elimistä, jotka vastaavat rahoitusvälineiden käyttöönotosta, ja tapauksen mukaan elimistä, jotka vastaavat rahasto-osuusrahastojen käyttöönotosta 38 artiklan 1 kohdan a alakohdassa sekä 38 artiklan 4 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetulla tavalla, sekä tiedot 38 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuista rahoituksenvälittäjistä;
d)
rahoitusvälineeseen ohjelmista maksettujen rahoitusosuuksien kokonaismäärä prioriteetin tai toimenpiteen mukaan jaoteltuna;
e)
loppukäyttäjille tai loppukäyttäjien hyväksi maksetun tai rahoitusvälineestä vakuussopimuksiin loppukäyttäjiin tehtäviä investointeja varten sidotun tuen kokonaismäärä sekä aiheutuneet hallintokustannukset tai maksetut hallintopalkkiot ohjelman, prioriteetin tai toimenpiteen mukaan jaoteltuna;
f)
rahoitusvälineen tuloksellisuus, mukaan lukien sen perustamisen ja sellaisten elimien valitsemisen edistyminen, joiden tehtävänä on ottaa rahoitusväline käyttöön, mukaan lukien elin, joka vastaa rahasto-osuusrahaston käyttöönotosta;
g)
43 artiklassa tarkoitetut ERI-rahastoista rahoitusvälineisiin maksetusta tuesta syntyvät korko- ja muut tuotot sekä 44 artiklassa tarkoitetut investoinneista saadut rahoitusvälineisiin takaisin maksetut ohjelmien varat;
h)
edistyminen rahoitusvälineen avulla toteutetuista investoinneista odotettujen vipuvaikutusten saavuttamisessa sekä investointien ja osuuksien arvo;
i)
oman pääoman ehtoisten sijoitusten arvo edeltävinä vuosina;
j)
rahoitusvälineen osuus kyseisen prioriteetin tai toimenpiteen indikaattorien saavuttamisessa.
Ensimmäisen alakohdan h ja j alakohdassa tarkoitetut tiedot voidaan sisällyttää vain vuosina 2017 ja 2019 toimitettavien vuotuisten täytäntöönpanokertomusten liitteeseen sekä lopulliseen täytäntöönpanokertomukseen. Ensimmäisen alakohdan a -j alakohdassa esitettyjä kertomuksen antamista koskevia velvoitteita ei sovelleta loppukäyttäjiin.
3. Komissio hyväksyy tämän artiklan täytäntöönpanona yhdenmukaisten edellytysten varmistamiseksi täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan mallit, joita on käytettävä toimitettaessa rahoitusvälineitä koskevia tietoja komissiolle. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Komissio laatii vuosittain vuodesta 2016 alkaen yhteenvetoja hallintoviranomaisten tämän artiklan mukaisesti toimittamista tiedoista, jotka koskevat rahoitusvälineiden rahoitukseen ja käyttöönottoon liittyvää edistymistä, kuuden kuukauden kuluessa niiden vuotuisten täytäntöönpanokertomusten esittämisen määräajasta, joihin viitataan 111 artiklan 1 kohdassa EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta, maaseuturahastoasetuksen 75 artiklassa maaseuturahaston osalta ja rahastokohtaisten sääntöjen asianomaisissa kohdissa Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta. Nämä yhteenvedot toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle ja julkaistaan.
V OSASTO
SEURANTA JA ARVIOINTI
I LUKU
Seuranta
I jakso
Ohjelmien seuranta
47 artikla
Seurantakomitea
1. Jäsenvaltion on perustettava institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoituspuitteidensa mukaisesti ohjelman täytäntöönpanon seurantaa varten komitea yhteisymmärryksessä hallintoviranomaisen kanssa kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona ohjelman hyväksymisestä annettu komission päätös on annettu tiedoksi jäsenvaltiolle, jäljempänä 'seurantakomitea'.
Jäsenvaltio voi perustaa yhden seurantakomitean useampaa kuin yhtä ERI-rahastoista osarahoitettua ohjelmaa varten.
2. Kukin seurantakomitea laatii ja hyväksyy työjärjestyksensä asianomaisen jäsenvaltion institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoituspuitteiden mukaisesti.
3. Yhteistyöohjelmaan osallistuvien jäsenvaltioiden sekä kolmansien maiden, jos ne ovat hyväksyneet kutsun osallistua yhteistyöohjelmaan, on perustettava Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen kuuluvan ohjelman seurantakomitea, yhteisymmärryksessä hallintoviranomaisen kanssa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun yhteistyöohjelman hyväksymispäätöksestä on ilmoitettu jäsenvaltioille. Seurantakomitea laatii ja hyväksyy työjärjestyksensä.
48 artikla
Seurantakomitean kokoonpano
1. Seurantakomitean kokoonpanosta päättää jäsenvaltio edellyttäen, että seurantakomitea koostuu asianomaisen jäsenvaltion viranomaisten ja välittävien toimielinten edustajista sekä 5 artiklassa tarkoitettujen kumppaneiden edustajista. Kumppaneiden edustajien on saatava asianomaisilta kumppaneilta valtuutus seurantakomiteaan osallistumiselle avoimia menettelyjä noudattaen. Kullakin seurantakomitean jäsenellä voi olla äänioikeus.
Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen kuuluvan ohjelman seurantakomitean kokoonpanosta sopivat ohjelmaan osallistuvat jäsenvaltiot sekä kolmannet maat, jos ne ovat hyväksyneet kutsun osallistua yhteistyöohjelmaan. Seurantakomiteaan on kuuluttava näiden jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden asianmukaisia edustajia. Seurantakomiteaan voi kuuluu sellaisia eurooppalaisen alueellisen yhteistyön yhtymän (EAYY) edustajia, jotka toteuttavat ohjelma-alueella ohjelmaan liittyviä toimia.
2. Seurantakomitean jäsenluettelo julkaistaan.
3. Komissio osallistuu seurantakomitean työhön neuvonantajan ominaisuudessa.
4. Jos EIP osallistuu ohjelmaan, se voi osallistua seurantakomitean työhön neuvonantajan ominaisuudessa.
5. Seurantakomitean puheenjohtajana toimii jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen edustaja.
49 artikla
Seurantakomitean tehtävät
1. Seurantakomitean on kokoonnuttava vähintään kerran vuodessa, ja sen on tarkasteltava ohjelman täytäntöönpanoa ja ohjelmalle asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa tapahtunutta edistystä. Tarkastelua suorittaessaan sen on otettava huomioon taloudelliset tiedot, yhteiset indikaattorit ja ohjelmakohtaiset indikaattorit, myös tulosindikaattorien arvon muutokset ja määrällisten tavoitteiden saavuttamisessa tapahtunut edistys, sekä 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tuloskehyksessä määritetyt välitavoitteet ja tarvittaessa kvalitatiivisten analyysien tulokset.
2. Seurantakomitean on tarkasteltava kaikkia ohjelman tuloksellisuuteen vaikuttavia tekijöitä, mukaan lukien johtopäätökset tulosten tarkastelusta.
3. Seurantakomiteaa on kuultava kaikista ohjelmaa koskevista hallintoviranomaisen esittämistä muutosehdotuksista, ja se antaa niistä lausunnon, jos se pitää sitä asianmukaisena.
4. Seurantakomitea voi esittää hallintoviranomaiselle huomautuksia ohjelman täytäntöönpanosta ja arvioinnista, mukaan lukien toimenpiteet, jotka liittyvät tuensaajien hallinnollisen taakan vähentämiseen. Seurantakomitean on seurattava esittämiensä huomautusten johdosta toteutettuja toimenpiteitä.
50 artikla
Täytäntöönpanokertomukset
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ohjelmaa koskeva vuotuinen täytäntöönpanokertomus edelliseltä varainhoitovuodelta vuodesta 2016 vuoden 2023 loppuun asti. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle ohjelmaa koskeva lopullinen täytäntöönpanokertomus EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta sekä vuotuinen täytäntöönpanokertomus maaseuturahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta rahastokohtaisissa säännöissä vahvistetussa määräajassa.
2. Vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa on esitettävä keskeisimpiä tietoja ohjelman ja sen prioriteettien täytäntöönpanosta ottamalla huomioon taloudelliset tiedot, yhteiset ja ohjelmakohtaiset indikaattorit ja määrälliset tavoitearvot, tarvittaessa myös tulosindikaattorien arvojen muutokset, sekä vuonna 2017 toimitettavasta vuosittaisesta täytäntöönpanokertomuksesta alkaen tuloskehyksessä määritetyt välitavoitteet. Toimitettujen tietojen on liityttävä indikaattoriarvoihin, jotka kuvaavat kokonaisuudessaan toteutettuja toimia ja mahdollisuuksien mukaan sekä täytäntöönpanovaihe huomioon ottaen myös tiettyjä valittuja toimia. Niissä on myös esitettävä yhteenveto kaikkien sellaisten ohjelman arviointien tuloksista, jotka ovat tulleet saataville edellisen varainhoitovuoden aikana, kaikista ohjelman tuloksellisuuteen vaikuttavista kysymyksistä sekä toteutetuista toimenpiteistä. Vuonna 2016 esitettävässä täytäntöönpanokertomuksessa voidaan myös tarvittaessa tuoda esiin ennakkoehtojen täyttämiseksi toteutetut toimenpiteet.
3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, ESR-asetuksessa voidaan vahvistaa erityiset säännöt ESR:n osalta toimitettavista tiedoista.
4. Vuonna 2017 toimitettavassa vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa on esitettävä ja arvioitava 2 kohdassa tarkoitetut tiedot sekä ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa tapahtunut edistys ottaen huomioon myös ERI-rahastojen vaikutus tulosindikaattorien arvon muutoksiin, jos saatavilla on asianmukaisiin arviointeihin perustuvaa näyttöä. Tässä vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa on esitettävä toimenpiteet sellaisten ennakkoehtojen täyttämiseksi, jotka eivät täyttyneet ohjelmien hyväksymisajankohtana. Siinä on myös arvioitava 7 ja 8 artiklassa vahvistettujen periaatteiden huomioon ottamiseen tähtäävien toimenpiteiden toteuttamista ja 5 artiklassa tarkoitettujen kumppanien osuutta ohjelman täytäntöönpanossa sekä raportoitava ilmastonmuutosta koskeviin tavoitteisiin käytetystä tuesta.
5. Vuonna 2019 toimitettavan vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen sekä ERI-rahastoja käsittelevän lopullisen täytäntöönpanokertomuksen on 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen ja arviointien lisäksi sisällettävä tietoja ja arviointeja siitä, miten ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa on edistytty ja miten ohjelma on edistänyt älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian toteutusta.
6. Jotta 1-5 kohdassa tarkoitetut vuotuiset täytäntöönpanokertomukset voidaan katsoa hyväksyttäviksi, niiden on sisällettävä kaikki näissä kohdissa ja rahastokohtaisissa säännöissä vaaditut tiedot.
Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle hyväksynnän epäämisestä 15 työpäivän kuluessa vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen vastaanottamispäivästä; muussa tapauksessa kertomus katsotaan hyväksyttäväksi.
7. Komissio tarkastelee vuotuisia ja lopullisia täytäntöönpanokertomuksia ja ilmoittaa jäsenvaltiolle huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen vastaanottamispäivästä ja viiden kuukauden kuluessa lopullisen täytäntöönpanokertomuksen vastaanottamispäivästä. Jos komissio ei esitä huomautuksia näissä määräajoissa, kertomus katsotaan hyväksytyksi.
8. Komissio voi esittää hallintoviranomaiselle huomautuksia, jotka koskevat ohjelman täytäntöönpanoon merkittävästi vaikuttavia kysymyksiä. Jos tällaisia huomautuksia esitetään, hallintoviranomaisen on annettava kaikki tarvittavat tiedot näiden huomautusten suhteen ja tarvittaessa ilmoitettava komissiolle toteutetuista toimenpiteistä kolmen kuukauden kuluessa.
9. Vuotuiset ja lopulliset täytäntöönpanokertomukset, kuten myös yleistajuinen tiivistelmä niiden sisällöstä asetetaan yleisön saataville.
51 artikla
Vuotuinen arviointikokous
1. Vuodesta 2016 vuoden 2023 loppuun ulottuvana aikana järjestetään vuosittain komission ja kunkin jäsenvaltion välillä vuotuinen arviointikokous, jossa tarkastellaan kunkin ohjelman tuloksellisuutta ottaen soveltuvin osin huomioon vuotuinen täytäntöönpanokertomus sekä komission huomautukset.
2. Vuotuisessa arviointikokouksessa voidaan käsitellä useampaa kuin yhtä ohjelmaa. Vuosina 2017 ja 2019 vuotuisessa arviointikokouksessa käsitellään kaikkia asianomaisen jäsenvaltion ohjelmia ja siinä otetaan lisäksi huomioon jäsenvaltion kyseisinä vuosina 52 artiklan mukaisesti toimittamat edistymiskertomukset.
3. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen jäsenvaltio ja komissio voivat sopia, että ohjelmaa käsittelevä vuotuinen arviointikokous jätetään järjestämättä jonakin vuonna, vuosia 2017 ja 2019 lukuun ottamatta.
4. Vuotuisen arviointikokouksen puheenjohtajana toimii komissio tai, jäsenvaltion niin pyytäessä, jäsenvaltio yhdessä komission kanssa.
5. Jäsenvaltion on varmistettava, että komission vuotuisessa arviointikokouksessa esittämien huomioiden johdosta toteutetaan asiamukaisia jatkotoimia sellaisten asioiden osalta, jotka vaikuttavat merkittävästi ohjelman täytäntöönpanoon, ja sen on tarvittaessa ilmoitettava komissiolle toteutetuista toimenpiteistä kolmen kuukauden kuluessa.
II osasto
Strateginen toteutuminen
52 artikla
Edistymiskertomus
1. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä elokuuta 2017 kumppanuussopimuksen täytäntöönpanoa koskevaa edistymistä 31 päivänä joulukuuta 2016 koskeva kertomus ja viimeistään 31 päivänä elokuuta 2019 vastaava edistymistä 31 päivänä joulukuuta 2018 koskeva kertomus.
2. Edistymiskertomuksen on sisällettävä tietoja ja arviointeja seuraavista:
a)
jäsenvaltiossa kumppanuussopimuksen hyväksymisen jälkeen tapahtuneet kehittämistarpeiden muutokset;
b)
edistyminen älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian tavoitteiden saavuttamisessa sekä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rahastokohtaisten tehtävien toteuttamisessa, joka on tapahtunut ERI-rahastojen valittuja temaattisia tavoitteita edistävän vaikutuksen ansiosta, etenkin kullekin ohjelmalle tuloskehyksessä asetettujen välitavoitteiden sekä ilmastonmuutostavoitteisiin käytetyn tuen osalta;
c)
se, onko vahvistettua aikataulua noudatettu niiden toimenpiteiden osalta, joita on ollut määrä toteuttaa kumppanuussopimuksen hyväksymispäivänä täyttämättä olleiden kumppanuussopimuksen mukaan sovellettavien ennakkoehtojen täyttämiseksi. Tätä alakohtaa sovelletaan ainoastaan vuonna 2017 toimitettavaan edistymiskertomukseen;
d)
niiden mekanismien täytäntöönpano, joilla varmistetaan koordinointi ERI-rahastojen ja muiden unionin ja kansallisten rahoitusvälineiden välillä sekä EIP:n kanssa;
e)
aluekehitystä koskevan yhdennetyn lähestymistavan toteutuminen tai yhteenveto sellaisten yhdennettyjen lähestymistapojen toteutumisesta, jotka perustuvat ohjelmiin, mukaan lukien edistyminen ensisijaisille yhteistyöaloille asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa;
f)
tapauksen mukaan toteutetut toimenpiteet, joilla on pyritty lisäämään jäsenvaltioiden viranomaisten ja tuensaajien valmiuksia hallinnoida ja käyttää ERI-rahastoja;
g)
tuensaajien hallinnollisen taakan vähentämiseksi toteutetut toimenpiteet ja tässä edistyminen;
h)
edellä 5 artiklassa tarkoitettujen kumppaneiden osuus kumppanuussopimuksen täytäntöönpanossa;
i)
yhteenveto ERI-rahastojen täytäntöönpanoa koskevien 5, 7 ja 8 kohdassa tarkoitettujen monialaisten periaatteiden ja laaja-alaisten toimintapoliittisten tavoitteiden osalta toteutetuista toimenpiteistä.
3. Jos komissio kahden kuukauden kuluessa edistymiskertomuksen toimittamispäivästä tulee siihen tulokseen, että toimitetut tiedot ovat puutteellisia tai epäselviä tavalla, joka merkittävästi vaikuttaa asianomaisen arvioinnin laatuun ja luotettavuuteen, se voi pyytää jäsenvaltiolta lisätietoja edellyttäen, että pyyntö ei aiheuta perusteetonta viivytystä ja että komissio perustelee väitetyn laatua ja luotettavuutta koskevan puutteellisuuden. Jäsenvaltion on toimitettava pyydetyt tiedot komissiolle kolmen kuukauden kuluessa ja tarkistettava edistymiskertomusta tarpeen mukaan.
4. Tämän säännöksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan edistymiskertomuksen toimittamisessa käytettävä malli. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
53 artikla
Komission kertomus ja keskustelun järjestäminen ERI-rahastoista
1. Komissio toimittaa vuosittain vuodesta 2016 alkaen neuvostolle, Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle yhteenvetokertomuksen ERI-rahastojen ohjelmista niiden vuotuisten täytäntöönpanokertomusten perusteella, jotka jäsenvaltiot toimittavat 50 artiklan mukaisesti, sekä yhteenvedon ohjelmien saatavilla olevien arviointien tuloksista. Vuosina 2017 ja 2019 tämä yhteenvetokertomus muodostaa osan 2 kohdassa tarkoitettua strategista kertomusta.
2. Vuosina 2017 ja 2019 komissio laatii strategisen kertomuksen, jossa esitetään yhteenveto jäsenvaltioiden edistymiskertomuksista, ja se toimittaa kertomuksen 31 päivään joulukuuta 2017 ja 31 päivään joulukuuta 2019 mennessä Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle, joita pyydetään järjestämään keskustelu kertomuksesta.
3. Neuvosto keskustelee strategisesta kertomuksesta erityisesti siltä kannalta, miten ERI-rahastot ovat vaikuttaneet älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian tavoitteiden saavuttamiseen, ja sitä pyydetään esittämään asiasta selvitys Eurooppa-neuvoston keväällä pidettävässä kokouksessa.
4. Joka toinen vuosi vuodesta 2018 alkaen komissio sisällyttää keväällä kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle antamaansa vuotuiseen edistymiskertomukseen yhteenvedon viimeisimmistä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista kertomuksista erityisesti siltä osin, miten ERI-rahastot ovat vaikuttaneet älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian tavoitteiden saavuttamiseen.
II LUKU
Arviointi
54 artikla
Yleiset säännökset
1. Arviointeja tehdään ohjelmien suunnittelun ja täytäntöönpanon parantamiseksi sekä ohjelmien vaikuttavuuden, tehokkuuden ja vaikutusten arvioimiseksi. Ohjelmien vaikutukset on arvioitava kunkin ERI -rahaston tehtävien perusteella käyttäen vertailuperusteina älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian tavoitteita ja ottaen huomioon ohjelman koon suhteessa tarvittaessa asianomaisen ohjelma-alueen bruttokansantuotteen (BKT) ja työttömyyden.
2. Jäsenvaltioiden on annettava käyttöön arviointien toteuttamiseksi tarvittavat resurssit ja huolehdittava, että käytössä on menettelyjä, joilla tuotetaan ja kerätään arviointeja varten tarvittavat tiedot, myös yhteisiin indikaattoreihin sekä tapauksen mukaan ohjelmakohtaisiin indikaattoreihin liittyvät tiedot.
3. Arvioinnit on annettava sellaisten sisäisten tai ulkoisten asiantuntijoiden tehtäväksi, jotka ovat toiminnallisesti riippumattomia ohjelman täytäntöönpanosta vastaavista viranomaisista. Komissio antaa ohjeita arviointien suorittamistavasta heti tämän asetuksen voimaantulon jälkeen.
4. Kaikki arvioinnit asetetaan yleisön saataville.
55 artikla
Ennakkoarviointi
1. Jäsenvaltioiden on tehtävä ennakkoarviointeja kunkin ohjelman suunnittelun parantamiseksi.
2. Ennakkoarvioinnit on tehtävä ohjelmien valmistelusta vastaavan viranomaisen vastuulla. Ne on esitettävä komissiolle samanaikaisesti kuin ohjelma, ja mukaan on liitettävä tiivistelmä. Rahastokohtaisissa säännöissä voidaan vahvistaa kynnysarvoja, joiden alittuessa ennakkoarviointi voidaan yhdistää toisen ohjelman arviointiin.
3. Ennakkoarvioinneissa arvioidaan
a)
älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian edistäminen ottaen huomioon valitut temaattiset tavoitteet ja prioriteetit, kansalliset ja alueelliset tarpeet sekä kehitysmahdollisuudet ja aikaisempien ohjelmakausien kokemukset huomioiden;
b)
ehdotetun ohjelman tai toiminnan sisäinen johdonmukaisuus ja suhde muihin asiaan liittyviin välineisiin;
c)
talousarviomäärärahojen kohdentamisen ja ohjelman tavoitteiden keskinäinen johdonmukaisuus;
d)
ohjelmille valittujen temaattisten tavoitteiden, prioriteettien ja vastaavien tavoitteiden johdonmukaisuus yhteisen strategiakehyksen, kumppanuussopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettujen asiaankuuluvien maakohtaisten suositusten sekä tarvittaessa kansallisella tasolla kansallisten uudistusohjelmien kanssa;
e)
ehdotettujen ohjelman indikaattorien relevanssi ja selkeys;
f)
odotettujen tuotosten vaikutus tuloksiin;
g)
indikaattoreille asetettujen määrällisten tavoitteiden realistisuus ottaen huomioon suunniteltu ERI-rahastoista maksettava tuki;
h)
ehdotetun tukimuodon perusteet;
i)
henkilöstöresurssien ja hallinnollisten valmiuksien riittävyys ohjelman hallintoon;
j)
ohjelman seurantamenettelyjen ja arviointeihin tarvittavien tietojen keräämismenettelyjen soveltuvuus;
k)
tuloskehykseen valittujen välitavoitteiden soveltuvuus;
l)
miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien edistämistä sekä kaikenlaisen syrjinnän torjumista koskevien suunniteltujen toimenpiteiden riittävyys ottaen erityisesti huomioon vammaisten henkilöiden mahdollisuudet;
m)
suunniteltujen kestävää kehitystä tukevien toimenpiteiden riittävyys;
n)
suunnitellut toimet tuensaajien hallinnollisen taakan vähentämiseksi.
4. Ennakkoarviointeihin on tarvittaessa sisällytettävä strategisen ympäristöarvioinnin vaatimukset, jotka on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/42/EY (36), ottaen huomioon tarve hillitä ilmastonmuutosta.
56 artikla
Ohjelmakauden aikana suoritettava arviointi
1. Hallintoviranomaisen tai jäsenvaltion on laadittava arviointisuunnitelma, joka voi kattaa useampia kuin yhden ohjelman. Arviointisuunnitelma on esitettävä rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava riittävien arviointivalmiuksien saatavuus.
3. Hallintoviranomaisen on ohjelmakauden aikana varmistettava, että kutakin ohjelmaa ja myös kunkin ohjelman vaikuttavuutta, tehokkuutta ja vaikutuksia arvioidaan arviointisuunnitelman perusteella ja että kunkin arvioinnin perusteella toteutetaan tarvittavia jatkotoimia rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti. Ohjelmakauden aikana on vähintään kerran tehtävä arviointi, jossa tarkastellaan, miten ERI-rahastoista maksettu tuki on edistänyt kunkin prioriteetin mukaisia tavoitteita. Kaikkia arviointeja tarkastellaan seurantakomiteassa, ja ne toimitetaan komissiolle.
4. Komissio voi toteuttaa oma-aloitteisesti ohjelmien arviointeja. Se ilmoittaa asiasta hallintoviranomaiselle, ja tulokset lähetetään hallintoviranomaiselle ja toimitetaan asianomaiselle seurantakomitealle.
5. Tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa ei sovelleta 39 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuihin erityisiin ohjelmiin.
57 artikla
Jälkiarviointi
1. Jälkiarvioinnit tekee komissio, tai jäsenvaltiot tekevät ne tiiviissä yhteistyössä komission kanssa. Jälkiarvioinneissa tarkastellaan ERI-rahastojen vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä niiden vaikutuksia älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian toteuttamiseen tämän unionin strategian tavoitteiden ja rahastokohtaisissa säännöissä vahvistettujen erityisten vaatimusten mukaisesti.
2. Jälkiarvioinnit on suoritettava loppuun viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2024.
3. Komissio suorittaa 39 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettujen erityisten ohjelmien jälkiarvioinnin, ja tämä jälkiarviointi on suoritettavaa loppuun viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2019.
4. Komissio laatii kustakin ERI-rahastosta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2025 yhteenvetokertomuksen, jossa se esittää jälkiarviointien tärkeimmät johtopäätökset.
VI OSASTO
TEKNINEN TUKI
58 artikla
Komission aloitteesta annettava tekninen tuki
1. ERI-rahastoista voidaan komission aloitteesta tukea tämän asetuksen täytäntöönpanoon tarvittavia valmistelua, seurantaa, hallinnollista ja teknistä tukea, arviointia, tarkastuksia ja valvontaa koskevia toimenpiteitä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet voidaan toteuttaa joko suoraan komission toteuttamina ne, tai välillisesti, jolloin muut henkilöt ja yhteisöt kuin jäsenvaltiot toteuttavat ne varainhoitoasetuksen 60 artiklan mukaisesti.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet voivat käsittää erityisesti seuraavat:
a)
hankkeiden valmisteluun ja arviointiin myönnettävä tuki, myös EIP:n kanssa;
b)
institutionaalisten ja hallinnollisten valmiuksien lisäämiseen myönnettävä tuki ERI-rahastojen hallinnon tehokkuuden parantamiseksi;
c)
tutkimukset, jotka liittyvät ERI-rahastoja koskevaan komission raportointiin sekä koheesiokertomukseen;
d)
ERI-rahastojen analysointiin, hallinnointiin, seurantaan, tiedonvaihtoon ja täytäntöönpanoon liittyvät toimenpiteet sekä toimenpiteet, jotka liittyvät valvontajärjestelmien sekä teknisen ja hallinnollisen tuen täytäntöönpanoon;
e)
ERI-rahastojen nykyistä ja tulevaa toimintaa käsittelevät arvioinnit, asiantuntijaraportit, tilastot ja selvitykset, myös yleisluonteiset; tarvittaessa EIP voi toteuttaa ne;
f)
toimet tietojen levittämiseksi, verkostoitumisen tukemiseksi, viestintätoimien toteuttamiseksi, tietoisuuden lisäämiseksi sekä yhteistyön ja kokemusten vaihdon edistämiseksi, myös kolmansien maiden kanssa;
g)
hallinnossa, seurannassa, tarkastuksessa, valvonnassa ja arvioinnissa käytettävien tietokonejärjestelmien käyttöönotto, toiminta ja keskinäiset yhteydet;
h)
toimet arviointimenetelmien ja arviointikäytäntöjä koskevan tiedonvaihdon parantamiseksi;
i)
tarkastuksiin liittyvät toimenpiteet;
j)
kansallisten ja alueellisten valmiuksien lisääminen seuraavilla aloilla: investointisuunnittelu, tarpeiden arviointi, valmistelu sekä rahoitusvälineiden, yhteisten toimintasuunnitelmien ja suurhankkeiden, myös EIP:n kanssa toteutettavien yhteisten aloitteiden, suunnittelu ja täytäntöönpano;
k)
hyvien käytäntöjen jakaminen, jotta jäsenvaltiot voivat paremmin parantaa asianomaisten 5 artiklassa tarkoitettujen kumppaneiden ja niiden kattojärjestöjen valmiuksia;
l)
toimenpiteet rakenteellisten ja hallinnollisten uudistusten määrittämiseksi, priorisoimiseksi ja toteuttamiseksi vastauksena taloudellisiin ja sosiaalisiin haasteisiin jäsenvaltioissa, jotka täyttävät 24 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot.
Jotta varmistetaan tehokkaampi yleisölle suunnattu viestintä ja vahvempi synergia komission aloitteesta toteutettujen viestintätoimien välillä, tämän asetuksen mukaisille viestintätoimille kohdennetuilla määrärahoilla on tuettava myös toimielinten tiedotustoimintaa, joka koskee unionin poliittisia prioriteetteja siltä osin kuin ne liittyvät tämän asetuksen yleisiin tavoitteisiin
2. Komissio vahvistaa vuosittain täytäntöönpanosäädöksillä suunnitelmansa, jotka koskevat 1 kohdassa lueteltuihin toimenpiteisiin liittyvää toimenpiteiden tyyppiä, silloin kun suunnitteilla on rahoitusta ERI-rahastoista.
59 artikla
Jäsenvaltioiden aloitteesta annettava tekninen tuki
1. ERI-rahastoista voidaan jäsenvaltioiden aloitteesta rahoittaa toimenpiteitä, jotka liittyvät valmisteluun, hallintoon, seurantaan, arviointiin, tiedotukseen ja viestintään, verkostoitumiseen, valitusten käsittelyyn sekä valvontaan ja tarkastukseen. Jäsenvaltiot voivat käyttää ERI-rahastoja tukeakseen toimenpiteitä, joilla vähennetään tuensaajien hallinnollista taakkaa, sähköiset tiedonvaihtojärjestelmät mukaan luettuina, ja toimenpiteitä, joilla lisätään jäsenvaltioiden viranomaisten ja tuensaajien valmiuksia hallinnoida ja käyttää näitä rahastoja. ERI-rahastoja voidaan käyttää myös tukemaan toimenpiteitä, joilla parannetaan 5 artiklan 3 kohdan e alakohdan mukaisesti asianomaisten kumppaneiden valmiuksia ja tuetaan tällaisten kumppanien välistä hyvien käytäntöjen vaihtoa. Tässä kohdassa tarkoitetut toimet voivat koskea edellisiä ja seuraavia ohjelmakausia.
2. Rahastokohtaisissa säännöissä voidaan lisätä tai poistaa toimenpiteitä, joita voidaan rahoittaa kulloisenkin ERI-rahaston teknisestä tuesta.
VII OSASTO
ERI-RAHASTOJEN RAHOITUSTUKI
I LUKU
ERI-rahastojen tuki
60 artikla
Osarahoitusosuuden määrittäminen
1. Ohjelman hyväksymisestä annettavassa komission päätöksessä on vahvistettava ERI-rahastojen tuen osarahoitusosuus tai osarahoitusosuudet ja enimmäismäärä rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2 Komission aloitteesta tai komission puolesta toteutettavat teknisen tuen toimenpiteet voidaan rahoittaa täysimääräisesti.
61 artikla
Päätökseen saatettujen toimien tuottamat nettotulot
1. Tätä artiklaa sovelletaan toimiin, jotka tuottavat nettotuloja niiden päätökseen saamisensa jälkeen. Tässä artiklassa 'nettotuloilla' tarkoitetaan rahavirtoja, jotka käyttäjät maksavat suoraan kyseisen toimen tuottamista tavaroista tai palveluista, kuten infrastruktuurin käytöstä välittömästi käyttäjien maksettavaksi tulevia maksuja, maapohjan tai rakennusten myyntiä tai vuokraamista tai maksuja palvelujen suorittamisesta, vähennettyinä kyseisellä kaudella syntyneillä toimintakustannuksilla ja lyhytikäisten laitteiden jälleenhankintakustannuksilla. Toimen tuottamat toimintakustannusten säästöjä on käsiteltävä nettotuloina, jollei niitä tasoiteta samansuuruisilla vähennyksillä toiminta-avustuksista.
Jos kaikki investointikustannukset eivät ole tukikelpoisia osarahoitusta varten, nettotulot jaetaan investointikustannusten tukikelpoisten ja muiden kuin tukikelpoisten osien suhteessa.
2. ERI-rahastoista osarahoitettavista toimen tukikelpoisista menoista tehdään ennakkovähennys ottaen huomioon toimen mahdollisuudet tuottaa nettotuloja tiettynä viiteajanjaksona, joka kattaa sekä toimen toteutuksen että toimen päätökseen saamisen jälkeisen ajan.
3. Toimen mahdollisesti tuottamat nettotulot on määritettävä ennakkoon jollakin seuraavista menetelmistä, jonka hallintoviranomainen valitsee toimialaa, sen osaa tai toimen tyyppiä varten:
a)
toimialaa tai sen osaa koskevan kiinteän nettotuloprosenttiosuuden soveltaminen toimeen liitteen V tai mahdollisten toisessa, kolmannessa ja neljännessä alakohdassa tarkoitettujen delegoitujen säädösten mukaisesti;
b)
toimesta saatujen diskontattujen nettotulojen laskeminen ottaen huomioon toimea koskevaan toimialaan tai sen osaan soveltuva viiteajanjakso, asianomaiselta investointiluokalta yleensä odotettava kannattavuus, saastuttaja maksaa -periaatteen soveltamien ja soveltuvin osin kyseisen jäsenvaltion tai alueen suhteelliseen vaurauteen liittyvät tasapuolisuusnäkökohdat.
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 149 artiklan mukaisesti liitteen V muuttamiseksi perustelluissa tapauksissa mukauttamalla siinä vahvistettuja kiinteitä prosenttiosuuksia siten, että otetaan soveltuvin osin huomioon aiemmat tiedot, mahdollisuudet kustannusten kattamiseen ja saastuttaja maksaa -periaate.
Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan kiinteät prosenttiosuudet toimialoille tai niiden osille, jotka liittyvät tieto- ja viestintäteknologiaan, tutkimukseen, kehittämiseen ja innovointiin sekä energiatehokkuuteen. Komissio antaa delegoidut säädökset tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2015.
Lisäksi komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 149 artiklan mukaisesti asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa sellaisten muiden toimialojen tai niiden osien, myös toimialojen, jotka kuuluvat 9 artiklan ensimmäisessä kohdassa määriteltyihin temaattisiin tavoitteisiin ja joita tuetaan ERI-rahastoista, lisäämiseksi liitteeseen V.
Ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettua menetelmää sovellettaessa kaikki toimen toteutuksen aikana ja sen päätökseen saamisen jälkeen syntyvät nettotulot katsotaan kiinteää prosenttiosuutta soveltamalla huomioon otettaviksi, eikä niitä näin ollen vähennetä myöhemmin toimen tukikelpoisista menoista.
Kun uutta toimialaa tai sen osaa koskeva kiinteä prosenttiosuus on vahvistettu delegoidulla säädöksellä kolmannen ja neljännen alakohdan mukaisesti, hallintoviranomainen voi päättää soveltaa ensimmäisen alakohdan a alakohdassa mainittua menetelmää kyseiseen toimialaan tai sen osaan liittyviin uusiin toimiin.
Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun menetelmän vahvistamista koskevia delegoituja säädöksiä. Tätä menetelmää sovellettaessa toimen toteutuksen aikana syntyneet ja sellaisista tulolähteistä peräisin olevat nettotulot, joita ei ole otettu huomioon määriteltäessä toimen mahdollisia nettotuloja, vähennetään toimen tukikelpoisista menoista viimeistään tuensaajan esittämässä loppumaksatushakemuksessa.
4. Menetelmä, jolla nettotulot vähennetään komissiolle esitettyyn maksupyyntöön sisällytetyistä toimen menoista, määritetään kansallisten sääntöjen mukaisesti.
5. Edellä 3 kohdassa esitettyjen menetelmien soveltamisen vaihtoehtona 60 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua osarahoituksen enimmäismäärää voidaan jonkin jäsenvaltion pyynnöstä alentaa hyväksyttäessä prioriteettiin tai toimenpiteeseen liittyvää ohjelmaa, jonka puitteissa kaikkiin prioriteetin tai toimenpiteen mukaisesti tuettaviin toimiin voitaisiin soveltaa yhtenäistä kiinteää prosenttiosuutta 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti. Kyseinen alennus ei saa olla pienempi kuin määrä, joka saadaan kertomalla rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti sovellettava unionin osarahoituksen enimmäisosuus 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetulla asiaan liittyvällä kiinteällä prosenttiosuudella.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua menetelmää sovellettaessa kaikki toimen toteutuksen aikana ja sen päätökseen saamisen jälkeen syntyvät nettotulot katsotaan alennettua osarahoitusosuutta soveltamalla huomioon otettaviksi, eikä niitä näin ollen vähennetä myöhemmin toimien tukikelpoisista menoista.
6. Jos tuloja on objektiivisesti mahdotonta määrittää ennalta minkään 3 tai 5 kohdassa esitetyn menetelmän perusteella, komissiolle ilmoitetuista menoista on vähennettävä nettotulot, jotka on saatu kolmen vuoden kuluessa toimen päättymisestä tai siihen päivään mennessä, jona rahastokohtaisissa säännöissä vahvistetut ohjelman sulkemista koskevat asiakirjat on viimeistään esitettävä, sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi.
7. Edellä olevia 1-6 kohtaa ei sovelleta
a)
pelkästään ESR:stä tukea saaviin toimiin tai niiden osiin;
b)
toimiin, joiden tukikelpoiset kokonaiskustannukset ovat enintään 1 000 000 euroa ennen 1-6 kohdan soveltamista;
c)
kokonaan takaisin maksettavaan tukeen ja palkintoihin;
d)
tekniseen tukeen;
e)
rahoitusvälineille annettavaan tai niistä saatavaan tukeen;
f)
toimiin, joihin myönnetään julkista tukea kertakorvausten tai vakioyksikkökustannusten muodossa;
g)
toimiin, joita toteutetaan yhteisen toimintasuunnitelman puitteissa;
h)
toimiin, joiden tukimäärät tai -osuudet määritellään maaseuturahastoasetuksen liitteessä II.
Sen estämättä, mitä tämän kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa säädetään, jäsenvaltion soveltaessa 5 kohtaa se voi sisällyttää asiaankuuluvaan prioriteettiin tai toimenpiteeseen toimia, joiden tukikelpoiset kokonaiskustannukset ovat enintään 1 000 000 euroa ennen 1-6 kohdan soveltamista.
8. Lisäksi 1-6 kohtaa ei sovelleta toimiin, joiden ohjelmasta saama tuki on
a)
vähämerkityksistä tukea;
b)
pk-yrityksille kohdennettua sisämarkkinoille soveltuvaa valtiontukea, jos valtiontukeen sovelletaan tuki-intensiteettiä tai tuen enimmäismäärää;
c)
sisämarkkinoille soveltuvaa valtiontukea, jonka osalta rahoitustarpeet on vahvistettu erikseen sovellettavien valtiontukisääntöjen mukaisesti.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, hallintoviranomainen voi soveltaa 1-6 kohdan säännöksiä tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a-c alakohdan mukaisiin toimiin, jos tämä on kansallisten sääntöjen mukaista.
II LUKU
ERI-rahastoista julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksille myönnettävää tukea koskevat erityissäännöt
62 artikla
Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet
ERI-rahastoja voidaan käyttää tukemaan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimia. Tällaisten julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimien on oltava erityisesti valtiontukia ja julkisia hankintoja koskevan sovellettavan lainsäädännön mukaisia.
63 artikla
Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimien tuensaaja
1. Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimien osalta ja poiketen siitä, mitä 2 artiklan 10 kohdassa säädetään, tuensaaja voi olla joko
a)
toimen käynnistävä julkisoikeudellinen yhteisö, tai
b)
jäsenvaltion yksityisoikeuden mukainen yhteisö, jäljempänä 'yksityissektorin kumppani', joka on valittu tai on määrä valita toimen täytäntöönpanoa varten.
2. Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimen käynnistävä julkisoikeudellinen yhteisö voi ehdottaa, että toimen hyväksymisen jälkeen valittava yksityissektorin kumppani on ERI-rahastoista maksettavan tuen tuensaaja. Tässä tapauksessa hyväksymispäätös edellyttää, että hallintoviranomainen vakuuttuu siitä, että valittu yksityissektorin kumppani täyttää kaikki tämän asetuksen mukaiset tuensaajan velvoitteet ja vastaa niistä.
3. Toimen täytäntöönpanoa varten valitun yksityissektorin kumppanin tilalle voidaan täytäntöönpanon aikana valita tuensaajaksi jokin muu taho, jos julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien ehdoissa tai yksityisen kumppanin ja toimea osarahoittavan rahoituslaitoksen välisessä rahoitussopimuksessa sitä edellytetään. Tässä tapauksessa tilalle tulleesta yksityissektorin kumppanista tai julkisoikeudellisesta yhteisöstä tulee tuensaaja edellyttäen, että hallintoviranomainen varmistuu siitä, että tilalle tullut kumppani täyttää kaikki tämän asetuksen mukaiset tuensaajan velvoitteet ja vastaa niistä.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan tuensaajan vaihtoa ja siihen liittyviä velvoitteita koskevat lisäsäännöt.
5. Tuensaajan vaihdosta ei pidetä 71 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna omistussuhteiden muutoksena, jos tämä vaihdos täyttää tämän artiklan 3 kohdassa ja tämän artiklan 4 kohdan nojalla annetun delegoidussa säädöksessä esitetyt sovellettavat edellytykset.
64 artikla
Tuki julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimille
1. Jos on kyse julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimesta, jossa tuensaaja on julkisoikeudellinen yhteisö, tällaiseen kumppanuustoimeen liittyviä menoja, jotka ovat aiheutuneet yksityissektorin kumppanille ja jotka yksityissektorin kumppani on maksanut, voidaan 65 artiklan 2 kohdasta poiketen pitää tuensaajalle aiheutuneina ja tuensaajan maksamina, ja ne voidaan sisällyttää komissiolle osoitettavaan maksupyyntöön edellyttäen, että seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
tuensaaja on tehnyt julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskevan sopimuksen yksityissektorin kumppanin kanssa;
b)
hallintoviranomainen on todentanut, että yksityissektorin kumppani on maksanut tuensaajan ilmoittamat menot ja että toimi on sovellettavan unionin ja kansallisen lainsäädännön, ohjelman ja toimelle asetettujen tukiedellytysten mukainen.
2. Maksupyyntöön 1 kohdan mukaisesti sisällytetyistä menoista tuensaajille suoritettavat maksut on maksettava tätä tarkoitusta varten tuensaajan nimissä perustetulle sulkutilille.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetulle sulkutilille maksetut varat on käytettävä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskevan sopimuksen mukaisiin maksuihin, myös niihin maksuihin, jotka on mahdollisesti suoritettava julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskevan sopimuksen päättymisen johdosta.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskeviin sopimuksiin sisällytettävät vähimmäisvaatimukset, joita tämän artiklan 1 kohdassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen edellyttää, myös julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskevan sopimuksen päättämiseen liittyvät säännökset, ja jotka ovat tarpeen asianmukaisen jäljitysketjun turvaamiseksi.
III LUKU
Menojen tukikelpoisuus ja toimien pysyvyys
65 artikla
Tukikelpoisuus
1. Menojen tukikelpoisuus määritetään kansallisten sääntöjen perusteella, paitsi jos tässä asetuksessa tai rahastokohtaisissa säännöissä tai tämän asetuksen tai rahastokohtaisten sääntöjen perusteella on vahvistettu erityissääntöjä.
2. Menot ovat oikeutettuja ERI-rahastojen rahoitusosuuteen, jos ne ovat aiheutuneet tuensaajalle ja jos ne on maksettu sen päivän, jona ohjelma esitetään komissiolle, tai 1 päivän tammikuuta 2014, sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi, ja 31 päivän joulukuuta 2023 välisenä aikana. Lisäksi menot ovat oikeutettuja maaseuturahaston rahoitusosuuteen vain, jos maksajavirasto tosiasiallisesti maksaa kyseisen tuen 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2023 välisenä aikana.
3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, nuorisotyöllisyysaloitteen menojen tukikelpoisuus alkaa 1 päivänä syyskuuta 2013.
4. Kun kyse on 67 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b ja c alakohdan perusteella korvatuista kustannuksista, korvauksen perustana olevat toimenpiteet on toteutettava 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2023 välisenä aikana.
5. Poiketen siitä, mitä 4 kohdassa säädetään, 67 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b ja c alakohdan perusteella korvattujen nuorisotyöllisyysaloitteen kustannusten tukikelpoisuus alkaa 1 päivänä syyskuuta 2013.
6. Toimia ei valita ERI-rahastojen tuen kohteiksi, jos ne on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ennen kuin tuensaaja on jättänyt ohjelmaan liittyvän rahoitushakemuksen hallintoviranomaiselle, siitä riippumatta, onko tuensaaja maksanut kaikki asiaankuuluvat maksut.
7. Tämä artikla ei rajoita 58 artiklassa säädettyjen, komission aloitteesta annettavaa teknistä tukea koskevien tukikelpoisuussääntöjen soveltamista.
8. Tätä kohtaa sovelletaan toimiin, jotka tuottavat nettotuloja toteuttamisensa aikana ja joihin ei sovelleta 61 artiklan 1-6 kohtaa.
ERI-rahastoista osarahoitettavista toimen tukikelpoisista menoista on vähennettävä viimeistään tuensaajan esittämässä loppumaksatushakemuksessa nettotulot, joita ei ole otettu huomioon toimen hyväksymisajankohtana ja jotka toimi on tuottanut suoraan ainoastaan toteuttamisensa aikana. Jos kaikki kustannukset eivät ole oikeutettuja osarahoitukseen, nettotulot jaetaan kustannusten tukikelpoisten ja muiden kuin tukikelpoisten osien suhteessa.
Tätä kohtaa ei sovelleta
a)
tekniseen tukeen;
b)
rahoitusvälineisiin;
c)
kokonaan takaisin maksettavaan tukeen;
d)
palkintoihin;
e)
valtiontukisääntöjen soveltamisalaan kuuluviin toimiin;
f)
toimiin, joihin myönnetään julkista tukea kertakorvausten tai vakioyksikkökustannusten muodossa, jos nettotulot on otettu ennakolta huomioon;
g)
yhteisen toimintasuunnitelman mukaisesti toteutettaviin toimiin, jos nettotulot on otettu ennakolta huomioon;
h)
toimiin, joiden tukimäärät tai -osuudet määritellään maaseuturahastoasetuksen liitteessä II; tai
i)
toimiin, joiden tukikelpoisten kustannusten kokonaismäärä on enintään 50 000 euroa.
Tässä artiklassa ja 61 artiklassa kaikkia tuensaajan saamia maksuja, jotka johtuvat tuensaajan ja kolmansien osapuolien välisen sopimuksen rikkomisen johdosta maksetuista sopimussakoista tai jotka on maksettu siitä syystä, että julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön (vakuus) mukaisesti valittu kolmas osapuoli on peruuttanut tarjouksensa, ei katsota tuloiksi, eikä niitä vähennetä toimen tukikelpoisista menoista.
9. Ohjelman muutoksen johdosta tukikelpoisiksi tulevat menot ovat tukikelpoisia vasta siitä päivästä, jona muuttamista koskeva pyyntö toimitetaan komissiolle tai, 96 artiklan 11 kohtaa sovellettaessa, ohjelmaa muuttavan päätöksen voimaantulopäivästä.
Euroopan meri- ja kalatalousrahaston rahastokohtaiset säännöt voivat poiketa ensimmäisen alakohdan säännöksistä.
10. Poiketen siitä, mitä 9 kohdassa säädetään, maaseuturahastoasetuksessa voidaan vahvistaa erityiset säännökset tukikelpoisuuden alkamisajankohdasta.
11. Toimi voi saada tukea yhdestä tai useammasta ERI-rahastosta tai yhdestä tai useammasta ohjelmasta ja muista unionin välineistä edellyttäen, että johonkin ERI-rahaston korvausta koskevaan maksupyyntöön sisältyvään menoerään ei saada tukea muusta rahastosta tai unionin välineestä eikä samasta rahastosta muun ohjelman perusteella.
66 artikla
Tukimuodot
ERI-rahastoja käytetään avustusten, palkintojen, takaisin maksettavan tuen ja rahoitusvälineiden tai niiden yhdistelmien muodossa annettavan tuen myöntämiseen.
Takaisin maksettavan tuen osalta tuki, joka on maksettu takaisin tuen antaneelle elimelle tai jäsenvaltion muulle toimivaltaiselle viranomaiselle, on pidettävä erillisellä tilillä tai pidettävä erillään eri kirjanpitokoodeilla ja käytettävä uudelleen samaan tarkoitukseen tai ohjelman tavoitteiden mukaisesti.
67 artikla
Avustusmuodot ja takaisin maksettava tuki
1. Avustuksia ja takaisin maksettavaa tukea maksetaan seuraavin tavoin:
a)
tosiasiallisesti aiheutuneiden ja maksettujen tukikelpoisten kustannusten korvaukset sekä tapauksen mukaan luontoissuoritukset ja poistot;
b)
vakioyksikkökustannukset;
c)
kertakorvaukset enintään 100 000 euron julkisen rahoitusosuuden rajoissa;
d)
kiinteämääräinen rahoitus, joka määritetään soveltamalla tiettyä prosenttiosuutta yhteen tai useampaan tarkemmin määriteltyyn kustannuslajiin.
Rahastokohtaisilla säännöillä voidaan rajoittaa sitä, miten tiettyihin toimiin suorittaa tukea avustuksina tai takaisin maksettavana tukena.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, maaseuturahastoasetuksessa voidaan säätää täydentävistä avustusmuodoista ja laskentamenetelmistä.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja vaihtoehtoja on mahdollista yhdistää ainoastaan, jos kukin vaihtoehto koskee eri kustannuslajia tai jos niitä käytetään toimen yhtenä osana oleviin eri hankkeisiin tai toimen peräkkäisiin vaiheisiin.
4. Jos toimi tai osan toimesta muodostava hanke toteutetaan yksinomaan julkisten urakka-, tavara- tai palveluhankintojen muodossa, sovelletaan ainoastaan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa. Jos toimessa tai osan toimesta muodostavassa hankkeessa tehtävät hankinnat koskevat vain tiettyjä kustannuslajeja, voidaan soveltaa kaikkia 1 kohdassa tarkoitettuja vaihtoehtoja.
5. Edellä 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitetut määrät vahvistetaan jollain seuraavalla tavalla:
a)
oikeudenmukainen, tasapuolinen ja todennettava laskentamenetelmä, jonka perustana ovat
i)
tilastotiedot tai muut objektiiviset tiedot;
ii)
yksittäisten tuensaajien todennetut aiemmat tiedot; tai
iii)
yksittäisten tuensaajien tavanomaiset kustannuslaskentakäytännöt;
b)
niiden vastaavia yksikkökustannuksia, kertakorvauksia ja kiinteämääräistä rahoitusta koskevien soveltamissääntöjen mukaisesti, joita sovelletaan unionin politiikan aloilla samantyyppisiin toimiin ja tuensaajiin;
c)
niiden vastaavia yksikkökustannuksia, kertakorvauksia ja kiinteämääräistä rahoitusta koskevien soveltamissääntöjen mukaisesti, joita sovelletaan jäsenvaltion kokonaan rahoittamissa avustusjärjestelmissä samantyyppisiin toimiin ja tuensaajiin;
d)
tässä asetuksessa tai rahastokohtaisissa säännöissä vahvistetut määrät;
e)
erityiset menetelmät rahastokohtaisten sääntöjen mukaisten määrien määrittämiseksi.
6. Asiakirjassa, jossa määritetään kullekin toimelle asetetut tukiedellytykset, on vahvistettava toimen kustannusten määrittämisessä sovellettava menetelmä sekä avustuksen maksamista koskevat edellytykset.
68 artikla
Välillisten kustannusten ja henkilöstökustannusten kiinteämääräinen rahoitus avustusten ja takaisin maksettavan tuen osalta
1. Jos toimen toteuttamisesta aiheutuu välillisiä kustannuksia, ne voidaan laskea kiinteämääräisinä jollain seuraavalla tavalla:
a)
kiinteä prosenttiosuus, joka on enintään 25 prosenttia tukikelpoisista välittömistä kustannuksista, edellyttäen että osuus lasketaan käyttämällä oikeudenmukaista, tasapuolista ja todennettavaa laskentamenetelmää tai menetelmää, jota sovelletaan jäsenvaltion kokonaan rahoittamissa avustusjärjestelmissä samantyyppisiin toimiin ja avustuksensaajiin;
b)
kiinteä prosenttiosuus, joka on enintään 15 prosenttia tukikelpoisista välittömistä henkilöstökustannuksista, ilman, että jäsenvaltiota vaaditaan suorittamaan laskelma sovellettavan osuuden määrittämiseksi;
c)
kiinteä prosenttiosuus, jota sovelletaan tukikelpoisiin välittömiin kustannuksiin ja joka perustuu olemassa oleviin menetelmiin ja vastaaviin rahoitusosuuksiin, joita sovelletaan unionin politiikan aloilla samantyyppisiin toimiin ja avustuksensaajiin.
Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat tämän kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetun kiinteän prosenttiosuuden sekä asiaan liittyvien menetelmien määrittelyä.
2. Toimen toteuttamiseen liittyvien henkilöstökustannusten määrittämiseksi voidaan laskea sovellettava tuntitaksa jakamalla viimeisimmät asiakirjoihin perustuvat vuotuiset bruttotyövoimakustannukset 1 720 tunnilla.
69 artikla
Avustuksiin ja takaisin maksettavaan tukeen sovellettavat erityiset kelpoisuussäännöt
1. Työn, tavaroiden, palvelujen, maan tai kiinteistön tarjoamisen muodossa olevat luontoissuoritukset, joista ei ole suoritettu laskuilla tai vastaavalla tavalla todistusvoimaisella asiakirjalla osoitettavissa olevaa rahakorvausta, voivat olla tukikelpoisia, edellyttäen, että tästä säädetään ERI-rahastojen ja ohjelman tukikelpoisuussäännöissä ja jos kaikki seuraavat perusteet täyttyvät:
a)
luontoissuorituksia sisältävälle toimelle myönnetty julkinen tuki ei toimen päättyessä ylitä tukikelpoisten menojen kokonaismäärää, luontoissuoritukset pois luettuina;
b)
luontoissuorituksille määritetty arvo ei ylitä kyseisillä markkinoilla yleisesti hyväksyttyjä kustannuksia;
c)
luontoissuorituksen arvo ja käyttöön antaminen voidaan arvioida ja varmentaa riippumattomalla tavalla;
d)
jos kyse on maan tai kiinteistön tarjoamisesta, voidaan suorittaa rahakorvaus sellaisesta vuokrasopimuksesta, jonka vuotuinen nimellinen määrä ei ylitä jäsenvaltion valuutan yksittäistä yksikköä;
e)
jos luontoissuoritukset ovat palkatonta työtä, kyseisen työn arvon määrittelyssä otetaan huomioon käytetty ja todennettu aika sekä vastaavasta työstä maksettava palkka.
Edellä tämän kohdan ensimmäisen alakohdan d kohdassa tarkoitetun maan tai kiinteistön arvon on oltava riippumattoman, pätevän asiantuntijan tai asianmukaisesti valtuutetun virallisen elimen todistama, eikä se saa ylittää3 kohdan b alakohdassa vahvistettua enimmäismäärää.
2. Poistokustannuksia voidaan pitää tukikelpoisina seuraavin edellytyksin:
a)
se sallitaan ohjelman tukikelpoisuussäännöissä;
b)
menojen määrästä on todistusvoimaltaan laskuihin rinnastettavat todentavat asiakirjat, kun kyseessä on 67 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu korvausmuoto;
c)
kustannukset liittyvät yksinomaan toimen tukikauteen;
d)
poistojen kohteena olevan omaisuuden hankintaan ei ole saatu julkista avustusta.
3. Seuraaviin kustannuksiin ei voida myöntää rahoitusosuutta ERI-rahastoista eikä koheesiorahastosta 92 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuin tavoin Verkkojen Eurooppa -välineelle siirrettävästä määrästä:
a)
lainojen korot, paitsi korkotuen tai vakuuspalkkiohyvityksen muodossa myönnettyjen avustusten osalta;
b)
rakentamattoman ja rakennetun maan hankinta siltä osin kuin siihen käytettävä määrä ylittää kymmenen prosenttia kyseisen toimen tukikelpoisista kokonaismenoista. Joutomaiden ja rakennuksia käsittävien hylättyjen teollisuusalueiden osalta prosenttiosuus on 15 prosenttia. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa tämä raja voidaan nostaa edellä mainittuja prosenttiosuuksia korkeammaksi ympäristön laadun säilyttämistä koskevien toimien osalta;
c)
arvonlisävero, paitsi jos se on kansallisen alv-lainsäädännön mukaan palautukseen oikeuttamaton.
70 artikla
Sijainnin mukaan määräytyvä toimien tukikelpoisuus
1. Jollei 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista ja rahastokohtaisista säännöistä muuta johdu, ERI-rahastoista tuettujen toimien on sijaittava niitä tukevan ohjelma-alueella.
2. Hallintoviranomainen voi hyväksyä, että toimi toteutetaan ohjelma-alueen ulkopuolella mutta kuitenkin unionin alueella edellyttäen, että kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
toimesta on hyötyä ohjelma-alueelle;
b)
ohjelman perusteella ohjelma-alueen ulkopuolella sijaitseviin toimiin osoitettu kokonaismäärä on enintään 15 prosenttia tuesta, joka EAKR:stä, koheesiorahastosta ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta myönnetään prioriteettitasolla, ja enintään viisi prosenttia maaseuturahastosta myönnetystä tuesta ohjelmatasolla;
c)
seurantakomitea on hyväksynyt kyseisen toimen tai kyseiset toimityypit;
d)
toimelle tukea myöntävästä ohjelmasta vastaavat viranomaiset täyttävät toimen hallintoon, valvontaan ja tarkastukseen liittyvät ohjelman viranomaisvelvoitteet tai tekevät toimen toteutusalueen viranomaisten kanssa sopimuksia.
3. Teknistä tukea tai toiminnan tunnetuksi tekemistä koskevissa toimissa voi aiheutua menoja unionin alueen ulkopuolella edellyttäen, että 2 kohdan a alakohdassa vahvistetut edellytykset sekä toimea koskevat hallintoon, valvontaan ja tarkastukseen liittyvät velvoitteet täyttyvät.
4. Edellä olevaa 1-3 kohtaa ei sovelleta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen ohjelmiin, eikä 2 ja 3 kohtaa sovelleta ESR:stä tuettuihin toimiin.
71 artikla
Toimien pysyvyys
1. Infrastruktuuri- tai tuotannollisia investointeja käsittävän toimen on maksettava ERI-rahastojen rahoitusosuus takaisin, jos sitä koskee, tapauksen mukaan, joko viiden vuoden kuluessa loppumaksun suorittamisesta tuensaajalle tai valtiontukisäännöissä määrätyn ajan kuluessa jokin seuraavista:
a)
tuotannollisen toiminnan lopettaminen tai sen siirtäminen ohjelma-alueen ulkopuolelle;
b)
infrastruktuurin omistussuhteissa tapahtunut muutos, joka hyödyttää aiheettomasti jotakin yritystä tai julkista yhteisöä;
c)
huomattava muutos, joka vaikuttaa sen luonteeseen, tavoitteisiin tai täytäntöönpanon edellytyksiin, mikä vaarantaisi sen alkuperäiset tavoitteet.
Jäsenvaltion on perittävä takaisin toimen yhteydessä aiheettomasti maksetut määrät suhteessa siihen ajanjaksoon, jona vaatimuksia ei ole täytetty.
Jäsenvaltiot voivat lyhentää ensimmäisessä alakohdassa asetetun määräajan kolmeen vuoteen investointien tai pk-yritysten luomien työpaikkojen säilyttämiseksi.
2. Infrastruktuuri- tai tuotannollisia investointeja käsittävän toimen on maksettava ERI-rahastoista saatu rahoitusosuus takaisin, jos tuotannollinen toiminta siirretään unionin ulkopuolelle kymmenen vuoden kuluessa loppumaksun suorittamisesta tuensaajalle, paitsi jos tuensaaja on pk-yritys. Jos ERI-rahastoista saatu rahoitusosuus on valtiontuen muodossa, kymmenen vuoden ajan sijasta sovelletaan valtiontukisääntöjen mukaista määräaikaa.
3. Sellaisten ESR:n tukea saavien toimien sekä muista ERI-rahastoista tukea saavien toimien, jotka eivät ole infrastruktuuri- eivätkä tuotannollisia investointeja, on maksettava rahaston rahoitusosuus takaisin ainoastaan silloin, kun niillä on sovellettavien valtiontukisääntöjen mukaisesti velvoite ylläpitää investointeja ja kun niitä koskee kyseisissä säännöissä säädetyn määräajan kuluessa tuotannollisen toiminnan lopettaminen tai tuotannon siirto.
4. Edellä olevaa 1, 2 ja 3 kohtaa ei sovelleta rahoitusvälineisiin maksettuihin tai niiden maksamiin rahoitusosuuksiin eikä toimiin, joita koskee tuotannollisen toiminnan lopettaminen sellaisen konkurssin seurauksena, joka ei ole petollinen.
5. Edellä olevaa 1, 2 ja 3 kohtaa ei sovelleta niihin investointitukea saaviin luonnollisiin henkilöihin, jotka investointitoimen päättymisen jälkeen tulevat oikeutetuiksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1309/2013 mukaiseen tukeen ja saavat sitä, jos kyseisellä investoinnilla on suora yhteys Euroopan globalisaatiorahaston tukeen oikeutetuksi määritettyyn toimintatyyppiin.
VIII OSASTO
HALLINTO JA VALVONTA
I LUKU
Hallinto- ja valvontajärjestelmät
72 artikla
Hallinto- ja valvontajärjestelmien yleiset periaatteet
Hallinto- ja valvontajärjestelmien on 4 artiklan 8 kohdan mukaisesti sisällettävä seuraavat:
a)
kunkin hallinnosta ja valvonnasta vastaavan asianomaisen elimen tehtävien kuvaus samoin kuin tehtävien jako kunkin elimen sisällä;
b)
tehtävien eriyttämistä koskevan periaatteen noudattaminen kyseisten elinten välillä ja kunkin elimen sisällä;
c)
ilmoitettujen menojen oikeellisuuden ja asianmukaisuuden varmistamista koskevat menettelyt;
d)
tietokoneistetut tietojärjestelmät kirjanpitoa, taloudellisten tietojen ja indikaattoreita koskevien tietojen säilyttämistä ja siirtämistä sekä seurantaa ja raportointia varten;
e)
raportointi- ja seurantajärjestelmät, jos vastuussa oleva elin siirtää tehtävien suorittamisen toiselle elimelle;
f)
hallinto- ja valvontajärjestelmien toiminnan tarkastamista koskevat järjestelyt;
g)
asianmukaisen jäljitysketjun turvaamista koskevat järjestelmät ja menettelyt;
h)
sääntöjenvastaisuuksien, myös petosten, ehkäisy, toteaminen ja oikaisu sekä aiheettomasti maksettujen summien takaisinperintä mahdolliset viivästyskorot mukaan luettuina.
73 artikla
Yhteistyössä toteutettavan hallinnon piiriin kuuluvat tehtävät
Yhteistyössä toteutettavan hallinnon periaatteen mukaisesti jäsenvaltiot ja komissio vastaavat ohjelmien hallinnosta ja valvonnasta tässä asetuksessa ja rahastokohtaisissa säännöissä vahvistettujen vastuualueidensa mukaisesti.
74 artikla
Jäsenvaltioiden tehtävät
1. Jäsenvaltioiden on täytettävä varainhoitoasetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisissa yhteistyössä toteutettavaa hallintoa koskevissa säännöissä vahvistetut hallinto-, valvonta- ja tarkastusvelvoitteensa ja otettava hoitaakseen niistä johtuvat kyseisissä säännöissä vahvistetut tehtävät.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmät perustetaan rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti ja että nämä järjestelmät toimivat tehokkaasti.
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että ERI-rahastoja koskevien valitusten tutkimiseksi on tehokkaat järjestelyt. Näiden järjestelyjen soveltamisala, säännöt ja menettelyt ovat jäsenvaltioiden vastuulla niiden institutionaalisten ja oikeudellisten puitteiden mukaisesti. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä tutkittava komissiolle toimitetut valitukset silloin, kun ne kuuluvat niiden järjestelyjen soveltamisalaan. Jäsenvaltioiden on pyynnöstä ilmoitettava komissiolle näiden tutkimusten tuloksista.
4. Jäsenvaltioiden ja komission välinen virallinen tiedonvaihto on kokonaisuudessaan hoidettava käyttämällä sähköistä tiedonvaihtojärjestelmää. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan ehdot ja edellytykset, jotka tämän sähköisen tietojenvaihtojärjestelmän on täytettävä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
II LUKU
Komission valtuudet ja tehtävät
75 artikla
Komission valtuudet ja tehtävät
1. Komissio varmistaa käytettävissä olevien tietojen, myös hallinnosta ja valvonnasta vastaavien elinten nimeämistä koskevien tietojen, näiden nimettyjen elinten vuosittain varainhoitoasetuksen 59 artiklan 5 kohdan nojalla toimittamien asiakirjojen, tarkastuskertomusten, vuotuisten täytäntöönpanokertomusten sekä kansallisten ja unionin elinten toimittamien tarkastusten perusteella, että jäsenvaltiot ovat perustaneet tämän asetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaiset hallinto- ja valvontajärjestelmät ja että nämä järjestelmät toimivat tehokkaasti ohjelmien täytäntöönpanon ajan.
2. Komission virkamiehet tai komission valtuuttamat edustajat voivat tehdä tarkastuksia paikan päällä annettuaan toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle ilmoituksen vähintään 12 työpäivää ennen tarkastusta, kiireellisiä tapauksia lukuun ottamatta. Komissio noudattaa suhteellisuusperiaatetta ottamalla huomioon tarpeen välttää aiheetonta päällekkäisyyttä jäsenvaltioiden suorittamien tarkastusten kanssa, unionin talousarviolle koituvan riskin tason sekä mahdollisimman vähäisen hallinnollisen taakan aiheuttamisen tuensaajille rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti. Mainituissa tarkastuksissa voidaan ennen kaikkea varmentaa, toimivatko ohjelman tai ohjelman osan tai toimen hallinto- ja valvontajärjestelmät tehokkaasti, ja arvioida, onko toimien tai ohjelmien varainhoito moitteetonta. Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua näihin tarkastuksiin.
Komission virkamiehillä tai komission valtuuttamilla edustajilla, joilla on asianmukaiset valtuudet suorittaa paikan päällä tehtäviä tarkastuksia, on oltava mahdollisuus tutustua kaikkiin tarpeellisiin tietoihin, asiakirjoihin ja metatietoihin, jotka liittyvät ERI-rahastoista tuettuihin toimiin tai hallinto- ja valvontajärjestelmiin, riippumatta välineestä, jolle tiedot ja asiakirjat on tallennettu. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle pyynnöstä jäljennökset näistä tiedoista, asiakirjoista ja metatiedoista.
Tässä artiklassa säädetyt valtuudet eivät vaikuta niiden kansallisten säännösten soveltamiseen, joiden mukaan tietyt toimet kuuluvat ainoastaan kansallisessa lainsäädännössä nimenomaisesti nimetyille virkamiehille. Komission virkamiehet ja komission valtuuttamat edustajat eivät muun muassa saa osallistua yksityisissä tiloissa suoritettaviin käynteihin tai kansallisen lainsäädännön mukaiseen epäiltyjen viralliseen kuulusteluun. Tällä tavoin hankittujen tietojen on kuitenkin oltava tällaisten virkamiesten ja edustajien saatavilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisten tuomioistuinten toimivaltaa ja kunnioittaen täysin kyseisten oikeussubjektien perusoikeuksia.
3. Komissio voi vaatia jäsenvaltiota toteuttamaan tarvittavat toimet kansallisten hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan tai menojen oikeellisuuden varmistamiseksi rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
IX OSASTO
VARAINHOITO, TILIEN TARKASTUS JA HYVÄKSYMINEN JA RAHOITUSOIKAISUT, VAPAUTTAMINEN
I LUKU
Varainhoito
76 artikla
Talousarviositoumukset
Unionin talousarviositoumukset toteutetaan kunkin ohjelman osalta rahastokohtaisina vuotuisina erinä 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä aikana. Suoritusvaraukseen liittyvät talousarviositoumukset tehdään kussakin ohjelmassa erikseen muista ohjelmaan kohdennettavista määrärahoista.
Ohjelman hyväksymisestä annettu komission päätös muodostaa varainhoitoasetuksen 84 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun rahoituspäätöksen ja, sen jälkeen, kun rahoituspäätös on annettu tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle, kyseisen asetuksen mukaisen oikeudellisen sitoumuksen.
Ensimmäistä erää koskeva talousarviositoumus tehdään kussakin ohjelmassa sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt ohjelman.
Komissio tekee myöhempiä eriä koskevat talousarviositoumukset ennen kunkin vuoden toukokuun 1 päivää tämän artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun päätöksen perusteella lukuun ottamatta tapauksia, joihin sovelletaan varainhoitoasetuksen 16 artiklaa.
Jos 22 artiklassa tarkoitetun tuloskehyksen soveltamisen perusteella käy ilmi, että prioriteettien välitavoitteita ei ole saavutettu, komissio vapauttaa tarvittaessa vastaavat kyseiseen ohjelmaan osana suoritusvarausta sidotut määrärahat ja asettaa ne uudelleen saataville niitä ohjelmia varten, joiden määrärahoja lisätään komission 22 artiklan 5 kohdan mukaisesti hyväksymän muutoksen mukaisesti.
77 artikla
Maksuja koskevat yhteiset säännöt
1. Komissio suorittaa ERI-rahastojen rahoitusosuuteen sisältyvät maksut kuhunkin ohjelmaan talousarviomäärärahojen mukaisesti ja käytettävissä olevien varojen rajoissa. Kukin maksu kirjataan kyseisen rahaston aikaisimpaan avoimeen talousarviositoumukseen.
2. Suoritusvarauksen sitoumuksiin liittyviä maksuja ei saa suorittaa ennen kuin suoritusvaraus on kohdennettu lopullisesti 22 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti.
3. Maksut suoritetaan ennakkomaksuina, välimaksuina ja loppumaksuna.
4. Kun kyseessä on 67 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan sekä 68 ja 69 artiklan mukainen tukimuoto, tukikelpoisiksi menoiksi katsotaan sovellettavan perusteen mukaisesti lasketut kustannukset.
78 artikla
Välimaksujen ja loppumaksun laskentaa koskevat yhteiset säännöt
Rahastokohtaisissa säännöissä vahvistetaan, miten välimaksuina ja loppumaksuna korvattava määrä lasketaan. Korvattava määrä saadaan soveltamalla tiettyä osarahoitusosuutta tukikelpoisiin menoihin.
79 artikla
Maksupyynnöt
1. Rahastokohtaisissa säännöissä vahvistetaan kunkin ERI-rahaston osalta noudatettava menettely sekä tiedot, jotka on toimitettava maksupyyntöjä varten.
2. Komissiolle toimitettavassa maksupyynnössä on varainhoitoasetuksen 68 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoitettava kaikki tiedot, jotka komissio tarvitsee tilinpäätöstä varten.
80 artikla
Euron käyttö
Jäsenvaltioiden toimittamissa ohjelmissa esitetyt määrät, menoarviot, menoilmoitukset, maksupyynnöt, tilitykset sekä vuotuisissa ja lopullisissa täytäntöönpanokertomuksissa mainitut menot on esitettävä euromääräisinä.
81 artikla
Ensimmäisen ennakkomaksun maksaminen
1. Kun komissio on antanut ohjelman hyväksymistä koskevan päätöksen, se maksaa ensimmäisen ennakkomaksun koko ohjelmakaudeksi. Ensimmäinen ennakkomaksu maksetaan erinä määrärahatarpeiden mukaisesti. Erien suuruus määritellään rahastokohtaisissa säännöissä.
2. Ensimmäistä ennakkomaksua on käytettävä ainoastaan tuensaajille ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä maksettaviin maksuihin. Se on viipymättä asetettava tästä vastaavan elimen käyttöön.
82 artikla
Ensimmäisen ennakkomaksun poistaminen tileistä
Ensimmäisenä ennakkomaksuna maksettu määrä on poistettava kokonaisuudessaan komission tileistä viimeistään silloin, kun ohjelma päätetään.
83 artikla
Maksun määräajan kulumisen keskeyttäminen
1. Varainhoitoasetuksessa tarkoitettu valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä voi keskeyttää välimaksupyynnön maksumääräajan kulumisen enintään kuudella kuukaudella, jos
a)
kansallisen tai unionin tarkastuselimen toimittamien tietojen mukaan on olemassa selvää näyttöä, joka viittaa huomattaviin puutteisiin hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminnassa;
b)
kyseisen valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on tehtävä lisätarkistuksia saatuaan tietoja, joiden perusteella hän epäilee, että maksupyyntöön sisältyviin menoihin liittyy sääntöjenvastaisuus, jolla on vakavia taloudellisia seurauksia;
c)
jokin varainhoitoasetuksen 59 artiklan 5 kohdassa vaadituista asiakirjoista on jätetty toimittamatta.
Jäsenvaltio voi hyväksyä maksun määräajan kulumisen keskeyttämisen vielä kolmella lisäkuukaudella.
Euroopan meri- ja kalatalousrahaston rahastokohtaisissa säännöissä voidaan vahvistaa erityisiä perusteita maksun määräajan kulumisen keskeyttämiselle, jos jäsenvaltio ei ole noudattanut yhteisen kalastuspolitiikan nojalla sovellettavien sääntöjen mukaisia velvoitteitaan; näiden sääntöjen on oltava oikeasuhteisia, kun otetaan huomioon noudattamatta jättämisen luonne, vakavuus, kesto ja uusiutuminen.
2. Valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on rajattava keskeyttäminen koskemaan ainoastaan sitä osaa maksupyynnön menoista, johon 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut seikat vaikuttavat, paitsi jos ei ole mahdollista tunnistaa sitä osaa menoista, joihin vaikutus kohdistuu. Valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on ilmoitettava jäsenvaltiolle ja hallintoviranomaiselle viipymättä kirjallisesti keskeyttämisen syy ja pyydettävä niitä korjaamaan tilanne. Valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on päätettävä keskeyttäminen heti, kun tarvittavat toimenpiteet on toteutettu.
II LUKU
Tilien tarkastus ja hyväksyminen
84 artikla
Komission suorittaman tilien tarkastuksen ja hyväksymisen määräaika
Viimeistään tilikauden loppumista seuraavan vuoden toukokuun 31 päivänä komissio soveltaa varainhoitoasetuksen 59 artiklan 6 kohdan mukaisesti tileihin tarkastus- ja hyväksyntämenettelyjä ja ilmoittaa jäsenvaltiolle, voiko se todeta tilien olevan täydelliset, oikeat ja totuudenmukaiset rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
III LUKU
Rahoitusoikaisut
85 artikla
Komission tekemät rahoitusoikaisut
1. Komissio tekee rahoitusoikaisuja peruuttamalla ohjelmalle myönnetyn unionin rahoitusosuuden kokonaan tai osittain ja perimällä varat takaisin jäsenvaltiolta, jotta unionin rahoituksen ulkopuolelle suljetaan menot, jotka ovat sovellettavan lainsäädännön vastaisia.
2. Sovellettavan lainsäädännön rikkominen johtaa rahoitusoikaisuun vain komissiolle ilmoitettujen menojen osalta ja siinä tapauksessa, että yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
rikkominen on vaikuttanut tai on voinut vaikuttaa ERI-rahastojen tukikohteeksi otetun toimen valintaan, jonka vastuussa oleva elin on tehnyt, tai tapauksissa, joissa ei rikkomuksen luonteen vuoksi ole mahdollista todeta tätä vaikutusta, mutta on huomattava riski, että rikkomuksella on tällainen vaikutus;
b)
on mahdollista, että rikkominen on vaikuttanut tai on voinut vaikuttaa unionin talousarviosta korvattaviksi ilmoitettujen menojen määrään, tai tapauksissa, joissa ei rikkomuksen luonteen vuoksi ole mahdollista todeta tätä vaikutusta, mutta on huomattava riski, että rikkomuksella on tällainen vaikutus.
3. Päättäessään 1 kohdan mukaisesta rahoitusoikaisusta komissio noudattaa suhteellisuusperiaatetta ottamalla huomioon sovellettavan lainsäädännön rikkomisen luonteen ja vakavuuden sekä sen rahoitusvaikutukset unionin talousarvioon. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille päätöksistä, jotka on tehty rahoitusoikaisujen tekemiseksi.
4. Rahoitusoikaisujen tekemiseen sovellettavat perusteet ja menettelyt vahvistetaan rahastokohtaisissa säännöissä.
IV LUKU
Vapauttaminen
86 artikla
Periaatteet
1. Kaikkiin ohjelmiin sovelletaan vapauttamismenettelyä, jossa on lähtökohtana, että ne sitoumukseen liittyvät määrät, joista ei ole suoritettu ennakkomaksuja tai joista ei ole esitetty maksupyyntöä määritellyn kauden kuluessa, mukaan lukien maksupyynnöt, joita tai joiden osaa koskee maksun määräajan kulumisen keskeyttäminen tai maksujen keskeyttäminen, vapautetaan.
2. Kauden viimeiseen vuoteen liittyvä sitoumus on vapautettava ohjelmien sulkemisessa noudatettavien sääntöjen mukaisesti.
3. Rahastokohtaisissa säännöissä täsmennetään, miten vapauttamista koskevaa sääntöä sovelletaan kuhunkin ERI-rahastoon.
4. Talousarviositoumusten avoinna oleva osa vapautetaan, jos jokin ohjelmien sulkemiseen tarvittavista asiakirjoista on jätetty toimittamatta komissiolle rahastokohtaisissa säännöissä vahvistettuihin määräaikoihin mennessä.
5. Suoritusvaraukseen liittyviin talousarviositoumuksiin sovelletaan ainoastaan 4 kohdassa esitettyä vapauttamismenettelyä.
87 artikla
Vapauttamista koskevat poikkeukset
1. Vapauttamisen kohteena olevasta määrästä on vähennettävä määrät, jotka vastaavat sitä talousarviositoumusta, jonka osalta:
a)
toimet keskeytetään sellaisen oikeudellisen menettelyn tai hallinnollisen muutoksenhaun vuoksi, jolla on lykkäävä vaikutus; tai
b)
josta ei ole ollut mahdollista esittää maksupyyntöä koko ohjelman tai sen osan täytäntöönpanoa vakavasti vaikeuttaneen ylivoimaisen esteen vuoksi.
Ylivoimaiseen esteeseen ensimmäisen alakohdan b alakohdan nojalla vetoavien kansallisten viranomaisten on osoitettava ylivoimaisesta esteestä koituvat välittömät seuraukset koko ohjelman tai sen osan täytäntöönpanolle.
Ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdan soveltamiseksi vähennystä voidaan pyytää kerran, jos keskeytys tai ylivoimainen este on kestänyt enintään yhden vuoden, tai niin monta kertaa kuin ylivoimaisen esteen kesto tai niiden vuosien määrä edellyttävät, jotka ovat kuluneet toimen täytäntöönpanon keskeyttäneen oikeudellisen tai hallinnollisen päätöksen ja lopullisen oikeudellisen tai hallinnollisen päätöksen välillä.
2. Jäsenvaltion on lähetettävä komissiolle tietoja 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista poikkeuksista viimeistään 31 päivänä tammikuuta sen määrän osalta, joka on ilmoitettava edellisen vuoden loppuun mennessä.
88 artikla
Menettely
1. Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle ja hallintoviranomaiselle hyvissä ajoin aina, kun on olemassa vaara, että 86 artiklan mukaista talousarviositoumuksen vapauttamista koskevaa sääntöä sovelletaan.
2. Komissio ilmoittaa 31 päivästä tammikuuta saamiensa tietojen pohjalta jäsenvaltiolle ja hallintoviranomaiselle määrän, jota talousarviositoumuksen vapauttaminen näiden tietojen perusteella koskee.
3. Jäsenvaltiolla on kaksi kuukautta aikaa hyväksyä vapautettava määrä tai esittää huomautuksensa.
4. Jäsenvaltion on viimeistään 30 päivänä kesäkuuta esitettävä komissiolle tarkistettu rahoitussuunnitelma, jossa otetaan huomioon vähennetyn tukimäärän jakaminen ohjelman yhden tai useamman prioriteetin kesken kyseisenä varainhoitovuonna sekä tarvittaessa tuen kohdentuminen rahastoittain ja alueluokittain. Jos suunnitelmaa ei esitetä, komissio tarkistaa rahoitussuunnitelmaa vähentämällä ERI-rahastojen rahoitusosuutta kyseisen varainhoitovuoden osalta. Vähennys kohdennetaan suhteellisesti kuhunkin prioriteettiin.
5. Komissio muuttaa ohjelman hyväksymisestä annettua päätöstä täytäntöönpanosäädöksillä viimeistään 30 päivänä syyskuuta.
KOLMAS OSA
EAKR:ÄÄN, ESR:ÄÄN JA KOHEESIORAHASTOON SOVELLETTAVAT YLEISET SÄÄNNÖKSET
I OSASTO
TAVOITTEET JA RAHOITUSKEHYS
I LUKU
Tehtävä, tavoitteet ja tuen maantieteellinen kattavuus
89 artikla
Tehtävä ja tavoitteet
1. Rahastot osallistuvat unionin sellaisten toimien kehittämiseen ja toteuttamiseen, joilla lujitetaan sen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklan mukaisesti.
Rahastoista tuettavilla toimilla edistetään myös älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian toteuttamista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tehtävään täyttämiseksi pyritään seuraaviin tavoitteisiin:
a)
Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoite, jota toteutetaan jäsenvaltioissa ja alueilla ja jota tuetaan kaikista rahastoista; ja
b)
Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoite, jota tuetaan EAKR:stä.
90 artikla
Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoite
1. Rakennerahastoista tuetaan Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitetta kaikilla alueilla, jotka vastaavat asetuksessa (EY) N:o 1059/2003, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 105/2007, vahvistetun yhteisen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön 2-tasoa, jäljempänä 'NUTS 2 -alueet'.
2. Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen määrärahat kohdennetaan seuraaville kolmelle NUTS 2 -alueiden luokille:
a)
vähemmän kehittyneet alueet, joiden BKT asukasta kohden on alle 75 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvosta;
b)
siirtymäalueet, joiden BKT asukasta kohden on 75-90 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvosta;
c)
kehittyneemmät alueet, joiden BKT asukasta kohden on yli 90 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvosta.
Alueet luokitellaan yhteen näistä kolmesta alueluokasta sen perusteella, mikä on kunkin alueen BKT asukasta kohden, ostovoimapariteettina mitattuna ja kautta 2007-2009 koskevien unionin lukujen perusteella, suhteessa 27 jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvoon samalla viitekaudella.
3. Koheesiorahastosta tuetaan jäsenvaltioita, joiden bruttokansantulo (BKTL) asukasta kohden on ostovoimapariteettina mitattuna ja kautta 2008-2010 koskevien unionin lukujen perusteella alle 90 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n asukaskohtaisen BKTL:n keskiarvosta samalla viitekaudella.
Koheesiorahastorahoitukseen vuonna 2013 oikeutetut jäsenvaltiot, joiden nimellinen bruttokansantulo (BKTL) asukasta kohden on kuitenkin yli 90 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n asukaskohtaisen BKTL:n keskiarvosta ensimmäisen alakohdan mukaisesti laskettuna, saavat koheesiorahastosta erityistä siirtymäkauden tukea.
4. Heti tämän asetuksen tultua voimaan komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen, jossa vahvistetaan luettelo 2 kohdan mukaiset kolmea alueluokkaa koskevat ehdot täyttävistä alueista ja 3 kohdan mukaiset ehdot täyttävistä jäsenvaltioista. Tämä luettelo on voimassa 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisen ajan.
5. Komissio tarkistaa vuonna 2016 jäsenvaltioiden oikeuden saada tukea koheesiorahastosta käyttämällä perusteena 27 jäsenvaltion EU:n BKTL-lukuja kaudelta 2012-2014. Ne jäsenvaltiot, joiden nimellinen BKTL asukasta kohden on jää alle 90 prosentin 27 jäsenvaltion EU:n asukaskohtaisen BKTL:n keskiarvosta, saavat uudelleen oikeuden koheesiorahastorahastosta suoritettavaan tukeen, ja jäsenvaltiot, joilla oli oikeus saada tukea koheesiorahastosta ja joiden nimellinen BKTL asukasta kohden ylittää 90 prosenttia, menettävät oikeutensa tähän tukeen ja saavat koheesiorahastosta erityistä siirtymäkauden tukea.
II LUKU
Rahoituskehys
91 artikla
Taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden määrärahat
1. Taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden talousarviositoumuksiin käytettävissä olevat määrärahat kaudella 2014-2020 ovat 325 145 694 739 euroa vuoden 2011 hintoina liitteessä VI olevan vuosijakauman mukaisesti, ja tästä EAKR:lle, ESR:lle ja koheesiorahastolle osoitettavat kokonaismäärärahat ovat 322 145 694 739 euroa ja 3 000 000 000 euroa on nuorisotyöllisyysaloitteelle osoitettava erityismääräraha. Ohjelmatyötä varten ja määrien ottamiseksi myöhemmin unionin yleiseen talousarvioon taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden määrärahoihin tehdään vuosittain kahden prosentin indeksikorjaus.
2. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jossa vahvistetaan liitteessä VII vahvistettuja perusteita ja menettelyjä noudattaen Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen ja Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisten kokonaismäärärahojen vuosijakauma jäsenvaltioittain sekä liitteessä VIII vahvistettuja perusteita ja menettelyjä noudattaen nuorisotyöllisyysaloitteen erityismäärärahojen jäsenvaltiokohtainen vuosijakauma ja tukikelpoisten alueiden luettelo, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 3 kohdan ja 92 artiklan 8 kohdan soveltamista.
3. Komission aloitteesta 0,35 prosenttia kokonaismäärärahoista kohdennetaan tekniseen tukeen sen jälkeen, kun niistä on vähennetty 92 artiklan 6 kohdassa tarkoitetulle Verkkojen Eurooppa -välineelle annettava tuki ja 92 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu vähävaraisimmille annettava apu.
92 artikla
Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen ja Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen määrärahat
1. Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen määrärahat ovat 96,33 prosenttia kokonaismäärärahoista (eli yhteensä 313 197 435 409 euroa), ja ne kohdennetaan seuraavasti:
a)
52,45 prosenttia (eli yhteensä 164 279 015 916 euroa) vähemmän kehittyneille alueille;
b)
10,24 prosenttia (eli yhteensä 32 084 931 311 euroa) siirtymäalueille;
c)
15,67 prosenttia (eli yhteensä 49 084 308 755 euroa) kehittyneemmille alueille;
d)
21,19 prosenttia (eli yhteensä 66 362 384 703 euroa) koheesiorahastosta tukea saaville jäsenvaltioille;
e)
0,44 prosenttia (eli yhteensä 1 386 794 724 euroa) lisärahoituksena Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuille syrjäisimmille alueille ja NUTS 2 -alueille, jotka täyttävät vuoden 1994 liittymissopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa N:o 6 olevassa 2 artiklassa määrätyt ehdot.
2. Edellä 91 artiklassa ja tämän artiklan 1 kohdassa vahvistettujen määrien lisäksi vuodeksi 2014 asetetaan saataville 94 200 000 euroa ja vuodeksi 201 592 400 000 euroa liitteen VII kohdan "Lisämuutokset" mukaisesti. Nämä määrät osoitetaan 91 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa komission päätöksessä.
3. Komissio arvioi vuonna 2016 asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 4 ja 5 artiklan mukaisesti tekemänsä vuotta 2017 koskevan teknisen mukautuksen yhteydessä Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisia jäsenvaltiokohtaisia kokonaismäärärahoja vuosiksi 2017-2020 käyttäen liitteessä VII olevissa 1-16 kohdassa vahvistettua jakomenetelmää saatavilla olevien uusimpien tilastojen perusteella sekä vertailemalla niiden jäsenvaltioiden osalta, joihin sovelletaan tukikattoa, vuosina 2014-2015 todennettua kumulatiivista kansallista BKT:tä ja samaa kautta koskevaa vuonna 2012 liitteessä VII olevan 10 kohdan mukaisesti arvioitua kumulatiivista kansallista BKT:tä. Jos tarkistettujen määrärahojen ja kokonaismäärärahojen kumulatiivinen ero on yli 5 prosenttia ylös- tai alaspäin, kokonaismäärärahoja mukautetaan vastaavasti. Asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 5 artiklan mukaisesti mukautukset jaetaan tasasuhtaisesti vuosien 2017-2020 kesken, ja rahoituskehyksessä vahvistettuja asianomaisia enimmäismääriä mukautetaan vastaavasti. Mukautusten positiivinen tai negatiivinen kokonaisnettovaikutus saa olla enintään 4 000 000 000 euroa. Teknisen mukautuksen jälkeen komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jossa vahvistetaan kunkin jäsenvaltion kokonaismäärärahojen tarkistettu vuosittainen jako.
4. Sen varmistamiseksi, että nuorisotyöllisyyteen, työvoiman liikkuvuuteen, osaamiseen, sosiaaliseen osallisuuteen ja köyhyyden torjumiseen investoidaan riittävästi, sellaisten ESR:ään kussakin jäsenvaltiossa osoitettujen rakennerahastovarojen osuuden, joka on käytettävissä Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen toimenpideohjelmien ohjelmatyötä varten, on oltava vähintään yhtä suuri kuin asianomaisen jäsenvaltion vastaava ESR-osuus, joka on vahvistettu Lähentyminen- ja Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteiden toimenpideohjelmissa ohjelmakaudelle 2007-2013. Tähän osuuteen lisätään kutakin jäsenvaltiota varten määrä, joka määritetään liitteessä IX vahvistettua menettelyä noudattaen, sen varmistamiseksi, että ESR:n prosenttiosuus rahastoihin unionissa yhteensä osoitetuista kokonaismäärärahoista on jäsenvaltioissa vähintään 23,1 prosenttia, kun mukaan ei lueta tukea, jota myönnetään koheesiorahastosta liikenteen infrastruktuuria varten 6 kohdassa tarkoitetun Verkkojen Eurooppa -välineen mukaisesti, ja 7 kohdassa tarkoitettua rakennerahastojen tukea vähävaraisimpien auttamiseksi. Tätä kohtaa sovellettaessa ESR:stä nuorisotyöllisyysaloitteeseen tehtävät investoinnit katsotaan osaksi ESR:ään osoitettua rakennerahastojen osuutta.
5. Nuorisotyöllisyysaloitteen määrärahat ovat 3 000 000 000 euroa nuorisotyöllisyysaloitteen erityismäärärahoja ja vähintään 3 000 000 000 euroa ESR:n kohdennettuja investointeja.
6. Koheesiorahastosta Verkkojen Eurooppa -välineelle siirrettävä tuki on 10 000 000 000 euroa. Se käytetään Verkkojen Eurooppa -välineen perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1316/2013 mukaisiin liikenteen infrastruktuurihankkeisiin ainoastaan koheesiorahaston tukeen oikeutetuissa jäsenvaltioissa.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen, jossa vahvistetaan kunkin jäsenvaltion koheesiorahastomäärärahoista Verkkojen Eurooppa -välineelle määräsuhteessa koko kauden osalta siirrettävä määrä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua koheesiorahastosta annettavaa tukea vastaavat vuotuiset määrärahat merkitään vuoden 2014 talousarviomenettelyssä Verkkojen Eurooppa -välineen asianmukaisiin budjettikohtiin.
Koheesiorahastosta Verkkojen Eurooppa -välineelle siirrettävä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määrä, joka käytetään tekemällä erityisillä ehdotuspyyntöjä, jotka koskevat ydinverkon toteuttamishankkeita taikka hankkeita ja monialaisia toimia, jotka on yksilöity asetuksen (EU) N:o 1316/2013 liitteessä I olevassa I osassa.
Liikennealaan sovellettavia asetuksen (EU) N:o 1316/2013 sääntöjä sovelletaan neljännessä alakohdassa tarkoitettuihin erityisiin ehdotuspyyntöihin. Tukeen oikeutettujen hankkeiden valinnassa noudatetaan 31 päivään joulukuuta 2016 asti koheesiorahastomäärärahojen kansallista jakoa. Verkkojen Eurooppa -välineelle siirretyt varat, joita ei ole sidottu liikenteen infrastruktuurihankkeeseen, asetetaan 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen kaikkien koheesiorahaston tukeen oikeutettujen jäsenvaltioiden saataville liikenteen infrastruktuurihankkeiden rahoittamiseksi asetuksen (EU) N:o 1316/2013 mukaisesti.
Sellaisten koheesiorahaston tukeen oikeutettujen jäsenvaltioiden tukemiseksi, joilla voi olla vaikeuksia suunnitella kehitysasteeltaan tai laadultaan tai molempien osalta ja unionin tason lisäarvoltaan riittäviä hankkeita, kiinnitetään erityistä huomiota ohjelmatukitoimiin, joiden tavoitteena on vahvistaa asetuksen (EU) N:o 1316/2013 liitteessä I olevassa I osassa lueteltujen hankkeiden kehittämiseen ja toteuttamiseen liittyviä institutionaalisia valmiuksia ja julkisen hallinnon ja julkisten palvelujen tehokkuutta. Komissio voi järjestää lisäehdotuspyyntöjä varmistaakseen siirrettyjen varojen mahdollisimman tehokkaan käyttöönoton kaikissa koheesiorahaston tukee oikeutetuissa jäsenvaltioissa.
7. Rakennerahastoista myönnetään Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen perusteella vähävaraisimmille suunnattuun apuun vähintään 2 500 000 000 euroa, ja jäsenvaltiot voivat vapaaehtoisesti päättää korottaa tuen määrää korkeintaan 1 000 000 eurolla.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen, jossa vahvistetaan kunkin jäsenvaltion rakennerahastomäärärahoista koko kauden osalta siirrettävä määrä vähävaraisimmille suunnattuun apuun. Kullekin jäsenvaltiolle osoitettuja rakennerahastomäärärahoja vähennetään vastaavasti määräsuhteessa alueluokittain.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua rakennerahastoista annettavaa tukea vastaavat vuotuiset määrärahat merkitään vuoden 2014 talousarviomenettelyssä vähävaraisimmille suunnatun avun välineen asianmukaisiin budjettikohtiin.
8. Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen tarkoitetuista rakennerahastojen määrärahoista 330 000 000 euroa kohdennetaan komission suoraan tai välillisesti hallinnoimille kaupunkialueiden kestävän kehityksen alan innovatiivisille toimenpiteille.
9. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen määrärahat ovat 2,75 prosenttia rahastojen talousarviositoumuksiin käytettävissä olevista kokonaismäärärahoista kaudella 2014-2020 (eli yhteensä 8 948 259 330 euroa).
10. Tässä artiklassa, tämän asetuksen 18, 91, 93, 95, 99 ja 120 artiklassa, liitteessä I ja liitteessä X, EAKR-asetuksen 4 artiklassa, ESR-asetuksen 4 artiklassa sekä 16-23 artiklassa, Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan asetuksen 3 artiklan 3 kohdassa, syrjäisimpiin alueisiin kuuluva Mayotte katsotaan vähemmän kehittyneiden alueiden luokkaan kuuluvaksi NUTS 2 -alueeksi. Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan asetuksen 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa Mayotten ja Saint Martinin alueet katsotaan NUTS 3 -alueiksi.
93 artikla
Varojen siirtoa alueiden välillä koskeva kielto
1. Kullekin jäsenvaltiolle vähemmän kehittyneiden alueiden, siirtymäalueiden ja kehittyneempien alueiden osalta kohdennettuja kokonaismäärärahoja ei saa siirtää näiden alueluokkien välillä.
2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen komissio voi asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa, jotka liittyvät yhden tai useamman temaattisen tavoitteen täytäntöönpanoon, hyväksyä jäsenvaltion kumppanuussopimuksen ensimmäisen toimittamisen taikka asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa suoritusvarauksen kohdentamisen tai kumppanuussopimuksen merkittävän tarkistamisen yhteydessä tekemän ehdotuksen siirtää enintään 3 prosenttia jonkin alueluokan kokonaismäärärahoista toisille alueluokille.
94 artikla
Varojen siirtoa tavoitteiden välillä koskeva kielto
1. Kullekin jäsenvaltiolle Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen ja Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen osalta kohdennettuja kokonaismäärärahoja ei saa siirtää näiden tavoitteiden välillä.
2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen ja jotta rahastot voivat edistää tehokkaasti 89 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tehtäviä, komissio voi asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa ja 3 kohdassa säädettyä edellytystä noudattaen hyväksyä täytäntöönpanosäädöksellä jäsenvaltion kumppanuussopimuksen ensimmäisen toimittamisen yhteydessä tekemän ehdotuksen siirtää osa Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen määrärahoista Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteelle.
3. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen osuuden on edellä 2 kohdassa tarkoitetun ehdotuksen tekevässä jäsenvaltiossa oltava vähintään 35 prosenttia kyseiselle jäsenvaltiolle Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen ja Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen osalta kohdennetuista kokonaismäärärahoista, ja tämän osuuden on siirron jälkeen oltava vähintään 25 prosenttia näistä kokonaismäärärahoista.
95 artikla
Täydentävyys
1. Tässä artiklassa sekä liitteessä X tarkoitetaan
1)
'kiinteän pääoman bruttomuodostuksella' kaikkia kotimaisten tuottajien kiinteiden varojen hankintoja tiettynä ajanjaksona, vähennettynä luovutuksilla, ja eräitä tuottajan tai institutionaalisen yksikön tuotannollisen toiminnan aiheuttamia lisäyksiä valmistamattomien varojen arvoon, sellaisina kuin ne on määritelty neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2223/96 (37)
2)
'kiinteillä varoilla' tuotantoprosessien tuotoksina syntyneitä aineellisia tai aineettomia varoja, joita itseään käytetään toistuvasti tai jatkuvasti tuotantoprosesseissa pitempään kuin yhden vuoden ajan;
3)
'julkistaloudella' niiden institutionaalisten yksiköiden kokonaisuutta, jotka poliittisten velvollisuuksiensa ja taloudellisen sääntelyn tehtäviensä täyttämisen lisäksi tuottavat pääasiallisesti markkinattomia palveluja (mahdollisesti tavaroita) yksityiseen tai kollektiiviseen kulutukseen sekä jakavat tuloja ja varallisuutta uudelleen.
4)
'julkisilla tai niihin rinnastettavilla rakenteellisilla menoilla' julkistalouden kiinteän pääoman bruttomuodostusta;
2. Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen osoitettu rahastojen tuki ei saa korvata jäsenvaltion julkisia tai niihin rinnastettavia rakenteellisia menoja.
3. Jäsenvaltioiden on säilytettävä kaudella 2014-2020 julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten menojen vuosittainen keskimääräinen taso vähintään kumppanuussopimuksessa vahvistettua tavoitetasoa vastaavana.
Vahvistaessaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua viitetasoa komissio ja jäsenvaltiot ottavat huomioon yleiset makrotaloudelliset olosuhteet ja erityis- tai poikkeustilanteet, kuten yksityistämiset, jäsenvaltion julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten menojen poikkeuksellisen tason ohjelmakaudella 2007-2013 ja muiden julkisia investointeja kuvaavien indikaattorien kehittymisen. Ne ottavat myös huomioon rahastojen kansallisen määrärahajaon muutokset verrattuna vuosiin 2007-2013.
4. Ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, joissa vähemmän kehittyneet alueet ja siirtymäalueet kattavat vähintään 15 prosenttia koko väestöstä, tarkistetaan, onko Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen kohdentuvien julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten menojen taso säilytetty kauden aikana.
Niissä jäsenvaltioissa, joissa vähemmän kehittyneet alueet ja siirtymäalueet kattavat vähintään 65 prosenttia väestöstä, tarkistus tehdään kansallisella tasolla.
Niissä jäsenvaltioissa, joissa vähemmän kehittyneet alueet ja siirtymäalueet kattavat enemmän kuin 15 prosenttia mutta vähemmän kuin 65 prosenttia väestöstä, tarkistus tehdään kansallisella ja alueellisella tasolla. Tätä varten kyseisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedot menoista vähemmän kehittyneillä alueilla ja siirtymäalueilla tarkistusprosessin jokaisessa vaiheessa.
5. Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen osalta tehdään julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten menojen tason säilyttämistä koskeva tarkistus kumppanuussopimuksen toimittamisen yhteydessä (ennakkotarkistus), vuonna 2018 (välitarkistus) ja vuonna 2022 (jälkitarkistus).
Täydentävyyden tarkistamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan liitteessä X olevassa 2 kohdassa.
6. Jos komissio toteaa jälkitarkistuksessa, ettei jäsenvaltio ole säilyttänyt kumppanuussopimuksessa ja liitteessä X vahvistettua julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten menojen tavoitetasoa Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen osalta, komissio voi tehdä rahoitusoikaisun siltä osin kuin velvoitteita ei ole noudatettu, antamalla täytäntöönpanosäädöksellä asiaa koskevan päätöksen. Määrittäessään, onko rahoitusoikaisu tarpeen, komissio ottaa huomioon sen, onko kyseisen jäsenvaltion taloudellinen tilanne muuttunut merkittävästi välitarkistuksen jälkeen. Rahoitusoikaisun määriä koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan liitteessä X olevassa 3 kohdassa.
7. Edellä olevia 1-6 kohtaa ei sovelleta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen ohjelmiin.
II OSASTO
OHJELMATYÖ
I LUKU
Rahastoja koskevat yleiset säännökset
96 artikla
Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisten toimenpideohjelmien sisältö, hyväksyminen ja muuttaminen
1. Toimenpideohjelma koostuu toimintalinjoista. Toimintalinja koskee yhtä rahastoa ja yhtä alueluokkaa lukuun ottamatta koheesiorahastoa ja vastaa yhtä temaattista tavoitetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 59 artiklan soveltamista, ja käsittää yhden tai useamman kyseiseen temaattiseen tavoitteeseen kuuluvan investointiprioriteetin rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti. Tarpeen mukaan ja jotta toimintalinjan vaikutusta ja tehokkuutta voidaan lisätä temaattisesti johdonmukaisella yhdennetyllä lähestymistavalla, toimintalinja voi
a)
koskea useampaa kuin yhtä alueluokkaa;
b)
yhdistää yhden tai useamman täydentävän investointiprioriteetin EAKR:stä, koheesiorahastosta ja ESR:stä yhden temaattisen tavoitteen alaisuuteen;
c)
yhdistää asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa eri temaattisista tavoitteista yhden tai useampia täydentäviä investointiprioriteetteja, jotta ne edistäisivät mahdollisimman tehokkaasti tätä toimintalinjaa;
d)
yhdistää ESR:n osalta 9 artiklan ensimmäisen kohdan 8, 9, 10 ja 11 alakohdassa esitettyjen eri temaattisten tavoitteiden piiriin kuuluvia investointiprioriteetteja, jotta edistetään niiden vaikutusta muihin toimintalinjoihin ja jotta voidaan toteuttaa sosiaalista innovointia ja valtioiden välistä yhteistyötä.
Jäsenvaltiot voivat yhdistää kaksi tai useampia a-d alakohdan vaihtoehdoista.
2. Toimenpideohjelman on edistettävä älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävää unionin strategiaa sekä taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta, ja siinä on oltava
a)
perustelut temaattisten tavoitteiden valinnalle sekä vastaaville investointiprioriteeteille ja määrärahoille ottamalla huomioon kumppanuussopimus ja pitäen lähtökohtana selvitystä alueellisista ja tarvittaessa kansallisista tarpeista, myös tarpeesta vastata haasteisiin, jotka on mainittu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetuissa asiaankuuluvissa maakohtaisissa suosituksissa sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetuissa asiaankuuluvissa neuvoston suosituksissa, ottamalla huomioon 55 artiklan mukainen ennakkoarviointi;
b)
kunkin toimintalinjan osalta, teknistä tukea lukuun ottamatta:
i)
investointiprioriteetit ja vastaavat erityistavoitteet;
ii)
ohjelmatyön tulossuuntautuneisuuden vahvistamiseksi kunkin erityistavoitteen odotetut tulokset ja vastaavat tulosindikaattorit sekä perustaso ja tavoitearvo, tarvittaessa määrällisesti ilmaistuna rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti;
iii)
kuvaus kunkin investointiprioriteetin mukaisesti tuettavien toimenpiteiden tyypistä ja esimerkeistä ja niiden odotetusta vaikutuksesta i alakohdassa tarkoitettujen erityistavoitteiden saavuttamiseen, myös toimien valintaa ohjaavat periaatteet, ja tapauksen mukaan tärkeimmät kohderyhmät, erityiset kohdealueet ja tuensaajien tyypit sekä rahoitusvälineiden suunniteltu käyttö ja suurhankkeet;
iv)
kunkin investointiprioriteetin tuotosindikaattorit, joiden odotetaan vaikuttavan tuloksiin, myös määrällinen tavoitearvo, rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti;
v)
täytäntöönpanovaiheet sekä taloudelliset ja tuotosindikaattorit, sekä tarvittaessa tulosindikaattorit, joita käytetään välitavoitteina ja tuloskehyksen tavoitteina 21 artiklan 1 kohdan ja liitteen II mukaisesti;
vi)
vastaavat tukitoimien luokat, jotka perustuvat komission hyväksymään nimikkeistöön, ja suunniteltujen määrärahojen alustava jakautuminen;
vii)
tarvittaessa yhteenveto teknisen tuen suunnitellusta käytöstä, tarpeen mukaan myös toimenpiteet, joilla parannetaan ohjelmien hallintoon ja valvontaan osallistuvien viranomaisten ja tuensaajien hallinnollisia valmiuksia;
c)
kunkin tekniseen tukeen liittyvän toimintalinjan osalta
i)
erityistavoitteet;
ii)
kunkin erityistavoitteen odotetut tulokset ja, silloin kun se on toimenpiteiden sisällön vuoksi objektiivisesti perusteltua, vastaavat tulosindikaattorit perustaso- ja tavoitearvoineen rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti;
iii)
kuvaus tuettavista toimenpiteistä ja niiden odotetusta vaikutuksesta i alakohdassa tarkoitettujen erityistavoitteiden saavuttamiseen;
iv)
tuotosindikaattorit, joiden odotetaan vaikuttavan tuloksiin;
v)
vastaavat tukitoimien luokat, jotka perustuvat komission hyväksymään nimikkeistöön, sekä suunniteltujen määrärahojen alustava jakautuminen.
Edellä olevaa ii alakohtaa ei sovelleta, jos unionin rahoitusosuus toimintalinjaan tai -linjoihin, jotka koskevat teknistä tukea toimenpideohjelmassa, ei ole yli 15 000 000 euroa.
d)
rahoitussuunnitelma, jossa on seuraavat taulukot:
i)
taulukot, joissa esitetään vuosikohtaisesti 60, 120 ja 121 artiklan mukaisesti kustakin rahastosta annettavaan tukeen varatut kokonaismäärärahat ja joissa eritellään suoritusvaraukseen liittyvät määrärahat;
ii)
taulukot, joissa esitetään kustakin rahastosta annettavan tuen kokonaismäärärahat ja kansallinen osarahoitus koko ohjelmakauden, toimenpideohjelman ja kunkin toimintalinjan osalta ja joissa eritellään suoritusvaraukseen liittyvät määrärahat. Niiden toimintalinjojen osalta, jotka koskevat useita alueluokkia, taulukoissa on esitettävä rahastoista annettavan tuen kokonaismäärärahat ja kansallinen osarahoitus kunkin alueluokan osalta.
Niiden toimintalinjojen osalta, joissa yhdistetään eri temaattisiin tavoitteisiin kuuluvia investointiprioriteetteja, taulukossa on esitettävä kustakin rahastosta annettavan tuen kokonaismäärärahat ja kansallinen osarahoitus kunkin vastaavan temaattisen tavoitteen osalta.
Mikäli kansallinen osarahoitus koostuu julkisesta ja yksityisestä osarahoituksesta, taulukossa esitetään rahoituksen alustava jakautuminen julkisten ja yksityisten osuuksien kesken. Siinä esitetään tiedoksi EIP:n suunniteltu osuus;
e)
luettelo suurhankkeista, jotka on suunniteltu pantavaksi täytäntöön ohjelmakauden aikana.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat ensimmäisen alakohdan b alakohdan vi alakohdassa ja c alakohdan v alakohdassa tarkoitettua nimikkeistöä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Toimenpideohjelmassa on sen sisältö ja tavoite ja kumppanuussopimus huomioon ottaen esitettävä kuvaus aluekehitystä koskevasta yhdennetystä lähestymistavasta ja osoitettava, miten tämä toimenpideohjelma vaikuttaa tavoitteidensa ja odotettujen tulostensa saavuttamiseen, sekä esitettävä tapauksen mukaan seuraavat:
a)
lähestymistapa yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen välineiden käyttöön ja periaatteet sen soveltamisalojen määrittämiselle;
b)
EAKR:n tuen alustava määrä kaupunkialueiden kestävää kehitystä koskeviin yhdennettyihin toimenpiteisiin, jotka on tarkoitus toteuttaa EAKR-asetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti, sekä yhdennettyihin toimenpiteisiin suunnattavan ESR:n tuen alustava jakaantuminen;
c)
lähestymistapa yhdennettyjen alueellisten investointien välineen käyttöön muissa kuin b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja niiden alustavat määrärahat kustakin toimintalinjasta;
d)
sellaisia toimenpideohjelmiin sisältyviä alueiden välisiä ja valtioiden välisiä toimia koskevat järjestelyt, joissa tuensaajia sijaitsee vähintään yhdessä muussa jäsenvaltiossa;
e)
jäsenvaltioiden ja alueiden osallistuessa makroalue- tai merialuestrategioihin jäsenvaltion määrittelemän ohjelma-alueen tarpeiden mukaisesti suunniteltujen ohjelman mukaisten tukitoimien näitä strategioita edistävä vaikutus.
4. Lisäksi toimenpideohjelmassa on esitettävä
a)
tapauksen mukaan, miten siinä mahdollisesti käsitellään köyhyydestä eniten kärsivien maantieteellisten alueiden sekä suurimmassa syrjinnän tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien kohderyhmien erityistarpeita, kiinnittäen erityistä huomiota marginalisoituneisiin yhteisöihin ja vammaisiin henkilöihin, ja soveltuvin osin vaikutus kumppanuussopimuksessa vahvistettuun yhdennettyyn lähestymistapaan;
b)
tapauksen mukaan, miten siinä mahdollisesti käsitellään alueiden väestörakenteeseen liittyviä haasteita sekä sellaisten alueiden erityistarpeita, jotka kärsivät Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklassa tarkoitetuista vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista, sekä vaikutus kumppanuussopimuksessa vahvistettuun tätä koskevaan yhdennettyyn lähestymistapaan.
5. Toimenpideohjelmassa on esitettävä
a)
hallintoviranomainen, tapauksen mukaan todentamisviranomainen ja tarkastusviranomainen;
b)
elin, jolle komission on määrä suorittaa maksut;
c)
toimenpiteet, jotka on toteutettu sen varmistamiseksi, että 5 artiklassa tarkoitetut asianomaiset kumppanit osallistuvat toimenpideohjelman valmisteluun, sekä näiden kumppanien rooli toimenpideohjelman täytäntöönpanossa, seurannassa ja arvioinnissa.
6. Toimenpideohjelmassa on myös kumppanuussopimuksen sisällön sekä kunkin jäsenvaltion institutionaalisten ja oikeudellisten puitteiden mukaisesti esitettävä seuraavat:
a)
mekanismit, joilla varmistetaan rahastojen, maaseuturahaston, Euroopan meri- ja kalatalousrahaston sekä muiden unionin ja kansallisten rahoitusvälineiden keskinäinen koordinointi sekä koordinointi EIP:n kanssa, samalla, kun otetaan huomioon yhteisessä strategiakehyksessä esitetyt asiaankuuluvat säännökset;
b)
kunkin toimenpideohjelmaan 19 artiklan ja liitteen XI mukaisesti sovellettavan ennakkoehdon osalta arvio siitä, ovatko ennakkoehdot täyttyneet kumppanuussopimuksen ja toimenpideohjelman toimittamispäivänä, ja jos ennakkoehdot eivät ole täyttyneet, kumppanuussopimukseen sisältyvän yhteenvedon mukaisesti kuvaus ennakkoehtojen täyttämiseksi toteutettavista toimista, niistä vastaavista elimistä ja niiden aikataulusta;
c)
yhteenveto tuensaajille aiheutuvan hallinnollisen taakan arvioinnista ja tarvittaessa tämän taakan vähentämiseksi suunnitelluista toimenpiteistä ja niiden suuntaa-antavasta aikataulusta.
7. Kunkin toimenpideohjelman merkityksellisyyttä näiden ohjelmien sisällön ja tavoitteiden kannalta koskevan jäsenvaltion asianmukaisesti perustellun arvion pohjalta on kussakin toimenpideohjelmassa, lukuun ottamatta sellaisia, joissa tekninen tuki toteutetaan erityisenä toimenpideohjelmana, esitettävä seuraavat kuvaukset:
a)
kuvaus erityisistä toimenpiteistä, joiden avulla toimien valinnassa otetaan huomioon ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset, resurssitehokkuus, ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen, selviytymis- ja palautumiskyky katastrofitilanteissa sekä riskien ehkäisy ja hallinta;
b)
kuvaus erityisistä toimenpiteistä, joiden avulla edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia ja estetään sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä toimenpideohjelman valmistelun, suunnittelun ja täytäntöönpanon aikana ja varsinkin, kun kyseessä on rahoituksen saatavuus, ottaen huomioon tällaisen syrjinnän vaarassa olevien kohderyhmien erityistarpeet ja erityisesti vammaisten henkilöiden mahdollisuuksien turvaamista koskevat vaatimukset;
c)
kuvaus toimenpideohjelman miesten ja naisten tasa-arvoa edistävistä vaikutuksista ja tapauksen mukaan järjestelyistä, joilla varmistetaan sukupuolinäkökohtien huomioon ottaminen toimenpideohjelma- ja toimitasolla.
Kun jäsenvaltiot esittävät Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaista toimenpideohjelmaa koskevan ehdotuksen, ne voivat liittää tähän ehdotukseen kansallisen tasa-arvoelimen lausunnon ensimmäisen alakohdan b ja c alakohdassa määritetyistä toimenpiteistä.
8. Kun jäsenvaltio laatii korkeintaan yhden toimenpideohjelman kutakin rahastoa kohti, toimenpideohjelman 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan, 3 kohdan a, c ja d alakohdan, 4 kohdan ja 6 kohdan soveltamisalaan kuuluvat osat voidaan sisällyttää siihen ainoastaan kumppanuussopimuksen asiaa koskevien määräyksien nojalla.
9. Toimenpideohjelma on laadittava mallin mukaisesti. Tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissio antaa täytäntöönpanosäädöksen, jolla vahvistetaan tämä malli. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
10. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jolla hyväksytään kaikki toimenpideohjelman tämän artiklan soveltamisalaan kuuluvat osat, mukaan lukien sen mahdolliset tulevat muutokset, lukuun ottamatta 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan vi alakohdan, c alakohdan v alakohdan ja e alakohdan, 4 ja 5 kohdan, 6 kohdan a ja c alakohdan sekä 7 kohdan soveltamisalaan kuuluvia osia, joiden soveltamisesta vastaavat jäsenvaltiot.
11. Hallintoviranomaisen on annettava komissiolle tiedoksi mahdolliset päätökset, joilla muutetaan toimenpideohjelman sellaisia osia, jotka eivät kuulu 10 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen soveltamisalaan, kuukauden kuluessa tämän mainitun muuttamispäätöksen hyväksymispäivästä. Muuttamispäätöksessä on ilmoitettava sen voimaantulopäivä, joka ei saa olla aikaisempi kuin sen antamispäivä.
97 artikla
Erityissäännökset tuen kohdentamisesta Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisille rajaamattomiin vakuuksiin ja arvopaperistamiseen perustuville yhteisille välineille
Edellä 28 artiklan mukaisesti 39 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetuissa toimintaohjelmissa on oltava vain 96 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan i, ii ja iv alakohdassa sekä d alakohdassa, 96 artiklan 5 kohdassa ja 96 artiklan 6 kohdan b alakohdassa tarkoitetut osat.
98 artikla
Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukainen rahastojen yhteinen tuki
1. Rahastot voivat antaa yhdessä tukea Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisille toimenpideohjelmille.
2. EAKR:stä ja ESR:stä voidaan rahoittaa täydentävästi ja enintään kymmeneen prosenttiin asti unionin rahoitusosuudesta toimenpideohjelman kunkin toimintalinjan osalta osa toimesta, jonka kustannuksiin voidaan myöntää tukea toisesta rahastosta siihen sovellettavien tukikelpoisuussääntöjen perusteella edellyttäen, että tällaiset kustannukset ovat tarpeen toimen tyydyttävän täytäntöönpanon kannalta ja liittyvät suoraan siihen.
3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen liittyviin ohjelmiin.
99 artikla
Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisten toimenpideohjelmien maantieteellinen toiminta-ala
Jollei komission ja jäsenvaltion välillä toisin sovita, EAKR:n ja ESR:n toimenpideohjelmat on laadittava tarkoituksenmukaisella maantieteellisellä tasolla, ja vähintään alueellisella NUTS 2 -tasolla, jäsenvaltion institutionaalisten ja oikeudellisten puitteidensa mukaisesti.
Koheesiorahaston tukea saavat toimenpideohjelmat on laadittava kansallisella tasolla.
II LUKU
Suurhankkeet
100 artikla
Sisältö
EAKR:stä ja koheesiorahastosta voidaan tukea osana toimenpideohjelmaa tai toimenpideohjelmia, joista on annettu komission päätös tämän asetuksen 96 artiklan 10 kohdan tai Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan asetuksen 8 artiklan 1 kohdan nojalla, toimea, johon sisältyy täsmällisen taloudellisen tai teknisen tehtävän suorittamiseksi tarkoitettu yhtenäinen työ-, toimi- tai palvelukokonaisuus, jolla on selvästi määritetyt tavoitteet ja jonka tukikelpoiset kokonaiskustannukset ovat yli 50 000 000 euroa ja yli 75 000 000 euroa, jos kyseessä ovat 9 artiklan ensimmäisen kohdan 7 alakohdan mukaista temaattista tavoitetta edistävät toimet, jäljempänä 'suurhanke'. Rahoitusvälineitä ei katsota suurhankkeiksi.
101 artikla
Suurhankkeiden hyväksymiseksi tarvittavat tiedot
Ennen suurhankkeen hyväksymistä hallintoviranomaisen on varmistettava, että seuraavat tiedot ovat saatavilla:
a)
suurhankkeen täytäntöönpanosta vastaava elin ja sen kapasiteetti;
b)
investointia ja sen sijaintia koskeva kuvaus;
c)
kokonaiskustannukset ja tukikelpoiset kokonaiskustannukset ottaen huomioon 61 artiklassa säädetyt vaatimukset;
d)
suoritetut toteutettavuustutkimukset, myös vaihtoehtojen arviointi, ja tulokset;
e)
kustannus-hyötyanalyysi, myös talous- ja rahoitusanalyysi, sekä riskinarviointi;
f)
ympäristövaikutusten arviointi ottaen huomioon ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen sekä selviytymis- ja palautumiskyky katastrofitilanteissa;
g)
suurhankkeen johdonmukaisuus verrattuna kyseisen toimenpideohjelman tai -ohjelmien asiaankuuluviin toimintalinjoihin ja odotettavissa olevat vaikutukset kyseisten toimintalinjojen erityistavoitteiden saavuttamiseen ja odotettu vaikutus sosioekonomiseen kehitykseen;
h)
rahoitussuunnitelma, jossa eritellään suunnitellut kokonaismäärärahat ja rahastojen, EIP:n ja kaikkien muiden rahoituslähteiden suunniteltu tuki sekä fyysiset ja taloudelliset indikaattorit, joiden avulla seurataan edistymistä ottaen huomioon todetut riskit;
i)
suurhankkeen toteuttamisaikataulu ja, jos täytäntöönpanokauden odotetaan olevan ohjelmakautta pidempi, ne vaiheet, joita varten haetaan rahastojen tukea ohjelmakaudella.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan ensimmäisen kohdan e alakohdassa tarkoitetun kustannus-hyötyanalyysin suorittamisessa käytettävä, tunnustettuihin parhaisiin käytäntöihin perustuva menettely. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
Jäsenvaltion aloitteesta riippumattomat asiantuntijat voivat arvioida ensimmäisen kohdan a-i alakohdassa tarkoitetut tiedot komission teknisen tuen avulla, tai arvioinnin voivat tehdä muut riippumattomat asiantuntijat yhteisymmärryksessä komission kanssa, jäljempänä 'laadunarviointi'. Muissa tapauksissa jäsenvaltion on toimitettava komissiolle ensimmäisen alakohdan a-i alakohdassa tarkoitetut tiedot heti, kun ne ovat saatavilla.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan suurhankkeen laadunarvioinnin suorittamisessa käytettävä menettely.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan malli ensimmäisen kohdan a-i alakohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamista varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
102 artikla
Suurhanketta koskeva päätös
1. Jos suurhankkeesta on annettu myönteinen arviointi riippumattomien asiantuntijoiden laatimassa laadunarvioinnissa perustuen niiden arviointiin 101 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetuista tiedoista, hallintoviranomainen voi valita suurhankkeen 125 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Hallintoviranomaisen on ilmoitettava komissiolle valitusta suurhankkeesta. Ilmoituksessa on oltava seuraavat tiedot:
a)
125 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu asiakirja, jossa esitetään
i)
suurhankkeen täytäntöönpanosta vastaava elin;
ii)
kuvaus suurhankkeen investoinneista, sijainnista, aikataulusta ja siitä, miten suurhankkeen odotetaan edistävän asianomaisen toimintalinjan tai -linjojen erityistavoitteita;
iii)
kokonaiskustannukset ja tukikelpoiset kokonaiskustannukset ottaen huomioon 61 artiklassa säädetyt vaatimukset;
iv)
rahoitussuunnitelma sekä fyysiset ja taloudelliset indikaattorit, joiden avulla seurataan edistymistä ottaen huomioon todetut riskit;
b)
riippumattomien asiantuntijoiden laadunarviointi, jossa annetaan selkeät lausunnot investoinnin toteutettavuudesta ja suurhankkeen taloudellisesta elinkelpoisuudesta.
Jäsenvaltion valitsemaan suurhankkeeseen tarkoitettu rahoitusosuus katsotaan komission hyväksymäksi, jos se ei ole antanut täytäntöönpanosäädöksellä päätöstä suurhankkeeseen tarkoitetun rahoitusosuuden hylkäämisestä kolmen kuukauden kuluessa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen tiedoksi antamispäivästä. Komissio voi evätä rahoitusosuuden vain sillä perusteella, että se on todennut merkittäviä heikkouksia riippumattomassa laadunarvioinnissa.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen muoto. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Muissa kuin tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa komissio arvioi suurhankkeen 101 artiklassa tarkoitettujen tietojen pohjalta määrittääkseen, onko se rahoitusosuus perusteltu, jota on pyydetty hallintoviranomaisen 125 artiklan 3 kohdan mukaisesti valitsemaa suurhanketta varten. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen valittua suurhanketta koskevan rahoitusosuuden hyväksymisestä viimeistään kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun tiedot on toimitettu 101 artiklan mukaisesti.
3. Komission 1 kohdan toisen alakohdan ja 2 kohdan mukaisen hyväksynnän edellytyksenä on, että ensimmäinen urakkasopimus tehdään, tai kun on kyse julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusrakenteiden puitteissa toteutettavista toimista, hyväksynnän edellytyksenä on, että julkisen yhteisön ja yksityisen sektorin yhteisön välinen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuussopimus allekirjoitetaan kolmen vuoden kuluessa hyväksymisestä. Erityisesti jos suurhankkeiden toteuttamiseen liittyvistä hallinnollisista ja oikeudellisista menettelyistä aiheutuu viivästymistä, komissio voi jäsenvaltion asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä, joka esitetään kolmen vuoden määräajan kuluessa, antaa täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen määräajan jatkamisesta enintään kahdella vuodella.
4. Jos komissio ei hyväksy valitulle suurhankkeelle tarkoitettua rahoitusosuutta, se ilmoittaa päätöksessään perustelunsa tuen epäämiselle.
5. Komissiolle 1 kohdan mukaisesti ilmoitetut suurhankkeet tai 2 kohdan mukaisesti hyväksyttäviksi esitetyt suurhankkeet on sisällytettävä toimenpideohjelmassa olevaan suurhankkeiden luetteloon.
6. Suurhankkeeseen liittyvät menot voidaan sisällyttää maksupyyntöön 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen tai 2 kohdassa tarkoitetun hyväksyttäväksi esittämisen jälkeen. Jos komissio ei hyväksy hallintoviranomaisen valitsemaa suurhanketta, komission päätöstä seuraavaa menoilmoitusta oikaistaan tämän mukaisesti.
103 artikla
Vaiheittain toteutettavaa suurhanketta koskeva päätös
1. Poiketen siitä, mitä 101 artiklan kolmannessa kohdassa ja 102 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädettyjä menettelyjä sovelletaan toimeen, joka täyttää seuraavat edellytykset:
a)
toimi muodostaa edellisen ohjelmakauden mukaisen suurhankkeen toisen tai myöhemmän vaiheen, ja komissio on hyväksynyt edeltävän vaiheen tai edeltävät vaiheet viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015 asetuksen (EY) N:o 1083/2006 mukaisesti tai viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016 unioniin 1 päivän tammikuuta 2013 jälkeen liittyneiden jäsenvaltioiden osalta;
b)
suurhankkeen kaikkien vaiheiden tukikelpoisten kokonaiskustannusten summa ylittää 100 artiklassa vahvistetut tasot;
c)
suurhankehakemus ja komission suorittama arviointi edellisellä ohjelmakaudella koskivat kaikkia suunniteltuja vaiheita;
d)
tämän asetuksen 101 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut suurhanketta koskevat tiedot ja erityisesti tukikelpoisia kokonaiskustannuksia koskevat tiedot eivät ole merkittävästi muuttuneet verrattuna asetuksen (EY) N:o 1083/2006 mukaisesti jätetyssä suurhankehakemuksessa oleviin tietoihin;
e)
edellisen ohjelmakauden nojalla toteutettava suurhankkeen vaihe on valmis tai valmistuu komission päätöksessä mainittua käyttötarkoitusta varten yhden tai useamman asiaankuuluvan toimenpideohjelman sulkemista koskevien asiakirjojen esittämisen määräaikaan mennessä.
2. Hallintoviranomainen voi suorittaa suurhankkeen valinnan 125 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja toimittaa kaikki 102 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa vaaditut tiedot vahvistaen samalla, että tämän artiklan 1 kohdan d alakohdassa asetettu edellytys on täytetty. Riippumattomien asiantuntijoiden tiedoista tekemää laadunarviointia ei tarvita.
3. Hallintoviranomaisen valitsemaan suurhankkeeseen tarkoitettu rahoitusosuus katsotaan komission hyväksymäksi, jos se ei ole antanut täytäntöönpanosäädöksellä päätöstä suurhankkeeseen tarkoitetun rahoitusosuuden hylkäämisestä kolmen kuukauden kuluessa 2 kohdassa tarkoitetusta tiedoksi antamisesta. Komissio voi evätä rahoitusosuuden vain sillä perusteella, että 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetut tiedot ovat merkittävästi muuttuneet tai että suurhanke ei vastaa kyseisen toimenpideohjelman tai kyseisten toimenpideohjelmien asiaankuuluvaa toimintalinjaa.
4. Vaiheittain toteutettavia suurhankkeita koskeviin päätöksiin sovelletaan 102 artiklan 3-6 kohtaa.
III LUKU
Yhteinen toimintasuunnitelma
104 artikla
Soveltamisala
1. Yhteinen toimintasuunnitelma on toimi, jonka soveltamisala on määritelty ja jonka hallinnoinnin lähtökohtana ovat tuotokset ja tulokset, jotka sillä on määrä saavuttaa. Siihen kuuluu hanke tai joukko hankkeita, jotka toteutetaan tuensaajan vastuulla toimenpideohjelman tai -ohjelmien osana; infrastruktuurin toimittamista koskevat hankkeet jäävät soveltamisalan ulkopuolelle. Yhteisen toimintasuunnitelman tuotokset ja tulokset sovitaan jäsenvaltion ja komission välillä, ja tarkoituksena on, että yhteinen toimintasuunnitelma edistää toimenpideohjelmille asetettujen erityistavoitteiden toteuttamista ja muodostaa pohjan rahastoista annettavalle tuelle. Tulosten on kytkeydyttävä yhteisen toimintasuunnitelman suoriin vaikutuksiin. Yhteisen toimintasuunnitelman mukaisen tuensaajan on oltava julkisoikeudellinen yhteisö. Yhteisiä toimintasuunnitelmia ei katsota suurhankkeiksi.
2. Yhteiseen toimintasuunnitelmaan kohdistettujen julkisten menojen on oltava vähintään 10 000 000 euroa tai 20 prosenttia toimenpideohjelman tai -ohjelmien julkisesta tuesta, sen mukaan kumpi on vähemmän. Kokeiluhankkeen toteuttamiseksi kunkin toimenpideohjelman yhteen yhteiseen toimintasuunnitelmaan kohdistettujen julkisten menojen vähimmäismäärä voidaan alentaa 5 000 000 euroon.
3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta nuorisotyöllisyysaloitteesta tuettaviin toimiin.
105 artikla
Yhteisten toimintasuunnitelmien valmistelu
1. Jäsenvaltio, hallintoviranomainen tai mikä tahansa nimetty julkisoikeudellinen yhteisö voi esittää yhteistä toimintasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen samanaikaisesti kyseisten toimenpideohjelmien esittämisen kanssa tai toimenpideohjelmien esittämisen jälkeen. Tässä ehdotuksessa on oltava kaikki 106 artiklassa tarkoitetut tiedot.
2. Yhteisen toimintasuunnitelman on katettava osa 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2023 välisestä ajasta. Maksujen suorittaminen edellyttää, että yhteisen toimintasuunnitelman tuotokset ja tulokset on saavutettu yhteisen toimintasuunnitelman hyväksymisestä annetun 107 artiklassa tarkoitetun päätöksen päivämäärän jälkeen ja ennen tuossa päätöksessä määritellyn täytäntöönpanokauden päättymistä.
106 artikla
Yhteisten toimintasuunnitelmien sisältö
Yhteisen toimintasuunnitelman on sisällettävä
1)
yhteisen toimintasuunnitelman perusteina olevien kehitystarpeiden ja -tavoitteiden analyysi, jossa otetaan huomioon toimenpideohjelmien tavoitteet ja soveltuvin osin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset ja jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajat suuntaviivat sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetut neuvoston asiaankuuluvat suositukset, jotka jäsenvaltioiden on otettava huomioon työllisyyspolitiikassaan;
2)
kehys, josta ilmenevät yhteisen toimintasuunnitelman yleis- ja erityistavoitteiden, tuotoksia ja tuloksia koskevien välitavoitteiden ja tavoitteiden sekä suunniteltujen hankkeiden tai hanketyyppien väliset suhteet;
3)
tuotosten ja tulosten seurantaan käytettävät yhteiset ja erityiset indikaattorit, tarvittaessa toimintalinjoittain;
4)
tiedot sen maantieteellisestä kattavuudesta ja kohderyhmistä;
5)
sen todennäköinen täytäntöönpanokausi;
6)
analyysi sen vaikutuksista miesten ja naisten tasa-arvon edistämiseen sekä syrjinnän torjumiseen;
7)
analyysi sen kestävää kehitystä tukevista vaikutuksista soveltuvin osin;
8)
sitä koskevat täytäntöönpanomääräykset, joihin sisältyvät seuraavat:
a)
yhteisen toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta vastaavan tuensaajan nimeäminen sekä takeet nimetyn tahon pätevyydestä kyseisellä alalla sekä sen hallinnollisesta ja varainhoidollisesta pätevyydestä;
b)
yhteisen toimintasuunnitelman ohjausjärjestelyt 108 artiklan mukaisesti;
c)
yhteisen toimintasuunnitelman seuranta- ja arviointijärjestelyt, myös järjestelyt, joilla varmistetaan välitavoitteiden, tuotosten ja tulosten saavuttamista koskevien tietojen laatu, kerääminen ja säilytys;
d)
järjestelyt yhteistä toimintasuunnitelmaa ja rahastoja käsittelevien tietojen jakamista sekä viestintää varten;
9)
sen rahoitukseen liittyvät järjestelyt, muun muassa seuraavat:
a)
välitavoitteiden, tuotosten ja tulosten saavuttamisesta aiheutuvat kustannukset 2 kohtaan liittyen, laskettuina tämän asetuksen 67 artiklan 5 kohdan sekä ESR-asetuksen 14 artiklan mukaisten menetelmien perusteella;
b)
tuensaajalle suoritettavia, välitavoitteisiin ja tavoitteisiin kytkeytyviä maksuja koskeva alustava aikataulu;
c)
toimenpideohjelmittain ja toimintalinjoittain laadittu rahoitussuunnitelma, joka sisältää tukikelpoisen kokonaismäärän sekä julkisten menojen määrän.
Tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen, jolla vahvistetaan yhteisen toimintasuunnitelman malli. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
107 artikla
Yhteistä toimintasuunnitelmaa koskeva päätös
1. Komissio arvioi yhteisen toimintasuunnitelman 106 artiklassa tarkoitettujen tietojen pohjalta määrittääkseen, onko siihen perusteltua myöntää tukea rahastoista.
Jos komissio kahden kuukauden kuluessa yhteistä toimintasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen esittämisestä katsoo, että ehdotus ei täytä 104 artiklassa tarkoitettuja arviointivaatimuksia, komissio esittää jäsenvaltiolle huomautuksia. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kaikki sen pyytämät tarpeelliset lisätiedot ja tarvittaessa tarkistettava yhteistä toimintasuunnitelmaa.
2. Jos mahdolliset huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon, komissio antaa täytäntöönpanosäädöksellä yhteisen toimintasuunnitelman hyväksymistä koskevan päätöksen viimeistään neljän kuukauden kuluttua siitä, kun jäsenvaltio on esittänyt ohjelman, mutta ei ennen kyseisten toimenpideohjelmien hyväksymistä.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetussa päätöksessä ilmoitetaan yhteisen toimintasuunnitelman tuensaaja ja yleiset ja erityiset tavoitteet, välitavoitteet sekä tuotos- ja tulostavoitteet, näiden välitavoitteiden ja tavoitteiden saavuttamisesta aiheutuvat kustannukset sekä toimenpideohjelmittain ja toimintalinjoittain laadittu rahoitussuunnitelma, mukaan lukien tukikelpoinen kokonaismäärä ja julkisten menojen suuruus, yhteisen toimintasuunnitelman täytäntöönpanokausi ja tapauksen mukaan yhteisen toimintasuunnitelman maantieteellinen kattavuus ja kohderyhmät.
4. Jos komissio epää täytäntöönpanosäädöksellä rahastojen tuen myöntämisen yhteiselle toimintasuunnitelmalle, se ilmoittaa perustelunsa jäsenvaltiolle 2 kohdassa säädetyn määräajan kuluessa.
108 artikla
Yhteisen toimintasuunnitelman ohjauskomitea ja toimintasuunnitelman muuttaminen
1. Jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on perustettava yhteisen toimintasuunnitelman ohjauskomitea, joka on asiaankuuluvien toimenpideohjelmien seurantakomiteasta erillinen. Ohjauskomitea kokoontuu vähintään kaksi kertaa vuodessa, ja se raportoi hallintoviranomaiselle. Hallintoviranomainen ilmoittaa asiaankuuluvalle seurantakomitealle ohjauskomitean työn tuloksista ja yhteisen toimintasuunnitelman täytäntöönpanon edistymisestä 110 artiklan 1 kohdan e alakohdan ja 125 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.
Jäsenvaltio päättää ohjauskomitean kokoonpanosta yhteisymmärryksessä asiaankuuluvan hallintoviranomaisen kanssa ja kumppanuusperiaatetta noudattaen.
Komissio voi osallistua ohjauskomitean työhön neuvonantajana.
2. Ohjauskomitean tehtävänä on
a)
tarkastella edistymistä yhteisen toimintasuunnitelman välitavoitteiden, tuotosten ja tulosten suhteen;
b)
tarkastella ja hyväksyä mahdolliset yhteisen toimintasuunnitelman muuttamista koskevat ehdotukset, jotta voidaan ottaa huomioon kaikki toimintasuunnitelman tuloksellisuuteen vaikuttavat tekijät.
3. Jäsenvaltioiden komissiolle toimittamat yhteisten toimintasuunnitelmien muuttamispyynnöt on perusteltava asianmukaisesti. Komissio arvioi, onko muuttamispyyntö perusteltu ottaen huomioon jäsenvaltion toimittamat tiedot. Komissio voi esittää huomautuksia, ja jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kaikki tarpeelliset lisätiedot. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen muuttamispyynnön hyväksymisestä viimeistään kolme kuukautta sen jälkeen, kun jäsenvaltio on toimittanut sen, edellyttäen että komission mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon. Jos muutos hyväksytään, se tulee voimaan päätöksen hyväksymispäivänä, jollei päätöksessä toisin säädetä.
109 artikla
Yhteisen toimintasuunnitelman varainhoito ja valvonta
1. Maksut yhteisen toimintasuunnitelman tuensaajalle käsitellään kertakorvauksina tai vakioyksikkökustannuksina. Edellä 67 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa säädettyä kertakorvausten enimmäismäärää ei sovelleta.
2. Yhteisen toimintasuunnitelman varainhoidon, valvonnan ja tarkastuksen yksinomaisena tavoitteena on varmistaa, että yhteisen toimintasuunnitelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä määritellyt maksuedellytykset on täytetty.
3. Yhteisen toimintasuunnitelman mukainen tuensaaja ja sen vastuulla toimivat elimet voivat soveltaa toimien täytäntöönpanosta aiheutuviin kustannuksiin omia laskenta- ja kirjauskäytäntöjään. Tarkastusviranomainen tai komissio ei tarkasta kyseisiä laskenta- ja kirjauskäytäntöjä eikä tuensaajalle tosiasiallisesti aiheutuneita kustannuksia.
III OSASTO
SEURANTA, ARVIOINTI, TIEDOTTAMINEN JA VIESTINTÄ
I LUKU
Seuranta ja arviointi
110 artikla
Seurantakomitean tehtävät
1. Seurantakomitean on tutkittava erityisesti seuraavat:
a)
toimenpideohjelman tuloksellisuuteen vaikuttavat tekijät;
b)
saavutettu edistyminen arviointisuunnitelman sekä arviointituloksiin perustuvien jatkotoimien toteuttamisessa;
c)
viestintästrategian täytäntöönpano;
d)
suurhankkeiden toteuttaminen;
e)
yhteisten toimintasuunnitelmien täytäntöönpano;
f)
toimet, joilla edistetään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa, yhtäläisiä mahdollisuuksia ja syrjimättömyyttä, vammaisten henkilöiden mahdollisuudet mukaan luettuina;
g)
kestävää kehitystä tukevat toimet;
h)
edistyminen ennakkoehtojen täyttämiseen tähtäävissä toimissa, jos sovellettavat ennakkoehdot eivät ole täyttyneet kumppanuussopimuksen ja toimenpideohjelman toimittamispäivänä;
i)
rahoitusvälineet.
2. Poiketen siitä, mitä 49 artiklan 3 kohdassa säädetään, seurantakomitean on tutkittava ja hyväksyttävä
a)
toimien valinnassa käytetyt menetelmät ja -perusteet;
b)
vuotuiset ja lopulliset täytäntöönpanokertomukset;
c)
toimenpideohjelman arviointisuunnitelma ja arviointisuunnitelmaan mahdollisesti tehtävät muutokset, myös silloin, kun jompikumpi niistä kuuluu 114 artiklan 1 kohdan mukaiseen yhteiseen arviointisuunnitelmaan;
d)
toimenpideohjelman viestintästrategia ja siihen mahdollisesti tehtävät muutokset;
e)
kaikki toimenpideohjelmaa koskevat hallintoviranomaisen esittämät muutosehdotukset.
111 artikla
Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitetta koskevat täytäntöönpanokertomukset
1. Jäsenvaltioiden on 50 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimitettava komissiolle vuotuinen täytäntöönpanokertomus viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2016 ja tämän jälkeen vuosittain viimeistään samana päivänä vuoden 2023 loppuun asti. Vuonna 2016 toimitettavan kertomuksen on katettava varainhoitovuodet 2014 ja 2015 sekä menojen tukikelpoisuuden alkamispäivän ja 31 päivän joulukuuta 2013 välinen aika.
2. Vuosina 2017 ja 2019 toimitettavien kertomusten 1 kohdassa tarkoitettu määräaika on 30 päivä kesäkuuta.
3. Vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa on esitettävä tietoja
a)
toimenpideohjelman täytäntöönpanosta 50 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
b)
suurhankkeiden ja yhteisten toimintasuunnitelmien valmistelun ja toteuttamisen edistymisestä.
4. Vuonna 2017 toimitettavassa vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa on esitettävä ja arvioitava 50 artiklan 4 kohdassa vaaditut tiedot ja vuonna 2019 toimitettavassa vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa 50 artiklan 5 kohdassa vaaditut tiedot samoin kuin tämän artiklan 3 kohdassa säädetyt tiedot sekä seuraavat tiedot:
a)
edistyminen arviointisuunnitelman sekä arviointituloksiin perustuvien jatkotoimien toteuttamisessa;
b)
tulokset rahastojen tiedotus- ja viestintätoimenpiteistä, jotka on toteutettu osana viestintästrategiaa;
c)
kumppaneiden osallistuminen toimenpideohjelman täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin.
Vuonna 2017 ja 2019 toimitettavissa vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa voidaan toimenpideohjelmien sisällön ja tavoitteiden mukaisesti antaa seuraavat tiedot ja siinä voidaan arvioida seuraavaa:
a)
edistyminen aluekehitystä koskevan yhdennetyn lähestymistavan soveltamisessa, mukaan lukien väestörakenteeseen liittyvistä haasteista ja pysyvistä tai luontoon liittyvistä haitoista kärsivien alueiden kehitys, kaupunkialueiden kestävä kehitys sekä toimenpideohjelman puitteissa toteutettu yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen;
b)
edistyminen sellaisten toimenpiteiden toteuttamisessa, joilla parannetaan jäsenvaltioiden viranomaisten ja tuensaajien valmiuksia hallinnoida ja käyttää rahastoja;
c)
edistyminen alueiden välisten ja valtioiden välisten toimenpiteiden toteuttamisessa;
d)
tarpeen mukaan makroalue- ja merialuestrategioita edistävä vaikutus;
e)
toteutetut erityiset toimenpiteet, joilla edistetään miesten ja naisten tasa-arvoa ja torjutaan syrjintää, ja parannetaan erityisesti vammaisten henkilöiden mahdollisuuksia, sekä toteutetut järjestelyt, joilla varmistetaan sukupuolinäkökohtien huomioon ottaminen toimenpideohjelmassa ja toimissa;
f)
toteutetut 8 artiklan mukaiset kestävää kehitystä tukevat toimenpiteet;
g)
edistyminen mahdollisten sosiaalisen innovoinnin alaan kuuluvien toimenpiteiden toteuttamisessa;
h)
edistyminen sellaisten toimenpiteiden toteuttamisessa, joilla vastataan köyhyydestä eniten kärsivien maantieteellisten alueiden sekä suurimmassa syrjinnän tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien kohderyhmien erityistarpeisiin, kiinnittäen erityistä huomiota marginalisoituneisiin yhteisöihin, vammaisiin henkilöihin, pitkäaikaistyöttömiin ja työelämän ulkopuolella oleviin nuoriin; tarvittaessa ilmoitetaan käytetyt rahoitusvarat;
Jos jäsenvaltiolla on ainoastaan yksi toimenpideohjelma rahastoa kohden, se voi ensimmäisestä ja toisesta alakohdasta poiketen sekä kumppanuussopimuksen ja edistymiskertomuksen yhtenäisyyden varmistamiseksi sisällyttää 50 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut ennakkoehtoja koskevat tiedot, 50 artiklan 4 kohdassa vaaditut tiedot ja tämän kohdan toisen alakohdan a, b, c ja h alakohdassa tarkoitetut tiedot vuosina 2017 ja 2019 toimitettavien vuotuisten täytäntöönpanokertomusten ja lopullisen täytäntöönpanokertomuksen sijasta edistymiskertomukseen, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 110 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamiseen.
5. Tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan vuotuisten ja lopullisten täytäntöönpanokertomusten mallit. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
112 artikla
Taloudellisten tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltion on viimeistään 31 päivänä tammikuuta, 31 päivänä heinäkuuta ja 31 päivänä lokakuuta toimitettava komissiolle sähköisesti seurantaa varten seuraavat tiedot toimenpideohjelmittain ja toimintalinjoittain:
a)
toimien yhteenlasketut tukikelpoiset ja julkiset kustannukset sekä tuettaviksi valittujen toimien lukumäärä;
b)
tuensaajien hallintoviranomaiselle ilmoittamat tukikelpoiset kokonaismenot.
2. Tammikuun 31 päivään mennessä suoritetun tiedonsiirron on lisäksi sisällettävä edellä mainitut tiedot jaoteltuina tukitoimien luokan mukaan. Tämän tiedonsiirron katsotaan täyttävän 50 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun taloudellisten tietojen toimittamista koskevan vaatimuksen.
3. Tammikuun 31 päivään ja heinäkuun 31 päivään mennessä suoritettaviin tiedonsiirtoihin on liitettävä arvio siitä, minkä määrän edestä jäsenvaltiot odottavat esittävänsä maksatushakemuksia kuluvan ja sitä seuraavan varainhoitovuoden osalta.
4. Tämän artiklan mukaisten toimitettujen tietojen koontipäivä on tiedonsiirtokuukautta edeltävän kuukauden viimeinen päivä.
5. Komissio hyväksyy tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon edellytysten varmistamiseksi täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan komissiolle seurantaa varten toimitettavien taloudellisten tietojen toimittamisessa käytettävä malli. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
113 artikla
Koheesiokertomus
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 175 artiklassa tarkoitetussa komission kertomuksessa on oltava
a)
selvitys taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistymisestä, mukaan luettuna alueiden sosioekonominen tilanne ja kehitys sekä unionin prioriteettien huomioon ottaminen;
b)
selvitys rahastojen, EIP:n rahoituksen ja muiden välineiden asemasta sekä muiden unionin ja kansallisten politiikkojen vaikutuksesta saavutettuun edistymiseen;
c)
tarvittaessa esitys unionin tulevista toimenpiteistä ja politiikoista, jotka ovat välttämättömiä taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi ja unionin prioriteettien toteuttamiseksi.
114 artikla
Arviointi
1. Hallintoviranomaisen tai jäsenvaltion on laadittava arviointisuunnitelma yhdelle tai useammalle toimenpideohjelmalle. Arviointisuunnitelma on esitettävä seurantakomitealle viimeistään yhden vuoden kuluttua toimenpideohjelman hyväksymisestä.
2. Hallintoviranomaisten on viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2022 toimitettava komissiolle kutakin toimenpideohjelmaa koskeva kertomus, joka sisältää yhteenvedon ohjelmakauden aikana tehtyjen arviointien tuloksista sekä toimenpideohjelman tärkeimmistä tuotoksista ja tuloksista, ja liitettävä siihen kertomuksessa esitettyjä tietoja koskevia huomautuksia.
3. Komissio tekee jälkiarviointeja tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja hallintoviranomaisten kanssa.
4. Tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta 39 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuihin erityisiin ohjelmiin.
II LUKU
Tiedottaminen ja viestintä
115 artikla
Tiedottaminen ja viestintä
1. Jäsenvaltioiden ja hallintoviranomaisten on
a)
laadittava viestintästrategiat;
b)
huolehdittava, että perustetaan yksi keskitetty verkkosivusto tai yksi keskitetty verkkoportaali, jossa on tietoa kaikista kyseisen jäsenvaltion toimenpideohjelmista ja linkit niihin ja myös tietoa ohjelmatyön toteuttamisen aikataulusta ja siihen liittyvistä julkisista kuulemismenettelyistä;
c)
tiedotettava potentiaalisille tuensaajille toimenpideohjelmien tarjoamista rahoitusmahdollisuuksista;
d)
tehtävä koheesiopolitiikan ja rahastojen merkitystä ja saavutuksia tunnetuksi unionin kansalaisten keskuudessa järjestämällä tiedotus- ja viestintätoimia, joiden aiheina ovat kumppanuussopimusten, toimenpideohjelmien ja toimien tulokset ja vaikutukset.
2. Rahastojen tuen avoimuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden tai hallintoviranomaisten on pidettävä yllä luetteloa toimista toimenpideohjelmittain ja rahastoittain esimerkiksi csv- tai xml-taulukkomuodossa, jolloin tietoja voidaan lajitella, hakea, poimia, vertailla ja julkaista helposti internetissä. Toimien luetteloa on voitava käyttää sellaisesta keskitetystä verkkosivustosta tai keskitetystä verkkoportaalista käsin, jolla esitetään luettelo ja yhteenveto kaikista kyseisen jäsenvaltion toimenpideohjelmista.
Yksityissektorin, kansalaisyhteiskunnan ja jäsenvaltioiden julkishallinnon rohkaisemiseksi hyödyntämään toimien luetteloa, verkkosivustolla voidaan ilmoittaa selvästi sovellettavat lisenssisäännöt, joiden nojalla tiedot julkaistaan.
Toimien luettelo on päivitettävä vähintään joka kuudes kuukausi.
Liitteessä XII vahvistetaan vähimmäistiedot, jotka toimien luettelossa on esitettävä.
3. Liitteessä XII vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat yleisölle suunnattuja tiedotus- ja viestintätoimenpiteitä sekä hakijoille ja tuensaajille suunnattuja tiedotustoimenpiteitä.
4. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat toimien tiedotus- ja viestintätoimenpiteiden teknisiä ominaisuuksia sekä symbolin luomista koskevia ohjeita ja vakiovärien määrittelyä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
116 artikla
Viestintästrategia
1. Jäsenvaltion tai hallintoviranomaisten on laadittava viestintästrategia kullekin toimenpideohjelmalle. Useille toimenpideohjelmille voidaan laatia yksi yhteinen viestintästrategia. Viestintästrategiassa on otettava huomioon asianomaisen toimenpideohjelman tai asianomaisten toimenpideohjelmien koko suhteellisuusperiaatteen mukaisesti.
Viestintästrategian on sisällettävä liitteessä XII säädetyt osatekijät.
2. Viestintästrategia on toimitettava seurantakomitean hyväksyttäväksi 110 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti viimeistään kuuden kuukauden kuluttua asianomaisen toimenpideohjelman tai asianomaisten toimenpideohjelmien hyväksymisestä.
Jos useiden toimenpideohjelmien yhteinen viestintästrategia koskee useita seurantakomiteoita, jäsenvaltio voi nimetä yhden seurantakomitean, jonka tehtävänä on muita asianomaisia seurantakomiteoita kuullen hyväksyä yhteinen viestintästrategia ja siihen mahdollisesti myöhemmin tehtävät muutokset.
Jäsenvaltio tai hallintoviranomaiset voivat tarvittaessa muuttaa viestintästrategiaa ohjelmakauden aikana. Hallintoviranomaisen on toimitettava muutettu viestintästrategia seurantakomitean hyväksyttäväksi 110 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti.
3. Edellä olevan 2 kohdan kolmannesta alakohdasta poiketen hallintoviranomaisen on tiedotettava asiasta vastaavalle seurantakomitealle tai asiasta vastaaville seurantakomiteoille vähintään kerran vuodessa 110 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun viestintästrategian täytäntöönpanon edistymisestä, tekemästään tulosanalyysistä sekä seuraavana vuonna toteutettavaksi suunnitelluista tiedotus- ja viestintätoimista. Seurantakomitea antaa lausunnon seuraavana vuonna toteutettavaksi suunnitelluista toimista, jos se pitää sitä asianmukaisena.
117 artikla
Tiedotus- ja viestintäkoordinaattorit ja heidän verkostonsa
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä tiedotus- ja viestintäkoordinaattori, joka koordinoi yhden tai useamman rahaston, mukaan lukien asianomaiset Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaiset ohjelmat, tiedotus- ja viestintätoimia, ja ilmoitettava tästä komissiolle.
2. Tiedotus- ja viestintäkoordinaattori vastaa rahaston kansallisen tiedottajaverkoston koordinoinnista, jos tällainen verkosto on olemassa, liitteessä XII tarkoitetun verkkosivuston tai verkkoportaalin perustamisesta ja ylläpidosta sekä yleiskatsauksen laatimisesta jäsenvaltion tasolla toteutetuista viestintätoimenpiteistä.
3. Kunkin hallintoviranomaisen on nimettävä yksi tiedottamisesta ja viestinnästä vastaava henkilö toimenpideohjelmien tasolle ja ilmoitettava kyseiset nimetyt henkilöt komissiolle. Tarvittaessa voidaan nimetä yksi henkilö useaa toimenpideohjelmaa varten.
4. Komissio perustaa jäsenvaltioiden nimeämistä jäsenistä koostuvia unionin verkostoja, joiden tarkoituksena on vaihtaa tietoja viestintästrategioiden täytäntöönpanon tuloksista, kokemuksia tiedotus- ja viestintätoimenpiteiden toteuttamisesta sekä hyviä käytäntöjä.
IV OSASTO
TEKNINEN TUKI
118 artikla
Komission aloitteesta annettava tekninen tuki
Rahastoista voidaan 91 artiklan 3 kohdassa mukaisesti tehdyt vähennykset huomioon ottaen tukea teknistä tukea enintään 0,35 prosentin osuudella niiden vuotuisista kokonaismäärärahoista.
119 artikla
Jäsenvaltioiden aloitteesta annettava tekninen tuki
1. Rahastoista tekniseen tukeen myönnetty määrä saa olla enintään 4 prosenttia siitä kokonaismäärästä, joka rahastoista on myönnetty jäsenvaltion toimenpideohjelmiin kussakin alueluokassa ja tapauksen mukaan Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen kussakin alueluokassa.
Jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon nuorisotyöllisyysaloitteelle osoitetun erityismäärärahan laskiessaan tekniseen tukeen kussakin jäsenvaltiossa myönnettyjen varojen kokonaismäärän ylärajaa.
2. Kustakin rahastosta voidaan tukea teknisen tuen toimia, jotka ovat tukikelpoisia jonkin muun rahaston mukaisesti. Rahastosta tekniseen tukeen myönnetty määrä saa olla enintään 10 prosenttia siitä kokonaismäärästä, joka kustakin rahastosta on myönnetty jäsenvaltion toimenpideohjelmiin Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen kussakin alueluokassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.
3. Poiketen siitä, mitä 70 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, teknisen tuen toimia voidaan toteuttaa ohjelma-alueen ulkopuolella mutta kuitenkin unionin alueella edellyttäen, että toimista on hyötyä toimenpideohjelmalle tai, jos kyseessä on teknisen tuen toimenpideohjelma, muille asianomaisille ohjelmille.
4. Jos 1 kohdassa tarkoitettuja rakennerahastojen varoja käytetään tukemaan useampaa kuin yhtä alueluokkaa koskevia teknisen tuen toimia, toimien kustannukset voidaan toteuttaa eri alueluokkia yhdistävän toimintalinjan mukaisesti ja kohdentaa määräsuhteessa sen mukaisesti, mikä on kunkin alueluokan määrärahojen osuus jäsenvaltion kokonaismäärärahoista.
5. Jos jäsenvaltiolle Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisesti myönnetyt varat ovat enintään 1 000 000 000 euroa, tekniselle tuelle osoitettu määrä voi 1 kohdasta poiketen olla enintään 6 prosenttia tästä kokonaismäärästä tai 50 000 000 euroa, sen mukaan kumpi määrä on pienempi.
6. Tekninen tuki toteutetaan toimenpideohjelmaan kuuluvana yhden rahaston toimintalinjana tai erityisenä toimenpideohjelmana tai molempina.
V OSASTO
RAHASTOJEN RAHOITUSTUKI
120 artikla
Osarahoitusosuuden määrittäminen
1. Toimenpideohjelman hyväksymisestä annettavassa komission päätöksessä vahvistetaan kullekin toimintalinjalle myönnetyn rahastojen tuen osarahoitusosuus ja enimmäismäärä. Jos toimintalinja koskee useampaa kuin yhtä alueluokkaa tai useampaa kuin yhtä rahastoa, komission päätöksessä vahvistetaan tarvittaessa osarahoitusosuus kunkin alueluokan ja rahaston osalta.
2. Komission päätöksessä määritetään toimintalinjakohtaisesti, sovelletaanko toimintalinjan osarahoitusosuutta
a)
tukikelpoisten menojen kokonaismäärään julkiset ja yksityiset menot mukaan lukien; tai
b)
tukikelpoisiin julkisiin menoihin.
3. Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisissa toimenpideohjelmissa osarahoitusosuus saa olla kunkin toimintalinjan tasolla enintään
a)
85 prosenttia koheesiorahaston osalta,
b)
85 prosenttia niille jäsenvaltioiden vähemmän kehittyneille alueille, joiden keskimääräinen asukaskohtainen BKT vuosina 2007-2009 oli alle 85 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n vastaavan ajanjakson keskiarvosta, sekä syrjäisimmille alueille, mukaan lukien Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan asetuksen 92 artiklan 1 kohdan e alakohdassa ja 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu syrjäisimpiä alueita koskeva lisämääräraha;
c)
80 prosenttia muille kuin b alakohdassa tarkoitetuille jäsenvaltioiden vähemmän kehittyneille alueille sekä kaikille alueille, joiden tukikelpoisuusperusteena käytetty asukaskohtainen BKT ohjelmakaudella 2007-2013 oli alle 75 prosenttia 25 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta mutta joiden asukaskohtainen BKT on yli 75 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n BKT:n keskiarvosta, sekä asetuksen (EU) N:o 1083/2006 8 artiklan 1 kohdassa määritellyille alueille, jotka ovat saaneet siirtymäkauden tukea ohjelmakautena 2007-2013;
d)
60 prosenttia muille kuin c alakohdassa tarkoitetuille siirtymäalueille;
e)
50 prosenttia muille kuin c alakohdassa tarkoitetuille kehittyneemmille alueille.
Kyproksen kaikissa toimenpideohjelmissa osarahoitusosuus saa 1 päivän tammikuuta 2014 ja 30 päivän kesäkuuta 2017 välisenä aikana olla kunkin toimintalinjan tasolla enintään 85 prosenttia.
Komissio tekee selvityksen arvioidakseen perusteita toisessa alakohdassa tarkoitetun osarahoitusosuuden säilyttämiselle 30 päivän kesäkuuta 2017 jälkeen ja tekee tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2016.
Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisissa toimenpideohjelmissa osarahoitusosuus saa olla kunkin toimintalinjan tasolla enintään 85 prosenttia.
Ensimmäisen alakohdan b, c, d ja e alakohdassa tarkoitettua osarahoitusosuuden enimmäismäärää korotetaan kunkin nuorisotyöllisyysaloitetta täytäntöön panevan toimintalinjan osalta, jos toimintalinja kohdistetaan sosiaaliseen innovointiin tai valtioiden väliseen yhteistyöhön tai molempien yhdistelmään. Korotus määritetään rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
4. Edellä olevan 92 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukainen lisämääräraha osarahoitusosuus saa olla enintään 50 prosenttia NUTS 2 -alueille, jotka täyttävät vuoden 1994 liittymissopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa N:o 6 olevassa 2 artiklassa määrätyt perusteet.
5. Edellä 3 kohdassa toimintalinjatasolla määritettyä osarahoituksen enimmäisosuutta korotetaan kymmenellä prosenttiyksiköllä, jos toimintalinja toteutetaan kokonaisuudessaan rahoitusvälineiden avulla tai yhteisölähtöisenä paikallisena kehittämisenä.
6. Kutakin toimintalinjaa koskevan rahastojen rahoitusosuuden on oltava vähintään 20 prosenttia tukikelpoisista julkisista menoista.
7. Toimenpideohjelmassa voidaan perustaa erillinen toimintalinja, jonka osarahoitusosuus on enimmillään 100 prosenttia ja jonka tarkoituksena on tukea unionin tasolla perustettujen ja komission suoraan tai välillisesti hallinnoimien rahoitusvälineiden avulla toteutettuja toimia. Jos tällaiseen tarkoitukseen vahvistetaan erillinen toimintalinja, kyseiseen toimintalinjaan kuuluvaa tukea ei saa toteuttaa muulla tavoin.
121 artikla
Osarahoitusosuuksien mukauttaminen
Toimintalinjaa koskevaa rahastojen osarahoitusosuutta voidaan mukauttaa seuraavien tekijöiden huomioon ottamiseksi:
1)
toimintalinjan merkittävyys älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän koskevan unionin strategian toteuttamisen kannalta, ottaen huomioon erityiset eroavuudet, joihin on paneuduttava;
2)
ympäristönsuojelu ja ympäristön tilan parantaminen erityisesti ennalta varautumisen periaatetta sekä ennalta ehkäisevien toimien toteuttamisen periaatetta samoin kuin saastuttaja maksaa -periaatetta noudattaen;
3)
käyttöön otetun yksityisen rahoituksen osuus;
4)
seuraavan määritelmän mukaisten vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsivien alueiden kuuluminen tuen piiriin:
a)
koheesiorahaston tukeen oikeutetut saarijäsenvaltiot ja muut saaret lukuun ottamatta saaria, joilla sijaitsee jäsenvaltion pääkaupunki tai joilla on kiinteät yhteydet mannermaahan;
b)
jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä määritellyt vuoristoalueet;
c)
harvaan asutut (alle 50 asukasta neliökilometriä kohden) ja erittäin harvaan asutut (alle 8 asukasta neliökilometriä kohden) alueet;
d)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettujen syrjäisimpien alueiden mukaan ottaminen.
NELJÄS OSA
RAHASTOIHIN JA EUROOPAN MERI- JA KALATALOUSRAHASTOON SOVELLETTAVAT YLEISET SÄÄNNÖKSET
I OSASTO
HALLINTO JA VALVONTA
I LUKU
Hallinto- ja valvontajärjestelmät
122 artikla
Jäsenvaltioiden tehtävät
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimenpideohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmät perustetaan 72, 73 ja 74 artiklan mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on estettävä, todettava ja oikaistava sääntöjenvastaisuudet sekä perittävä takaisin aiheettomasti maksetut määrät ja viivästyskorkoa myöhässä oleville maksuille. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle sääntöjenvastaisuuksista, jotka ovat rahastojen rahoitusosuuksissa yli 10 000 euroa, ja tiedotettava komissiolle tapauksiin liittyvien hallinnollisten ja oikeudellisten menettelyjen merkittävästä etenemisestä.
Jäsenvaltioiden ei tarvitse ilmoittaa komissiolle sääntöjenvastaisuuksista seuraavissa tapauksissa:
a)
sääntöjenvastaisuus muodostuu ainoastaan osarahoitettuun toimenpideohjelmaan sisältyvän toimen täydellisestä tai osittaisesta suorittamatta jättämisestä tuensaajan konkurssin vuoksi;
b)
tuensaaja on saattanut sääntöjenvastaisuuden vapaaehtoisesti hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen tietoon ennen kuin kumpikaan viranomainen on sitä havainnut, joko ennen julkisen rahoitusosuuden maksamista tai sen jälkeen;
c)
hallintoviranomainen tai todentamisviranomainen havaitsee ja korjaa sääntöjenvastaisuuden ennen kyseisen menoerän sisällyttämistä komissiolle toimitettavaan menoilmoitukseen.
Kaikissa muissa tapauksissa, erityisesti konkurssia edeltävissä tapauksissa tai kun epäillään petosta, havaitut sääntöjenvastaisuudet sekä niihin liittyvät ehkäisy- ja korjaustoimenpiteet on ilmoitettava komissiolle.
Jos tuensaajalle aiheettomasti maksettuja määriä ei saada perittyä takaisin jäsenvaltion virheen tai laiminlyönnin vuoksi, jäsenvaltio vastaa menetettyjen määrien korvaamisesta unionin talousarvioon. Jäsenvaltiot voivat päättää olla perimättä takaisin aiheettomasti maksettua määrää, jos tuensaajalta perittävä määrä ilman korkoja ei rahastojen rahoitusosuuden osalta ole yli 250 euroa.
Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan yksityiskohtaiset täydentävät säännöt perusteista, joiden mukaisesti määritetään ilmoitettavat sääntöjenvastaisuudet ja toimittavat tiedot, sekä sovellettavista edellytyksistä ja menettelyistä sen määrittämiseksi, onko jäsenvaltioiden korvattava määrät, joita ei saada perityiksi takaisin.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla säädetään, kuinka usein sääntöjenvastaisuuksista tehtäviä ilmoituksia on annettava, ja määritetään ilmoittamisessa käytettävä malli. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015 tuensaajien ja hallintoviranomaisen, todentamisviranomaisen, tarkastusviranomaisen ja välittävien toimielinten tiedonvaihto voidaan kokonaisuudessaan hoitaa sähköisten tiedonvaihtojärjestelmien avulla.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien avulla on määrä parantaa yhteentoimivuutta kansallisten ja unionin rakenteiden kanssa ja mahdollistaa se, että tuensaajat voivat toimittaa kaikki ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot vain kerran.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat tämän kohdan mukaista tiedonvaihtoa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Tämän artiklan 3 kohtaa ei sovelleta Euroopan meri- ja kalatalousrahastoon.
II LUKU
Hallinto- ja valvontajärjestelmät
123 artikla
Viranomaisten nimeäminen
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kuhunkin toimenpideohjelmaan hallintoviranomaiseksi kansallinen, alueellinen tai paikallinen viranomainen tai julkinen elin taikka yksityinen elin. Sama hallintoviranomainen voidaan nimetä useampaa kuin yhtä toimenpideohjelmaa varten.
2. Jäsenvaltion on nimettävä kuhunkin toimenpideohjelmaan todentamisviranomaiseksi kansallinen, alueellinen tai paikallinen viranomainen tai elin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista. Sama todentamisviranomainen voidaan nimetä useampaa kuin yhtä toimenpideohjelmaa varten.
3. Jäsenvaltio voi nimetä toimenpideohjelmaa varten hallintoviranomaisen, joka on viranomainen tai julkinen elin, suorittamaan lisäksi todentamisviranomaisen tehtävät.
4. Jäsenvaltion on nimettävä kuhunkin toimenpideohjelmaan tarkastusviranomaiseksi kansallinen, alueellinen tai paikallinen viranomainen tai elin, joka on hallinto- ja todentamisviranomaisesta toiminnallisesti riippumaton. Sama tarkastusviranomainen voidaan nimetä useampaa kuin yhtä toimenpideohjelmaa varten.
5. Kun kyseessä on Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen liittyvät rahastot ja Euroopan meri- ja kalatalousrahasto, hallintoviranomainen, tapauksen mukaan todentamisviranomainen sekä tarkastusviranomainen voivat olla osa samaa viranomaista tai elintä edellyttäen, että tehtävien eriyttämistä koskevaa periaatetta noudatetaan.
Toimintaohjelmissa, joissa rahastojen tuen kokonaismäärä on yli 250 000 000 euroa tai Euroopan meri- ja kalatalousrahaston tuen kokonaismäärä on yli 100 000 000 euroa, tarkastusviranomainen saa kuitenkin olla osa samaa viranomaista tai elintä kuin hallintoviranomainen, jos komissio on edellisen ohjelmakauden sovellettavien säännösten mukaisesti ilmoittanut jäsenvaltiolle ennen kyseisen toimenpideohjelman hyväksymispäivää voivansa luottaa pääasiallisesti sen tarkastuslausuntoon tai jos komissio on edellisen ohjelmakauden aikana saatujen kokemusten perusteella vakuuttunut siitä, että tarkastusviranomaisen institutionaalinen organisaatio ja vastuullisuus antavat riittävät takeet toiminnallisesta riippumattomuudesta ja luotettavuudesta.
6. Jäsenvaltio voi nimetä yhden tai useamman välittävän toimielimen, joka suorittaa tietyt hallinto- tai todentamisviranomaisen tehtävät kyseisen viranomaisen vastuulla. Asianmukaiset hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen ja välittävien elinten väliset järjestelyt on vahvistettava kirjallisesti.
7. Jäsenvaltio tai hallintoviranomainen voi antaa toimenpideohjelman osan hallinnon välittävälle toimielimelle siten, että mainitun välittävän toimielimen ja jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen ja mainitun toimielimen välillä tehdään kirjallinen sopimus, jäljempänä 'yleiskattava tuki'. Välittävän toimielimen on osoitettava vakavaraisuutensa ja kyseistä alaa koskeva sekä hallinnollinen ja varainhoitoa koskeva pätevyytensä.
8. Jäsenvaltio voi omasta aloitteestaan nimetä yhteensovittamisesta vastaavan elimen, jonka tehtävänä on huolehtia yhteydenpidosta komissioon ja toimittaa sille tietoja, koordinoida muiden asiaankuuluvien nimettyjen elinten toimia ja edistää sovellettavan lainsäädännön yhdenmukaista soveltamista.
9. Jäsenvaltion on vahvistettava kirjallisesti säännöt, jotka koskevat sen suhteita hallintoviranomaisiin, todentamisviranomaisiin ja tarkastusviranomaisiin, kyseisten viranomaisten välisiä suhteita sekä kyseisten viranomaisten suhteita komissioon.
124 artikla
Hallintoviranomaisen ja todentamisviranomaisen nimeämismenettely
1. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle hallintoviranomaisen ja tapauksen mukaan todentamisviranomaisen nimeämisen, joka on suoritettava asianmukaisella tasolla, päivä ja muoto ennen ensimmäisen välimaksupyynnön esittämistä komissiolle.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun nimeämisen on perustuttava riippumattoman tarkastuselimen antamaan kertomukseen ja lausuntoon, joissa arvioidaan, täyttävätkö nimetyt viranomaiset liitteessä XIII vahvistetut sisäistä valvontaympäristöä, riskinhallintaa, hallinto- ja valvontatoimia sekä seurantaa koskevat hyväksymisperusteet. Riippumattoman tarkastuselimen on oltava tarkastusviranomainen tai muu julkis- tai yksityisoikeudellinen elin, jolla on tarvittava tarkastusvalmius, ja sen on oltava hallintoviranomaisesta ja tapauksen mukaan todentamisviranomaisesta riippumaton ja toteutettava tehtävänsä kansainvälisesti hyväksyttyjen tilintarkastusstandardien mukaisesti. Jos riippumaton tarkastuselin toteaa, että hallinto- tai todentamisviranomaista vastaava osa hallinto- ja valvontajärjestelmää on pääasiassa sama kuin edellisellä ohjelmakaudella ja että asetuksen (EY) N:o 1083/2006 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 (38) asiaankuuluvien säännösten mukaisesti suoritetun tarkastustyön perusteella on näyttöä niiden tehokkaasta toiminnasta tuolla kaudella, se voi todeta, että asiaankuuluvat perusteet täyttyvät eikä enempää tarkastustyötä tarvita.
3. Jos rahastoista toimenpideohjelmalle annetun tuen kokonaismäärä ylittää 250 000 000 euroa tai Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta 100 000 000 euroa, komissio voi pyytää yhden kuukauden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetusta nimeämisten ilmoittamisesta 2 kohdassa tarkoitettua riippumattoman tarkastuselimen kertomusta ja lausuntoa sekä kuvausta hallintoviranomaisen, tai tapauksen mukaan todentamisviranomaisen, tehtävistä ja menettelyistä. Komissio päättää riskinarviointinsa perusteella, pyytääkö se näitä asiakirjoja, ja ottaa tällöin huomioon tiedot merkittävistä muutoksista hallintoviranomaisen, tai tapauksen mukaan todentamisviranomaisen, tehtävissä ja menettelyissä verrattuna edelliseen ohjelmakauteen samoin kuin asiaankuuluvan näytön niiden tehokkaasta toiminnasta.
Komissio voi esittää huomautuksia kahden kuukauden kuluessa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen vastaanottamisesta. Näiden asiakirjojen tarkastelu ei keskeytä välimaksupyyntöjen käsittelyä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 83 artiklan soveltamista.
4. Jos rahastoista toimenpideohjelmalle annetun tuen kokonaismäärä ylittää 250 000 000 euroa tai Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta 100 000 000 euroa ja hallintoviranomaisen, tai tapauksen mukaan todentamisviranomaisen, tehtävissä ja menettelyissä on merkittäviä muutoksia verrattuna edelliseen ohjelmakauteen, jäsenvaltio voi omasta aloitteestaan esittää komissiolle kahden kuukauden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetusta nimeämisen ilmoittamisista 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat. Komissio esittää näitä asiakirjoja koskevat huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa niiden vastaanottamisesta.
5. Jos olemassa olevat tarkastus- ja valvontatulokset osoittavat, että nimetty viranomainen ei enää täytä 2 kohdassa tarkoitettuja perusteita, jäsenvaltion on asianmukaisella tasolla asetettava ongelman vakavuuden mukainen koeaika, jonka aikana toteutetaan tarvittavat korjaavat toimet.
Jos nimetty viranomainen jättää toteuttamatta tarvittavat korjaavat toimet jäsenvaltion määrittämänä koeaikana, jäsenvaltion on asianmukaisella tasolla peruutettava sitä koskeva nimeäminen.
Jäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä komissiolle nimetyn viranomaisen asettamisesta koeajalle, asianomaisen koeajan pituudesta, kun koeaika päättyy korjaavien toimien toteuttamisen jälkeen ja viranomaisen nimeämisen peruuttamisesta. Ilmoitus jäsenvaltion nimetylle viranomaiselle asettamasta koeajasta ei keskeytä välimaksupyyntöjen käsittelyä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 83 artiklan soveltamista.
6. Jos hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen nimeäminen peruutetaan, jäsenvaltion on nimettävä 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen uusi elin, joka ottaa huolehtiakseen hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen tehtävistä, ja ilmoitettava tästä komissiolle.
7. Komissio hyväksyy tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon edellytysten varmistamiseksi täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat riippumattoman tarkastuselimen kertomuksen ja lausunnon mallia sekä kuvausta hallintoviranomaisen, tai tapauksen mukaan todentamisviranomaisen, toteuttamista tehtävistä ja menettelyistä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
125 artikla
Hallintoviranomaisen tehtävät
1. Hallintoviranomainen vastaa toimenpideohjelman hallinnoinnista moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen.
2. Kun kyseessä on toimenpideohjelman hallinto, hallintoviranomaisen tehtävänä on
a)
tukea 47 artiklassa tarkoitetun seurantakomitean työtä ja toimittaa sille tietoja, joita se tarvitsee tehtäviensä hoitamiseksi, erityisesti tietoja edistymisestä toimenpideohjelman tavoitteiden saavuttamisessa sekä taloudellisia tietoja ja indikaattoreihin ja välitavoitteisiin liittyviä tietoja;
b)
laatia 50 artiklassa tarkoitetut vuotuiset ja lopulliset täytäntöönpanokertomukset ja toimittaa ne komissiolle sen jälkeen, kun seurantakomitea on ne hyväksynyt;
c)
asettaa välittävien toimielinten saataville niiden tehtävien suorittamisen kannalta olennaisia tietoja ja tuensaajien saataville toimien toteuttamisen kannalta olennaisia tietoja;
d)
ottaa käyttöön tietokoneistettu tietojärjestelmä, jolla tallennetaan ja säilytetään seurantaa, arviointia, varainhoitoa ja tarkastamista varten tarvittavat tiedot kustakin toimesta, tapauksen mukaan myös tiedot toimien yksittäisistä osallistujista;
e)
varmistaa, että d alakohdassa tarkoitetut tiedot kerätään ja viedään d alakohdassa tarkoitettuun järjestelmään ja säilytetään siinä ja että indikaattoreita koskevat tiedot jaotellaan sukupuolen mukaan, jos ESR-asetuksen liitteessä I ja II on tällainen jaottelua koskeva vaatimus.
3. Kun kyseessä on toimien valinta, hallintoviranomaisen tehtävänä on
a)
laatia ja ottaa hyväksymisen jälkeen käyttöön asianmukaiset valintamenettelyt ja -perusteet,
i)
joilla varmistetaan, että toimet edistävät asiaankuuluvien toimintalinjojen erityistavoitteiden ja tulosten saavuttamista;
ii)
jotka ovat syrjimättömät ja avoimet;
iii)
joissa otetaan huomioon 7 ja 8 artiklassa säädetyt yleiset periaatteet;
b)
varmistaa, että valittu toimi kuuluu kyseisen rahaston tai kyseisten rahastojen toiminta-alaan ja voidaan sijoittaa tukitoimien luokkaan tai Euroopan meri- ja kalatalousrahaston kyseessä olevan toimintaohjelman prioriteetissa tai prioriteeteissa yksilöityyn toimenpiteeseen;
c)
varmistaa, että tuensaajalle toimitetaan asiakirja, jossa määritetään kullekin toimelle asetetut tukiedellytykset, mukaan lukien erityisvaatimukset, jotka koskevat osana toimea toimitettavia tuotteita tai suoritettavia palveluja, rahoitussuunnitelmaa ja toteuttamiselle asetettua määräaikaa;
d)
varmistaa ennen toimen hyväksymistä, että tuensaajalla on c alakohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttämiseen tarvittavat hallinnolliset, toiminnalliset ja rahoitusvalmiudet;
e)
varmistua toimea koskevan sovellettavan lainsäädännön noudattamisesta, jos toimi on alkanut ennen kuin siihen liittyvä rahoitushakemus on jätetty hallintoviranomaiselle;
f)
varmistaa, että rahaston tai Euroopan meri- ja kalatalousrahaston tukea saaviksi valitut toimet eivät sisällä toimintaa, joka on ollut osa toimea, johon on sovellettu tai olisi pitänyt soveltaa 71 artiklan mukaista takaisinperintämenettelyä tuotannollisen toiminnan ohjelma-alueen ulkopuolelle siirtämisen vuoksi;
g)
määrittää, mihin tukitoimien luokkaan tai, Euroopan meri- ja kalatalousrahaston kyseessä ollen, mihin toimenpiteisiin toimen menot on kohdennettava.
4. Kun kyseessä on toimenpideohjelman varainhoito ja valvonta, hallintoviranomaisen tehtävänä on
a)
tarkistaa, että osarahoitetut tuotteet ja palvelut on toimitettu ja että tuensaajien ilmoittamat menot on maksettu ja että ne ovat sovellettavan lainsäädännön, toimenpideohjelman ja toimelle asetettujen tukiedellytysten mukaiset;
b)
varmistaa, että tosiasiallisesti syntyneiden tukikelpoisten kustannusten perusteella korvattavien toimien täytäntöönpanoon osallistuvilla tuensaajilla on käytössään joko erillinen kirjanpitojärjestelmä tai soveltuva kirjanpitokoodi kaikille toimeen liittyville tapahtumille;
c)
ottaa käyttöön todetut riskit huomioon ottaen tehokkaita ja oikeasuhteisia petostentorjuntatoimenpiteitä;
d)
ottaa käyttöön menettelyt, joilla varmistetaan, että kaikki menoja ja tarkastuksia koskevat asiakirjat, joita tarvitaan asianmukaisen jäljitysketjun turvaamiseksi, säilytetään 72 artiklan g alakohdan vaatimusten mukaisesti;
e)
laatia varainhoitoasetuksen 59 artiklan 5 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut johdon vahvistuslausuma ja vuotuinen yhteenveto.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetään, Euroopan alueellista yhteistyötä koskevassa asetuksessa voidaan vahvistaa yhteistyöohjelmia varten erityiset tarkastuksia koskevat säännöt.
5. Edellä olevan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisten tarkastusten on sisällettävä seuraavat menettelyt:
a)
tuensaajan kutakin korvaushakemusta koskevat hallinnolliset varmennukset;
b)
toimia koskevat, paikan päällä tehtävät varmennukset.
Paikan päällä tehtävien varmennusten suorittamisväli ja kattavuus on suhteutettava toimelle myönnetyn julkisen tuen määrään sekä riskitasoon, joka on määritetty tällaisissa varmennuksissa ja tarkastusviranomaisen toimittamissa tarkastuksissa koko hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta.
6. Edellä olevan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan mukaisia yksittäisten toimien paikan päällä suoritettavia varmennuksia voidaan tehdä otantaperiaatteella.
7. Mikäli hallintoviranomainen on myös toimenpideohjelman tuensaaja, 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettuihin varmennuksiin liittyvillä järjestelyillä on varmistettava tehtävien eriyttäminen riittävällä tavalla.
8. Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat tämän artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisen seurantajärjestelmän puitteissa tietokoneistetusti tallennettavia ja säilytettäviä tietoja.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla määritetään tämän artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti luodun järjestelmän tekniset eritelmät. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
9. Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan tämän artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa tarkoitettua jäljitysketjua koskevat yksityiskohtaiset vähimmäisvaatimukset kirjanpitoaineiston ja todentavien asiakirjojen säilyttämisestä todentamisviranomaisen, hallintoviranomaisen, välittävien toimielinten ja tuensaajien tasolla.
10. Komissio hyväksyy tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat 4 kohdan ensimmäisen alakohdan e alakohdassa tarkoitettua johdon vahvistuslausuman mallia. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
126 artikla
Todentamisviranomaisen tehtävät
Toimenpideohjelman todentamisviranomaisen tehtävänä on erityisesti
a)
laatia maksatushakemukset ja toimittaa ne komissiolle sekä todentaa, että ne on laadittu luotettavien kirjanpitojärjestelmien ja tarkistettavissa olevien todentavien asiakirjojen perusteella ja että niihin on kohdistunut hallintoviranomaisen tekemiä tarkastuksia;
b)
laatia varainhoitoasetuksen 59 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tilitys;
c)
todentaa tilityksen täydellisyys, oikeellisuus ja totuudenmukaisuus ja se, että kirjatut menot ovat sovellettavan lainsäädännön mukaiset ja aiheutuneet toimenpideohjelmaan sovellettavien perusteiden mukaisesti rahoitettaviksi valituista toimista, jotka ovat sovellettavan lainsäädännön mukaiset;
d)
varmistaa, että käytössä on kutakin toimea koskevan kirjanpitoaineiston tallentamiseen ja säilyttämiseen tarkoitettu tietokoneistettu tietojärjestelmä, joka käsittää kaikki maksatushakemusten ja tilityksen laatimiseen vaaditut tiedot, mukaan lukien tiedot takaisin perittävistä määristä, takaisin perityistä määristä sekä määristä, jotka on palautettu johonkin toimeen tai toimenpideohjelmaan tarkoitetun rahoitusosuuden täysimääräisen tai osittaisen peruuttamisen johdosta;
e)
varmistaa, että se on saanut hallintoviranomaiselta maksatushakemusten laatimista ja esittämistä varten tarvitsemansa tiedot menoja koskevista menettelyistä ja tarkastuksista;
f)
ottaa maksatushakemusten laadinnassa ja esittämisessä huomioon kaikkien tarkastusviranomaisen tekemien tai sen vastuulla tehtyjen tarkastusten tulokset;
g)
säilyttää tietokoneistetussa muodossa kirjanpitoaineisto, joka koskee komissiolle ilmoitettuja menoja ja tuensaajille maksettua vastaavaa julkista rahoitusosuutta;
h)
pitää kirjaa takaisin perittävistä määristä ja määristä, jotka on poistettu johonkin toimeen osoitetun rahoitusosuuden täysimääräisen tai osittaisen peruuttamisen johdosta. Takaisin perityt määrät palautetaan unionin talousarvioon ennen toimenpideohjelman sulkemista vähentämällä ne seuraavasta menoilmoituksesta.
127 artikla
Tarkastusviranomaisen tehtävät
1. Tarkastusviranomaisen on varmistettava, että tehdään tarkastuksia, jotka koskevat toimenpideohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmän asianmukaista toimintaa sekä toimista ilmoitettujen menojen perusteella poimittua asianmukaista otosta. Ilmoitetut menot on tarkastettava edustavan otoksen perusteella pääsääntöisesti tilastollisten otantamenetelmien avulla.
Muuta kuin tilastollista menetelmää voidaan tarkastusviranomaisen ammatillisen harkinnan mukaan käyttää asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa kansainvälisesti hyväksyttyjen tilintarkastusstandardien mukaisesti, jos tilastollisia menetelmiä ei voida käyttää tilivuoden toimien vähäisen määrän vuoksi.
Tällöin otoksen on oltava riittävän suuri, jotta tarkastusviranomainen voi laatia pätevän tarkastuslausunnon varainhoitoasetuksen 59 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
Muihin kuin tilastollisiin menetelmiin perustuvan otoksen on katettava vähintään 5 prosenttia toimista, joiden menoista on ilmoitettu komissiolle tilivuoden aikana, ja 10 prosenttia menoista, jotka on ilmoitettu komissiolle varainhoitovuoden aikana.
2. Jos tarkastukset suorittaa jokin muu elin kuin tarkastusviranomainen, tarkastusviranomaisen on huolehdittava siitä, että kaikki tällaiset elimet ovat vaadittavalla tavalla toiminnallisesti riippumattomia.
3. Tarkastusviranomaisen on huolehdittava siitä, että tarkastustyössä otetaan huomioon kansainvälisesti hyväksytyt tilintarkastusstandardit.
4. Tarkastusviranomaisen on kahdeksan kuukauden kuluessa toimenpideohjelman hyväksymisestä laadittava tarkastusten toimittamista koskeva tarkastusstrategia. Tarkastusstrategiassa on vahvistettava tarkastusmenetelmät, toimia koskevissa tarkastuksissa sovellettava otantamenetelmä sekä kuluvan tilivuoden ja kahden seuraavan tilivuoden tarkastussuunnitelma. Tarkastusstrategiaa on päivitettävä vuosittain vuodesta 2016 vuoden 2024 loppuun. Jos useampaan toimenpideohjelmaan sovelletaan yhteistä hallinto- ja valvontajärjestelmää, kyseisille toimenpideohjelmille voidaan laatia yksi tarkastusstrategia. Tarkastusviranomaisen on toimitettava tarkastusstrategia komissiolle pyynnöstä.
5. Tarkastusviranomaisen on laadittava
a)
varainhoitoasetuksen 59 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan mukainen tarkastuslausunto;
b)
tarkastuskertomus, jossa esitetään tärkeimmät havainnot 1 kohdan mukaisesti tehdyissä tarkastuksissa, mukaan lukien hallinto- ja valvontajärjestelmissä havaitut puutteet sekä ehdotetut ja toteutetut oikaisutoimet.
Jos useampaan toimenpideohjelmaan sovelletaan yhteistä hallinto- ja valvontajärjestelmää, ensimmäisen alakohdan b alakohdassa vaaditut tiedot voidaan koota yhteen kertomukseen.
6. Komissio hyväksyy tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan tarkastusstrategian, tarkastuslausunnon ja tarkastuskertomuksen mallit. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
7. Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla määritellään toimien tarkastuksen sekä tilien tarkastuksen laajuus ja sisältö sekä menetelmät, joita käytetään tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun otoksen poimimiseksi toimista.
8. Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan komission virkamiesten tai komission valtuuttamien edustajien tekemien tarkastusten aikana kerättyjen tietojen käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
III LUKU
Tarkastusviranomaisten kanssa toteutettava yhteistyö
128 artikla
Tarkastusviranomaisten toteutettava yhteistyö
1. Komissio tekee yhteistyötä tarkastusviranomaisten kanssa niiden tarkastussuunnitelmien ja -menetelmien keskinäiseksi yhteensovittamiseksi ja vaihtaa kyseisten viranomaisten kanssa viipymättä tietoja hallinto- ja valvontajärjestelmien tarkastusten tuloksista.
2. Tämän yhteistyön helpottamiseksi tapauksissa, joissa jäsenvaltio nimeää useita tarkastusviranomaisia, jäsenvaltio voi nimetä yhteensovittamisesta vastaavan elimen.
3. Komissio, tarkastusviranomaiset sekä mahdollinen koordinoinnista vastaava elin tapaavat säännöllisesti, pääsääntöisesti vähintään kerran vuodessa, jollei toisin sovita, tutkiakseen yhdessä vuotuista tarkastuskertomusta, tarkastuslausuntoa ja tarkastusstrategiaa sekä vaihtaakseen näkemyksiä hallinto- ja valvontajärjestelmien parantamiseen liittyvistä kysymyksistä.
II OSASTO
VARAINHOITO, TILITYKSEN LAATIMINEN, TILIEN TARKASTUS, HYVÄKSYMINEN JA PÄÄTTÄMINEN SEKÄ RAHOITUSOIKAISUT
I LUKU
Varainhoito
129 artikla
Maksuja koskevat yhteiset säännöt
Jäsenvaltion on varmistettava, että tuensaajille maksettujen julkisten menojen määrä on viimeistään toimenpideohjelman sulkemisvaiheessa ainakin yhtä suuri kuin komission rahastoista jäsenvaltiolle maksama rahoitusosuus.
130 artikla
Välimaksujen ja loppumaksun laskentaa koskevat yhteiset säännöt
1. Komissio maksaa välimaksuna 90 prosenttia määrästä, joka saadaan sovellettaessa toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä säädettyä kunkin prioriteetin osarahoitusosuutta kyseisen prioriteetin osalta tukikelpoisiin menoihin, jotka on ilmoitettu maksatushakemuksessa. Komissio määrittelee jäljellä olevat välimaksuina korvattavat tai 139 artiklan mukaisesti takaisinperittävät määrät.
2. Rahastoista tai Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta prioriteetille välimaksuina ja loppumaksuina maksettu rahoitusosuus ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin
a)
prioriteettia koskevassa maksatushakemuksessa ilmoitetut tukikelpoiset julkiset menot; tai
b)
prioriteetille rahastoista tai Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta osoitettu rahoitusosuus, joka on vahvistettu toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa komission päätöksessä.
131 artikla
Maksatushakemukset
1. Maksatushakemuksiin on sisällyttävä kunkin prioriteetin osalta
a)
toimien toteuttamisesta tuensaajille aiheutuneiden ja maksettujen tukikelpoisten menojen kokonaismäärä, joka on viety todentamisviranomaisen kirjanpitojärjestelmään;
b)
toimien toteuttamisesta aiheutuneiden julkisten menojen kokonaismäärä, joka on viety todentamisviranomaisen kirjanpitojärjestelmään.
2. Maksatushakemukseen sisältyvien tukikelpoisten menojen tueksi on esitettävä maksukuitit tai vastaavalla tavalla todistusvoimaiset kirjanpitoasiakirjat, paitsi jos kyseessä on tämän asetuksen 67 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b, c ja d alakohdassa, 68 artiklassa, 69 artiklan 1 kohdassa ja 109 artiklassa sekä ESR-asetuksen 14 artiklassa säädetty tukimuoto. Näiden tukimuotojen osalta maksatushakemukseen on sisällytettävä sovellettavin perustein lasketut kustannukset.
3. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan mukaisten tukijärjestelmien osalta edellytetään, että tuen myöntävä taho on maksanut tuensaajille maksatushakemukseen sisältyviä menoja vastaavan julkisen rahoitusosuuden.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, maksatushakemukseen voi sisältyä valtiontuen osalta tuen myöntävän tahon tuensaajalle maksamia ennakoita seuraavin, kumulatiivisin edellytyksin:
a)
näillä ennakoilla on jonkin jäsenvaltioon sijoittautuneen pankin tai muun rahoituslaitoksen myöntämä takuu tai niihin sovelletaan jotakin julkisyhteisön tai jäsenvaltion takuuksi antamaa välinettä;
b)
näiden ennakoiden määrä ei ole yli 40 prosenttia tuensaajalle tiettyyn toimeen myönnettävän tuen kokonaismäärästä;
c)
nämä ennakot katetaan tuensaajien toimea toteuttaessaan maksamilla menoilla ja niiden tueksi esitetään maksukuitit tai vastaavalla tavalla todistusvoimaiset kirjanpitoasiakirjat kolmen vuoden kuluessa ennakon maksamisvuodesta tai 31 päivänä joulukuuta 2023 sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi; jos näitä ei ole esitetty, seuraava maksatushakemus on oikaistava vastaavasti.
5. Kussakin maksatushakemuksessa, johon sisältyy 4 kohdassa tarkoitetun tyyppisiä ennakkoja, on ilmoitettava erikseen toimintaohjelmasta ennakkoina maksettu kokonaismäärä, määrä, joka on katettu tuensaajien 4 kohdan c alakohdan mukaisesti kolmen vuoden kuluessa ennakon maksamisesta maksamilla menoilla, sekä määrä, jota ei ole katettu tuensaajien maksamilla menoilla ja joiden osalta kolmen vuoden ajanjakso ei ole vielä päättynyt.
6. Komissio hyväksyy tämän säännöksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan maksatushakemusten malli. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
132 artikla
Tuensaajalle suoritettavat maksut
1. Edellyttäen, että varoja on käytettävissä ensimmäisen ja vuotuisen ennakkomaksun ja välimaksujen johdosta, hallintoviranomaisen on varmistettava, että tuensaaja saa erääntyneiden tukikelpoisten julkisten menojen kokonaismäärän täysimääräisenä viimeistään 90 päivän kuluessa päivästä, jona tuensaaja on esittänyt maksatushakemuksen.
Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään määriä eikä periä mitään erityismaksuja tai muita vaikutukseltaan vastaavia maksuja, jotka vähentäisivät tuensaajille maksettavia määriä.
2. Hallintoviranomainen voi keskeyttää 1 kohdassa tarkoitetun maksumääräajan kulumisen jommassakummassa seuraavassa asianmukaisesti perustellussa tapauksessa, jos
a)
maksatushakemuksen määrä ei ole erääntynyt tai ei ole toimitettu asianmukaisia todentavia asiakirjoja, mukaan lukien asiakirjat, joita tarvitaan 125 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisia hallinnoinnin tarkastuksia varten;
b)
on käynnistetty tutkimus asianomaisiin menoihin vaikuttavan mahdollisen sääntöjenvastaisuuden johdosta.
Asianomaiselle tuensaajalle on annettava kirjallinen ilmoitus keskeyttämisestä ja sen syistä.
133 artikla
Euron käyttö
1. Jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa valuuttanaan maksatushakemuksen päivämäärään mennessä, on muunnettava kansallisessa valuutassa aiheutuneet menojen määrät euroiksi. Nämä määrät muunnetaan euroiksi käyttäen komission kuukausittaista kirjanpitokurssia siltä kuukaudelta, jonka aikana meno merkittiin kyseisen toimenpideohjelman todentamisviranomaisen tileille. Komissio julkaisee tämän kurssin sähköisesti kuukausittain.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Euroopan alueellista yhteistyötä koskevassa asetuksessa voidaan vahvistaa erityiset säännöt euroiksi muuntamisen ajankohdasta.
3. Kun eurosta tulee jonkin jäsenvaltion rahayksikkö, 1 kohdassa kuvattua muuntomenettelyä sovelletaan edelleen kaikkiin menoihin, jotka on merkitty todentamisviranomaisen tileille ennen kansallisen rahayksikön ja euron välisen kiinteän muuntokurssin voimaantulopäivää.
134 artikla
Ennakkomaksun maksaminen
1. Ensimmäinen ennakkomaksu maksetaan erinä seuraavasti:
a)
vuonna 2014: 1 prosentti tukimäärästä, joka rahastoista ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta on osoitettu kyseiselle toimenpideohjelmalle koko ohjelmakaudeksi, ja 1,5 prosenttia tukimäärästä, joka rahastoista on osoitettu kyseiselle toimenpideohjelmalle koko ohjelmakaudeksi silloin, kun jäsenvaltio on saanut rahoitustukea vuodesta 2010 lähtien Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 122 ja 143 artiklan mukaisesti tai Euroopan rahoitusvakausvälineestä tai kun se saa mainitun sopimuksen 136 ja 143 artiklassa tarkoitettua rahoitustukea 31 päivänä joulukuuta 2013;
b)
vuonna 2015: 1 prosentti tukimäärästä, joka rahastoista ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta on osoitettu kyseiselle toimenpideohjelmalle koko ohjelmakaudeksi, tai 1,5 prosenttia tukimäärästä, joka rahastoista on osoitettu kyseiselle toimenpideohjelmalle koko ohjelmakaudeksi silloin, kun jäsenvaltio on saanut rahoitustukea vuodesta 2010 lähtien Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 122 ja 143 artiklan mukaisesti tai Euroopan rahoitusvakausvälineestä tai kun se saa mainitun sopimuksen 136 ja 143 artiklassa tarkoitettua rahoitustukea 31 päivänä joulukuuta 2014;
c)
vuonna 2016: 1 prosenttia tukimäärästä, joka rahastoista ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta on osoitettu kyseiselle toimenpideohjelmalle koko ohjelmakaudeksi.
Jos toimenpideohjelma hyväksytään vuonna 2015 tai myöhemmin, aikaisemmat erät maksetaan hyväksymisvuonna.
2. Vuotuinen ennakkomaksu maksetaan ennen heinäkuun 1 päivää vuosina 2016-2023. Se on prosenttiosuus tukimäärästä, joka rahastoista ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta on osoitettu kyseiselle toimenpideohjelmalle koko ohjelmakaudeksi seuraavasti:.
-
2016: 2 %
-
2017: 2,625 %
-
2018: 2,75 %
-
2019: 2,875 %
-
2020-2023: 3 %.
3. Laskettaessa 1 kohdassa tarkoitetun ensimmäisen ennakkomaksun määrää koko ohjelmakaudelle ei osoitettuun tukimäärään lueta mukaan toimenpideohjelmaan liittyviä, suoritusvarauksesta maksettavia määriä.
Laskettaessa 1 kohdassa tarkoitetun vuotuisen ennakkomaksun määrää vuoteen 2020 asti tuon vuoden loppuun asti, koko ohjelmakaudelle osoitettuun tukimäärään ei lueta mukaan toimenpideohjelmaan liittyviä, suoritusvarauksesta maksettavia määriä.
135 artikla
Välimaksupyyntöjen esittämistä ja niiden maksamista koskevat määräajat
1. Todentamisviranomaisen on esitettävä säännöllisesti 131 artiklan 1 kohdan mukainen välimaksupyyntö, joka kattaa kyseisen viranomaisen kirjanpitojärjestelmään viedyt määrät kyseiseltä tilivuodelta. Todentamisviranomainen voi kuitenkin sisällyttää tällaiset määrät seuraavina tilivuosina esitettäviin maksatushakemuksiin, jos se pitää tätä tarpeellisena.
2. Todentamisviranomaisen on esitettävä välimaksua koskeva lopullinen maksupyyntö viimeistään edellisen tilivuoden päätymistä seuraavan heinäkuun 31 päivänä, ja joka tapauksessa ennen kuin se esittää ensimmäisen välimaksupyynnön seuraavalta tilivuodelta.
3. Ensimmäistä välimaksupyyntöä ei saa tehdä ennen kuin komissiolle on ilmoitettu hallinto- ja todentamisviranomaisten nimeämisestä 124 artiklan mukaisesti.
4. Välimaksuja ei saa suorittaa toimenpideohjelmalle, paitsi jos komissiolle on toimitettu vuotuinen täytäntöönpanokertomus rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.
5. Komissio suorittaa välimaksun käytettävissä olevien varojen rajoissa viimeistään 60 päivän kuluttua siitä päivästä, jona maksatushakemus on kirjattu komissiossa.
136 artikla
Vapauttaminen
1. Komissio vapauttaa toimenpideohjelman käsittämästä määrästä ne osat, joita ei ole käytetty ensimmäisen ja vuotuisen ennakkomaksun ja välimaksujen maksamiseen viimeistään toimenpideohjelman talousarviositoumusvuotta seuraavan kolmannen varainhoitovuoden joulukuun 31 päivänä tai joiden osalta ei ole esitetty 131 artiklan mukaisesti laadittua maksatushakemusta 135 artiklan mukaisesti.
2. Talousarviositoumusten 31 päivänä joulukuuta 2023 avoinna oleva osa vapautetaan, jos mikä tahansa 141 artiklan 1 kohdassa vaadituista asiakirjoista on jätetty toimittamatta komissiolle 141 artiklan 1 kohdassa asetettuun määräaikaan mennessä.
II LUKU
Tilityksen laatiminen, tilien tarkastus ja hyväksyminen, toimenpideohjelmien sulkeminen sekä maksujen keskeyttäminen
I jakso
Tilityksen laatiminen sekä tilien tarkastus ja hyväksyminen
137 artikla
Tilityksen laatiminen
1. Varainhoitoasetuksen 59 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tilitys toimitetaan komissiolle kunkin toimenpideohjelman osalta. Tilityksen on katettava tilivuosi ja sisällettävä kunkin toimintalinjan ja tarvittaessa rahaston ja alueluokan tasolla
a)
todentamisviranomaisen kirjanpitojärjestelmään viety tukikelpoisten menojen kokonaismäärä, joka on sisällytetty komissiolle esitettyihin maksatushakemuksiin 131 artiklan ja 135 artiklan 2 kohdan mukaisesti tilivuoden päätymistä seuraavan heinäkuun 31 päivään mennessä, toimien toteuttamisesta aiheutuneiden vastaavien julkisten menojen kokonaismäärä sekä tuensaajille 132 artiklan 1 kohdan mukaisesti suoritettujen vastaavien maksujen kokonaismäärä;
b)
tilivuoden aikana peruutetut ja takaisin perityt määrät, tilivuoden lopun tilanteen mukaisesti takaisin perittävät määrät, 71 artiklan nojalla suoritetut takaisinperinnät sekä määrät, joita ei saada perityiksi takaisin;
c)
rahoitusvälineille 41 artiklan 1 kohdan mukaisesti maksettujen ohjelman maksuosuuksien sekä 131 artiklan 4 kohdan mukaisten valtiontukiennakoiden määrä;
d)
kunkin prioriteetin osalta edellä olevan a alakohdan nojalla todettujen menojen ja saman tilivuoden osalta maksatushakemuksissa ilmoitettujen menojen välinen täsmäytys sekä selvitys mahdollisista eroista.
2. Jos jäsenvaltio jättää tilityksestään pois välimaksupyyntöön tilivuoden osalta aiemmin sisältyneitä menoja siksi, että näiden menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden arviointi on meneillään, tällaiset menot tai niiden osat, jotka myöhemmin todetaan laillisiksi ja asianmukaisiksi, voidaan sisällyttää kokonaan tai osittain jotakin seuraavaa tilivuotta koskevaan välimaksupyyntöön.
3. Komissio hyväksyy tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon edellytysten varmistamiseksi täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan tässä artiklassa tarkoitettu tilityksen malli. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 1503 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
138 artikla
Tietojen toimittaminen
Jäsenvaltioiden on toimitettava seuraavat varainhoitoasetuksen 59 artiklassa tarkoitetut asiakirjat kyseisen artiklan 5 kohdassa säädetyssä määräajassa kultakin vuodelta alkaen vuodesta 2016 vuoden 2025 loppuun:
a)
tämän asetuksen 137 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tilitys edelliseltä tilivuodelta;
b)
tämän asetuksen 125 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan e alakohdassa tarkoitettu johdon vahvistuslausuma ja vuotuinen yhteenveto edeltävältä tilivuodelta;
c)
tämän asetuksen 127 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettu tarkastuslausunto ja -kertomus edeltävältä tilivuodelta.
139 artikla
Tilien tarkastus ja hyväksyminen
1. Komissio tarkastaa jäsenvaltion 138 artiklan mukaisesti toimittamat asiakirjat. Jäsenvaltion on komission pyynnöstä toimitettava kaikki tarvittavat lisätiedot, jotta komissio voi todeta tilien täydellisyyden, oikeellisuuden ja totuudenmukaisuuden 84 artiklan 1 kohdassa vahvistetussa määräajassa.
2. Komissio hyväksyy tilit, jos se voi todeta niiden täydellisyyden, oikeellisuuden ja totuudenmukaisuuden. Komissio päätyy tällaiseen toteamukseen, jos tarkastusviranomainen on antanut ilman huomautuksia olevan tarkastuslausunnon tilien täydellisyydestä, oikeellisuudesta ja totuudenmukaisuudesta, paitsi jos komissiolla on erityiset todisteet tilejä koskevan tarkastuslausunnon epäluotettavuudesta.
3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille 84 artiklan 1 kohdassa vahvistetussa määräajassa, voiko se hyväksyä tilit.
4. Jos komissio ei jäsenvaltiosta johtuvista syistä voi hyväksyä tilejä 84 artiklassa asetetussa määräajassa, se ilmoittaa tästä ja tähän johtaneista syistä jäsenvaltioille tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä ilmoittaa niille toimenpiteet, jotka on toteutettava ja niiden toteuttamisaikataulun. Toimenpiteiden toteuttamiseen varatun ajan päätyttyä komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle, voiko se hyväksyä tilit.
5. Tileihin kirjattujen menojen perustana olevien toimien laillisuutta ja asianmukaisuutta koskevia kysymyksiä ei oteta huomioon komission hyväksyessä tilejä. Tilien tarkastus- ja hyväksymismenettely ei keskeytä välimaksupyyntöjen käsittelyä eikä johda maksujen keskeyttämiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 83 ja 142 artiklan soveltamista.
6. Komissio laskee hyväksyttyjen tilien perusteella rahastoista ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta tilivuoden osalta maksettavan määrän ja vastaavat mukautukset jäsenvaltiolle suoritettaviin maksuihin. Komissio ottaa huomioon seuraavat:
a)
137 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tilityksessä ilmoitetut määrät, joihin sovelletaan kunkin prioriteetin osarahoitusosuutta;
b)
komission kyseisen tilivuoden aikana suorittamien maksujen kokonaismäärä, joka käsittää seuraavat:
i)
komission 130 artiklan 1 kohdan ja 24 artiklan mukaisesti suorittamien välimaksujen määrä; ja
ii)
134 artiklan 2 kohdan mukaisesti maksetun vuotuisen ennakkomaksun määrä.
7. Edellä 6 kohdassa mainitun laskennan jälkeen komissio tarkastaa ja hyväksyy vastaavan vuosittaisen ennakkomaksun ja suorittaa mahdolliset lisämaksut 30 päivän kuluessa tilien hyväksymisestä. Jos jäsenvaltiolta on perittävä takaisin jokin määrä, komissio antaa siitä perintämääräyksen, joka toteutetaan mahdollisuuksien mukaan kuittaamalla määrä jäsenvaltiolle samassa toimenpideohjelmassa myöhemmin suoritettavia maksuja vastaan. Tällainen takaisinperintä ei muodosta rahoitusoikaisua eikä vähennä rahastojen tukea toimenpideohjelmalle. Takaisin peritty määrä on varainhoitoasetuksen 177 artiklan 3 kohdan mukaista käyttötarkoitukseensa sidottua tuloa.
8. Jos komissio ei voi 4 kohdassa esitetyn menettelyn soveltamisen jälkeen hyväksyä tilejä, se määrittää käytettävissä olevien tietojen perusteella ja 6 kohdan mukaisesti rahastosta tilivuoden osalta maksettavan määrän ja ilmoittaa siitä jäsenvaltiolle. Jos jäsenvaltio ilmoittaa hyväksymisestään komissiolle kahden kuukauden kuluessa siitä, kun komissio toimitti sille kyseiset tiedot, sovelletaan 7 kohtaa. Jos jäsenvaltio ei hyväksy määrää, komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jossa määrätään rahastosta tilivuoden osalta maksettava määrä. Tällainen päätös ei muodosta rahoitusoikaisua eikä vähennä rahaston tukea toimenpideohjelmalle. Päätöksen perusteella komissio tekee mukautukset jäsenvaltioille suoritettaviin maksuihin 7 kohdan mukaisesti.
9. Komission hyväksyntä tileille tai tämän artiklan 8 kohdan mukainen komission päätös ei rajoita 144 ja 145 artiklan mukaista oikaisujen soveltamista.
10. Jäsenvaltiot voivat korvata sääntöjenvastaiset määrät, jotka on havaittu tilityksen toimittamisen jälkeen, tekemällä vastaavat mukautukset sen tilivuoden tilitykseen, jona sääntöjenvastaisuus havaittiin, tämän kuitenkaan rajoittamatta 144 ja 145 artiklan soveltamista.
140 artikla
Asiakirjojen saatavuus
1. Hallintoviranomaisen on varmistettava, että kaikki rahastosta tuettuja menoja koskevat todentavat asiakirjat toimista, joiden tukikelpoiset kokonaismenot ovat alle 1 000 000 euroa, ovat pyynnöstä komission ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimen saatavilla kolmen vuoden ajan toimen menot sisältävien tilityksen toimittamista seuraavan joulukuun 31 päivästä lukien, sanotun kuitenkaan rajoittamatta valtiontukisääntöjen soveltamista.
Muiden kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen toimien osalta kaikkien todentavien asiakirjojen on oltava saatavilla kahden vuoden ajan päätökseen saadun toimen lopulliset menot sisältävän tilityksen toimittamista seuraavan joulukuun 31 päivästä lukien.
Hallintoviranomainen voi päättää soveltaa toisessa alakohdassa tarkoitettua sääntöä toimiin, joiden tukikelpoiset kokonaismenot ovat alle 1 000 000 euroa.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika lakkaa kulumasta vireillä olevan oikeudenkäynnin johdosta tai komission asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä.
2. Hallintoviranomaisen on ilmoitettava tuensaajille 1 kohdassa tarkoitetun määräajan alkamispäivä.
3. Asiakirjat on säilytettävä joko alkuperäisinä tai oikeaksi todistettuina jäljennöksinä tai sellaisilla yleisesti hyväksytyillä tietovälineillä, joissa on alkuperäiset asiakirjat sähköisessä muodossa tai vain sähköisessä muodossa olemassa olevat asiakirjat.
4. Asiakirjat on säilytettävä muodossa, josta henkilöt, joita tiedot koskevat, ovat tunnistettavissa ainoastaan niin kauan kuin on tarpeen siihen tarkoitukseen, jota varten tiedot on kerätty tai jota varten niitä myöhemmin käsitellään.
5. Kansallisten viranomaisten on määritettävä menettely, jolla yleisesti hyväksytyillä tietovälineillä säilytettyjen asiakirjojen todistetaan vastaavan alkuperäisiä asiakirjoja, ja menettelyllä on varmistettava, että säilytetyt versiot vastaavat kansallisten lakien vaatimuksia ja että niitä voidaan käyttää tarkastustarkoituksiin.
6. Jos asiakirjat ovat olemassa vain sähköisessä muodossa, käytettyjen tietokonejärjestelmien on täytettävä hyväksytyt turvallisuusvaatimukset, joilla varmistetaan, että säilytetyt asiakirjat vastaavat kansallisten lakien vaatimuksia ja että niitä voidaan käyttää tarkastustarkoituksiin.
II jakso
Toimenpideohjelmien sulkeminen
141 artikla
Asiakirjojen esittäminen sulkemista varten ja loppumaksun maksaminen
1. Edellä 138 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen lisäksi jäsenvaltioiden on esitettävä viimeiseltä tilivuodelta eli 1 päivänä heinäkuuta 2023 alkavalta ja 30 päivänä kesäkuuta 2024 päättyvältä jaksolta toimenpideohjelmaa koskeva lopullinen täytäntöönpanokertomus tai Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta tuetun toimintaohjelman viimeinen vuosittainen täytäntöönpanokertomus.
2. Loppumaksu maksetaan viimeistään kolmen kuukauden kuluttua viimeisen tilivuoden tilien hyväksymistä koskevan päätöksen päivästä tai yhden kuukauden kuluttua lopullisen täytäntöönpanokertomuksen hyväksymispäivästä, sen mukaan kumpi päivämäärä on myöhempi.
III jakso
Maksujen keskeyttäminen
142 artikla
Maksujen keskeyttäminen
1. Komissio voi keskeyttää välimaksut prioriteettien tai toimenpideohjelmien tasolla kokonaan tai osittain, jos yksi tai useampi seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
toimenpideohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokkaassa toiminnassa on vakava puute, joka on vaarantanut toimenpideohjelmalle osoitetun unionin rahoitusosuuden ja jonka osalta ei ole toteutettu korjaavia toimenpiteitä;
b)
menoilmoitukseen sisältyvät menot liittyvät vakavia taloudellisia seurauksia aiheuttavaan sääntöjenvastaisuuteen, jota ei ole korjattu;
c)
jäsenvaltio ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä korjatakseen 83 artiklan mukaisen keskeyttämisen aiheuttavan tilanteen;
d)
seurantajärjestelmän laadussa tai luotettavuudessa tai yhteisiä ja erityisiä indikaattoreita koskevissa tiedoissa on vakava puute;
e)
ennakkoehtojen täyttämiseen tähtääviä toimenpiteitä ei ole toteutettu 19 artiklassa asetettujen edellytysten mukaisesti;
f)
prioriteetin tulosten tarkastelusta käy ilmi, että tuloskehyksessä asetetut taloudellisiin indikaattoreihin ja tuotosindikaattoreihin sekä täytäntöönpanon avainkohtiin liittyvät kyseisen prioriteetin välitavoitteet ovat 22 artiklassa säädetyt edellytykset huomioon ottaen jääneet merkittävässä määrin saavuttamatta;
Euroopan meri- ja kalatalousrahaston rahastokohtaisissa säännöissä voidaan vahvistaa erityisperusteita sellaiselle maksujen keskeytykselle, joka liittyy yhteisen kalastuspolitiikan mukaisesti sovellettavien sääntöjen noudattamatta jättämiseen, ja näiden erityisperusteiden on oltava oikeasuhteisia, kun otetaan huomioon sääntöjen noudattamatta jättämisen luonne, vakavuus, kesto ja toistuminen.
2. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä päättää keskeyttää välimaksut kokonaisuudessaan tai osittain sen jälkeen, kun se on antanut jäsenvaltiolle mahdollisuuden esittää huomautuksensa.
3. Komissio lopettaa kaikkia välimaksuja tai niiden osaa koskevan keskeytyksen, kun jäsenvaltio on toteuttanut keskeytyksen lopettamiseksi tarvittavat toimenpiteet.
III LUKU
Rahoitusoikaisut
I jakso
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut
143 artikla
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut
1. Jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu sääntöjenvastaisuuksien tutkimisesta, tarvittavien rahoitusoikaisujen tekemisestä ja varojen takaisinperinnästä. Kun on kyse systeemisestä sääntöjenvastaisuudesta, jäsenvaltion on laajennettava tutkimuksiaan siten, että ne kattavat kaikki toimet, joissa on voinut aiheutua sääntöjenvastaisuuksia.
2. Jäsenvaltioiden on tehtävä tarpeelliset rahoitusoikaisut, jotka liittyvät toimissa tai toimenpideohjelmissa havaittuihin yksittäisiin tai systeemisiin sääntöjenvastaisuuksiin. Rahoitusoikaisu toteutetaan peruuttamalla toimen tai toimenpideohjelman julkinen rahoitusosuus kokonaan tai osittain. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon sääntöjenvastaisuuksien luonne ja vakavuus sekä niistä rahastoille tai Euroopan meri- ja kalatalousrahastolle aiheutunut taloudellinen tappio, ja niiden on tehtävä oikeasuhteinen oikaisu. Hallintoviranomaisen on sisällytettävä rahoitusoikaisut sen tilivuoden tilitykseen, jona peruuttamisesta päätetään.
3. Jäsenvaltio voi käyttää 2 kohdan mukaisesti peruutetun rahastojen tai Euroopan meri- ja kalatalousrahaston rahoitusosuuden uudelleen kyseisessä toimenpideohjelmassa, jollei 4 kohdasta muuta johdu.
4. Rahoitusosuutta, joka on peruutettu 2 kohdan mukaisesti, ei saa käyttää uudelleen mihinkään oikaisun kohteena olleeseen toimeen, ja jos rahoitusoikaisu tehdään systeemisen sääntöjenvastaisuuden vuoksi, osuutta ei saa käyttää mihinkään sellaiseen toimeen, jossa on esiintynyt systeeminen sääntöjenvastaisuus.
5. Euroopan meri- ja kalatalousrahaston rahastokohtaisissa säännöissä voidaan vahvistaa maksujen keskeyttämiselle erityisiä perusteita, jotka liittyvät yhteisen kalastuspolitiikan sovellettavien sääntöjen noudattamatta jättämiseen ja näiden perusteiden on oltava oikeasuhteisia, kun otetaan huomioon noudattamatta jättämisen luonne, vakavuus, kesto ja toistuvuus.
II jakso
Komission tekemät rahoitusoikaisut
144 artikla
Rahoitusoikaisujen perusteet
1. Komissio voi tehdä rahoitusoikaisuja täytäntöönpanosäädöksillä peruuttamalla toimenpideohjelmalle myönnetyn unionin rahoitusosuuden 85 artiklan mukaisesti kokonaan tai osittain, jos se tarvittavan tutkinnan jälkeen päätyy siihen, että
a)
toimenpideohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokkaassa toiminnassa on vakava puute, joka on vaarantanut toimenpideohjelmalle jo maksetun unionin rahoitusosuuden;
b)
jäsenvaltio ei ole täyttänyt 143 artiklan mukaisia velvoitteitaan ennen tämän kohdan mukaisen oikaisumenettelyn vireillepanoa;
c)
maksatushakemukseen sisältyvät menot ovat sääntöjenvastaisia, eikä jäsenvaltio ole oikaissut niitä ennen tämän kohdan mukaisen oikaisumenettelyn vireillepanoa.
Komissio tekee rahoitusoikaisunsa havaittujen yksittäisten sääntöjenvastaisuuksien perusteella ja ottaen huomioon sen, onko sääntöjenvastaisuus systeeminen. Jos rahastoista tai Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta veloitettujen sääntöjenvastaisten menojen tarkka laskeminen ei ole mahdollista, komissio soveltaa kiinteämääräistä tai ekstrapoloitua rahoitusoikaisua.
2. Päättäessään 1 kohdan mukaisesta oikaisusta komissio noudattaa suhteellisuusperiaatetta ottamalla huomioon sääntöjenvastaisuuden luonteen ja vakavuuden samoin kuin kyseisessä toimenpideohjelmassa havaittujen hallinto- ja valvontajärjestelmien puuteiden laajuuden ja taloudelliset vaikutukset.
3. Jos komissio perustaa kantansa muiden kuin omien yksiköidensä tilintarkastajien raportteihin, se tekee omat johtopäätöksensä taloudellisista seurauksista tarkasteltuaan kyseisen jäsenvaltion 143 artiklan 2 kohdan mukaisesti toteuttamia toimenpiteitä, 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti lähetettyjä ilmoituksia ja jäsenvaltioiden mahdollisesti antamia vastineita.
4. Edellä olevan 22 artiklan 7 kohdan mukaisesti, jos komissio toteaa rahastojen osalta toimenpideohjelman lopullisen täytäntöönpanokertomuksen tai Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta viimeisen vuosittaisen täytäntöönpanokertomuksen tarkastelun perusteella, että tuloskehyksessä asetetut tavoitteet ovat merkittävässä määrin jääneet saavuttamatta, se voi täytäntöönpanosäädöksillä tehdä rahoitusoikaisuja kyseisten prioriteettien osalta.
5. Jos jäsenvaltio ei täytä 95 artiklan mukaisia velvoitteitaan, komissio voi suhteessa siihen, missä määrin näitä velvoitteita on jätetty noudattamatta, tehdä rahoitusoikaisun peruuttamalla kyseiselle jäsenvaltiolle kuuluvan rakennerahaston rahoitusosuuden kokonaan tai osittain.
6. Siirretään komissiolle valta antaa 149 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan vakavien puutteiden määrittämisen perusteita, vakavien puutteiden pääasialliset tyypit mukaan lukien, sovellettavan rahoitusoikaisun suuruuden määrittämisperusteita sekä kiinteämääräisten tai ekstrapoloitujen rahoitusoikaisujen soveltamisperusteita.
7. Euroopan meri- ja kalatalousrahaston rahastokohtaisissa säännöissä voidaan vahvistaa erityisiä perusteita, jotka koskevat komission yhteisen kalalastuspolitiikan alalla sovellettavien sääntöjen noudattamatta jättämisen nojalla toteuttamia rahoitusoikaisuja, ja näiden sääntöjen on oltavaoikeasuhteisia, kun otetaan huomioon noudattamatta jättämisen luonne, vakavuus, kesto ja toistuvuus.
145 artikla
Menettely
1. Ennen rahoitusoikaisua koskevan päätöksen tekemistä komissio panee menettelyn vireille ilmoittamalla jäsenvaltiolle tarkastelunsa alustavat päätelmät ja pyytämällä jäsenvaltiota toimittamaan huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa.
2. Jos komissio ehdottaa ekstrapolaatioon perustuvaa tai kiinteämääräistä rahoitusoikaisua, jäsenvaltiolle annetaan mahdollisuus osoittaa kyseiseen asiakirja-aineistoon perustuvalla tutkimuksella, että sääntöjenvastaisuus ei tosiasiassa ole niin laaja kuin komissio arvioi. Sovittuaan asiasta komission kanssa jäsenvaltio voi rajoittaa tämän tutkimuksen laajuuden sopivaan aineiston osaan tai otokseen. Aineistojen tutkimiseen varattu aika saa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta olla enintään toiset kaksi kuukautta 1 kohdassa tarkoitetun kahden kuukauden määräajan jälkeen.
3. Komissio ottaa huomioon kaikki jäsenvaltion 1 ja 2 kohdassa mainittujen määräaikojen kuluessa toimittamat todisteet.
4. Jos jäsenvaltio ei hyväksy komission alustavia päätelmiä, komissio kutsuu jäsenvaltion järjestämäänsä kuulemiseen, jotta varmistetaan, että kaikki asiaankuuluvat tiedot ja huomautukset ovat käytettävissä rahoitusoikaisun soveltamista koskevien komission päätelmien perustana.
5. Jos asiassa päästään sopimukseen ja sanotun rajoittamatta tämän artiklan 6 kohdan soveltamista, jäsenvaltio voi käyttää asianomaiset varat uudelleen 143 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
6. Rahoitusoikaisujen soveltamista varten komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen kuuden kuukauden kuluessa kuulemisesta tai lisätietojen vastaanottamisesta, jos jäsenvaltion kanssa on kuulemisen perusteella sovittu lisätietojen toimittamisesta. Komissio ottaa huomioon kaikki menettelyn kuluessa toimitetut tiedot ja huomautukset. Jos kuulemista ei pidetä, kuuden kuukauden määräaika alkaa kahden kuukauden kuluttua siitä päivästä, jona komissio lähetti kutsun kuulemiseen.
7. Jos komissio 75 artiklan mukaisia tehtäviä suorittaessaan tai Euroopan tilintarkastustuomioistuin havaitsee sääntöjenvastaisuuksia, jotka ovat osoitus vakavasta puutteesta hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaassa toiminnassa, niihin perustuvalla rahoitusoikaisulla pienennetään rahastoista toimenpideohjelmalle osoitettua tukea.
Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta, kun kyseessä on hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokasta toimintaa koskeva vakava puute, joka on ennen päivää, jona komissio tai Euroopan tilintarkastustuomioistuin on havainnut sen,
a)
tuotu esille komissiolle varainhoitoasetuksen 59 artiklan 5 kohdan mukaisesti toimitetussa johdon vahvistuslausumassa, vuotuisessa tarkastuskertomuksessa tai tarkastuslausunnossa taikka tarkastusviranomaisen komissiolle toimittamissa muissa tarkastuskertomuksissa ja toteutetuissa asianmukaisissa toimenpiteissä, tai
b)
johtanut jäsenvaltion toteuttamiin tarkoituksenmukaisiin korjaaviin toimiin.
Hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan vakavien puutteiden arvioinnin on perustuttava asiaankuuluvien johdon vahvistuslausumien, vuotuisten tarkastuskertomusten ja tarkastuslausuntojen toimittamisen ajankohtana sovellettavaan lainsäädäntöön.
Päättäessään rahoitusoikaisusta komissio
a)
noudattaa suhteellisuusperiaatetta ottamalla huomioon hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokkaan toiminnan vakavan puutteen luonteen ja vakavuuden sekä sen rahoitusvaikutukset unionin talousarvioon;
b)
kiinteämääräisen tai ekstrapoloidun oikaisun soveltamiseksi jättää ottamatta huomioon jäsenvaltion aiemmin havaitsemat sääntöjenvastaiset menot, joiden osalta tilitystä on mukautettu 139 artiklan 10 kohdan mukaisesti, ja menot, joiden laillisuuden ja asianmukaisuuden arviointi on meneillään 137 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
c)
ottaa huomioon jäsenvaltion menoihin soveltamat kiinteämääräiset tai ekstrapoloidut oikaisut sellaisten muiden vakavien puutteiden osalta, jotka jäsenvaltio on havainnut määrittäessään unionin talousarviolle koituvaa jäännösriskiä.
8. Euroopan meri- ja kalatalousrahaston rahastokohtaisissa säännöissä voidaan vahvistaa lisää menettelyä koskevia sääntöjä 144 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuille rahoitusoikaisuille.
146 artikla
Jäsenvaltioiden velvoitteet
Komission tekemä rahoitusoikaisu ei vaikuta jäsenvaltion velvoitteeseen periä varat takaisin tämän asetuksen 143 artiklan 2 kohdan mukaisesti eikä jäsenvaltion velvoitteeseen periä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki takaisin neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (39) 14 artiklan mukaisesti.
147 artikla
Takaisinmaksut
1. Kaikki unionin talousarvioon takaisin maksettavat määrät on suoritettava varainhoitoasetuksen 73 artiklan mukaisesti laaditussa perintämääräyksessä vahvistettuun määräaikaan mennessä. Määräpäivä on määräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä.
2. Takaisinmaksun viivästyminen johtaa viivästyskorkoon, joka lasketaan määräpäivästä tosiasialliseen maksupäivään. Viivästyskorko on puolitoista prosenttiyksikköä korkeampi kuin korko, jota Euroopan keskuspankki soveltaa tärkeimpiin jälleenrahoitustoimiinsa sen kuukauden ensimmäisenä työpäivänä, johon määräpäivä osuu.
III OSASTO
TOIMENPIDEOHJELMIEN OIKEASUHTEINEN VALVONTA
148 artikla
Toimenpideohjelmien oikeasuhteinen valvonta
1. Kun toimen tukikelpoisten menojen kokonaismäärä on enintään 200 000 euroa EAKR:n ja koheesiorahaston osalta, 150 000 euroa ESR:n osalta tai 100 000 euroa Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta, tarkastusviranomainen tai komissio tarkastaa toimen ainoastaan kerran ennen päätökseen saatetun toimen lopulliset kustannukset sisältävän tilivuoden tilityksen toimittamista. Muut toimet tarkastusviranomainen tai komissio tarkastaa ainoastaan kerran tilivuotta kohden ennen päätökseen saatetun toimen lopulliset kustannukset sisältävän tilivuoden tilityksen toimittamista. Tarkastusviranomainen tai komissio ei tarkasta tointa tiettynä vuonna, jos Euroopan tilintarkastustuomioistuin on jo suorittanut tarkastuksen kyseisenä vuonna, edellyttäen että tarkastusviranomainen tai komissio voi käyttää Euroopan tilintarkastustuomioistuimen näitä toimia koskevan tarkastustyön tuloksia omien tehtäviensä hoitamiseen.
2. Kun toimenpideohjelmaa koskeva uusin tarkastuslausunto osoittaa, ettei merkittäviä puutteita ole, komissio voi sopia tarkastusviranomaisen kanssa seuraavassa 128 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa kokouksessa, että tarvittavan tarkastustyön määrää voidaan vähentää siten, että määrä on suhteessa todettuun riskiin. Tällaisissa tapauksissa komissio ei tee omia tarkastuksia paikan päällä, jollei ole näyttöä komissiolle tilivuonna, jonka osalta komissio on hyväksynyt tilit, ilmoitettuihin menoihin vaikuttavista hallinto- ja valvontajärjestelmän puutteista.
3. Kun komissio toteaa voivansa luottaa tarkastusviranomaisen toimenpideohjelmaa koskevaan lausuntoon, se voi sopia tarkastusviranomaisen kanssa rajaavansa omat paikan päällä tehtävät tarkastuksensa tarkastusviranomaisen työn tarkastamiseen, jollei tarkastusviranomaisen työtä koskevista puutteista ole näyttöä tilivuodelta, jonka osalta komissio on hyväksynyt tilit.
4. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, tarkastusviranomainen ja komissio voivat tarkastaa toimia, jos riskinarvioinnissa tai Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa on todettu erityinen sääntöjenvastaisuuksien tai petosten riski, jos on näyttöä kyseisen toimenpideohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokkaan toiminnan vakavista puutteista, ja 140 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla kaudella. Komissio voi tarkastaa tarkastusviranomaisen jäljitysketjun tai osallistua tarkastusviranomaisen paikan päällä tekemiin tarkastuksiin arvioidakseen tarkastusviranomaisen työtä, ja se voi tarkastaa toimia silloin, kun se on kansainvälisesti hyväksyttyjen tilintarkastusstandardien mukaisesti tarpeen, jotta varmistetaan, että tarkastusviranomainen toimii tehokkaasti.
VIIDES OSA
SÄÄDÖSVALLAN SIIRTÄMINEN SEKÄ TÄYTÄNTÖÖNPANO-, SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
I LUKU
Säädösvallan siirtäminen ja täytäntöönpanosäännökset
149 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 21. joulukuuta 2013 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020 saakka 5 artiklan 3 kohdassa, 12 artiklan toisessa kohdassa, 22 artiklan 7 kohdan neljännessä alakohdassa, 37 artiklan 13 kohdassa, 38 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa, 40 artiklan 4 kohdassa, 41 artiklan 3 kohdassa, 42 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, 42 artiklan 6 kohdassa, 61 artiklan 2 kohdan toisessa, kolmannessa, neljännessä ja seitsemännessä alakohdassa, 63 artiklan 4 kohdassa, 64 artiklan 4 kohdassa, 68 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, 101 artiklan neljännessä alakohdassa, 122 artiklan 2 kohdan viidennessä alakohdassa, 125 artiklan 8 kohdan ensimmäisessä alakohdassa, 125 artiklan 9 kohdassa, 127 artiklan 7 ja 8 kohdassa sekä 144 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säännöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 5 artiklan 3 kohdassa, 12 artiklan toisessa kohdassa, 22 artiklan 7 kohdan neljännessä alakohdassa, 37 artiklan 13 kohdassa, 38 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa, 40 artiklan 4 kohdassa, 41 artiklan 3 kohdassa, 42 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, 42 artiklan 6 kohdassa, 61 artiklan 2 kohdan toisessa, kolmannessa, neljännessä ja seitsemännessä alakohdassa, 63 artiklan 4 kohdassa, 64 artiklan 4 kohdassa, 68artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, 101 artiklan neljännessä alakohdassa, 122 artiklan 2 kohdan viidennessä alakohdassa, 125 artiklan 8 kohdan ensimmäisessä alakohdassa, 125 artiklan 9 kohdassa, 127 artiklan 7 ja 8 kohdassa sekä 144 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevien 5 artiklan 3 kohdan, 12 artiklan toisen kohdan, 22 artiklan 7 kohdan neljännen alakohdan, 37 artiklan 13 kohdan, 38 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan, 40 artiklan 4 kohdan, 41 artiklan 3 kohdan, 42 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, 42 artiklan 6 kohdan, 61 artiklan 2 kohdan toisen, kolmannen, neljännen ja seitsemännen alakohdan, 63 artiklan 4 kohdan, 64 artiklan 4 kohdan, 68artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, 101 artiklan neljännen alakohdan, 122 artiklan 2 kohdan viidennen alakohdan, 125 artiklan 8 kohdan ensimmäisen alakohdan, 125 artiklan 9 kohdan, 127 artiklan 7 ja 8 kohdan sekä 144 artiklan 6 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
150 artikla
Komiteamenettely
1. Euroopan rakenne- ja investointirahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitea avustaa komissiota tämän asetuksen, EAKR-asetuksen, Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan asetuksen, ESR-asetuksen ja koheesiorahastoasetuksen soveltamisessa. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy 8 artiklan kolmannessa kohdassa, 22 artiklan 7 kohdan viidennessä alakohdassa, 38 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa, 38 artiklan 10 kohdassa, 39 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa, 46 artiklan 3 kohdassa, 96 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa, 115 artiklan 4 kohdassa ja 125 artiklan 8 kohdassa tarkoitettuun täytäntöönpanovaltaan perustuvaa ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi ja tuolloin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
II LUKU
Siirtymä- ja loppusäännökset
151 artikla
Uudelleentarkastelu
Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2020 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 177 artiklan mukaisesti.
152 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Tämä asetus ei vaikuta sellaisen tuen jatkamiseen tai muuttamiseen, mukaan lukien sen peruuttaminen kokonaan tai osittain, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1083/2006 tai muun, 31 päivänä joulukuuta 2013 kyseiseen tukeen sovellettavan lainsäädännön nojalla, jota siten sovelletaan kyseiseen tukeen tai toimiin niiden päättymiseen saakka. Tätä kohtaa sovellettaessa tuki kattaa toimenpideohjelmat ja suurhankkeet.
2. Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 mukaisesti esitetyt tai hyväksytyt tukihakemukset pysyvät voimassa.
3. Jos jäsenvaltio käyttää 123 artiklan 3 kohdassa säädettyä mahdollisuutta, se voi toimittaa komissiolle pyynnön siitä, että asetuksen (EY) N:o 1083/2006 59 artiklan 1 kohdan b alakohdasta poiketen hallintoviranomainen suorittaa myös todentamisviranomaisen tehtävät asetuksen (EY) N:o 1083/2006 perusteella toteutettavissa vastaavissa toimenpideohjelmissa. Pyyntöön on liitettävä tarkastusviranomaisen arviointi. Jos komissio on tarkastusviranomaiselta ja omista tarkastuksistaan saatujen tietojen perusteella vakuuttunut siitä, että näiden toimenpideohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmät toimivat tehokkaasti ja ettei niiden toimintaa haittaa se, että hallintoviranomainen suorittaa todentamisviranomaisen tehtävät, se ilmoittaa jäsenvaltiolle kahden kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, että se on hyväksynyt pyynnön.
153 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetus (EY) N:o 1083/2006 1 päivästä tammikuuta 2014, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 152 artiklan säännösten soveltamista.
2. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä XIV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
154 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 20-24 artiklaa, 29 artiklan 3 kohtaa, 38 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sekä 58, 60, 76-92, 118, 120, 121 ja 129-147 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämän asetuksen 39 artiklan 2 kohdan seitsemännen alakohdan toista virkettä ja 76 artiklan viidettä kohtaa sovelletaan siitä päivästä, jona määrärahojen vapauttamista koskeva varainhoitoasetuksen muutos on tullut voimaan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.