РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 септември 2012 година
относно спешни мерки за предотвратяване на разпространението в рамките на Съюза на Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (нематод по боровата дървесина)
(нотифицирано под номер C(2012) 6543)
(2012/535/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 16, параграф 3, четвърто изречение от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2006/133/ЕО (2) от държавите членки се изисква временно да вземат допълнителни мерки срещу разпространението на нематод по боровата дървесина по отношение на области в Португалия, различни от тези, в които е известно, че заболяването не се среща. Възникнали огнища на нематод по боровата дървесина в Испания и повтарящи се случаи на засичане от други държави членки на заразена с нематод борова дървесина, дървен опаковъчен материал и кора от Португалия показват увеличена опасност вредителят да се разпространи извън области в Португалия, в които е известно, че се среща нематод по боровата дървесина. Разпространението на нематод по боровата дървесина на цялата територия на Съюза би имало неприемливо по мащаб икономическо, социално и екологично въздействие. Поради това е целесъобразно приложното поле на мерките по отношение на нематода по боровата дървесина да се разшири, така че да обхване всички държави членки.
(2)
С цел да предотвратят внасянето и разпространението на нематод по боровата дървесина държавите членки следва да извършват ежегодни проучвания за наличието му в области, в които няма данни да се среща, и да приемат планове за действие в извънредни ситуации, така че да бъдат подготвени, в случай че бъде констатирано наличие на нематод по боровата дървесина.
(3)
В случай че нематод по боровата дървесина бъде открит в област, в която няма данни да се среща, държавите членки следва да определят зоните, в които трябва да се приложат мерки за унищожаването му. Мерките следва да включват предпазна сеч на податливи на зараза растения в заразената зона и в зона с радиус 500 m около заразените с нематод по боровата дървесина растения, както и засилено наблюдение за наличие на нематод по боровата дървесина в цялата демаркационна зона.
(4)
Когато държава членка прецени, че отсичането на податливи на зараза растения на разстояние до 500 m от растения, заразени с нематод по боровата дървесина, би било несъразмерно тежка мярка, например когато в засегнатата зона попадат области, защитени в съответствие с Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (3) и Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно опазването на дивите птици (4), следва да бъдат достъпни алтернативни възможности за управление на риска, включващи сеч на податливи на зараза растения в по-малък мащаб. В такъв случай следва да се осигурят алтернативни мерки за безопасност с цел да се гарантира, че опасността от разпространението на нематод по боровата дървесина намалява в равностойна степен.
(5)
Мерките по отношение на нематода по боровата дървесина следва да имат за основна цел неговото унищожаване, като ограничаване на разпространението му следва да се допуска само в области, където целта за унищожаването му не е практически осъществима. С оглед да се гарантира, че унищожаване е постигнато навсякъде, където това е възможно, държавите членки следва да приложат мерки за унищожаване най-малко в продължение на четири години. Въпреки това, ако унищожаването на вредителя е невъзможно, в определени случаи на държавите членки следва да се даде възможност да прилагат мерки за ограничаване на разпространението му още преди изтичането на четиригодишния период.
(6)
Държавите членки следва да уведомят Комисията и останалите държави членки относно мерките за унищожаване и за ограничаване на разпространението на вредителя, които са предприели или са решили да предприемат.
(7)
Съответните стопански субекти и обществеността следва да бъдат информирани относно предприетите мерки за унищожаване и ограничаване на разпространението на вредителя.
(8)
По отношение на движението на податливи на зараза растения, дървесина и кора в рамките на демаркационните зони и извън тях следва да се прилагат определени ограничения. Държавите членки следва да провеждат проверки за това дали тези забрани и ограничения се спазват и, когато е целесъобразно, да налагат коригиращи мерки.
(9)
Когато ограниченията, свързани с движението на податливи на зараза дървесина и кора, включват изисквания за тяхното третиране, държавите членки следва да одобрят и да упражняват надзор над съоръжения, които са подходящо оборудвани да извършват такова третиране и да издават фитосанитарни паспорти или да маркират третираната податлива на зараза дървесина или кора. Следва да бъдат установени правила за одобрението и надзора върху такива съоръжения. Следва да бъдат установени и правила за одобрение и надзор на производителите на дървен опаковъчен материал, които поставят такава маркировка.
(10)
Държавите членки и стопанските субекти следва да имат достъп до информация относно одобрените съоръжения. Поради това Комисията следва да състави и да поддържа списък на одобрените съоръжения за третиране и на одобрените производители на дървен опаковъчен материал.
(11)
Поради това Решение 2006/133/ЕО следва да бъде отменено.
(12)
Настоящото решение следва да бъде преразгледано след три години с цел да се отчетат научно-техническите достижения.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„податливи на зараза растения“ са растения (с изключение на плодове и семена) от Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. и Tsuga Carr.;
б)
„податлива на зараза дървесина“ е дървесина от иглолистни (Coniferales), с изключение на нарязана дървесина и трупи от вида Taxus L. и Thuja L.;
в)
„податлива на зараза кора“ е кора от иглолистни (Coniferalеs);
г)
„място на производство“ са всички помещения, които се експлоатират като отделна производствена единица. Това могат да бъдат и производствени участъци, които се стопанисват отделно за фитосанитарни цели;
д)
„вектор“ са бръмбари от род Monochamus Megerle по Dejean, 1821;
е)
„летателен сезон на вектора“ e периодът от 1 април до 31 октомври освен при наличие на научно-техническа обосновка за различна продължителност на летателния сезон на вектора, като се вземат предвид граници на безопасност от четири седмици в началото и четири седмици в края на очаквания летателен сезон;
ж)
„дървен опаковъчен материал“ е дървен материал или продукти от дърво, които се използват за подпора, защита или пренасяне на стока, във вид на каси, касетки, щайги, барабани и подобни амбалажи, палети, бокс-палети и други товароносители, крепежни елементи на палети и помощен и постелъчен материал, използвани или не при транспорт на предмети. Тук не спадат преработеният дървен материал, произведен чрез слепване, нагряване или налягане или комбинация от тези процеси, нито опаковъчният материал, изцяло направен от дървесина с дебелина 6 mm или по-малко.
Член 2
Проучвания в области, в които няма данни за наличие на нематод по боровата дървесина
1. Държавите членки провеждат ежегодни проучвания за наличието на Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (нематод по боровата дървесина), наричан по-долу „НБД“, по податливи на зараза растения, дървесина и кора, както и по вектора, и установяват дали има данни за наличието му на тяхна територия в области, в които преди е било известно, че не се среща нематод по боровата дървесина.
Проучванията включват събиране и лабораторни изследвания на проби от податливи на зараза растения, дървесина и кора и вектори. Броят на пробите се определя в съответствие с надеждни научно-технически принципи.
2. Държавите членки изпращат на Комисията описание на проучванията по параграф 1, в което посочват броя на обхванатите обекти, зоните, които подлежат на проучване, и броя на пробите, които ще бъдат подложени на лабораторни изследвания всяка година. В описанието се посочват научно-техническите принципи, залегнали в основата на проучванията.
Описанието се представя на Комисията до 1 март в годината, в която следва да бъдат проведени проучванията.
3. Всяка държава членка уведомява Комисията и останалите държави членки за резултатите от проучванията по параграф 1 до 1 март в годината, следваща тази, в която са проведени проучванията.
Член 3
Лабораторни изследвания
Лабораторни изследвания за наличие на нематод по боровата дървесина по податливи на зараза растения, дървесина и кора и вектори се провеждат в съответствие с диагностичния протокол за Bursaphelenchus xylophilus, предвиден в стандарт PM7/4(2) на Европейската и средиземноморска организация за растителна защита (EPPO) (5). Методите в този стандарт могат да се допълват или заменят с научно потвърдени молекулярно-диагностични методи, за които е доказано, че притежават чувствителност и надеждност, най-малко равностойна на предвидените в стандарта на EPPO.
Член 4
Планове за действие в извънредни ситуации
1. До 31 декември 2013 г. всяка държава членка изготвя план, наричан по-долу „план за действие в извънредни ситуации“, с описание на действията, които ще бъдат предприети на нейна територия в съответствие с членове 5-16, ако бъде потвърдено наличието или възникне съмнение за наличие на нематод по боровата дървесина.
2. В плана за действие в извънредни ситуации се посочват:
а)
функциите и отговорностите на участващите структури и единният орган по отношение на тези действия;
б)
правила за оповестяването на действията между участващите структури, единния орган, засегнатите предприятия от частния сектор и гражданите;
в)
правила за провеждане на лабораторните изследвания; и
г)
правила за обучение на персонала на структурите, които участват в тези действия.
3. Държавите членки предвиждат оценка и преразглеждане на плановете им за действие в извънредни ситуации.
4. При поискване от Комисията държавите членки ѝ представят своите планове за действие в извънредни ситуации.
Член 5
Демаркационни зони
1. Ако резултатите от ежегодното проучване, предвидено в член 2, параграф 1, покажат наличие на нематод по боровата дървесина по податливо на зараза растение на част от територията на държава членка, в която преди това не е имало данни за наличие на вредителя, или ако такова наличие бъде доказано с други средства, държавата членка незабавно определя демаркационна зона в съответствие с параграф 2, наричана по-долу „демаркационната зона“.
Когато се установи наличие на нематод по боровата дървесина по вектора или в пратка от податлива на зараза дървесина, податлива на зараза кора или дървен опаковъчен материал, съответната държава членка провежда разследване в близост до мястото, където е уловен векторът или където са се намирали податливата на зараза дървесина, податливата на зараза кора или дървеният опаковъчен материал по времето, когато е установено наличието на вредителя. Алинея 1 се прилага и когато резултатите от разследването покажат наличие на нематод по боровата дървесина по податливо на зараза растение.
2. Демаркационната зона обхваща зоната, в която е установено наличие на нематод по боровата дървесина, наричана по-долу „заразената зона“, и зона, заобикаляща заразената зона, наричана по-долу „буферната зона“. Буферната зона е с ширина най-малко 20 km.
Когато се прилагат мерките за унищожаване на вредителя в съответствие с член 6, съответната държава членка може да реши да намали буферната зона до ширина минимум 6 km, при условие че намаленият периметър няма да попречи на унищожаването на вредителя.
3. Ако бъде установено наличие на нематод по боровата дървесина в буферна зона, незабавно се определя нова демаркационна зона в съответствие с параграф 1 с цел да се вземе предвид тази констатация.
Вместо това обхватът на съществуващата демаркационна зона може да бъде изменен, за да се вземе предвид тази констатация, когато в същата зона се прилагат мерки за унищожаване на вредителя в съответствие с член 6.
Всякакви данни за наличие на нематод по боровата дървесина в буферна зона се съобщават незабавно на Комисията и на останалите държави членки.
4. Ако бъде установено наличие на нематод по боровата дървесина на територията на държава членка и демаркационната зона преминава на територията на една или повече други държави членки, в съответствие с параграф 1 другата държава членка или държави членки определят демаркационна зона или зони, които допълват буферната зона с буферна зона или зони с широчина, съответстваща на широчината на буферната зона в държавата членка, в която е установено наличието на вредителя.
5. Държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки за демаркационните зони на тяхна територия в срок от един месец от датата, на която в съответната зона е било установено наличие на нематод по боровата дървесина.
Уведомлението съдържа описание на демаркационните зони, тяхното местоположение и наименованията на административните структури, обхванати от демаркационните зони, и се придружава с карта, на която е отбелязано местоположението на всяка демаркационна зона, заразена зона и буферна зона.
Държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки за изменения на демаркационните зони на тяхна територия в срок от един месец от датата на изменението.
6. Ако ежегодните проучвания на податливите на зараза растения и на вектора, посочени в приложение I, точка 6, покажат, че през предходните четири години в съответната демаркационна зона не е било установено наличие на нематод по боровата дървесина, съответната държава членка може да вземе решение, че тази зона вече няма да има статут на демаркационна зона. Държава членка, в която са налице обстоятелствата, посочени в приложение I, точка 5, може да вземе решение, че зоната вече няма да има статут на демаркационна зона, ако отсъствието на нематод по боровата дървесина бъде потвърдено чрез пробите и изследванията, посочени в точка 7 от същото приложение.
Тя информира Комисията и останалите държави членки за това решение в срок от един месец.
7. Комисията съставя списък на демаркационните зони и го предоставя на държавите членки.
Списъкът се актуализира в съответствие с получените от Комисията уведомления съгласно параграфи 5 и 6.
Член 6
Унищожаване
1. Държавите членки предприемат мерки съгласно приложение I за унищожаване на нематода по боровата дървесина в демаркационните зони на тяхна територия.
Приема се, че нематодът по боровата дървесина е унищожен, когато ежегодните проучвания на податливите на зараза растения и на вектора, посочени в приложение I, точка 6, покажат, че през предходните четири години в съответната демаркационна зона не е било установено наличие на вредителя или ако отсъствието му бъде потвърдено чрез пробите и изследванията, посочени в приложение I, точка 7, трета алинея.
2. Държавите членки гарантират, че мерките, посочени в параграф 1, се осъществяват от квалифициран технически персонал на компетентните официални органи или от други лица с техническа квалификация, които действат под надзора на компетентните официални органи.
Член 7
Ограничаване на разпространението
1. Когато ежегодните проучвания на податливите на зараза растения и на вектора, посочени в приложение I, точка 6, покажат наличие на нематод по боровата дървесина в дадена демаркационна зона в продължение най-малко на четири поредни години и натрупаният опит сочи, че при конкретните обстоятелства вредителят не може да бъде унищожен, съответната държава членка може вместо това да вземе решение да ограничи разпространението на нематод по боровата дървесина в тази зона.
Преди изтичането на този период обаче, вместо да унищожи нематода по боровата дървесина, държавата членка може да реши да ограничи разпространението му, когато диаметърът на заразената зона надвишава 20 km, когато има доказателства за наличието на вредителя на цялата територия на заразената зона и натрупаният опит сочи, че при конкретните обстоятелства нематодът по боровата дървесина в тази зона не може да бъде унищожен.
Мерките за ограничаване на разпространението на вредителя се предприемат в съответствие с приложение II.
2. Когато държава членка реши в съответствие с параграф 1 да приложи мерки за ограничаване на разпространението, а не мерки за унищожаване на вредителя, тя уведомява Комисията, като излага мотивите за това.
Когато се прилага разпоредбата на параграф 1, втора алинея, Комисията провежда разследвания в съответната държава членка, за да провери дали са изпълнени условията, предвидени в посочената алинея.
3. Демаркационните зони, по отношение на които се прилагат мерки за ограничаване на разпространението на вредителя в съответствие с параграф 1, се обозначават като такива в списъка по член 5, параграф 7. Държавите членки могат да прилагат мерки за ограничаване на разпространението само в демаркационни зони, отбелязани в този списък като зони, подлежащи на ограничаване на разпространението на нематод по боровата дървесина.
4. Държавите членки гарантират, че мерките, посочени в параграф 1, се осъществяват от квалифициран технически персонал на компетентните официални органи или от други лица с техническа квалификация, които действат под надзора на компетентните официални органи.
Член 8
Информиране на стопанските субекти и обществеността
Когато се прилагат мерки за унищожаване на вредителя в съответствие с член 6 или мерки за ограничаване на разпространението му в съответствие с член 7, съответните държави членки предвиждат мерки за информиране на засегнатите стопански субекти и обществеността.
Член 9
Уведомяване относно националните мерки
1. В срок от един месец от представянето на уведомлението, предвидено в член 16, параграф 1, първа алинея от Директива 2000/29/ЕО, относно появата на нематод по боровата дървесина на част от територията им, в която по-рано не е имало данни за наличието на вредителя, държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки за мерките, които са предприели и които са взели решение да предприемат за унищожаването на нематода по боровата дървесина в съответствие с член 6.
2. Когато държава членка предприема мерки за унищожаване на нематод по боровата дървесина в съответствие с член 6, в уведомлението относно мерките по параграф 1 се посочват мерките за сеч, вземане на проби, провеждане на изследвания, отстраняване и обезвреждане на податливи на зараза растения, посочени в приложение I, точки 2, 3, 4, 5, 7, 8 и 9, както и методологията и организацията на проучванията, включително броят на проверките, пробите, които ще бъдат взети, и лабораторните изследвания, които ще бъдат проведени, съгласно предвиденото в приложение I, точка 6.
Когато държава членка предприема мерки за ограничаване на разпространението на нематод по боровата дървесина в съответствие с член 7, в уведомлението по параграф 1 се посочват мерките за сеч, вземане на проби, провеждане на изследвания, отстраняване и обезвреждане на податливи на зараза растения, както и методологията и организацията на проучванията, включително броят на проверките, пробите, които ще бъдат взети, и лабораторните изследвания, които ще бъдат проведени, съгласно предвиденото в приложение II, точки 2 и 3.
Уведомлението относно мерките съдържа също така описание на мерките за информиране на засегнатите стопански субекти и обществеността в съответствие с член 8, както и на проверките, които следва да бъдат извършени в съответствие с член 11, параграф 1.
3. Държавите членки представят на Комисията и на останалите държави членки до 1 март всяка година доклад за резултатите от предприетите мерки по членове 6 и 7 през предходната година.
В доклада се посочват броят и местоположението на зоните, в които е установено наличие на нематод по боровата дървесина, включително с приложени карти, броят на растенията в лошо здравословно състояние и на мъртвите растения, които са открити, отсечени и от които са взети и изследвани проби, както и резултатите от изследванията.
4. До 1 март всяка година след годината, в която е представено уведомлението по параграф 1, държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки относно мерките, които са взели решение да предприемат през текущата година за унищожаване на нематода по боровата дървесина в съответствие с член 6.
5. Когато държава членка вземе решение да ограничи разпространението на нематод по боровата дървесина в демаркационна зона в съответствие с член 7, параграф 1, тя незабавно изпраща на Комисията и на останалите държави членки в съответно преработен вид уведомлението относно мерките, посочено в параграф 1.
Уведомлението относно мерките може да обхваща период до 5 години, ако по отношение на демаркационната зона се прилагат мерки за ограничаване на разпространението на вредителя в съответствие с член 7. Когато уведомлението относно мерките е за период, по-дълъг от една година, държавите членки го изпращат в преработен вид на Комисията и на останалите държави членки до 31 октомври в годината, в която изтича обхванатият период.
Ако бъде взето решение за съществени промени в мерките за ограничаване на разпространението на вредителя, уведомлението относно мерките незабавно се преработва и изпраща на Комисията и на останалите държави членки.
Член 10
Движение на податливи на зараза растения, дървесина и кора в Съюза
1. Податливи на зараза растения, дървесина и кора се придвижват от демаркационни в недемаркационни зони и от заразени зони в буферни зони само ако са изпълнени условията, посочени в раздел 1 на приложение III.
2. Податливи на зараза растения, дървесина и кора се придвижват в границите на заразените зони, в които се прилагат мерки за унищожаване на вредителя, само ако са изпълнени условията, посочени в раздел 2 на приложение III.
3. Държавите членки могат да наложат ограничения върху движението на податливи на зараза растения, дървесина и кора в границите на заразените зони, в които се прилагат мерки за ограничаване на разпространението на вредителя.
Член 11
Проверки на движението от демаркационни в недемаркационни зони и от заразени зони в буферни зони
1. Държавите членки извършват чести проверки на случаен принцип на податливи на зараза растения, дървесина и кора, които се придвижват от демаркационни зони на тяхна територия в недемаркационни зони и от заразени зони на тяхна територия в буферни зони.
Когато вземат решение къде да бъдат извършени проверките при конкретен случай, държавите членки съобразяват решението си с опасността по подлежащите на проверка растения, дървесина и кора да има живи нематоди по боровата дървесина, като се отчитат мястото, откъдето идва пратката, степента на податливост на растенията, дървесината и кората и показаното до момента съответствие с разпоредбите на настоящото решение и Решение 2006/133/ЕО от страна на отговорния за придвижването им стопански субект.
Проверки на податливите на зараза растения, дървесина и кора се извършват на следните места:
а)
в местата на преминаването им от заразени зони в буферни зони;
б)
в местата на преминаването им от буферни зони в недемаркационни зони;
в)
по местоназначението им в буферната зона; и
г)
в мястото им на произход в заразената зона, например в дъскорезниците, от които се изпращат извън заразената зона.
Държавите членки могат да вземат решение да извършват допълнителни проверки на други места освен посочените в букви а)-г).
Проверките включват проверка на документацията по отношение на изискванията, посочени в раздел 1 на приложение III, проверка на идентичността и, в случай на неспазване или подозрение за неспазване на тези изисквания, проверка на фитосанитарния статус, включително изследване за наличие на нематод по боровата дървесина.
2. Държавите членки извършват проверки на случаен принцип на податливи на зараза растения, дървесина и кора, които се придвижват от демаркационни зони, разположени извън тяхната територия, в недемаркационни зони на тяхна територия.
Проверките включват проверка на документацията по отношение на изискванията, посочени в раздел 1 на приложение III, проверка на идентичността и проверка на фитосанитарния статус, включително изследване за наличие на нематод по боровата дървесина.
3. Резултатите от проверките по параграф 1 се съобщават на Комисията и на останалите държави членки всеки месец, а резултатите от проверките по параграф 2 - ежегодно до 1 март.
Ако проверките покажат наличие на нематод по боровата дървесина по податливи на зараза растения, дървесина или кора, държавата членка незабавно уведомява Комисията и останалите държави членки за тази констатация.
Член 12
Мерки при неспазване на разпоредбите на член 10
Когато проверките по член 11 покажат, че не са спазени условията, посочени в раздел 1 и 2 на приложение III, държавата членка, извършила проверките, незабавно прилага по отношение на материала, за който е установено несъответствие, една от следните мерки:
а)
унищожаване;
б)
придвижване под официален контрол до специално одобрено за целта съоръжение за третиране, където материалът се подлага на термична обработка за постигане на минимална температура от 56 °C в продължение най-малко на 30 минути през целия профил на податливата на зараза дървесина и кора, включително в сърцевината, така че да се гарантира, че в тях няма живи нематоди по боровата дървесина и живи вектори;
в)
когато установеното несъответствие е за дървен опаковъчен материал, използван за транспортирането на обекти, и без да се засягат разпоредбите на приложение III, връщане под официален контрол до мястото на изпращане или място в близост до мястото на прихващане, където обектите се преопаковат и дървеният опаковъчен материал се унищожава без никакъв риск от разпространение на нематод по боровата дървесина.
Член 13
Одобрение на съоръжения за третиране
1. Държавите членки, на чиято територия е разположена демаркационна зона, одобряват съоръжения за третиране, подходящо оборудвани за изпълнението на една или повече от следните задачи съгласно предвиденото в приложение III:
а)
третиране на податлива на зараза дървесина и кора съгласно предвиденото в точка 2, буква а) от раздел 1 на посоченото приложение и точка 2, първа алинея, буква в) от раздел 2 на същото приложение;
б)
издаване на посочените в Директива 92/105/ЕИО на Комисията (6) фитосанитарни паспорти за податлива на зараза дървесина и кора, обработена в съоръжението за третиране в съответствие с буква а) от настоящия параграф съгласно предвиденото в точка 2, буква б) от раздел 1 на приложение III и точка 2, втора алинея, буква б) от раздел 2 на същото приложение;
в)
третиране на дървен опаковъчен материал съгласно предвиденото в точка 3, буква а) от раздел 1 на посоченото приложение и точка 3 от раздел 2 на същото приложение; и
г)
полагане на маркировка на дървен опаковъчен материал, обработен от съоръжението за третиране в съответствие с буква в) съгласно предвиденото в точка 3, буква б) от раздел 1 на приложение III и точка 3 от раздел 2 на същото приложение в съответствие с приложение II към Международен стандарт за фитосанитарни мерки № 15 на ФАО.
Тези съоръжения се наричат по-долу „одобрени съоръжения за третиране“.
2. Одобрените съоръжения за третиране гарантират проследимостта на обработената податлива на зараза дървесина, кора и дървен опаковъчен материал.
Член 14
Одобрение за полагане на маркировка
1. Държавите членки, на чиято територия е разположена демаркационна зона, одобряват производителите на дървен опаковъчен материал, които разполагат с подходящо оборудване, за да полагат маркировка в съответствие с приложение II към Международен стандарт за фитосанитарни мерки № 15 на ФАО върху сглобения от тях дървен опаковъчен материал, обработен от одобрено съоръжение за третиране и придружен с фитосанитарен паспорт съгласно Директива 92/105/ЕИО.
Тези производители се наричат по-долу „одобрени производители на дървен опаковъчен материал“.
2. Одобрените производители на дървен опаковъчен материал използват единствено дървен материал от специално одобрени за целта съоръжения за третиране, придружен с фитосанитарен паспорт съгласно Директива 92/105/ЕИО за производство на дървен опаковъчен материал, и гарантират, че използваният за целта дървен материал може да бъде проследен до съответните съоръжения за третиране.
Член 15
Надзор на одобрените съоръжения за третиране и на одобрените производители на дървен опаковъчен материал
Държавите членки упражняват надзор върху одобрените съоръжения за третиране и одобрените производители на дървен опаковъчен материал с цел да гарантират, че производителите правилно изпълняват посочените в документа за одобрението задачи.
Държавите членки гарантират, че надзорът се упражнява от квалифициран технически персонал на компетентните официални органи или от други лица с техническа квалификация, които действат под надзора на компетентните официални органи.
Член 16
Отнемане на одобрението на одобрени съоръжения за третиране и одобрени производители на дървен опаковъчен материал
1. Когато държавата членка, която е издала одобрението, узнае за наличие на нематод по боровата дървесина по податлива на зараза дървесина, кора или дървен опаковъчен материал, обработен от одобрено съоръжение за третиране, тя незабавно отнема одобрението.
Когато държавата членка, която е издала одобрението, узнае за наличие на нематод по боровата дървесина по податлив на зараза дървен опаковъчен материал с маркировка, положена от одобрен производител на дървен опаковъчен материал, тя незабавно отнема одобрението.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, когато държавата членка, която е издала одобрението, узнае, че одобрено съоръжение за третиране или одобрен производител на дървен опаковъчен материал не изпълнява правилно посочените в документа за одобрението задачи, тя взема необходимите мерки с цел да гарантира, че се спазват разпоредбите на членове 13 и 14.
Член 17
Списък на одобрените съоръжения за третиране и одобрените производители на дървен опаковъчен материал
1. Държавите членки информират Комисията, когато одобряват съоръжение за третиране в съответствие с член 13 или производител на дървен опаковъчен материал в съответствие с член 14 и когато отнемат даденото одобрение.
2. Комисията съставя списък на одобрените съоръжения за третиране и на одобрените производители на дървен опаковъчен материал и изпраща списъка на държавите членки. В част А от списъка се посочват одобрените съоръжения за третиране. В част Б от списъка се посочват одобрените производители на дървен опаковъчен материал. Списъкът се актуализира въз основа на информацията, получена от държавите членки.
Член 18
Отмяна
Решение 2006/133/ЕО се отменя.
Член 19
Преразглеждане
Настоящото решение се преразглежда не по-късно от 31 юли 2015 г.
Член 20
Дата на прилагане
Разпоредбите на второто изречение в раздел 1, точка 2, буква а) от приложение III и второто изречение в раздел 2, точка 2, буква в) от същото приложение се прилагат от 1 януари 2013 г.
Член 21
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 26 септември 2012 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 26 päivänä syyskuuta 2012,
kiireellisistä toimenpiteistä Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. -kasvintuhoojan (mäntyankeroinen) unionissa leviämisen estämiseksi
(tiedoksiannettu numerolla C(2012) 6543)
(2012/535/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon kasveille tai kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 3 kohdan neljännen virkkeen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission päätöksessä 2006/133/EY (2) jäsenvaltiot velvoitetaan toteuttamaan väliaikaisesti lisätoimenpiteitä mäntyankeroisen leviämisen estämiseksi Portugalin alueiden osalta, ei kuitenkaan niiden alueiden osalta, joista tiedetään ettei mäntyankeroista esiinny niillä. Se, että mäntyankeroista on esiintynyt Espanjassa ja muut jäsenvaltiot ovat toistuvasti pysäyttäneet Portugalista peräisin olevia mäntyankeroisen saastuttaman mäntypuun, puisen pakkausmateriaalin ja kuoren lähetyksiä, osoittaa kasvanutta riskiä siihen, että mäntyankeroinen leviää niiden Portugalin alueiden ulkopuolelle, joilla sitä tiedetään esiintyvän. Mäntyankeroisen leviäminen koko unioniin aiheuttaisi kohtuuttoman suuret taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristölliset vaikutukset. Sen vuoksi on asianmukaista laajentaa mäntyankeroista koskevien toimenpiteiden soveltamisalaa koskemaan kaikkia jäsenvaltioita.
(2)
Jäsenvaltioiden olisi mäntyankeroisen kulkeutumisen ja leviämisen estämiseksi tehtävä vuosittain mäntyankeroiskartoitus alueilla, joilla sitä ei tiedetä esiintyvän, ja laadittava mäntyankeroisen esiintymistä koskevien havaintojen varalle valmiussuunnitelma.
(3)
Jos mäntyankeroista havaitaan esiintyvän alueella, jolla sitä ei ole tiedetty esiintyvän, jäsenvaltion olisi rajattava alueet, joilla hävittämistoimenpiteitä sovelletaan. Kyseisiin toimenpiteisiin olisi sisällyttävä alttiiden kasvien ennalta ehkäisevä hakkuu saastuneella vyöhykkeellä ja 500 metrin säteelle mäntyankeroistartunnan saaneista kasveista ulottuvalla vyöhykkeellä sekä mäntyankeroisen esiintymisen tehotarkkailu koko rajatulla alueella.
(4)
Jos jäsenvaltio katsoo, että alttiiden kasvien kaataminen enimmillään 500 metrin päässä mäntyankeroisen saastuttamista kasveista olisi suhteeton toimenpide esimerkiksi sen vuoksi, että saastuneella vyöhykkeellä on luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (3) tai luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (4) mukaisesti suojeltuja alueita, käytettävissä olisi oltava vaihtoehtoisia riskinhallintakeinoja, mukaan lukien alttiiden kasvien pienempimuotoinen hakkuu. Tällöin olisi annettava vaihtoehtoiset takeet sen varmistamiseksi, että mäntyankeroisen leviämisriski pienenee vastaavasti.
(5)
Mäntyankeroista koskevien toimenpiteiden päätavoitteena olisi oltava hävittäminen, ja leviämisen estämiseen sallitaan pyrittävän ainoastaan alueilla, joilla hävittäminen ei ole realistinen tavoite. Jotta mäntyankeroinen saataisiin hävitettyä sieltä, missä se on mahdollista, jäsenvaltioiden olisi sovellettava hävittämistoimenpiteitä vähintään neljän vuoden ajan. Siellä, missä hävittäminen ei ole mahdollista, jäsenvaltioiden olisi eräissä tapauksissa sallittava soveltaa leviämisen estämistoimenpiteitä jo ennen nelivuotisjakson päättymistä.
(6)
Jäsenvaltion olisi annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tiedoksi hävittämistoimenpiteet ja leviämisen estämistoimenpiteet, jotka se on toteuttanut tai päättänyt toteuttaa.
(7)
Toteutetuista hävittämistoimenpiteistä ja leviämisen estämistoimenpiteistä olisi tiedotettava asianomaisille toimijoille ja yleisölle.
(8)
Alttiiden kasvien, puutavaran ja kuoren siirtoihin, jotka tehdään rajatuilla alueilla ja rajatuilta alueilta, olisi sovellettava eräitä rajoituksia. Jäsenvaltion olisi tarkastettava, noudatetaanko kyseisiä kieltoja ja rajoituksia, ja määrättävä tarvittaessa korjaavia toimenpiteitä.
(9)
Jos alttiin puutavaran ja kuoren siirtorajoituksiin sisältyy tällaisen puutavaran ja kuoren käsittelyvaatimuksia, jäsenvaltion olisi annettava laitoksille, joilla on asianmukaiset käsittelylaitteet ja valmiudet, lupa suorittaa kyseisiä käsittelyjä, antaa kasvipasseja tai merkitä käsitelty altis puutavara tai kuori sekä valvottava näitä laitoksia. Olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat luvan antamista tällaisille laitoksille ja tällaisten laitosten valvontaa. Olisi myös vahvistettava säännöt, jotka koskevat luvan antamista tällaisia merkintöjä tekeville puisen pakkausmateriaalin tuottajille sekä tällaisten tuottajien valvontaa.
(10)
Jäsenvaltioilla ja toimijoilla olisi oltava pääsy luvan saaneita laitoksia koskeviin tietoihin. Komission olisi tätä varten laadittava luettelo luvan saaneista käsittelylaitoksista ja puisen pakkausmateriaalin tuottajista sekä ylläpidettävä kyseistä luetteloa.
(11)
Sen vuoksi päätös 2006/133/EY olisi kumottava.
(12)
Tätä päätöstä olisi tarkasteltava uudelleen kolmen vuoden kuluttua tekniikan ja tieteen kehityksen huomioon ottamiseksi.
(13)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan
a)
’alttiilla kasveilla’ kasveja Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. ja Tsuga Carr., lukuun ottamatta hedelmiä ja siemeniä;
b)
’alttiilla puutavaralla’ havupuista (Coniferales) saatavaa puutavaraa, lukuun ottamatta kasvien Taxus L. ja Thuja L. sahattua puuta ja tukkeja;
c)
’alttiilla kuorella’ havupuiden (Coniferales) kuorta;
d)
’tuotantopaikalla’ yhtenä tuotantoyksikkönä käytettäviä tiloja. Se voi myös sisältää tuotantopaikkoja, joita hoidetaan erillään kasvinsuojelullisista syistä;
e)
’vektorilla’ suvun Monochamus Megerle in Dejean, 1821, kovakuoriaisia;
f)
’vektorin lentokaudella’ 1 päivän huhtikuuta ja 31 päivän lokakuuta välistä jaksoa, jollei vektorin lentokauden kestoa määritellä teknis-tieteellisin perustein toisin, ottaen huomioon turvallisuusmarginaali, joka on neljä ylimääräistä viikkoa oletetun lentokauden alussa ja lopussa;
g)
’puisella pakkausmateriaalilla’ puuta tai puutuotteita, joita käytetään tavaran tukemiseen, suojaamiseen tai kantamiseen pakkauslaatikkoina, -rasioina, -häkkeinä ja -pyttyinä ja niiden kaltaisina päällyksinä, kuormalavoina, laatikkokuormalavoina ja muina lastauslavoina, kuormalavojen lavakauluksina ja sälytyspuina, riippumatta siitä käytetäänkö niitä varsinaisesti tavaroiden kuljetukseen. Tähän ei lueta enintään 6 millimetrin paksuista raakapuuta eikä liimaamalla, lämpö- tai painekäsittelyllä tai niiden yhdistelmällä tuotettua puutavarajalostetta.
2 artikla
Kartoitus alueilla, joilla mäntyankeroista ei tiedetä esiintyvän
1. Jäsenvaltioiden on tehtävä vuosittain Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. -kasvintuhoojaa, jäljempänä ’mäntyankeroinen’, koskeva kartoitus, joka käsittää alttiit kasvit, puutavaran ja kuoren sekä vektorin, sekä määriteltävä, onko niiden alueella todisteita mäntyankeroisen esiintymisestä sellaisilla alueilla, joilla mäntyankeroista ei ole aiemmin tiedetty esiintyvän.
Kartoituksessa kerätään alttiista kasveista, puutavarasta ja kuoresta sekä vektoreista laboratoriossa testattavia näytteitä. Näytteiden lukumäärä vahvistetaan noudattaen vankkoja tieteellis-teknisiä periaatteita.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetuista kartoituksista komissiolle kuvaus, jossa täsmennetään tutkimuspaikkojen lukumäärä, tutkittavat alueet ja laboratoriotestaukseen tarkoitettujen näytteiden lukumäärä vuosittain. Kuvauksessa on mainittava tieteellis-tekniset periaatteet, joihin kartoitukset perustuvat.
Kuvaus on toimitettava komissiolle viimeistään kartoitusvuoden 1 päivänä maaliskuuta.
3. Jäsenvaltioiden on annettava 1 kohdassa tarkoitettujen kartoitusten tulokset tiedoksi komissiolle ja toisille jäsenvaltioille viimeistään kartoitusvuotta seuraavana 1 päivänä maaliskuuta.
3 artikla
Laboratoriotestaus
Laboratoriotestit mäntyankeroisen esiintymisen toteamiseksi alttiissa kasveissa, puutavarassa ja kuoressa sekä vektoreissa on tehtävä EPPO-standardin PM7/4(2) (5) mäntyankeroisen diagnosointia koskevan protokollan mukaisesti. Standardin menetelmiä voidaan täydentää tai korvata tieteellisesti validoiduilla molekulaarisilla diagnosointimenetelmillä, joiden on osoitettu olevan herkkyydeltään ja luotettavuudeltaan vähintään EPPO-standardia vastaavia.
4 artikla
Valmiussuunnitelmat
1. Jäsenvaltioiden on viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013 laadittava suunnitelma toimista, jotka toteutetaan sen alueella 5-16 artiklan mukaisesti, jos mäntyankeroisen esiintyminen on varmistettu tai sitä epäillään esiintyvän, jäljempänä ’valmiussuunnitelma’.
2. Valmiussuunnitelmassa on esitettävä
a)
osallistuvien elinten tehtävät ja vastuualueet sekä kyseisten toimien vastuuviranomainen;
b)
säännöt, jotka koskevat kyseisistä toimista tiedottamista osallistuvien elinten, vastuuviranomaisen, asiaankuuluvan yksityissektorin ja yleisön kesken;
c)
laboratoriotestausta koskevat säännöt; ja
d)
toimiin osallistuvien elinten henkilöstön koulutusta koskevat säännöt.
3. Jäsenvaltioiden on säädettävä valmiussuunnitelmiensa arvioinnista ja uudelleentarkastelusta.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava valmiussuunnitelmansa pyynnöstä komissiolle.
5 artikla
Rajatut alueet
1. Jos 2 artiklan 1 kohdassa säädetyn vuosikartoituksen tulokset osoittavat mäntyankeroista esiintyvän alttiissa kasvissa jäsenvaltion sellaisella alueella, jolla mäntyankeroisen ei ole aiemmin tiedetty esiintyvän, tai jos esiintymisestä on muunlaista osoitusta, jäsenvaltion on viipymättä rajattava alue 2 kohdan mukaisesti, jäljempänä ’rajattu alue’.
Jos mäntyankeroisen havaitaan esiintyvän vektorissa, alttiin puutavaran tai kuoren lähetyksessä taikka puisessa pakkausmateriaalissa, asianomaisen jäsenvaltion on tehtävä tutkimus sen paikan läheisyydessä, jossa vektori pyydystettiin tai jossa altis puutavara tai kuori taikka puinen pakkausmateriaali oli havaintohetkellä. Jos tutkimustulokset osoittavat mäntyankeroisen esiintyvän alttiissa kasvissa, sovelletaan myös ensimmäistä alakohtaa.
2. Rajatun alueen on sisällettävä alue, jolla mäntyankeroisen havaittiin esiintyvän, jäljempänä ’saastunut vyöhyke’, ja saastunutta vyöhykettä ympäröivä vyöhyke, jäljempänä ’puskurivyöhyke’. Puskurivyöhykkeen leveyden on oltava vähintään 20 kilometriä.
Jos sovelletaan 6 artiklan mukaisia hävittämistoimenpiteitä, asianomainen jäsenvaltio voi päättää kaventaa puskurivyöhykkeen leveyttä siten, että se on vähintään 6 kilometriä, jollei kavennus vaaranna hävittämistä.
3. Jos mäntyankeroisen havaitaan esiintyvän puskurivyöhykkeellä, kyseisen havainnon huomioon ottamiseksi on vahvistettava viipymättä uusi rajattu alue 1 kohdan mukaisesti.
Jos kyseisellä rajatulla alueella sovelletaan 6 artiklan mukaisia hävittämistoimenpiteitä, aluetta voidaan muuttaa kyseisen havainnon huomioon ottamiseksi.
Jos mäntyankeroisen esiintymisestä puskurivyöhykkeellä on todisteita, niistä on viipymättä tiedotettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
4. Jos mäntyankeroisen havaitaan esiintyvän jonkin jäsenvaltion alueella ja rajattu alue ulottuisi yhden tai useamman muun jäsenvaltion alueelle, kyseisen toisen jäsenvaltion tai toisten jäsenvaltioiden on 1 kohdan mukaisesti vahvistettava rajattu alue tai rajatut alueet täydentämään puskurivyöhykettä sellaisella puskurivyöhykkeellä tai sellaisilla puskurivyöhykkeillä, jonka tai joiden leveys on sama kuin havaintojäsenvaltion puskurivyöhykkeen.
5. Jäsenvaltioiden on annettava alueensa rajatut alueet tiedoksi komissiolle ja muille jäsenvaltioille yhden kuukauden kuluessa siitä, kun mäntyankeroisen havaittiin esiintyvän asianomaisella alueella.
Tiedoksiannossa on oltava rajattujen alueiden kuvaus ja sijainti sekä rajojen sisään jäävien hallinnollisten yksiköiden nimet, kuten myös kartta, johon on merkitty kaikki rajatut alueet, saastuneet vyöhykkeet ja puskurivyöhykkeet.
Jäsenvaltioiden on annettava alueensa rajattuihin alueisiin tehdyt muutokset tiedoksi komissiolle ja muille jäsenvaltioille yhden kuukauden kuluessa muutoksesta.
6. Jos liitteessä I olevassa 6 kohdassa esitetyt alttiiden kasvien ja vektorin vuosikartoitukset osoittavat, että mäntyankeroisen ei ole edeltävien neljän vuoden aikana havaittu esiintyvän asianomaisella rajatulla alueella, asianomainen jäsenvaltio voi päättää, että kyseinen alue ei ole enää rajattu. Liitteessä I olevassa 5 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa oleva jäsenvaltio voi päättää, että alue ei ole enää rajattu, jos vapaus mäntyankeroisesta on vahvistettu kyseisessä liitteessä olevassa 7 kohdassa tarkoitetun näytteenoton ja testauksen avulla.
Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille päätöksestään yhden kuukauden kuluessa.
7. Komissio laatii luettelon rajatuista alueista ja toimittaa sen jäsenvaltioille.
Luetteloa päivitetään komission 5 ja 6 kohdan mukaisesti saamien tiedoksiantojen perusteella.
6 artikla
Hävittäminen
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava alueellaan olevilla rajatuilla alueilla esiintyvän mäntyankeroisen hävittämiseksi liitteessä I esitetyt toimenpiteet.
Mäntyankeroista pidetään hävitettynä, jos liitteessä I olevassa 6 kohdassa esitetyt alttiiden kasvien ja vektorin vuosikartoitukset osoittavat, että mäntyankeroisen ei ole edeltävien neljän vuoden aikana havaittu esiintyvän asianomaisella rajatulla alueella, tai jos vapaus mäntyankeroisesta on vahvistettu kyseisen liitteen 7 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun näytteenoton ja testauksen avulla.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet toteuttaa virallisen vastuuelimen teknisesti pätevä henkilöstö tai muu teknisesti pätevä henkilö, joka toimii virallisen vastuuelimen valvonnassa.
7 artikla
Leviämisen estäminen
1. Jos liitteessä I olevassa 6 kohdassa esitetyt alttiiden kasvien ja vektorin vuosikartoitukset osoittavat, että mäntyankeroisen on ainakin neljän edellisvuoden aikana havaittu esiintyvän asianomaisella rajatulla alueella, ja saatujen kokemusten perusteella näyttää siltä, että mäntyankeroista on asianomaisessa tilanteessa mahdotonta hävittää, asianomainen jäsenvaltio voi päättää estää mäntyankeroisen leviämisen kyseisellä alueella.
Asianomainen jäsenvaltio voi kuitenkin ennen kyseisen ajanjakson päättymistä päättää hävittämisen sijasta estää mäntyankeroisen leviämisen, jos saastuneen vyöhykkeen halkaisija on yli 20 kilometriä, on todisteita mäntyankeroisen esiintymisestä koko saastuneella vyöhykkeellä ja saatujen kokemusten perusteella näyttää siltä, että mäntyankeroista on asianomaisessa tilanteessa mahdotonta hävittää kyseisellä alueella.
Tällöin toteutetaan liitteessä II esitetyt leviämisen estämistoimenpiteet.
2. Jos jäsenvaltio päättää 1 kohdan mukaisesti soveltaa hävittämistoimenpiteiden sijasta leviämisen estämistoimenpiteitä, sen on ilmoitettava komissiolle päätöksestään perusteluineen.
Kun sovelletaan 1 kohdan toista alakohtaa, komissio tekee asianomaisessa jäsenvaltiossa tutkimuksia tarkistaakseen, täyttyvätkö kyseisessä alakohdassa säädetyt edellytykset.
3. Rajatut alueet, joilla sovelletaan 1 kohdan mukaisia leviämisen estämistoimenpiteitä, on merkittävä sellaisiksi 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetussa luettelossa. Jäsenvaltiot voivat soveltaa leviämisen estämistoimenpiteitä ainoastaan niillä rajatuilla alueilla, jotka on merkitty kyseisessä luettelossa alueiksi, joilla sovelletaan leviämisen estämistoimenpiteitä.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet toteuttaa virallisen vastuuelimen teknisesti pätevä henkilöstö tai muu teknisesti pätevä henkilö, joka toimii virallisen vastuuelimen valvonnassa.
8 artikla
Tiedotus toimijoille ja yleisölle
Silloin kun sovelletaan 6 kohdan mukaisia hävittämistoimenpiteitä tai 7 artiklan mukaisia leviämisen estämistoimenpiteitä, asianomaisten jäsenvaltioiden on säädettävä toimenpiteistä, jotka koskevat tiedottamista asianomaisille toimijoille ja yleisölle.
9 artikla
Kansallisten toimenpiteiden tiedoksiantaminen
1. Jäsenvaltion on annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tiedoksi 6 artiklan mukaiset toimenpiteet, jotka se on toteuttanut tai päättänyt toteuttaa mäntyankeroisen hävittämiseksi, yhden kuukauden kuluessa siitä, kun se on direktiivin 2000/29/EY 16 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tiedottanut mäntyankeroisen esiintymisestä sellaisessa alueensa osassa, jossa sitä ei ole aiemmin tiedetty esiintyvän.
2. Kun jäsenvaltio toteuttaa 6 artiklan mukaisia toimenpiteitä mäntyankeroisen hävittämiseksi, 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteitä koskevan tiedoksiannon on sisällettävä liitteessä I olevassa 2, 3, 4, 5, 7, 8 ja 9 kohdassa esitetyt alttiiden kasvien kaatamista, näytteenottoa, testausta, poistamista ja hävittämistä koskevat toimenpiteet sekä liitteessä I olevassa 6 kohdassa esitettyjen kartoitusten suunnittelu ja järjestäminen, mukaan lukien tarkastusten, näytteiden ja laboratoriotestien lukumäärä.
Kun jäsenvaltio toteuttaa 7 artiklan mukaisia toimenpiteitä mäntyankeroisen leviämisen estämiseksi, 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteitä koskevan tiedoksiannon on sisällettävä alttiiden kasvien kaatamista, näytteenottoa, testausta, poistamista ja hävittämistä koskevat toimenpiteet sekä liitteessä II olevassa 2 ja 3 kohdassa esitettyjen kartoitusten suunnittelu ja järjestäminen, mukaan lukien tarkastusten, näytteiden ja laboratoriotestien lukumäärä.
Toimenpiteitä koskevassa tiedoksiannossa on oltava myös asianomaisille toimijoille ja yleisölle 8 artiklan mukaisesti suunnattujen tiedotustoimien ja 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtävien tarkastusten kuvaus.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille joka vuosi viimeistään 1 päivänä maaliskuuta raportti edellisvuonna 6 ja 7 artiklan mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden tuloksista.
Kyseisessä raportissa on oltava mäntyankeroisen esiintymishavaintojen lukumäärä ja paikat karttoineen, niiden terveydeltään huonojen tai kuolleiden kasvien lukumäärä, jotka on tunnistettu ja kaadettu, joista on otettu näytteet ja jotka on testattu, sekä kyseisten testien tulokset.
4. Jäsenvaltioiden on viimeistään 1 kohdassa tarkoitettua tiedoksiantoa seuraavan vuoden 1 päivänä maaliskuuta annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tiedoksi toimenpiteet, jotka ne ovat päättäneet toteuttaa asianomaisena vuonna mäntyankeroisen hävittämiseksi 6 artiklan mukaisesti.
5. Jos jäsenvaltio päättää estää mäntyankeroisen leviämisen rajatulla alueella 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti, sen on viipymättä toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille oikaistu versio 1 kohdassa tarkoitetusta toimenpiteitä koskevasta tiedoksiannosta.
Kun kyseessä on rajattu alue, jolla sovelletaan 7 artiklan mukaisia leviämisen estämistoimenpiteitä, kyseinen toimenpiteitä koskeva tiedoksianto voi kattaa enintään viiden vuoden ajanjakson. Jos tiedoksianto kattaa yli vuoden pituisen ajanjakson, asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille toimenpiteitä koskevasta ilmoituksesta oikaistu versio viimeistään 31 päivänä lokakuuta sinä vuonna, jona sen kattama aika päättyy.
Jos leviämisen estämistoimenpiteisiin päätetään tehdä merkittäviä muutoksia, kyseisiä toimenpiteitä koskeva tiedoksianto on oikaistava ja toimitettava viipymättä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
10 artikla
Alttiiden kasvien, puutavaran ja kuoren siirto unionissa
1. Alttiita kasveja, puutavaraa ja kuorta saa siirtää rajatuilta alueilta muille kuin rajatuille alueille ja saastuneilta vyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille ainoastaan, jos liitteessä III olevassa 1 jaksossa esitetyt edellytykset täyttyvät.
2. Alttiita kasveja, puutavaraa ja kuorta saa siirtää saastuneilla vyöhykkeillä, joilla sovelletaan hävittämistoimenpiteitä, ainoastaan, jos liitteessä III olevassa 2 jaksossa esitetyt edellytykset täyttyvät.
3. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa alttiiden kasvien, puutavaran ja kuoren siirtoja saastuneilla vyöhykkeillä, joilla sovelletaan leviämisen estämistoimenpiteitä.
11 artikla
Rajatuilta alueilta muille kuin rajatuille alueille ja saastuneilta vyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille tehtävien siirtojen tarkastukset
1. Jäsenvaltion on tehtävä toistuvasti satunnaistarkastuksia alttiille kasveille, puutavaralle ja kuorelle, joita siirretään sen alueella sijaitsevilta rajatuilta alueilta muille kuin rajatuille alueille ja sen alueella sijaitsevilta saastuneilta vyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille.
Kun jäsenvaltio tekee tapauskohtaisen päätöksen tarkastuksen tekopaikasta, sen on tehtävä päätöksensä sen perusteella, millainen on elävien mäntyankeroisten esiintymisriski tarkastettavissa kasveissa, puutavarassa ja kuoressa ottaen huomioon lähetyksen lähtöpaikka, asianomaisten kasvien, puutavaran ja kuoren alttius mäntyankeroiselle sekä se, miten siirrosta vastaava toimija on aiemmin noudattanut tätä päätöstä ja päätöstä 2006/133/EY.
Alttiit kasvit, puutavara ja kuori on tarkastettava seuraavissa paikoissa:
a)
paikat, joissa ne siirretään saastuneelta vyöhykkeeltä puskurivyöhykkeelle;
b)
paikat, joissa ne siirretään puskurivyöhykkeeltä ei-rajatulle alueelle;
c)
niiden määräpaikka puskurivyöhykkeellä; ja
d)
niiden alkuperäpaikka saastuneella vyöhykkeellä, esimerkiksi saha, josta ne siirretään pois saastuneelta vyöhykkeeltä.
Jäsenvaltiot voivat päättää tehdä tarkastuksia muuallakin kuin a-d alakohdassa esitetyissä paikoissa.
Kyseisiin tarkastuksiin on kuuluttava liitteessä III olevassa 1 jaksossa esitettyihin vaatimuksiin liittyvä asiakirjatarkastus, tunnistustarkastus ja, jos kyseisiä vaatimuksia ei ole noudatettu tai jos epäillään niiden noudattamatta jättämistä, kasvien terveyden tarkastus, johon kuuluu testaus mäntyankeroisen esiintymisen havaitsemiseksi.
2. Jäsenvaltion on tehtävä satunnaistarkastuksia alttiille kasveille, puutavaralle ja kuorelle, joita siirretään sen alueen ulkopuolella sijaitsevilta rajatuilta alueilta sen alueella sijaitseville muille kuin rajatuille alueille.
Kyseisiin tarkastuksiin on kuuluttava liitteessä III olevassa 1 jaksossa esitettyihin vaatimuksiin liittyvä asiakirjatarkastus, tunnistustarkastus ja kasvien terveyden tarkastus, johon kuuluu testaus mäntyankeroisen esiintymisen havaitsemiseksi.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten tulokset on annettava tiedoksi komissiolle ja muille jäsenvaltioille kuukausittain ja 2 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten tulokset vuosittain viimeistään 1 päivänä maaliskuuta.
Jos kyseiset tarkastukset osoittavat mäntyankeroisen esiintyvän alttiissa kasveissa, puutavarassa tai kuoressa, jäsenvaltion on viipymättä tiedotettava havainnosta komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
12 artikla
Toimenpiteet, kun 10 artiklaa ei noudateta
Jos 11 artiklassa tarkoitetut tarkastukset osoittavat, että liitteessä III olevaa 1 tai 2 jaksoa ei noudateta, tarkastukset tehneen jäsenvaltion on viipymättä sovellettava vaatimustenvastaiseen materiaaliin jotakin seuraavista toimenpiteistä:
a)
hävittäminen;
b)
siirto virallisessa valvonnassa käsittelylaitokseen, joka on saanut nimenomaisen luvan tähän tarkoitukseen ja jossa materiaali lämpökäsitellään siten, että alttiin puutavaran tai kuoren lämpötila nousee kauttaaltaan vähintään 56 celsiusasteeseen vähintään 30 minuutiksi, mikä varmistaa vapauden elävistä mäntyankeroisista ja elävistä vektoreista;
c)
jos vaatimustenvastainen materiaali on puista pakkausmateriaalia, jota tosiasiallisesti käytetään tavaroiden kuljetukseen, palautus virallisessa valvonnassa lähetyspaikkaan tai pysäytyspaikan läheiseen paikkaan, jossa kyseiset tavarat on pakattava uudelleen ja kyseinen puinen pakkausmateriaali on hävitettävä varmistaen, ettei mäntyankeroisen leviämisriskiä ole, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteen III soveltamista.
13 artikla
Luvan antaminen käsittelylaitoksille
1. Jäsenvaltion, jonka alueella on rajattu alue, on annettava käsittelylaitoksille, joilla on asianmukaiset laitteet, lupa yhden tai useamman seuraavan tehtävän suorittamiseksi liitteen III mukaisesti:
a)
alttiin puutavaran ja kuoren käsittely kyseisen liitteen 1 jakson 2 kohdan a alakohdan ja kyseisen liitteen 2 jakson 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan mukaisesti;
b)
komission direktiivissä 92/105/ETY (6) tarkoitetun kasvipassin antaminen asianomaisessa käsittelylaitoksessa tämän kohdan a alakohdan mukaisesti käsitellylle alttiille puutavaralle ja kuorelle liitteessä III olevan 1 jakson 2 kohdan b alakohdan ja kyseisen liitteen 2 jakson 2 kohdan toisen alakohdan b alakohdan mukaisesti;
c)
puisen pakkausmateriaalin käsittely kyseisen liitteen 1 jakson 3 kohdan a alakohdan ja kyseisen liitteen 2 jakson 3 kohdan mukaisesti; ja
d)
asianomaisen käsittelylaitoksen c alakohdan mukaisesti käsittelemän puisen pakkausmateriaalin merkitseminen liitteessä III olevan 1 jakson 3 kohdan b alakohdan ja kyseisen liitteen 2 jakson 3 kohdan mukaisesti noudattaen FAO:n kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevan kansainvälisen standardin nro 15 liitettä II.
Kyseisistä laitoksista käytetään jäljempänä nimitystä ’luvan saaneet käsittelylaitokset’.
2. Luvan saaneiden käsittelylaitosten on varmistettava käsitellyn puutavaran, kuoren ja puisen pakkausmateriaalin jäljitettävyys.
14 artikla
Merkintälupa
1. Jäsenvaltion, jonka alueella on rajattu alue, on annettava puisen pakkausmateriaalin tuottajille, joilla on asianmukaiset välineet, lupa merkitä FAO:n kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevan kansainvälisen standardin nro 15 liitettä II noudattaen puinen pakkausmateriaali, jonka ne ovat valmistaneet luvan saaneen käsittelylaitoksen käsittelemästä puutavarasta, jonka mukana on direktiivissä 92/105/ETY tarkoitettu kasvipassi.
Kyseisistä tuottajista käytetään jäljempänä nimitystä ’luvan saaneet puisen pakkausmateriaalin tuottajat’.
2. Luvan saaneiden puisen pakkausmateriaalin tuottajien on käytettävä puisen pakkausmateriaalin tuotantoon yksinomaan nimenomaisesti tähän tarkoitukseen luvan saaneesta käsittelylaitoksesta tulevaa puutavaraa, jonka mukana on direktiivissä 92/105/ETY tarkoitettu kasvipassi, ja varmistettava, että tähän tarkoitukseen käytetty puutavara voidaan jäljittää takaisin asianomaiseen käsittelylaitokseen.
15 artikla
Luvan saaneiden käsittelylaitosten ja luvan saaneiden puisen pakkausmateriaalin tuottajien valvonta
Jäsenvaltioiden on valvottava luvan saaneita käsittelylaitoksia ja luvan saaneita puisen pakkausmateriaalin tuottajia sen varmistamiseksi, että nämä suorittavat luvassa esitetyt tehtävänsä asianmukaisesti.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että valvonnan toteuttaa virallisen vastuuelimen teknisesti pätevä henkilöstö tai muu teknisesti pätevä henkilö, joka toimii virallisen vastuuelimen valvonnassa.
16 artikla
Luvan saaneiden käsittelylaitosten ja luvan saaneiden puisen pakkausmateriaalin tuottajien luvan peruutus
1. Jos luvan myöntänyt jäsenvaltio saa tietää, että luvan saaneen käsittelylaitoksen käsittelemässä alttiissa puutavarassa, kuoressa tai puisessa pakkausmateriaalissa esiintyy mäntyankeroista, sen on peruutettava lupa viipymättä.
Jos luvan myöntänyt jäsenvaltio saa tietää, että luvan saaneen puisen pakkausmateriaalin tuottajan merkitsemässä alttiissa puisessa pakkausmateriaalissa esiintyy mäntyankeroista, sen on peruutettava lupa viipymättä.
2. Jos luvan myöntänyt jäsenvaltio saa tietää, että luvan saanut käsittelylaitos tai luvan saanut puisen pakkausmateriaalin tuottaja ei suorita luvassa esitettyjä tehtäviään asianmukaisesti, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että 13 ja 14 artiklaa noudatetaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.
17 artikla
Luvan saaneiden käsittelylaitosten ja luvan saaneiden puisen pakkausmateriaalin tuottajien luettelo
1. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle, jos se antaa 13 artiklan mukaisesti luvan käsittelylaitokselle tai 14 artiklan mukaisesti luvan puisen pakkausmateriaalin tuottajalle tai kun se peruuttaa tällaisen luvan.
2. Komissio laatii luettelon luvan saaneista käsittelylaitoksista ja luvan saaneista puisen pakkausmateriaalin tuottajista sekä toimittaa kyseisen luettelon jäsenvaltioille. Luettelon A osassa luetellaan luvan saaneet käsittelylaitokset. Luettelon B osassa luetellaan luvan saaneet puisen pakkausmateriaalin tuottajat. Luetteloa päivitetään jäsenvaltioilta saatujen tietojen perusteella.
18 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätös 2006/133/EY.
19 artikla
Uudelleentarkastelu
Tätä päätöstä on tarkasteltava uudelleen viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2015.
20 artikla
Soveltamispäivä
Liitteessä III olevan 1 jakson 2 kohdan a alakohdan toista virkettä ja kyseisen liitteen 2 jakson 2 kohdan c alakohdan toista virkettä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013.
21 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 26 päivänä syyskuuta 2012.