РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 331/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на програма за обмен, помощ и обучение за защита на еврото срещу фалшифициране (програма „Перикъл 2020“) и за отмяна на решения на Съвета 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 133 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът и държавите членки сами са си поставили за цел да приемат мерките, необходими за използването на еврото като единна парична единица. Тези мерки включват защита на еврото срещу фалшифициране и свързаните с него измами, като по този начин се повиши ефективността на икономиката на Съюза и се осигури устойчивост на публичните финанси.
(2)
Регламент (ЕО) № 1338/2001 на Съвета (3) предвижда обмен на информация, сътрудничество и взаимна помощ, като по този начин изгражда хармонизирана рамка за защита на еврото. Действието на посочения регламент бе разширено с Регламент (ЕО) № 1339/2001 на Съвета (4) по отношение на онези държави членки, които не са приели еврото като своя единна парична единица, така че да се осигури равностойно ниво на защита за еврото в целия Съюз.
(3)
Действията, целящи насърчаване на обмена на информация и персонал, техническа и научна помощ и специализирано обучение, подпомагат значително защитата на единната парична единица на Съюза срещу фалшифициране и свързаните с това измами, и следователно и постигането на високо и равностойно ниво на защита в целия Съюз, като същевременно демонстрират способността на Съюза да се справи с тежката организирана престъпност.
(4)
Програмата за защита на еврото срещу фалшифициране (програмата „Перикъл“) допринася за повишаване на осведомеността на гражданите на Съюза, като подобрява защитата на еврото, най-вече чрез редовно оповестяване на резултатите от подкрепяните от тази програма действия.
(5)
Помощта за такива действия, оказвана в миналото по линия на решения 2001/923/ЕО (5) и 2001/924/ЕО (6) на Съвета, които впоследствие са били изменени и допълнени с решения 2006/75/ЕО (7), 2006/76/ЕО (8), 2006/849/ЕО (9) и 2006/850/ЕО (10) на Съвета позволи засилването на действията на Съюза и държавите членки в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране. Целите на програма „Перикъл“ както за периода 2002-2006 г., така и за периода 2007-2013 г. бяха успешно постигнати.
(6)
В своята оценка на въздействието, извършена през 2011 г., за да прецени дали програмата „Перикъл“ следва да бъде продължена, Комисията достигна до заключението, че програмата „Перикъл“ следва да бъде подновена с подобрени цели и методология.
(7)
Препоръката в оценката на въздействието беше, че следва да се продължат и допълнително да се развият действията в областта на защитата на еврото срещу фалшифициране на равнището на Съюза и на държавите членки, като се вземат предвид новите предизвикателства в контекста на бюджетните ограничения. Съгласно новата програма „Перикъл 2020“, предложенията, представяни от участващите държави членки, могат да включват участници от трети държави, ако тяхното участие е важно за защитата на еврото.
(8)
Следва да се гарантира, че програма „Перикъл 2020“ е съвместима с други релевантни програми и действия и ги допълва. Следователно, с оглед изпълнението на програмата „Перикъл 2020“, в рамките на комитета, посочен в Регламент (ЕО) № 1338/2001, Комисията следва да проведе всички необходими консултации с основните участващи страни (по-специално компетентните национални органи, определени от държавите членки, Европейската централна банка и Европол) за да оцени нуждите във връзка със защитата на еврото и по-специално по отношение на обмена, помощта и обучението.
(9)
Програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага при пълно спазване на разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11). В съответствие с посочения регламент, не се допуска единствената цел на безвъзмездните средства да бъде закупуване на оборудване. Безвъзмездните средства имат за цел да подкрепят финансово дейност, предназначена да подпомогне постигането на цел на политиката на Съюза.
(10)
Значението на еврото като световна валута изисква подходящо равнище на защита на международно ниво, която може да бъде постигната чрез предоставяне на средства за закупуване на оборудване, което да бъде използвано от агенции на трети държави при разследване на случаи на фалшифициране на еврото.
(11)
Оценката на програмата „Перикъл“, извършена със заинтересованите страни, свидетелства за добавената стойност на тази програма, а именно високо ниво на сътрудничество между държавите членки и с трети държави, както и взаимно допълване с действия, предприемани на национално ниво, което води до повишена ефективност. Очаква се продължаването на програма „Перикъл“ на равнището на Съюза да допринесе съществено за поддържане и по-нататъшно повишаване на високото ниво на защита на еврото, съчетано със засилено трансгранично сътрудничество, обмен и помощ. Успоредно с това чрез колективно организираните действия и обществени поръчки ще бъдат постигнати общи икономии за разлика от евентуални самостоятелни национални инициативи.
(12)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета независим междинен доклад за оценка относно изпълнението на програмата „Перикъл 2020“ и окончателен доклад за оценка относно постигането на целите ѝ.
(13)
Настоящият регламент спазва принципите на добавена стойност и пропорционалност. Програма „Перикъл 2020“ следва да улеснява сътрудничеството сред държавите членки и между Комисията и държавите членки с цел защита на еврото срещу фалшифициране, без да отнема отговорностите на държавите членки и като използва ресурсите по-ефикасно, отколкото би могло да се постигне на национално ниво. Действията на равнище на Съюза са необходими и обосновани, тъй като е ясно, че те помагат на държавите членки при колективната защита на еврото и насърчават използването на общи структури на Съюза с цел увеличаване на сътрудничеството и обмена на информация между компетентните органи.
(14)
Програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага за период от седем години, за да се изравни продължителността ѝ с тази на многогодишната финансова рамка, предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (12).
(15)
С цел гарантиране на еднакви условия за изпълнението на програмата „Перикъл 2020“, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Комисията следва да приема годишните работни програми, в които се определят приоритетите, разбивката на бюджета и критериите за оценяване във връзка с безвъзмездните средства за действия. В рамките на посочения в Регламент (ЕО) № 1338/2001 комитет Комисията следва да обсъжда с държавите членки прилагането на настоящия регламент. Изключителни и надлежно обосновани случаи, за които е необходимо увеличение на съфинансирането с цел държавите членки да разполагат с повече икономическа гъвкавост, като по този начин получават възможност да реализират и завършват по удовлетворителен начин проекти за защита и гарантиране на еврото, следва да бъдат част от годишната работна програма.
(16)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за цялата продължителност на програмата „Перикъл 2020“, който представлява основната референтна сума, по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и относно доброто финансово управление (13), за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(17)
С цел да се осигури известна гъвкавост при разпределението на средствата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз с оглед промени в индикативното разпределение на тези средства. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(18)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства и, когато е необходимо, административни и финансови санкции.
(19)
Решения 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО следва да се отменят. За целите на изпълнението на финансовите ангажименти, свързани с действията, предвидени по посочените решения следва да се предвидят преходни мерки.
(20)
Целесъобразно е да се осигури плавно преминаване без прекъсване от програмата „Перикъл“ към програмата „Перикъл 2020“, както и продължителността на програмата „Перикъл 2020“ да бъде приведена в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013. Поради това програмата „Перикъл 2020“ следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Създава се многогодишна програма за действие с цел насърчаване на действия за защита и гарантиране на еврото срещу фалшифициране и свързаните с това измами „Перикъл 2020“ („Програмата“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Добавена стойност
Програмата активно насърчава и води до повишаване на транснационалното сътрудничество за защита на еврото в рамките на и извън Съюза, както и с търговските партньори на Съюза, като същевременно се обръща внимание на онези държави членки или трети държави, в които се отбелязват най-високи равнища на фалшифициране на еврото, както това сочат съответните доклади, съставени от компетентните органи.Това сътрудничество допринася за по-голяма ефективност на защитата на еврото чрез обмен на най-добри практики, общи стандарти и съвместно специализирано обучение.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е предотвратяване и борба с фалшифицирането и свързаните с това измами, като по този начин се повиши конкурентоспособността на икономиката на Съюза и се осигури устойчивост на публичните финанси.
Член 4
Специфична цел
Специфичната цел на Програмата е да защитава евробанкнотите и монетите от фалшифициране и свързаните с него измами чрез подпомагане и допълване на мерките, предприемани от държавите членки, и оказване на съдействие на компетентните национални органи и органи на Съюза в усилията им да развиват тясно и редовно сътрудничество и да обменят най-добри практики помежду си и с Комисията, като в него бъдат включени по целесъобразност и трети държави и международни организации.
Постигането на тази цел се преценява, inter alia, чрез ефективността на действията на финансовите, техническите, правоприлагащите и съдебните органи, измервана посредством броя на откритите фалшификати, на разбитите незаконни работилници за фалшифициране, на арестувани лица и наложени санкции.
Член 5
Органи, отговарящи на условията за финансиране
Органите, които отговарят на условията за финансиране по линия на Програмата, са компетентните национални органи според определението на член 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1338/2001.
Член 6
Участие в Програмата
1. Държави участнички са държавите членки, които са приели еврото за своя единна парична единица.
2. Представяните от държавите членки, посочени в параграф 1, предложения могат да включват участници от трети държави, ако това е важно за изпълнението на общата и специфичната цели, посочени съответно в членове 3 и 4.
Член 7
Целеви групи и съвместни действия
1. Програмата цели участието на следните групи:
а)
персонала на ведомствата, ангажирани в откриването и борбата срещу фалшифицирането,по-специално полицейски части и финансови административни структури в зависимост от техните специфични функции на национално равнище;
б)
служители на разузнаването;
в)
представители на националните централни банки, монетните дворове, търговските банки и други финансови посредници, по-специално по отношение на задълженията на финансовите институции;
г)
съдебни служители, специализирани адвокати и представители на съдебната власт в тази област;
д)
всяка друга засегната група специалисти като търговско-промишлени палати или подобни структури, които могат да осигурят достъп до малки и средни предприятия, търговци на дребно и дружества за транспортиране на пари и ценности.
2. Действията по Програмата могат да бъдат организирани съвместно от Комисията и други партньори, които разполагат със съответните експертни познания, като:
а)
националните централни банки и Европейската централна банка (ЕЦБ);
б)
националните центрове за анализи (НЦА) и националните центрове за анализ на монетите (НЦАМ);
в)
Европейския технически и научен център и монетните дворове;
г)
Европол, Евроюст и Интерпол;
д)
националните централни служби за борба с фалшифицирането, предвидени в член 12 от Международната конвенция за премахване и преследване фабрикуването на фалшиви парични знаци, подписана в Женева на 20 април 1929 г. (14), както и другите специализирани служби за предотвратяване, разкриване и преследване на фалшифицирането;
е)
специализирани органи в областта на техниката по възпроизвеждане и по удостоверяване, печатари и гравьори;
ж)
други органи, различни от изброените в букви а) - е), които предлагат специфични експертни познания, включително при нужда, такива органи от трети държави и по-специално от присъединяващите се държави и от държавите кандидатки;както и
з)
частни субекти, които са развили и имат доказани технически познания, и екипи, специализирани в разпознаването на фалшифицирани банкноти и монети.
Член 8
Допустими действия
1. Програмата взема предвид транснационалните и мултидисциплинарни аспекти на борбата срещу фалшифицирането и насърчава най-добрите практики, адаптирани спрямо националните особености на всяка държава членка.
2. Програмата предоставя при условията, определени в годишната работна програма, посочена в член 11, финансово подпомагане за следните действия:
а)
обмен и разпространение на информация, по-конкретно чрез организирането на семинари и срещи, включително обучение, целеви стажове и обмен на персонал на компетентните национални органи и други подобни действия. Обменът на информация, inter alia е насочен към:
-
методологиите за мониторинг и анализ на икономическото и финансовото въздействие на фалшифицирането,
-
функционирането на базите данни и на системите за ранно предупреждаване,
-
използването на детекторни уреди с компютърно дублиране на данни,
-
методите за проверка и разследване,
-
научната помощ, по-специално научни бази данни и следене на технологичните новости,
-
защитата на еврото извън Съюза,
-
научноизследователски действия,
-
предоставянето на специализирани оперативен експертен опит и познания;
б)
техническа, научна и оперативна подкрепа, когато тя е необходима като част от Програмата, включваща по-специално:
-
всякакви целесъобразни мерки, водещи до съставяне на равнището на Съюза на педагогически помагала, като справочник със законодателство на Съюза, информационни бюлетини, практически ръководства, глосари и речници, бази данни, особено в областта на научната помощ или на технологичните новости)или приложения за компютърна поддръжка като софтуер,
-
съответни проучвания, които представляват интерес от мултидисциплинарна и трансгранична гледна точка,
-
разработването на механизми и методи за техническа помощ за улесняване на действията по разкриване на равнището на Съюза,
-
финансово подпомагане на сътрудничеството при операции, в които са ангажирани поне две държави, когато такова подпомагане не се предоставя по други програми на европейските институции и органи;
в)
безвъзмездни средства за финансиране на закупуването на оборудване, което да се използва от специализирани органи за борба срещу фалшифицирането за защита на еврото, в съответствие с член 10, параграф 3.
ГЛАВА II
ФИНАНСОВА РАМКА
Член 9
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. е в размер на 7 344 000 EUR (по текущи цени).
2. В рамките на финансовия пакет за Програмата средствата за допустимите действия по член 8, параграф 2 се разпределят в съответствие с индикативното разпределение на средствата, посочено в приложението.
Комисията не се отклонява от това индикативно разпределение на средствата с повече от 10 %. Ако се окаже необходимо да се превиши това ограничение, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 14, с цел да измени индикативното разпределение на средствата, посочено в приложението.
3. Годишните бюджетни кредити се одобряват от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
Член 10
Видове финансово подпомагане и съфинансиране
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовото подпомагане в рамките на Програмата за допустимите действия, изброени в член 8, параграф 2, се извършва под формата на:
а)
безвъзмездни средства; или
б)
обществени поръчки.
3. Закупуването на оборудване не може да бъде единственият компонент на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства.
4. Нивото на съфинансиране за безвъзмездни средства, отпуснати по Програмата, не надвишава 75 % от допустимите разходи. В изключителни и надлежно обосновани случаи, определени в годишните работни програми по член 11, нивото на съфинансиране не може да надвишава 90 % от допустимите разходи.
5. Когато допустимите действия, предвидени в член 8, параграф 2 се организират съвместно от Комисията и ЕЦБ, Евроюст, Европол или Интерпол, възникналите разходи се разпределят между тях. Във всеки случай всеки от тях поема командировъчните разходи и разходите за настаняване на собствените си гостуващи лектори.
Член 11
Годишни работни програми
За целите на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми.
Всяка годишна работна програма изпълнява общата и специфичните цели, посочени съответно в членове 3 и 4, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети, в съответствие с тези обща и специфична цели, включително индикативното разпределение на средствата и метода на изпълнение;
б)
за безвъзмездните средства: основните критерии за подбор и максималното допустимо ниво на съфинансиране.
Средствата, разпределени за действия в областта на комуникацията в рамките на Програмата, допринасят също и за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел, посочена в член 3.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по Програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (16), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или каквато и да е друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани в рамките на Програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответната си компетентност.
ГЛАВА III
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНЯВАНЕ И ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ
Член 13
Мониторинг и оценяване
1. Програмата се изпълнява от Комисията в сътрудничество с държавите членки чрез редовни консултации по време на различните етапи от изпълнението на Програмата в рамките на комитета, посочен в Регламент (ЕО) № 1338/2001, като се вземат предвид съответните мерки, предприети от други компетентни органи, и по-специално от ЕЦБ и Европол.
2. Комисията се стреми да осигури последователност и допълване между Програмата и други приложими програми и действия на равнището на Съюза.
3. Комисията предоставя годишна информация за резултатите от Програмата на Европейския парламент и на Съвета. В нея се включва информация относно последователността и допълването с други приложими програми и действия на равнището на Съюза. Комисията непрекъснато разпространява резултатите от действията, подкрепяни по линия на Програмата. Всички участващи държави и други бенефициери предоставят на Комисията всички необходими данни и информация с оглед на осъществяването на мониторинга и оценяването на Програмата.
4. Комисията извършва оценяване на програмата. В срок до 31 декември 2017 г. Комисията представя независим междинен доклад за оценка относно постигането на целите по всички мерки (от гледна точка на резултатите и въздействията), ефикасното и ефективно от гледна точка на разходите използване на ресурсите и неговата добавена стойност за Съюза. Докладът за оценка се изготвя с цел да предостави информация с оглед на вземането на решение за подновяване, изменяне или преустановяване на мерките. В оценката освен това се разглеждат възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност, продължаващата значимост на всички цели, както и приносът на мерките за приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. В оценката се вземат предвид резултатите от оценяването на дългосрочното въздействие на предходните мерки.
5. Оценката на въздействието в по-дългосрочен план и на трайността на ефекта от Програмата също се прави по такъв начин, че да предостави информация с оглед на вземането на решение за евентуално подновяване, изменение или преустановяване на последваща програма.
6. Освен това в срок до 31 декември 2021 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за оценка относно постигането на целите на Програмата.
Член 14
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на определените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Отмяна
Отменят се решения 2001/923/ЕО, 2001/924/ЕО, 2006/75/ЕО, 2006/76/ЕО, 2006/849/ЕО и 2006/850/ЕО.
Въпреки това финансовите задължения, свързани с действия, провеждани съгласно тези решения, продължават да се уреждат от тези решения до изпълнението на тези задължения.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 331/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
tietojenvaihtoa, avunantoa ja koulutusta koskevan toimintaohjelman perustamisesta euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä (Perikles 2020 -ohjelma) sekä neuvoston päätösten 2001/923/EY, 2001/924/EY, 2006/75/EY, 2006/76/EY, 2006/849/EY ja 2006/850/EY kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Unioni ja jäsenvaltiot ovat asettaneet tavoitteekseen säätää toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen euron käytössä yhteisenä rahana. Nämä toimenpiteet sisältävät euron suojaamisen rahanväärennykseltä ja siihen liittyviltä petoksilta, ja ne parantavat näin unionin talouden tehokkuutta sekä varmistavat julkisen talouden kestävyyden.
(2)
Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1338/2001 (3) säädetään tietojenvaihdosta, yhteistyöstä ja keskinäisestä avunannosta ja luodaan siten yhtenäiset puitteet euron suojaamiselle. Kyseisen asetuksen vaikutukset on neuvoston asetuksella (EY) N:o 1339/2001 (4) laajennettu koskemaan jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa yhteiseksi rahakseen, samantasoisen suojan varmistamiseksi eurolle koko unionissa.
(3)
Toimilla, joiden tavoitteena on edistää tietojen ja henkilöiden vaihtoa, teknistä ja tieteellistä apua ja erikoiskoulutusta, tuetaan merkittävästi unionin yhteisen rahan suojaamista rahanväärennykseltä ja siihen liittyviltä petoksilta, saavutetaan korkeatasoinen ja yhdenmukainen suoja koko unionissa ja osoitetaan samalla, että unioni kykenee torjumaan vakavaa järjestäytynyttä rikollisuutta.
(4)
Euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä perustetulla toimintaohjelmalla (Perikles-ohjelma) lisätään unionin kansalaisten tietoisuutta ja parannetaan euron suojaa, etenkin tiedottamalla jatkuvasti ohjelmasta tuettavien toimien tuloksista.
(5)
Tällaisille toimille tähän mennessä annettu tuki, joka perustuu neuvoston päätöksiin 2001/923/EY (5) ja 2001/924/EY (6), joita on myöhemmin muutettu ja joiden voimassaoloa on jatkettu ja soveltamisalaa laajennettu neuvoston päätöksillä 2006/75/EY (7), 2006/76/EY (8), 2006/849/EY (9) ja 2006/850/EY (10), on antanut unionille ja jäsenvaltioille mahdollisuuden tehostaa toimiaan, joilla euroa suojataan rahanväärennykseltä. Perikles-ohjelman tavoitteet on saavutettu sekä kaudella 2002-2006 että kaudella 2007-2013.
(6)
Arvioituaan vuonna 2011 tekemässään vaikutustenarvioinnissa sitä, olisiko Perikles-ohjelmaa jatkettava, komissio katsoi, että Perikles-ohjelma olisi uusittava ja samalla sen tavoitteita ja menetelmiä olisi parannettava.
(7)
Vaikutustenarviointiin sisältyneiden suositusten mukaan toimia euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä olisi jatkettava ja kehitettävä edelleen unionin ja jäsenvaltioiden tasolla ja samalla olisi otettava huomioon tiukan budjettikurin asettamat uudet haasteet. Uudessa ohjelmassa eli Perikles 2020 -ohjelmassa osallistuvien jäsenvaltioiden ehdotuksiin voi sisältyä myös osallistujia kolmansista maista, jos niiden osallistuminen on tärkeää euron suojaamiseksi.
(8)
Olisi varmistettava, että Perikles 2020 -ohjelma on johdonmukainen muiden asian kannalta merkityksellisten ohjelmien ja toimien kanssa ja täydentää niitä. Tämän vuoksi komission olisi Perikles 2020 -ohjelman soveltamiseksi kuultava asetuksessa (EY) N:o 1338/2001 tarkoitetussa komiteassa kaikkia euron suojaamisesta päävastuussa olevia toimijoita (erityisesti jäsenvaltioiden nimeämiä toimivaltaisia kansallisia viranomaisia, Euroopan keskuspankkia ja Europolia) euron suojaamistarpeiden arvioimiseksi varsinkin tietojenvaihdon, avunannon ja koulutuksen alalla.
(9)
Perikles 2020 -ohjelma olisi pantava täytäntöön noudattaen täysimääräisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (11) säännöksiä. Tuon asetuksen mukaan avustusta ei voida myöntää yksinomaan laitehankintoja varten. Avustuksen tarkoituksena on rahoittaa toimintaa, jolla pyritään edistämään unionin toimintapoliittisen tavoitteen toteutumista.
(10)
Euron suuri merkitys maailmanlaajuisena valuuttana edellyttää kansainvälisellä tasolla riittävää suojaa, mihin päästään tarjoamalla rahoitusta sellaisia laitehankintoja varten, jotka on tarkoitettu euroväärennöksiä tutkivien kolmansien maiden yksiköiden käyttöön.
(11)
Sidosryhmien kanssa suoritettu Perikles-ohjelman arviointi osoittaa tuon ohjelman tuoman lisäarvon, joka perustuu korkeatasoiseen yhteistyöhön jäsenvaltioiden kesken ja kolmansien maiden kanssa, sekä sen täydentävyyden kansallisen tason toimien kanssa, mikä johtaa parantuneeseen tehokkuuteen. Perikles-ohjelman jatkamisen unionin tasolla odotetaan osaltaan merkittävästi ylläpitävän ja entisestään parantavan euron korkeatasoista suojaa, kun samassa yhteydessä tehostetaan rajat ylittävää yhteistyötä, tietojenvaihtoa ja avunantoa. Samalla saavutetaan yleisesti säästöjä, kun mahdollisten yksittäisten kansallisten aloitteiden sijaan järjestetään yhteisiä toimia ja hankintoja.
(12)
Komission olisi esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle riippumaton väliarviointikertomus Perikles 2020 -ohjelman täytäntöönpanosta ja lopullinen arviointikertomus sen tavoitteiden saavuttamisesta.
(13)
Tässä asetuksessa noudatetaan lisäarvoa ja suhteellisuutta koskevia periaatteita. Perikles 2020 -ohjelmalla olisi helpotettava jäsenvaltioiden keskinäistä sekä komission ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, jotta ne voivat suojata euroa rahanväärennykseltä, tämän vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvollisuuksiin, ja käyttämällä resursseja tehokkaammin kuin kansallisella tasolla olisi mahdollista. Unionin tason toimet ovat tarpeellisia ja oikeutettuja, koska niillä autetaan selkeästi jäsenvaltioiden yhteisiä pyrkimyksiä suojata euroa ja rohkaistaan käyttämään unionin yhteisiä rakenteita toimivaltaisten viranomaisten välisen yhteistyön ja tietojenvaihdon lisäämiseksi.
(14)
Perikles 2020 -ohjelman olisi oltava voimassa seitsemän vuotta, jotta sen kesto olisi yhdenmukainen neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (12) säädetyn monivuotisen rahoituskehyksen keston kanssa.
(15)
Jotta voidaan varmistaa Perikles 2020 -ohjelman yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Komission olisi hyväksyä vuotuiset työohjelmat, joissa määritetään painopisteet, talousarviovarojen jakautuminen ja arviointiperusteet toimille myönnettäviä avustuksia varten. Komission olisi keskusteltava tämän asetuksen soveltamisesta jäsenvaltioiden kanssa asetuksessa (EY) N:o 1338/2001 tarkoitetussa komiteassa. Asianmukaisesti perustellut poikkeustapaukset, joissa on tarpeen korottaa osarahoituksen osuutta jäsenvaltioiden taloudellisen joustovaran lisäämiseksi, jotta ne voivat toteuttaa ja saattaa päätökseen hankkeita euron suojaamiseksi ja turvaamiseksi tyydyttävällä tavalla, olisi sisällytettävä vuotuisiin työohjelmiin.
(16)
Tässä asetuksessa vahvistetaan Perikles 2020 -ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, joita Euroopan parlamentin ja neuvoston on määrä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (13) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(17)
Jotta varoja voitaisiin kohdentaa jossain määrin joustavasti, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti näiden varojen ohjeellisen kohdentamisen muuttamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(18)
Unionin taloudelliset edut olisi suojattava menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa oikeasuhtaisin toimenpitein, joita ovat säännönvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset.
(19)
Päätökset 2001/923/EY, 2001/924/EY, 2006/75/EY, 2006/76/EY, 2006/849/EY ja 2006/850/EY olisi kumottava. Olisi säädettävä siirtymätoimenpiteistä kyseisten päätösten nojalla toteutettaviin toimiin liittyvien rahoitusvelvoitteiden täyttämiseksi.
(20)
On asianmukaista varmistaa joustava ja keskeytyksetön siirtyminen Perikles-ohjelman ja Perikles 2020 -ohjelman välillä sekä yhdenmukaistaa Perikles 2020 -ohjelman kesto asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 kanssa. Tästä syystä Perikles 2020 -ohjelmaa olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tällä asetuksella perustetaan 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi kaudeksi monivuotinen toimintaohjelma ”Perikles 2020”, jäljempänä ’ohjelma’, edistämään toimia, joilla suojataan ja turvataan euro rahanväärennykseltä ja siihen liittyviltä petoksilta.
2 artikla
Lisäarvo
Ohjelmalla edistetään aktiivisesti ja lisätään euron suojaamiseen liittyvää rajat ylittävää yhteistyötä unionissa ja sen ulkopuolella sekä unionin kauppakumppanien kanssa ja kiinnitetään huomiota myös niihin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin, joissa toimivaltaisten viranomaisten asiaa käsittelevät kertomukset osoittavat tapahtuneen eniten euroväärennöksiä. Tällainen yhteistyö auttaa tehostamaan euron suojaamista parhaiden käytänteiden vaihdon, yhteisten vaatimusten ja yhteisen erikoiskoulutuksen keinoin.
3 artikla
Yleistavoite
Ohjelman yleistavoitteena on ehkäistä ja torjua rahanväärennystä ja siihen liittyviä petoksia sekä parantaa näin unionin talouden kilpailukykyä ja varmistaa julkisen talouden kestävyys.
4 artikla
Erityistavoite
Ohjelman erityistavoitteena on suojata euroseteleitä ja -kolikoita rahanväärennykseltä ja siihen liittyviltä petoksilta tukemalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden toimenpiteitä sekä auttamalla jäsenvaltioiden ja unionin tason toimivaltaisia viranomaisia niiden pyrkimyksissä kehittää läheistä ja säännöllistä yhteistyötä sekä parhaiden käytänteiden vaihtoa keskenään ja komission kanssa; yhteistyöhön otetaan tarvittaessa mukaan myös kolmansia maita ja kansainvälisiä järjestöjä.
Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan muun muassa teknisen alan sekä vero-, oikeus- ja lainvalvontaviranomaisten toimien tehokkuuden perusteella, mitä arvioidaan tarkastelemalla havaittujen rahanväärennösten, suljettujen rahanväärennyspisteiden ja pidätettyjen henkilöiden lukumäärää sekä määrättyjä seuraamuksia.
5 artikla
Tukikelpoiset elimet
Asetuksen (EY) N:o 1338/2001 2 artiklan b alakohdassa määritellyt toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat elimiä, joille voidaan myöntää ohjelmasta rahoitusta.
6 artikla
Ohjelmaan osallistuminen
1. Osallistuvia maita ovat ne jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet euron yhteiseksi rahakseen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden tekemiin ehdotuksiin voi sisältyä osallistujia kolmansista maista, jos se on tärkeää 3 ja 4 artiklassa säädettyjen yleis- ja erityistavoitteiden saavuttamiseksi.
7 artikla
Kohderyhmät ja yhteiset toimet
1. Ohjelmalla pyritään seuraavien ryhmien osallistumiseen:
a)
rahanväärennyksen paljastamiseen ja torjuntaan osallistuvien toimivaltaisten yksikköjen henkilöstö; näitä ovat erityisesti poliisi ja verohallinto niiden kansallisen tason tehtävien mukaisesti;
b)
tiedustelupalvelun henkilöstö;
c)
kansallisten keskuspankkien, rahapajojen, liikepankkien ja muiden rahoituksen välittäjien edustajat, erityisesti rahoituslaitosten velvoitteiden osalta;
d)
alalla toimivat tuomarit, lakimiehet ja oikeuslaitoksen jäsenet,
e)
muut erityisryhmät, joita asia koskee, kuten kauppakamarit ja teollisuuden järjestöt tai muut näihin verrattavat ryhmittymät, jotka ovat yhteydessä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, vähittäiskauppoihin ja arvokuljetusyrityksiin.
2. Komissio voi järjestää ohjelmaan kuuluvia toimia yhdessä muiden kumppanien kanssa, joilla on asiantuntemusta alalta; näitä ovat muun muassa
a)
kansalliset keskuspankit ja Euroopan keskuspankki, jäljempänä ’EKP’;
b)
kansalliset setelien tutkimuskeskukset ja metallirahojen tutkimuskeskukset;
c)
Euroopan teknis-tieteellinen eurometallirahaväärennösten analysointi- ja luokittelukeskus ja rahapajat;
d)
Europol, Eurojust ja Interpol;
e)
väärän rahan valmistamisen vastustamiseksi Genevessä 20 päivänä huhtikuuta 1929 allekirjoitetun kansainvälisen yleissopimuksen (14) 12 artiklassa tarkoitetut rahanväärennyksen estämisestä vastaavat kansalliset keskustoimistot sekä muut rahanväärennyksen ehkäisyyn, paljastamiseen ja torjuntaan erikoistuneet yksiköt;
f)
erikoisalojen edustajat, jotka toimivat monistustekniikan ja aitouden tarkistamistekniikan sekä paino- ja kaiverruslaitteiden aloilla;
g)
muut kuin a-f alakohdassa tarkoitetut elimet, jotka tarjoavat erityisasiantuntemusta, tarvittaessa myös kolmansista maista ja varsinkin unioniin liittyvistä valtioista ja ehdokasmaista olevat tällaiset elimet; sekä
h)
yksityiset yhteisöt, jotka ovat kehittäneet seteli- ja kolikkoväärennösten tunnistamiseen tarvittavaa teknistä tietämystä ja tähän erikoistuneita ryhmiä ja esittäneet siitä näyttöä.
8 artikla
Tukikelpoiset toimet
1. Ohjelmaa toteutettaessa on otettava huomioon rahanväärennyksen torjunnan ylikansalliset ja monialaiset näkökohdat ja edistettävä kunkin jäsenvaltion kansallisiin erityispiirteisiin mukautettuja parhaita käytäntöjä.
2. Ohjelmasta annetaan 11 artiklassa tarkoitetuissa vuotuisissa työohjelmissa vahvistettujen ehtojen mukaisesti rahoitustukea seuraaviin toimiin:
a)
tietojen vaihto ja levitys, jossa keskitytään työpajojen, kokousten ja seminaarien järjestämiseen, koulutus mukaan lukien, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten henkilöstön kohdistettuun sijoittamiseen ja vaihtoon sekä muihin vastaaviin toimiin. Tietojenvaihdossa keskitytään muun muassa seuraaviin seikkoihin:
-
menetelmät, joilla seurataan ja analysoidaan rahanväärennyksen taloudellisia ja rahoitustoimintaan liittyviä vaikutuksia;
-
tietokantojen ja pikahälytysjärjestelmien toiminta;
-
tietokonesovellusten käyttäminen väärän rahan paljastamisvälineissä;
-
tutkinta- ja tiedustelumenetelmät;
-
tieteellinen apu, varsinkin tieteelliset tietokannat sekä teknologian ja uutuuksien seuranta;
-
euron suojaaminen unionin ulkopuolella;
-
tutkimustoimet;
-
operatiivisen erikoisosaamisen tarjoaminen;
b)
ohjelman osana tarpeellisena pidettävä tekninen, tieteellinen ja operatiivinen apu, erityisesti:
-
asianmukaiset toimenpiteet, joiden avulla unionin tasolla kehitetään opetusvälineitä, kuten unionin säädösopas, tiedotteet, käsikirjat, sanastot ja sanaluettelot, tietopankit, erityisesti ne, jotka koskevat tieteellistä apua ja teknologian seurantaa, tai tietotekniset sovellukset kuten ohjelmistot;
-
monialaisesti ja monikansallisesti suuntautunet asiaan liittyvät tutkimukset;
-
unionin tasolla toteutettavien väärän rahan paljastamistoimien tukena käytettävien teknisten työvälineiden ja menetelmien kehittäminen;
-
rahoitustuki vähintään kahden valtion välisissä operaatioissa tehtävälle yhteistyölle, kun tällaista tukea ei ole saatavilla muista eurooppalaisten toimielinten tai elinten ohjelmista;
c)
avustukset, joilla rahoitetaan rahanväärennyksen torjuntaan erikoistuneiden viranomaisten käyttöön tulevien laitteiden hankintoja euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä 10 artiklan 3 kohtaa noudattaen.
II LUKU
RAHOITUSKEHYS
9 artikla
Rahoituspuitteet
1. Rahoituspuitteet tämän ohjelman toteuttamiseksi 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisellä kaudella ovat 7 344 000 euroa (käypinä hintoina).
2. Määrärahat jaetaan ohjelman rahoituspuitteiden rajoissa 8 artiklan 2 kohdassa luetelluille tukikelpoisille toimille liitteessä vahvistetun varojen ohjeellisen kohdentamisen mukaisesti.
Komissio saa poiketa tästä varojen ohjeellisesta kohdentamisesta enintään 10 prosenttia. Jos tämän prosenttiosuuden ylittäminen osoittautuu tarpeelliseksi, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 14 artiklan mukaisesti liitteessä vahvistetun varojen ohjeellisen kohdentamisen muuttamiseksi.
3. Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.
10 artikla
Rahoitustuen muodot ja yhteisrahoitus
1. Komissio panee ohjelman täytäntöön asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.
2. Ohjelman mukainen rahoitustuki 8 artiklan 2 kohdassa luetelluille tukikelpoisille toimille myönnetään joko
a)
avustuksina; tai
b)
julkisina hankintoina.
3. Avustussopimus ei voi koskea yksinomaan laitehankintoja.
4. Ohjelman nojalla myönnettyjen avustusten yhteisrahoitusosuus voi olla enintään 75 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa, jotka määritetään 11 artiklassa tarkoitetuissa vuotuisissa työohjelmissa, yhteisrahoitusosuus voi olla enintään 90 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
5. Jos komissio sekä EKP, Eurojust, Europol tai Interpol toteuttavat yhdessä 8 artiklan 2 kohdassa lueteltuja toimia, niistä aiheutuvat menot jaetaan niiden kesken. Kukin niistä vastaa kuitenkin omien luennoitsijoidensa matka- ja oleskelukuluista.
11 artikla
Vuotuiset työohjelmat
Komissio hyväksyy ohjelman täytäntöönpanoa varten vuotuiset työohjelmat.
Kussakin vuotuisessa työohjelmassa pannaan täytäntöön 3 ja 4 artiklassa säädetyt yleis- ja erityistavoitteet määrittelemällä
a)
toimet, jotka toteutetaan näiden yleis- ja erityistavoitteiden mukaisesti, mukaan lukien varojen ohjeellinen kohdentaminen ja täytäntöönpanossa käytettävä menetelmä;
b)
avustusten osalta keskeiset valintaperusteet ja yhteisrahoituksen enimmäismäärä.
Ohjelman mukaisiin viestintätoimiin kohdennetuilla varoilla tuetaan myös unionin poliittisia painopisteitä koskevaa toimielinten viestintää, siltä osin kuin ne liittyvät 3 artiklassa säädettyyn yleistavoitteeseen.
12 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.
2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän ohjelman mukaisesti rahoitusta saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikan päällä suoritettavia tarkastuksia.
3. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF), voi suorittaa tutkimuksia, mukaan lukien paikan päällä suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (15) ja neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (16) säännösten ja niissä säädettyjen menettelyjen mukaisesti selvittääkseen, onko avustussopimukseen, avustuspäätökseen tai ohjelmasta rahoitettuun sopimukseen liittynyt petoksia, lahjontaa tai unionin taloudellisia etuja vahingoittavaa muuta laitonta toimintaa.
4. Tämän asetuksen täytäntöönpanon johdosta kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtyjen yhteistyösopimusten sekä sopimusten, avustussopimusten ja avustuspäätösten on sisällettävä määräyksiä, joissa komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille annetaan nimenomaisesti valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia kukin oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.
III LUKU
SEURANTA, ARVIOINTI JA SIIRRETTY SÄÄDÖSVALTA
13 artikla
Seuranta ja arviointi
1. Komissio panee ohjelman täytäntöön yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, joita se kuulee säännöllisesti ohjelman täytäntöönpanon eri vaiheissa asetuksessa (EY) N:o 1338/2001 tarkoitetussa komiteassa, ja ottaen huomioon muiden toimivaltaisten yhteisöjen, erityisesti Euroopan keskuspankin ja Europolin, toteuttamat toimet.
2. Komissio pyrkii varmistamaan tämän ohjelman ja muiden asian kannalta merkityksellisten unionin tason ohjelmien ja toimien johdonmukaisuuden ja toisiaan täydentävän luonteen.
3. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittaiset tiedot ohjelman tuloksista. Annettuihin tietoihin sisällytetään tiedot ohjelman johdonmukaisuudesta ja täydentävyydestä muiden asian kannalta merkityksellisten unionin tason ohjelmien ja toimien kanssa. Komissio jakaa säännöllisesti tietoja ohjelmasta tuettujen toimien tuloksista. Kaikkien osallistuvien maiden ja muiden tuensaajien on toimitettava komissiolle kaikki tarvittavat tiedot ohjelman seurantaa ja arviointia varten.
4. Komissio laatii ohjelmasta arvion. Se esittää viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 riippumattoman väliarviointikertomuksen, jossa käsitellään kaikkien toimenpiteiden tavoitteiden saavuttamista (tuloksia ja vaikutuksia), resurssien käytön tuloksekkuutta ja kustannustehokkuutta sekä ohjelman unionille tuomaa lisäarvoa. Arviointikertomus laaditaan toimenpiteiden uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen tekemisen perustaksi. Arvioinnissa on lisäksi käsiteltävä yksinkertaistamismahdollisuuksia, ohjelman sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta sekä sitä, ovatko kaikki tavoitteet edelleen merkityksellisiä ja sitä, miten toimenpiteillä on osaltaan edistetty unionin painopisteenä olevan eli älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun toteutumista. Siinä on otettava huomioon edeltävien toimenpiteiden pitkän aikavälin vaikutusten arvioinnin tulokset.
5. Myös arvio ohjelman pitkän aikavälin vaikutuksista ja tulosten kestävyydestä otetaan huomioon perustana seuraavan ohjelman mahdollisesta uusimisesta, muuttamisesta tai keskeyttämisestä tehtävälle päätökselle.
6. Komissio antaa lisäksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle lopullisen arviointikertomuksen ohjelman tavoitteiden saavuttamisesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2021.
14 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen ja 31 päivään joulukuuta 2020 saakka 9 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 9 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 9 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
IV LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
15 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätökset 2001/923/EY, 2001/924/EY, 2006/75/EY, 2006/76/EY, 2006/849/EY ja 2006/850/EY.
Mainittujen päätösten nojalla toteutettuihin toimiin liittyviin taloudellisiin velvoitteisiin sovelletaan kuitenkin edelleen näitä päätöksiä kyseisten velvoitteiden päätökseen saattamiseen asti.
16 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2014.