РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 469/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 16 април 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2157/1999 относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (ЕЦБ/1999/4)
(ЕЦБ/2014/18)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 132, параграф 3 от него,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално членове 34.3 и 19.1 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (1), и по-специално член 6, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Европейската централна банка (ЕЦБ) прилага Регламент (ЕО) № 2157/1999 на Европейската централна банка (ЕЦБ/1999/4) (2) за налагането на санкции в различните области на компетентността си, включително по-специално осъществяването на паричната политика на Съюза, функционирането на платежните системи и събирането на статистическа информация.
(2)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (3) оправомощава ЕЦБ да налага административни имуществени санкции на кредитните институции, над които упражнява надзор, когато тези институции нарушат изискване на пряко приложимо право на Съюза, и санкции в случай на нарушение на регламенти или решения на ЕЦБ.
(3)
ЕЦБ прие Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17) (4), за да уточни допълнително процедурите, уреждащи изпълнението от ЕЦБ, националните компетентни органи и определените на национално равнище органи на надзорните им задачи съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013. Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17) съдържа разпоредби относно процедурата на налагане на административни санкции от ЕЦБ и националните компетентни органи в областта на надзора.
(4)
ЕЦБ прие Препоръка ЕЦБ/2014/19 (5) с оглед установяването на последователен режим за налагането на санкции от ЕЦБ при изпълнението на надзорните ѝ задачи съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013 и Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17).
(5)
Регламент (ЕО) № 2157/1999 следва да бъде уточнен от гледна точка на това, че той се прилага само спрямо налагането на санкции от ЕЦБ при изпълнението на задачите ѝ на централна банка, които не са свързани с надзора, докато Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17) се прилага спрямо налагането на административни санкции от ЕЦБ при изпълнението на надзорните ѝ задачи.
(6)
При допълнителното уточняване на процесуалните правила, които се прилагат при започването и провеждането на процедурата за нарушение, установена в Регламент (ЕО) № 2532/98, ЕЦБ следва да отчете тежестта на предвидената санкция.
(7)
Поради това Регламент (ЕО) № 2157/1999 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2157/1999 се изменя, както следва:
1)
След член 1 се вмъква нов член 1а:
„Член 1а
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага само по отношение на санкции, които могат да бъдат налагани от ЕЦБ при изпълнението на задачите ѝ на централна банка, които не са свързани с надзора. Той не се прилага по отношение на административните санкции, които могат да бъдат налагани от ЕЦБ при изпълнението на надзорните ѝ задачи.“
2)
След член 1а се вмъква нов член 1б:
„Член 1б
Независимо звено за разследване
1. За целите на вземане на решение дали да започне процедура за нарушение съгласно член 2 и да упражни правомощията, установени в член 3, ЕЦБ създава вътрешно независимо звено за разследване (наричано по-долу „звено за разследване“), което се състои от разследващи служители, които изпълняват разследващите си функции независимо от Изпълнителния съвет и Управителния съвет и не участват в разискванията на Изпълнителния съвет и Управителния съвет.
2. В случай че счете, че е налице основание да подозира, че се извършват или са извършени едно или повече нарушения, въпросът се отнася до Изпълнителния съвет.
3. В случай че Изпълнителният съвет счете, че приложимата санкция би могла да надвиши прага, уреден в член 10, параграф 1, опростената процедура, изложена в член 10, не се прилага и Изпълнителният съвет отнася въпроса до звеното за разследване. Звеното за разследване взема решение дали да започне, или не процедура за нарушение.
4. Всички позовавания на ЕЦБ в членове 2-4, член 5, параграфи 1-3 и член 6 се считат за позоваване на звеното за разследване на ЕЦБ или в случай че се прилага опростената процедура по член 10 - на Изпълнителния съвет.
5. Разпоредбите на настоящия член не засягат компетенцията на компетентната национална централна банка да започне процедура за нарушение и да направи проучване в съответствие с настоящия регламент.“
3)
В член 2 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. По отношение на едно и също предприятие и въз основата на едни и същи факти не може да се започне повече от една процедура за нарушение. За целта ЕЦБ или компетентната национална централна банка не могат да вземат решение за започване на процедура за нарушение, преди взаимно да са се информирали и консултирали.“
4)
В член 2 параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. ЕЦБ или според случая компетентната национална централна банка при поискване имат право взаимно да се подпомагат и да си сътрудничат при провеждането на процедурата за нарушението, по-конкретно чрез предоставяне на информация, която считат за релевантна.“
5.
След член 7 се вмъква нов член 7а:
„Член 7а
Представяне на предложение на Изпълнителния съвет
1. Ако след приключване на процедурата за нарушение звеното за разследване или съответно компетентната национална централна банка счете, че на съответното предприятие следва да бъде наложена санкция, звеното или банката съответно представя предложение на Изпълнителния съвет, с което се определя, че съответното предприятие е извършило нарушение и се уточнява размерът на санкцията, която следва да бъде наложена.
2. Звеното за разследване или съответно компетентната национална централна банка основава предложението си само на фактите и възраженията, по които съответното предприятие е имало възможността да представи становище.
3. Ако счете, че предоставената преписка от звеното за разследване или съответно от компетентната национална централна банка е непълна, Изпълнителният съвет може да я върне на звеното за разследване или на компетентната национална централна банка заедно с мотивирано искане за допълнителна информация.
4. Ако въз основа на пълна преписка е съгласен с предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка да бъде наложена санкция на съответното предприятие, Изпълнителният съвет приема решение в съответствие с предложението, представено от звеното за разследване или от компетентната национална централна банка.
5. Ако въз основа на пълна преписка счете, че фактите, описани в предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, не разкриват достатъчно доказателства за нарушение, Изпълнителният съвет може да приеме решение за прекратяване на делото.
6. Ако въз основа на пълна преписка е съгласен, че съответното предприятие е извършило нарушение, както е определено в предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, но не е съгласен с предложената санкция, Изпълнителният съвет приема решение, като посочва санкцията, която счита за подходяща.
7. Ако въз основа на пълна преписка не е съгласен с предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, но приеме, че съответното предприятие е извършило друго нарушение или че е налице друго фактическо основание за предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, Изпълнителният съвет уведомява писмено съответното предприятие за своите констатации и за повдигнатите срещу съответното предприятие възражения.
8. Изпълнителният съвет приема решение, с което се определя дали съответното предприятие е извършило нарушение или не и се посочва налаганата санкция, ако има такава. Решенията, приемани от Изпълнителния съвет, се основават само на фактите и възраженията, по които съответното предприятие е имало възможността да представи становище.“
Член 2
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено във Франкфурт на Майн на .
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 469/2014,
annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia annetun asetuksen (EY) N:o 2157/1999 (EKP/1999/4) muuttamisesta
(EKP/2014/18)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 132 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 34.3 ja 19.1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2532/98 (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan keskuspankki (EKP) on soveltanut Euroopan keskuspankin asetusta (EY) N:o 2157/1999 (EKP/1999/4) (2) seuraamusten määräämiseksi toimivaltansa eri aloilla; tällaisia aloja ovat erityisesti unionin rahapolitiikan toteuttaminen, maksujärjestelmien toiminta sekä tilastotietojen kerääminen.
(2)
Neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1024/2013 (3) EKP:lle annetaan toimivalta määrätä sen valvonnassa oleville luottolaitoksille hallinnollisia rahoituksellisia seuraamuksia, jos ne rikkovat unionin lainsäädännön suoraan sovellettavien säädösten mukaista vaatimusta ja seuraamuksia, jos laitokset rikkovat EKP:n asetuksessa tai päätöksessä vahvistettua vaatimusta.
(3)
EKP on hyväksynyt asetuksen (EU) N:o YYY/2014 (EKP/2014/17) (4), jossa täsmennetään menettelyt, joiden mukaisesti EKP, kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ja kansalliset nimetyt viranomaiset hoitavat niille asetuksessa (EU) N:o 1024/2013 annettuja valvontatehtäviä. Asetuksessa (EU) N:o YYY/2014 (EKP/2014/17) säädetään menettelystä, jota EKP ja kansalliset toimivaltaiset viranomaiset noudattavat määrätessään hallinnollisia seuraamuksia valvonnan alalla.
(4)
EKP on hyväksynyt suosituksen EKP/2014/19 (5), tarkoituksenaan luoda johdonmukainen järjestelmä, jota se noudattaa määrätessään asetuksen (EU) N:o 1024/2013 ja asetuksen (EU) N:o YYY/2014 (EKP/2014/17) mukaisten valvontatehtäviensä hoitoon liittyviä seuraamuksia.
(5)
Asetusta (EY) N:o 2157/1999 olisi muutettava siten, että siitä käy selvästi ilmi, että sitä sovelletaan ainoastaan EKP:n muiden keskuspankkitehtävien kuin valvontatehtävien hoitoon liittyvien seuraamusten määräämiseen, kun taas asetusta (EU) N:o YYY/2014 (EKP/2014/17) sovelletaan EKP:n valvontatehtävien hoitoon liittyvien hallinnollisten seuraamusten määräämiseen.
(6)
Kun EKP selkeyttää asetuksessa (EY) N:o 2532/98 vahvistettuja määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn aloittamista ja hoitamista koskevia sääntöjä, sen olisi otettava huomioon suunnitellun seuraamuksen ankaruus.
(7)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 2157/1999 olisi muutettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutokset
Muutetaan asetus (EY) N:o 2157/1999 seuraavasti:
1)
Lisätään uusi 1 a artikla 1 artiklan jälkeen seuraavasti:
”1 a artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan ainoastaan seuraamuksiin, joita EKP madollisesti määrää hoitaessaan muita keskuspankkitehtäviä kuin valvontatehtäviä. Sitä ei sovelleta EKP:n mahdollisesti määräämiin hallinnollisiin seuraamuksiin, jotka liittyvät valvontatehtävien hoitoon.”
2)
Lisätään uusi 1 b artikla 1 a artiklan jälkeen seuraavasti:
”1 b artikla
Riippumaton tutkintayksikkö
1. EKP perustaa sisäisen riippumattoman tutkintayksikön (jäljempänä ’tutkintayksikkö’), joka tekee päätökset 2 artiklan mukaisesta määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn aloittamisesta sekä 3 artiklassa tarkoitettujen toimivaltuuksien käyttämisestä; tutkintayksikkö koostuu tutkijoista, jotka hoitavat tutkintatehtäviään johtokunnasta ja EKP:n neuvostosta riippumattomina, eivätkä saa osallistua johtokunnan ja EKP:n neuvoston neuvotteluihin.
2. Jos EKP katsoo olevan syytä epäillä, että on tapahtunut tai on tapahtumassa yksi tai useampia määräysten rikkomisia, asia saatetaan johtokunnan käsiteltäväksi.
3. Jos johtokunta katsoo, että sovellettava seuraamus saattaa ylittää 10 artiklan 1 kohdassa vahvistetun kynnysarvon, 10 artiklassa tarkoitettua yksinkertaistettua menettelyä ei sovelleta, ja johtokunta saattaa asian tutkintayksikön käsiteltäväksi. Tutkintayksikkö päättää aloitetaanko määräysten rikkomisesta johtuva menettely.
4 Viittauksia EKP:hen 2-4 artiklassa, 5 artiklan 1-3 kohdassa ja 6 artiklassa pidetään viittauksina EKP:n tutkintayksikköön tai - 10 artiklassa tarkoitettua yksinkertaistettua menettelyä sovellettaessa - viittauksina johtokuntaan.
5. Tämän artiklan säännökset eivät vaikuta toimivaltaisen kansallisen keskuspankin toimivaltaan aloittaa määräysten rikkomisesta johtuva menettely ja suorittaa tutkimuksia tämän asetuksen mukaisesti.”
3)
Korvataan 2 artiklan 1 kohta seuraavasti:
”1. Yritystä vastaan voidaan aloittaa samojen tosiseikkojen perusteella enintään yksi määräysten rikkomisesta johtuva menettely. Tämän vuoksi EKP tai toimivaltainen kansallinen keskuspankki eivät saa tehdä päätöstä määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn aloittamisesta ennen kuin ne ovat ilmoittaneet asiasta toisilleen ja kuulleet toisiaan.”
4)
Korvataan 2 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä EKP tai toimivaltainen kansallinen keskuspankki voivat pyynnöstä auttaa toisiaan ja toimia yhteistyössä, erityisesti toimittamalla toisilleen kaikki tärkeinä pidettävät tiedot.”
5)
Lisätään uusi 7 a artikla 7 artiklan jälkeen seuraavasti:
”7 a artikla
Ehdotuksen antaminen johtokunnalle
1. Jos tutkintayksikkö tai, tapauksen mukaan, toimivaltainen kansallinen keskuspankki, katsoo määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn loppuun saattamisen jälkeen, että asianomaiselle yritykselle olisi määrättävä seuraamus, se antaa johtokunnalle ehdotuksen, jossa vahvistetaan asianomaisen yrityksen rikkoneen määräyksiä ja täsmennetään määrättävän seuraamuksen suuruus.
2. Tutkintayksikkö tai, tapauksen mukaan, toimivaltainen kansallinen keskuspankki, perustaa ehdotuksensa vain tosiseikkoihin ja väitteisiin, joihin asianomaisella yrityksellä on ollut mahdollisuus ottaa kantaa.
3. Jos johtokunta katsoo, että tutkintayksikön tai, tapauksen mukaan, toimivaltaisen kansallisen keskuspankin toimittama aineisto on riittämätön, se voi palautta aineiston tutkintayksikölle tai toimivaltaiselle kansalliselle keskuspankille ja esittää perustellun lisätietopyynnön.
4. Jos johtokunta on täydet tiedot sisältävän aineiston perusteella samaa mieltä tutkintayksikön tai, tapauksen mukaan, toimivaltaisen kansallisen keskuspankin kanssa siitä, että asianomaiselle yritykselle on määrättävä seuraamus, se hyväksyy tutkintayksikön tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin ehdottaman päätösluonnoksen.
5. Jos johtokunta katsoo täydet tiedot sisältävän aineiston perusteella, että tutkintayksikön tai, tapauksen mukaan, toimivaltaisen kansallisen keskuspankin ehdotuksessa kuvatut tosiseikat eivät näytä muodostavan riittävää näyttöä määräysten rikkomisesta, johtokunta voi hyväksyä päätöksen, jolla asian käsittely lopetetaan.
6. Jos johtokunta on täydet tiedot sisältävän aineiston perusteella samaa mieltä tutkintayksikön tai, tapauksen mukaan, toimivaltaisen kansallisen keskuspankin ehdotuksesta, jonka mukaan asianomainen yritys on rikkonut määräyksiä, mutta eri mieltä ehdotetusta seuraamuksesta, se hyväksyy päätöksen, jossa määritetään sen asianmukaisena pitämä seuraamus.
7. Jos johtokunta on täydet tiedot sisältävän aineiston perusteella eri mieltä tutkintayksikön tai, tapauksen mukaan, toimivaltaisen kansallisen keskuspankin ehdotuksesta mutta katsoo, että asianomainen yritys on rikkonut määräyksiä jollakin muulla tavalla tai että tutkintayksikön tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin ehdotukselle on muita tosiseikkoihin perustuvia perusteita, sen on ilmoitettava kyseiselle yritykselle havainnoistaan sekä kyseistä yritystä vastaan esitetyistä väitteistä kirjallisesti.
8. Johtokunta tekee päätöksen, jossa vahvistetaan onko asianomainen yritys rikkonut määräyksiä sekä täsmennetään mahdollisesti määrättävät seuraamukset. Johtokunnan hyväksymät päätökset perustuvat ainoastaan tosiseikkoihin ja väitteisiin, joihin asianomaisella yrityksellä on ollut tilaisuus ottaa kantaa.”
2 artikla
Loppusäännökset
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan jäsenvaltioissa sellaisenaan perussopimusten mukaisesti.
Tehty Frankfurt am Mainissa .