РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1333/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 26 ноември 2014 година
относно статистиката на паричните пазари
(ЕЦБ/2014/48)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 5 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно събирането на статистическа информация от Европейската централна банка (1), и по-специално член 5, параграф 1 и член 6, параграф 4 от него,
като взе предвид становището на Европейската комисия (2),
като има предвид, че:
(1)
За изпълнението на задачите си Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) се нуждае от изготвянето на статистически данни за сделките на паричния пазар, а именно за обезпечените сделки, необезпечените сделки и за някои сделки с деривати, допълнително уточнени в настоящия регламент, които са сключени от парично-финансови институции (ПФИ), с изключение на централните банки и фондовете на паричния пазар (ФПП), с други ПФИ, и между ПФИ и други финансови институции, държавно управление и нефинансови предприятия, като вътрешногруповите сделки не се включват.
(2)
Със събирането на тези статистически данни основно се цели да се предостави на Европейската централна банка (ЕЦБ) пълна, подробна и хармонизирана статистическа информация относно паричните пазари в еврозоната. Извлечените от сделките данни, събрани по отношение на горепосочените пазарни сегменти, предоставят информация относно трансмисионния механизъм на решенията в областта на паричната политика. Следователно те са необходим набор от статистически данни за целите на паричната политика в еврозоната.
(3)
Събирането на статистически данни е необходимо и за да може ЕЦБ да предоставя аналитична и статистическа подкрепа на единния надзорен механизъм (ЕНМ) в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (3). В тази рамка събирането на статистически данни е необходимо и с цел да се подпомагат задачите на ЕЦБ в областта на финансовата стабилност.
(4)
Националните централни банки (НЦБ) следва да уведомят ЕЦБ, в случай че решат да не събират изискуемите по настоящия регламент данни, като в този случай ЕЦБ поема задачата да събере данните пряко от отчетните единици.
(5)
В съответствие с Договорите и съгласно условията, предвидени в Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Устава на ЕСЦБ“), от ЕЦБ се изисква да приема регламенти, доколкото това е необходимо за изпълнението на задачите на ЕСЦБ, определени в Устава на ЕСЦБ, а в някои случаи - предвидени в разпоредбите, приети от Съвета съгласно член 129, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
(6)
С цел да се сведе до минимум тежестта на отчетността за ПФИ, като същевременно се осигурят навременни и висококачествени статистически данни, ЕЦБ първоначално ще изиска да се отчитат данни от най-големите ПФИ от еврозоната въз основа на стойността на общите основни балансови активи в сравнение с общите основни балансови активи за всички ПФИ от еврозоната. От 1 януари 2017 г. Управителният съвет на ЕЦБ може да увеличи броя на отчетните ПФИ, като вземе предвид и други критерии, като например значимостта на дейността на ПФИ на паричните пазари и важността на ПФИ за стабилността и функционирането на финансовата система. С оглед на осигуряването на минимално равнище на географска представителност ЕЦБ ще осигури наличието на поне три отчетни ПФИ от държава членка, чиято парична единица е еврото (наричана по-долу „държава членка от еврозоната“). НЦБ могат да събират данни и от ПФИ, които не са част от действителната съвкупност от отчетни единици въз основа на националните им изисквания за статистическа отчетност, като в този случай данните ще бъдат отчетени и проверени съгласно настоящия регламент.
(7)
С цел да се сведе до минимум тежестта на отчетността за ПФИ, като се избегне подлагането им на двойни изисквания за отчетност и същевременно с това се осигурят навременни и висококачествени статистически данни, ЕЦБ следва да е в състояние да ги освободи от задължението да отчитат данни относно сделките за финансиране с ценни книжа и договорите за деривати, ако тези данни вече са били отчетени пред регистър на трансакциите, при положение че ЕЦБ разполага с ефективен достъп до навременни и стандартизирани данни в съответствие с изискванията, посочени в настоящия регламент.
(8)
В член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета е предвидена възможността ЕЦБ да приема регламенти, с които определя изискванията си за статистическа отчетност и ги налага спрямо действителната съвкупност от отчетни единици на държавите членки от еврозоната. В член 6, параграф 4 е предвидено, че ЕЦБ може да приема регламенти, определящи условията, съгласно които може да се упражнява правото на проверка или принудително събиране на статистическа информация.
(9)
В член 4 от Регламент (ЕО) № 2533/98 е предвидено, че държавите членки трябва да създадат своя собствена организация в областта на статистиката и да работят в пълно сътрудничество с ЕСЦБ, за да се осигури изпълнението на задълженията, които произтичат от член 5 от Устава на ЕСЦБ.
(10)
Дотолкова, доколкото данните, събрани съгласно настоящия регламент, съдържат поверителна статистическа информация, приложимите стандарти за защитата и използването на такава информация ще бъдат посочените в членове 8 и 8в от Регламент (ЕО) № 2533/98.
(11)
В член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 е предвидено, че ЕЦБ има правомощието да налага санкции на отчетните единици, които не спазват изискванията за статистическа отчетност, посочени в регламентите или решенията на ЕЦБ.
(12)
Въпреки че се отчита, че регламентите, приети от ЕЦБ съгласно член 34.1 от Устава на ЕСЦБ, не предоставят права и не налагат задължения на държавите членки, чиято парична единица не е еврото (наричани по-долу „държави членки извън еврозоната“), член 5 от Устава на ЕСЦБ се прилага както към държавите членки от еврозоната, така и към държавите членки извън еврозоната. В Регламент (ЕО) № 2533/98 се отбелязва, че член 5 от Устава на ЕСЦБ, заедно с член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, предполага задължение на национално равнище да се разработят и приложат всички мерки, които държавите членки извън еврозоната считат за подходящи с оглед на събирането на статистическата информация, необходима за изпълнението на изискванията на ЕЦБ за статистическа отчетност, както и с оглед на своевременната им подготовка в областта на статистиката, за да станат държави членки от еврозоната.
(13)
Изискванията за отчетност съгласно настоящия регламент не засягат изискванията за отчeтност, установени в други правни актове и инструменти на ЕЦБ, които могат, поне частично, да обхващат и отчитането на статистическа информация за паричните пазари сделка по сделка или агрегирано,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент:
1.
„отчетна единица“, „резидент“ и „резидентен“ имат същото значение, както са определени в член 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98;
2.
„парично-финансова институция“ (ПФИ) има същото значение, както е определено в член 1 от Регламент (ЕС) № 1071/2013 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2013/33) (4), и включва всички клонове на ПФИ на територията на Съюза и ЕАСТ, освен ако изрично е предвидено друго в разпоредбите на настоящия регламент;
3.
„ДФП“ означава други финансови посредници освен застрахователните (осигурителните) дружества и пенсионните фондове, така както те са определени в преработената Европейска система от сметки (наричана по-долу „ЕСС 2010“), установена с Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5);
4.
„застрахователни (осигурителни) дружества“ са финансови предприятия и квазикорпорации, които се занимават основно с финансово посредничество като следствие от обединяването на рискове главно под формата на пряко застраховане или презастраховане, както е посочено в ЕСС 2010;
5.
„пенсионни фондове“ са всички финансови предприятия и квазикорпорации, които се занимават основно с финансово посредничество като следствие от обединяването на социални рискове и потребностите на осигурените лица (социално осигуряване), както е посочено в ЕСС 2010;
6.
„нефинансови предприятия“ е секторът от нефинансови предприятия, посочен в ЕСС 2010;
7.
„държавно управление“ обхваща институционалните единици, които са непазарни производители, чиято продукция е предназначена за индивидуално и колективно потребление и които се финансират от задължителни плащания, извършвани от единици, принадлежащи към други сектори, и институционалните единици, които се занимават основно с преразпределението на национален доход и богатство, както е посочено в ЕСС 2010;
8.
„общи основни балансови активи“ са общите активи минус други активи, така както тези термини са определени в Регламент (ЕС) № 1071/2013 (ЕЦБ/2013/33);
9.
„статистически данни за паричния пазар“ са статистически данни, свързани с обезпечените сделки, необезпечените сделки и сделките с деривати, чийто обект са инструментите на паричния пазар, сключени между ПФИ или между ПФИ и ДФП, застрахователни (осигурителни) дружества, пенсионни фондове, централни банки, държавно управление и нефинансови предприятия, като не се включват вътрешногруповите сделки през съответния отчетен период;
10.
„инструмент на паричния пазар“ е който и да е от инструментите, посочени в приложения I, II и III;
11.
„фонд на паричния пазар“ е предприятие за колективно инвестиране, което се нуждае от разрешение за извършване на дейност като предприятие за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа съгласно Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) или е алтернативен инвестиционен фонд съгласно Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7), инвестира в краткосрочни активи и си е поставило като отделни или кумулативни цели предлагането на печалба в съответствие с лихвените проценти на паричния пазар или запазването на стойността на инвестицията;
12.
„централна банка“ е която и да е централна банка, независимо от това къде се намира;
13.
„национална централна банка/национални централни банки“ или „НЦБ“ са националните централни банки на държавите членки в Съюза;
14.
„референтна съвкупност от отчетни единици“ са ПФИ, резиденти в еврозоната, с изключение на централните банки и ФПП, които приемат деноминирани в евро депозити и/или емитират други дългови инструменти, и/или предоставят деноминирани в евро кредити, както са посочени в приложение I, II или III, от/на други ПФИ и/или от/на ДФП, застрахователни (осигурителни) дружества, пенсионни фондове, държавно управление, централни банки за инвестиционни цели или нефинансови предприятия;
15.
„група“ е група от предприятия - включително, но не само банкова група - която се състои от предприятие майка и дъщерните му предприятия, чиито финансови отчети са консолидирани за целите на Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8);
16.
„клон“ означава място на стопанска дейност, което представлява юридически зависима част от дадена институция и което извършва пряко всички или някои от сделките, присъщи на дейността на институцията;
17.
„клон в Съюза или клон в ЕАСТ“ е клон, който се намира и е регистриран в държава членка на Съюза или в държава от ЕАСТ;
18.
„Европейската асоциация за свободна търговия“ е междуправителствената организация, създадена, за да насърчава свободната търговия и икономическата интеграция в полза на нейните държави членки;
19.
„вътрешногрупова сделка“ е сделка, чийто обект са инструменти на паричния пазар, сключена от отчетна единица с друго предприятие, което е изцяло включено в същия консолидиран финансов отчет. Предприятията, които са страни по сделката, се считат за изцяло включени в „същата консолидация“, когато и двете са или:
а)
включени в консолидация съгласно Директива 2013/34/ЕС или съгласно международните стандарти за финансова отчетност (IFRS), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (9), или когато се касае за група, чието предприятие майка е с главно управление в трета държава - съгласно общоприетите счетоводни принципи на тази трета държава, определени за еквивалентни на IFRS съгласно Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (10) (или съгласно счетоводните стандарти на трета държава, прилагането на които е позволено в съответствие с член 4 от същия регламент); или
б)
обхванати от същия надзор на консолидирана основа в съответствие с Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11) или когато се касае за група, предприятието майка на която е с главно управление в трета държава - от същия надзор на консолидирана основа от компетентен орган на трета държава, който е оценен като равностоен на надзора, подчинен на принципите, установени в член 127 от Директива 2013/36/ЕС;
20.
„работен ден“ по отношение на която и да е дата, посочена в договор или в потвърждение за сделка с инструмент на паричния пазар, е денят, в който търговските банки и валутните пазари са отворени за обичайната си дейност (включително за операции със съответния инструмент на паричния пазар) и извършват сетълмент на плащания в същата валута като валутата на задължението за плащане, което е дължимо на тази дата или е изчислено към тази дата. В случай че дадена сделка с инструмент на паричния пазар е уредена от стандартно основно споразумение, съставено от Европейската банкова федерация (ЕБФ), Асоциацията на кредитните пазари (АКП), Международна асоциация за суапове и деривати (МАСД) или други водещи европейски или международни пазарни асоциации, се използва предоставеното в споразумението определение или определението, към което то препраща. За сетълмента на сделка с инструмент на паричния пазар, по отношение на която сетълментът следва да се извърши посредством определена система за сетълмент, „работен ден“ е денят, в който системата за сетълмент е отворена за извършването на сетълмента на тази сделка;
21.
„ден за сетълмент на TARGET2“ е всеки ден, в който TARGET2 (Трансевропейската автоматизирана система за брутен сетълмент на експресни преводи в реално време) е отворена;
22.
„споразумение за обратно изкупуване“ е споразумение, по силата на което страните по него могат да участват в сделки, по които едната страна („продавач“) се съгласява да продаде на другата страна („купувач“) определени „активи“ („ценни книжа“, „стоки“ или „други финансови активи“) на определена дата в близко бъдеще, в замяна на което купувачът плаща покупната цена на продавача, като едновременно с това купувачът се съгласява да продаде обратно на продавача активите на определена бъдеща дата или при поискване, в замяна на което продавачът плаща на купувача договорената за обратното изкупуване цена. Всяка подобна сделка може да бъде репо сделка или сделка за покупка с уговорка за последваща обратна продажба. „Споразумение за обратно изкупуване“ може да е и споразумение за предоставяне на активи в залог и за предоставяне на общо право на повторно използване в замяна на кредит на парични средства на определена дата в близко бъдеще и връщането на кредита и лихвите на бъдеща дата в замяна на връщането на активите. Репо сделките могат да бъдат сключени с предварително определен падеж („срочни репо сделки“) или без предварително определен падеж, като на страните се предоставя възможност да се споразумеят по всяко време относно това дали да продължат или да прекратят споразумението („отворени репо сделки“);
23.
„тристранна репо сделка“ е репо сделка, при която на трета страна е възложено да избере обезпечението и да извършва действия по управлението му, докато е в сила сделката;
24.
„валутен суап“ е суап сделка, при която едната страна продава на другата определена сума от определена валута в замяна на плащането на договорена сума от друга определена валута по договорен валутен курс (известен като спот валутен курс) с уговорката продадената валута да бъде изкупена обратно на бъдеща дата (известна като падеж) в замяна на продажбата на първоначално закупената валута по различен валутен курс (известен като форуърд валутен курс);
25.
„овърнайт индекс суап“ (ОИС) е лихвен суап, при който периодичният плаващ лихвен процент е равен на средната геометрична стойност на овърнайт лихвения процент (или овърнайт индекс лихвения процент) през определен период от време. Окончателното плащане се изчислява, като разликата между фиксирания лихвен процент и натрупания овърнайт лихвен процент, отчетен по време на действието на ОИС, се прилага към номиналната стойност на сделката. Тъй като предметът на настоящия регламент обхваща само ОИС, деноминирани в евро, овърнайт лихвеният процент ще бъде ЕОНИА.
26.
„Рамката Базел III за КЛП“ е коефициентът на ликвидно покритие (КЛП), предложен от Базелския комитет и одобрен на 7 януари 2013 г. от Групата на управителите и ръководителите на надзорни органи, надзорния орган на Базелския комитет за банков надзор, като минимален глобален регулаторен стандарт по отношение на мерките за краткосрочна ликвидност в банковия сектор.
Член 2
Действителна съвкупност от отчетни единици
1. Действителната съвкупност от отчетни единици се състои от ПФИ, резиденти на еврозоната, от референтната съвкупност от отчетни единици, които са определени от Управителния съвет като отчетни единици съгласно параграф 2 или 3, както е приложимо, или от ПФИ, определени като отчетни единици съгласно параграф 4 - въз основа на посочените там критерии, и които са уведомени за отчетните си задължения съгласно параграф 5 (наричани по-долу „отчетни единици“).
2. На датата, на която настоящият регламент влезе в сила, Управителният съвет може да вземе решение, че ПФИ е отчетна единица, ако общите основни балансови активи на ПФИ надхвърлят 0,35 % от общите основни балансови активи на всички ПФИ от еврозоната въз основа на най-актуалните данни, с които ЕЦБ разполага, т.е.:
а)
данните към края на месец декември на календарната година, предхождаща уведомлението съгласно параграф 5; или
б)
ако данните по буква а) не са налични, данните към края на месец декември на предходната година.
За целите на това решение клоновете извън държавата на произход на съответната ПФИ се изключват от изчисляването на общите основни балансови активи на съответната ПФИ.
3. Считано от 1 януари 2017 г. Управителният съвет може да вземе решение за категоризирането на други ПФИ като отчетни единици въз основа на размера на общите им основни балансови активи в сравнение с общите основни балансови активи на всички ПФИ от еврозоната, значимостта на дейността на ПФИ при търгуването на инструменти на паричния пазар и важността им за стабилността и функционирането на финансовата система в еврозоната и/или в отделните държави членки.
4. Считано от 1 януари 2017 г. Управителният съвет може да вземе и решение, че за всяка държава членка от еврозоната като отчетни единици се определят поне три ПФИ. Следователно, ако въз основа на решенията на Управителния съвет, взети съгласно параграф 2 или параграф 3, в определена държава членка от еврозоната бъдат избрани по-малко от три ПФИ, действителната съвкупност от отчетни единици ще обхваща и други ПФИ от тази държава членка от еврозоната, които съответната НЦБ счита за представителни (наричани по-долу „представителни отчетни единици“), така че като отчетни единици за тази държава членка от еврозоната да бъдат определени поне три отчетни единици.
Представителните отчетни единици се избират измежду най-големите кредитни институции, резиденти в съответната държава членка от еврозоната, въз основа на общите основни балансови активи на институциите, освен ако НЦБ предложат други критерии, с които ЕЦБ писмено се съгласи.
5. ЕЦБ или съответната НЦБ уведомява съответните ПФИ за решението на Управителния съвет съгласно параграф 2, 3 или 4 и за задълженията им по настоящия регламент. Уведомлението се изпраща в писмена форма поне четири месеца преди началото на първото отчитане.
6. Независимо от решенията на Управителния съвет, взети съгласно параграф 2, 3 или 4, НЦБ могат да събират и статистически данни за паричния пазар от ПФИ, резиденти в тяхната държава членка, които не са отчетни единици съгласно параграф 2, 3 или 4, въз основа на националните им изисквания за статистическа отчетност (наричани по-долу „допълнителни отчетни единици“). Ако дадена НЦБ определи допълнителни отчетни единици по този начин, тя своевременно ги уведомява.
Член 3
Изисквания за статистическа отчетност
1. За целите на редовното изготвяне на статистически данни за паричния пазар отчетните единици отчитат ежедневна статистическа информация относно инструментите на паричния пазар на НЦБ на държавата членка, в която са резиденти на консолидирана основа, включително за всички техни клонове в Съюза или в ЕАСТ. Изискваната статистическа информация е посочена в приложения I, II и III. В съответствие с член 4, параграф 2 от настоящия регламент НЦБ предава на ЕЦБ статистическата информация, която получи от отчетните единици.
2. НЦБ определят и прилагат правилата за отчетност във връзка с инструментите на паричния пазар, които отчетните единици следва да спазват. Тези правила за отчетност осигуряват предоставянето на необходимата статистическа информация и позволяват да бъде извършена точна проверка за изпълнението на предвидените в приложение IV минимални стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизии.
3. Независимо от изискванията за отчетност, посочени в параграф 1, дадена НЦБ може да вземе решение, че избраните съгласно член 2, параграфи 2, 3 и 4 отчетни единици, резиденти в държавата членка на НЦБ, ще отчитат на ЕЦБ статистическата информация, посочена в приложения I, II и III. НЦБ надлежно уведомява ЕЦБ и отчетните единици в случаите, когато ЕЦБ определя и прилага правилата за отчетност, които отчетните единици следва да спазват, и поема задачата да събира необходимите данни пряко от отчетните единици.
4. Ако дадена НЦБ избере допълнителни отчетни единици и ги уведоми, както е посочено в член 2, параграф 6, те отчитат на НЦБ ежедневна статистическа информация относно инструментите на паричния пазар. В съответствие с член 4, параграф 2 от настоящия регламент при поискване от ЕЦБ НЦБ ѝ предава статистическата информация, която получи от допълнителните отчетни единици.
5. В съответствие с националните им изисквания за статистическа отчетност НЦБ определят и прилагат правилата за отчетност, които допълнителните отчетни единици следва да спазват. НЦБ гарантират, че националните правила за отчетност изискват от допълнителните отчетни единици да изпълняват изисквания, които са еквивалентни на членове 6-8, член 10, параграф 3 и членове 11 и 12 от настоящия регламент. НЦБ гарантират, че тези правила за отчетност предоставят необходимата статистическа информация и позволяват да бъде извършена точна проверка за изпълнението на предвидените в приложение IV минимални стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизии.
Член 4
Срокове
1. В случай че съгласно член 3, параграф 3 дадена НЦБ вземе решение, че отчетните единици отчитат пряко на ЕЦБ статистическата информация, посочена в приложения I, II и III, отчетните единици предават тази информация на ЕЦБ, както следва:
а)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, се предават на ЕЦБ веднъж дневно между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 7.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
б)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, се предават на ЕЦБ веднъж дневно между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
в)
данни, по отношение на които НЦБ има дерогация съгласно член 5, се предават на ЕЦБ веднъж седмично между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните.
2. В случаите извън параграф 1 НЦБ предават на ЕЦБ ежедневно посочената в приложения I, II и III статистическа информация относно паричния пазар, която получават от отчетните единици, както следва:
а)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 7.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
б)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
в)
данните, събрани от допълнителните отчетни единици, избрани съгласно член 2, параграф 6, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката, веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните, или веднъж месечно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на месеца, за който се отнасят данните. НЦБ вземат решение относно периодичността на отчитане и своевременно и надлежно уведомяват ЕЦБ. НЦБ могат да преразглеждат периодичността на отчитане всяка година;
г)
данни, по отношение на които НЦБ има дерогация съгласно член 5, се предават на ЕЦБ веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните.
3. НЦБ решават докога най-късно трябва да получат данните от отчетните единици, за да спазят собствените си срокове за отчитане, както е посочено в параграф 2, и надлежно уведомяват отчетните единици.
4. Когато краен срок, посочен в параграф 1 или в параграф 2, се падне в неработен ден на TARGET2, крайният срок се удължава до следващия работен ден на TARGET2, както е съобщено на уебсайта на ЕЦБ.
Член 5
Дерогация
В случаите, когато отчетните единици са избрани съгласно член 2, параграф 3 или 4, НЦБ може да вземе решение, че отчетните единици могат да предават на НЦБ ежедневните статистически данни за паричния пазар веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните, ако поради оперативни причини те не могат да спазят изискването за ежедневна периодичност на отчитането. ЕЦБ може да определи условия за прилагането на тази дерогация от НЦБ.
Член 6
Случаи на сливане, разделяне, преобразуване, оздравяване и неплатежоспособност
1. В случай на сливане, разделяне, отделяне или друго преобразуване, което може да окаже влияние върху изпълнението на статистическите ѝ задължения, съответната отчетна единица уведомява ЕЦБ и съответната НЦБ веднага след като намерението да се осъществи подобна операция стане публично известно и в разумен срок преди операцията да бъде осъществена, за процедурите, които са планувани в изпълнение на предвидените в настоящия регламент изисквания за статистическа отчетност. Отчетната единица също уведомява ЕЦБ и съответната НЦБ в срок до 14 дни от приключването на операцията.
2. Ако отчетна единица се слее с друг субект чрез придобиване, както е определено в Директива 2011/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12), и един от сливащите се субекти е отчетна единица, придобиващият субект продължава да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент.
3. Ако отчетна единица се слее с друг субект чрез учредяване на ново дружество, както е определено в Директива 2011/35/ЕС, и един от сливащите се субекти е отчетна единица, новоучреденият субект е длъжен да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент, ако отговаря на определението за отчетна единица.
4. Ако отчетна единица се раздели на два или повече субекта чрез придобиване или чрез учредяване на нови дружества, както е определено в Шеста директива 82/891/ЕИО на Съвета (13), и един от новите субекти е отчетна единица, новият субект е длъжен да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент. Разделянето включва и операция по отделяне, по силата на която отчетна единица прехвърля всички или част от активите и пасивите си на ново дружество в замяна на акции в новото дружество.
5. Ако отчетна единица стане неплатежоспособна, загуби лиценза си за банкова дейност или поради други причини престане да извършва банкова дейност, като това се удостовери от компетентния надзорен орган, тя вече не е длъжна да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент.
6. За целите на параграф 5 отчетна единица се счита за неплатежоспособна, ако възникне едно или повече от следните обстоятелства:
а)
отчетната единица извърши общо прехвърляне на имущество в полза на кредитори или с цел да участва в оздравяване, съдебно споразумение или конкордат с кредитори;
б)
отчетната единица направи писмено признание, че не е в състояние да изплати дълговете си, когато те станат изискуеми;
в)
отчетната единица поиска, се съгласи или приеме в нея или по отношение на цялото ѝ имущество или на съществена част от него да бъде назначен доверител, администратор, синдик, ликвидатор или длъжностно лице с подобни функции в нея или по отношение на цялото ѝ имущество, или на съществена част от него;
г)
представяне или подаване на молба за откриване на производство по несъстоятелност по отношение на отчетната единица (от лице, различно от контрагента, по отношение на задължение на отчетната единица към този контрагент) в съда или пред друг компетентен орган или агенция;
д)
отчетната единица е прекратила дейността си чрез ликвидация или е обявена в несъстоятелност (или спрямо нея започне друго подобно производство); или отчетната единица, орган на публичната власт или друго образувание или лице подаде молба за оздравяването ѝ, сключването на съдебно споразумение или на конкордат, преструктурирането ѝ от акционерите или съдружниците в нея, управлението ѝ от администратор, ликвидацията ѝ, прекратяването ѝ или друга подобна мярка съгласно действащи или бъдещи законови и подзаконови норми, като тази молба не е спряна или отхвърлена в срок до 30 дни от подаването ѝ (освен когато става въпрос за молба за откриване на производство по ликвидация или друго подобно производство, като в тези случаи 30-дневният срок не се прилага);
е)
назначаването в нея или по отношение на цялото ѝ имущество, или на съществена част от него на доверител, администратор, синдик, ликвидатор или длъжностно лице с подобни функции; или
ж)
свикването на събрание на кредиторите с оглед на обсъждането на доброволно споразумение (или друга подобна процедура).
Член 7
Разпоредби относно поверителността
1. Когато получават или обработват данни съгласно настоящия регламент, които съдържат поверителна информация, включително когато обменят данни с други НЦБ от еврозоната, ЕЦБ и НЦБ прилагат стандартите за защита и използване на поверителна статистическа информация, установени в член 8 и член 8в от Регламент (ЕО) № 2533/98.
2. При спазване на параграф 1 поверителната информация, която се съдържа в статистическите данни, събирани съгласно настоящия регламент от ЕЦБ или дадена НЦБ, не се предават на или споделят с други органи или с други трети страни, различни от ЕЦБ и НЦБ от еврозоната, освен ако съответната отчетна единица е дала предварително изричното си писмено съгласие на ЕЦБ или на съответната НЦБ и ЕЦБ или съответната НЦБ, ако това е приложимо, са сключили подходящо споразумение за поверителност с тази отчетна единица.
Член 8
Проверка и принудително събиране
ЕЦБ или НЦБ според случая имат право да проверяват и ако е необходимо, да събират принудително информацията, която отчетните единици предоставят в съответствие с изискванията за статистическа отчетност, посочени в член 3 и приложения I, II и III към настоящия регламент. По-специално това право може да се упражнява, ако дадена отчетна единица не изпълнява предвидените в приложение IV стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизиите. Прилага се и член 6 от Регламент (ЕО) № 2533/98.
Член 9
Опростена процедура за изменения
Като взема предвид становищата на Комитета по статистика на ЕСЦБ, Изпълнителният съвет на ЕЦБ може да прави технически изменения в приложенията към настоящия регламент, при условие че те не променят заложената концептуална рамка и не засягат тежестта на отчетността за отчетните единици. Изпълнителният съвет уведомява своевременно Управителния съвет за всяко такова изменение.
Член 10
Първо отчитане
1. За отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, първото отчитане съгласно настоящия регламент, като се имат предвид преходните разпоредби на член 12, започва с данни за 1 април 2016 г.
2. За отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, първото отчитане съгласно настоящия регламент започва на датата, която ЕЦБ или съответната НЦБ съобщи на отчетната единица съгласно член 2, параграф 5, но не по-рано от 12 месеца след приемането на решението на Управителния съвет съгласно член 2, параграф 3 или параграф 4.
3. Освен това когато представителна отчетна единица е избрана съгласно член 2, параграф 4, тя може да подаде писмено искане до ЕЦБ или съответната НЦБ за временно отлагане на първата отчетна дата, като изложи основанията за това забавяне. Поисканото отлагане може да бъде разрешено за срок до шест месеца с възможност за последващи удължавания на срока до шест месеца. ЕЦБ или съответната НЦБ може да се споразумее за отлагането на първата отчетна дата по отношение на подалата искането представителна отчетна единица, ако счете, че забавянето е оправдано. Освен това ако на първата отчетна дата представителната отчетна единица не разполага с данни за отчитане или разполага само с данни, които както ЕЦБ, така и НЦБ считат за непредставителни, НЦБ може да се съгласи да освободи представителната отчетна единица от спазването на първата отчетна дата. Освобождаването може да се предостави само от НЦБ заедно с ЕЦБ, ако и ЕЦБ, и НЦБ считат, че искането е обосновано и не излага на риск представителността на отчетната извадка.
4. За ПФИ, избрани като допълнителни отчетни единици съгласно член 2, параграф 6, първото отчитане съгласно настоящия регламент започва на датата, която съответната НЦБ съобщи на допълнителната отчетна единица съгласно член 2, параграф 6.
Член 11
Клауза за периодичен преглед
ЕЦБ извършва преглед на действието на настоящия регламент 12 месеца след първото отчитане и съставя доклад за това. Според препоръките, направени в доклада, тя може да увеличи или да намали броя на отчетните единици и/или на изискванията за статистическа отчетност. След този първоначален преглед на всеки две години се извършват редовни актуализации на действителна съвкупност от отчетни единици.
Член 12
Преходни разпоредби
За периода от 1 април 2016 г. до 1 юли 2016 г. на отчетните единици се позволява да отчитат на ЕЦБ и на съответната НЦБ статистически данни за паричния пазар за някои, а не за всички, необходими дни. ЕЦБ или съответната НЦБ могат да определят дните, за които се изисква отчетност.
Член 13
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставен във Франкфурт на Майн на 26 ноември 2014 година.
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 1333/2014,
annettu 26 päivänä marraskuuta 2014,
rahamarkkinatilastoista
(EKP/2014/48)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 5 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) tarvitsee tehtäviensä suorittamista varten tilastoja rahamarkkinataloustoimista, nimittäin sellaisista tässä asetuksessa täsmennetyistä rahamarkkinoilla toteutetuista vakuudellisista ja vakuudettomista taloustoimista ja tietyistä johdannaistaloustoimista, joita rahalaitokset, pois lukien keskuspankit ja rahamarkkinarahastot, ovat toteuttaneet muiden rahalaitosten kanssa taikka joita rahalaitokset ovat toteuttaneet muiden rahoituslaitosten, julkisyhteisöjen tai yritysten kanssa, kuitenkin pois lukien ryhmittymänsisäiset taloustoimet.
(2)
Tällaisten tietojen keräämisen päätarkoituksena on tuottaa Euroopan keskuspankille (EKP) kattavat, yksityiskohtaiset ja yhdenmukaiset tilastotiedot euroalueen rahamarkkinoista. Edellä mainittuun markkinasegmenttiin liittyvistä taloustoimista kerätyistä tiedoista saadaan tietoa rahapoliittisten päätösten välittymismekanismista. Ne ovat näin ollen euroalueen rahapolitiikan kannalta tarpeellisia tilastotietoja.
(3)
Tilastotietojen kerääminen on myös tarpeen, jotta EKP voisi antaa analyyttistä ja tilastollista tukea yhteiselle valvontamekanismille (YVM) neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (3) mukaisesti. Tähän liittyen tilastotietojen kerääminen on myös tarpeen EKP:n tehtävien tueksi rahoitusvakauden alalla.
(4)
Kansallisten keskuspankkien olisi ilmoitettava EKP:lle, jos kansallinen keskuspankki päättää olla keräämättä tässä asetuksessa vaadittuja tietoja, jolloin EKP ottaa tehtäväkseen huolehtia tietojen keruusta suoraan tiedonantajilta.
(5)
EKP antaa asetuksia perussopimuksissa sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännössä (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) vahvistetuin edellytyksin siinä laajuudessa kuin se on tarpeen EKPJ:n tehtävien hoitamiseksi, sellaisina kuin nämä tehtävät on määritelty EKPJ:n perussäännössä ja joissain tapauksissa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 129 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa neuvoston antamissa säännöksissä.
(6)
Jotta minimoitaisiin rahalaitoksille aiheutuva rasite ja varmistettaisiin samalla oikea-aikaisten ja laadukkaiden tilastojen saatavuus, EKP tulee aluksi vaatimaan tietojen raportoimista vain euroalueen suurimmilta rahalaitoksilta, perustuen niiden päätaseen kokonaisvaroihin verrattuna kaikkien euroalueen rahalaitosten päätaseiden kokonaisvaroihin. EKP:n neuvosto voi 1 päivästä tammikuuta 2017 lisätä raportoivien rahalaitosten määrää ottamalla huomioon myös muita kriteerejä, kuten rahalaitoksen toimintojen merkittävyys rahamarkkinoilla sekä sen merkitys rahoitusjärjestelmän vakaudelle ja toimivuudelle. Maantieteellisen edustavuuden varmistamiseksi EKP pitää huolen siitä, että kussakin jäsenvaltiossa, jonka rahayksikkö on euro (jäljempänä ’euroalueen jäsenvaltio’) on ainakin kolme raportoivaa rahalaitosta. Kansalliset keskuspankit voivat tilastointia koskevien kansallisten raportointivaatimustensa mukaisesti kerätä tietoja myös rahalaitoksilta, jotka eivät kuulu varsinaiseen tiedonantajien joukkoon, ja tässä tapauksessa nämä tiedot kerätään ja verifioidaan tämän asetuksen mukaisesti.
(7)
Jotta rahalaitosten raportointitaakkaa voitaisiin entisestään pienentää niin, että vältetään päällekkäisten tietojen raportointi, mutta varmistetaan oikea-aikaisten ja laadukkaiden tilastojen saatavuus, EKP:n tulisi voida myöntää poikkeus arvopapereilla toteutettavia rahoitustoimia ja johdannaissopimuksia koskevien tietojen ilmoittamisesta, jos nämä tiedot on jo ilmoitettu kauppatietorekisteriin; tämä edellyttää, että EKP pystyy tosiasiassa saamaan käyttöönsä oikea-aikaiset ja yhdenmukaiset tiedot tässä asetuksessa täsmennettyjen vaatimusten mukaisesti.
(8)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa asetuksia niiden tilastoihin liittyvien tietojenantovaatimustensa määrittelemiseksi ja täytäntöön panemiseksi, jotka koskevat euroalueen jäsenvaltioiden varsinaista tiedonantajien joukkoa. Saman asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa asetuksia edellytyksistä, joiden mukaisesti voidaan käyttää oikeutta tilastotietojen tarkistamiseen tai pakollisen tilastotietojen keruun toimittamiseen.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 4 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltioiden on järjestettävä omalta osaltaan tilastotietojen keruu ja tehtävä EKPJ:n kanssa kiinteää yhteistyötä varmistaakseen EKPJ:n perussäännön 5 artiklasta johtuvien velvollisuuksien täyttämisen.
(10)
Jos tämän asetuksen mukaisesti kerättyihin tietoihin sisältyy luottamuksellisia tietoja, näiden tietojen suojaamiseen ja käyttöön sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 ja 8 c artiklassa vahvistettuja sääntöjä.
(11)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP:llä on oikeus määrätä seuraamuksia tietojen antajille, jotka eivät noudata EKP:n asetuksissa tai päätöksissä asetettuja tilastoihin liittyviä tietojenantovaatimuksia.
(12)
Vaikka on tunnustettua, että EKPJ:n perussäännön 34.1 artiklan nojalla annetuissa EKP:n asetuksissa ei anneta mitään oikeuksia eikä aseteta mitään velvollisuuksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö ei ole euro (jäljempänä ’euroalueeseen kuulumattomat jäsenvaltiot’), EKPJ:n perussäännön 5 artikla koskee sekä euroalueeseen kuuluvia jäsenvaltioita että euroalueeseen kuulumattomia jäsenvaltioita. Asetuksessa (EY) N:o 2533/98 viitataan siihen, että EKPJ:n perussäännön 5 artikla yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan kanssa tarkoittavat, että euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden on laadittava ja otettava käyttöön kansallisella tasolla kaikki toimenpiteet, joita ne pitävät tarkoituksenmukaisina tilastointiin liittyvien EKP:n tietojenantovaatimusten edellyttämän tiedonkeruun järjestämiseksi, ja saatava tilastoihin liittyvät valmistelunsa ajoissa valmiiksi, jotta niistä voi tulla euroalueen jäsenvaltiota.
(13)
Tämän asetuksen mukaiset tiedonantovaatimukset eivät vaikuta muissa EKP:n säädöksissä vahvistettuihin tiedonantovaatimuksiin, jotka saattavat ainakin osittain kattaa rahamarkkinoita koskevien tilastotietojen raportointia taloustoimikohtaisesti tai aggregoidusti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1.
’tiedonantajilla’ ja ’kotimaisella’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa.
2.
’rahalaitoksella’ samaa kuin Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) (4) 1 artiklassa, ja jollei tämän asetuksen säännöksissä ole nimenomaisesti toisin säädetty, käsite sisältää rahalaitoksen unionissa ja EFTAssa sijaitsevat sivuliikkeet,
3.
’muilla rahoituksen välittäjillä’ muita rahoituksen välittäjiä kuin vakuutuslaitoksia ja eläkerahastoja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 549/2013 (5) vahvistetun uudistetun Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän (jäljempänä ’EKT 2010’) mukaisesti,
4.
’vakuutuslaitoksilla’ EKT 2010:n mukaisesti kaikkia rahoitusalan yrityksiä ja yritysmäisiä yhteisöjä, joiden toiminta rahoituksen välittäjinä on pääasiassa seurausta on riskien hallinnasta ensivakuutuksen tai jälleenvakuutuksen muodossa,
5.
’eläkerahastoilla’ EKT 2010:n mukaisesti kaikkia rahoitusalan yrityksiä ja yritysmäisiä yhteisöjä, joiden toiminta rahoituksen välittäjinä on pääasiassa seurausta vakuutettujen henkilöiden sosiaalisten riskien ja tarpeiden hallinnasta (sosiaalivakuutus),
6.
’yrityksillä’ EKT 2010:ssä tarkoitettua yrityssektoria,
7.
’julkisyhteisöillä’ EKT 2010:n mukaisesti institutionaalisia yksiköitä, jotka ovat markkinattomia tuottajia ja joiden tuotos on tarkoitettu yksilölliseen tai kollektiiviseen kulutukseen ja jotka rahoitetaan muihin sektoreihin kuuluvien yksiköiden suorittamin pakollisin maksuin, sekä pääasiallisesti kansantulon ja -varallisuuden uudelleenjakoa harjoittavia institutionaalisia yksiköitä,
8.
’päätaseen kokonaisvaroilla’’saamisten kokonaismäärän’ ja ’muiden saamisten’ erotusta, sellaisina kuin nämä käsitteet on määritelty asetuksessa (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33),
9.
’rahamarkkinatilastoilla’ tilastoja, jotka koskevat rahamarkkinainstrumentteihin kohdistuvia vakuudellisia ja vakuudettomia taloustoimia ja johdannaistaloustoimia kyseessä olevan raportointijakson aikana rahalaitosten välillä tai rahalaitosten ja muiden rahoituksen välittäjien, vakuutuslaitosten, eläkerahastojen, keskuspankkien, julkisyhteisöjen ja yritysten välillä, kuitenkin pois lukien ryhmittymänsisäiset taloustoimet,
10.
’rahamarkkinainstrumentilla’ mitä tahansa liitteissä I, II ja III luetelluista instrumenteista,
11.
’rahamarkkinarahastoilla’ yhteissijoitusyritystä, joka tarvitsee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY (6) mukaisen siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen toimiluvan tai joka on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/61/EU (7) tarkoitettu vaihtoehtoinen sijoitusrahasto, joka sijoittaa lyhytaikaisiin omaisuuseriin ja jonka erillisenä tai kumulatiivisena tavoitteena on tarjota rahamarkkinakorkoja vastaavaa tuottoa tai säilyttää sijoituksen arvo,
12.
’keskuspankilla’ mitä tahansa keskuspankkia sen sijaintipaikasta riippumatta,
13.
’kansallisilla keskuspankeilla’ unionin jäsenvaltioiden kansallisia keskuspankkeja,
14.
’tiedonantajien perusjoukolla’ euroalueen kotimaisia rahalaitoksia, pois lukien keskuspankit ja rahamarkkinarahastot, jotka liitteiden I, II ja III mukaisesti vastaanottavat euromääräisiä talletuksia muilta rahalaitoksilta, muilta rahoituksen välittäjiltä, vakuutuslaitoksilta, eläkerahastoilta, julkisyhteisöiltä, keskuspankeilta sijoitustarkoituksessa tai yrityksiltä ja/tai laskevat liikkeeseen mitä tahansa muita velkainstrumentteja ja/tai myöntävät euromääräisiä lainoja sanotuille laitoksille tai yhteisöille,
15.
’ryhmittymällä’ yritysten ryhmittymää, myös sellaista pankkiryhmittymää, joka koostuu emoyrityksestä ja sen tytäryrityksistä, joiden tilinpäätöksistä laaditaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/34/EU (8) tarkoitettu konsolidoitu tilinpäätös,
16.
’sivuliikkeellä’ liiketoimipaikkaa, joka on laitoksesta oikeudellisesti riippuvainen osa ja jossa harjoitetaan suoraan laitoksen liiketoimintaan olennaisesti kuuluvia toimia,
17.
’unionissa tai EFTA:ssa toimivalla sivuliikkeellä’ sivuliikettä, joka sijaitsee ja on rekisteröity unionin jäsenvaltiossa tai EFTA-maassa,
18.
’Euroopan vapaakauppajärjestöllä’ hallituksenvälistä järjestöä, joka perustettiin edistämään vapaata kauppaa ja taloudellista yhdentymistä sen jäsenvaltioiden hyväksi,
19.
’ryhmittymänsisäisellä taloustoimella’ rahamarkkinainstrumentteihin kohdistuvaa taloustoimea, jonka tiedonantaja suorittaa toisen yrityksen kanssa, joka täysimääräisesti yhdistellään samaan konsernitaseeseen. Taloustoimen osapuolet katsotaan täysimääräisesti yhdistellyiksi samaan konsernitaseeseen, jos molemmat joko
a)
yhdistellään konsernitilinpäätökseen direktiivin 2013/34/EU mukaisesti tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (9) nojalla hyväksyttyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IFRS) mukaisesti tai, kun kyseessä on ryhmittymä jonka pääkonttori on kolmannessa maassa, sellaisten kyseisessä maassa yleisesti hyväksyttyjen tilinpäätösstandardien mukaisesti, joiden komission asetuksen (EY) N:o 1569/2007 (10) mukaisesti katsotaan vastaavan IFRS-standardeja (taikka kolmannen maan sellaisten tilinpäätösstandardien mukaisesti joiden käyttö on sallittu sanotun asetuksen 4 artiklan mukaisesti), tai
b)
kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU (11) tarkoitettuun samaan konsolidoituun valvontaan tai, kun kysymyksessä on ryhmittymä, jonka pääkonttori on kolmannessa maassa, sellaiseen kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen suorittamaan samaan konsolidoituun valvontaan, joka on arvioitu direktiivin 2013/36/EU 127 artiklan periaatteita vastaavaksi,
20.
’pankkipäivällä’ mitä tahansa sellaista rahamarkkinainstrumenttiin kohdistuvaa taloustoimea koskevassa sopimuksessa tai vahvistuksessa täsmennettyä päivää, jona liikepankit ja valuuttamarkkinat ovat auki yleisesti liiketoimintaansa varten (mukaan luettuna kaupankäynti kyseessä olevilla rahamarkkinainstrumenteilla) ja selvittävät ja suorittavat maksuja sen maksuvelvoitteen valuutassa, joka erääntyy kyseisenä päivänä tai jonka määrä lasketaan viittaamalla kyseiseen päivään. Jos rahamarkkinainstrumenttiin kohdistuva taloustoimi perustuu EBF:n (Euroopan pankkiyhdistysten liitto), LMA:n (Loan Market Association), ISDA:n (International Swaps and Derivatives Association) tai jonkun toisen johtavan eurooppalaisen tai kansainvälisen markkinajärjestön vakiosopimukseen, sovelletaan kyseisessä vakiosopimukseen olevaa tai siihen viittauksella sisällytettyä määräystä. Jos kyseessä on rahamarkkinainstrumenttiin kohdistuva taloustoimi, jonka selvittää nimetty selvitysjärjestelmä, pankkipäivällä tarkoitetaan päivää, jona kyseinen järjestelmä on auki tällaisten taloustoimien selvitystä varten,
21.
’TARGET2-suorituspäivällä’ mitä tahansa päivää, jona TARGET2-järjestelmä (Euroopan laajuinen automatisoitu reaaliaikainen bruttomaksujärjestelmä) on avoinna,
22.
’takaisinostosopimuksella’ sopimusta, jossa sopimusosapuolet sopivat taloustoimista, joissa toinen osapuoli (”myyjä”) sitoutuu myymään tiettynä päivänä lähitulevaisuudessa toiselle osapuolelle (”ostaja”) määriteltyjä omaisuuseriä (”arvopapereita”, ”hyödykkeitä” tai ”muita rahoitusvaroja”) ostajan myyjälle maksamaa ostohintaa vastaan siten, että ostaja samanaikaisesti sitoutuu myymään omaisuuserät takaisin myyjälle tiettynä myöhempänä ajankohtana tai vaadittaessa myyjän ostajalle maksamaa takaisinostohintaa vastaan. Kukin näistä taloustoimista voi olla joko ”takaisinostotaloustoimi” tai ”osto- ja takaisinmyyntitaloustoimi”. ”Takaisinostosopimus” voi myös tarkoittaa sitoumusta tiettynä päivänä lähitulevaisuudessa pantata omaisuuseriä ja antaa yleisen uudelleenkäyttöoikeuden käteisen rahan lainaa vastaan sekä lainan ja koron takaisinmaksua näiden omaisuuserien palautusta vastaan myöhempänä ajankohtana. Takaisinostotaloustoimilla joko on määritetty erääntymispäivä (”määräaikainen takaisinostotaloustoimi”) tai niillä ei ole määritettyä erääntymispäivää; viimeksi mainitussa tapauksessa molemmilla osapuolilla on päivittäin mahdollisuus sopia sopimuksen uusimisesta tai päättämisestä (”avoin takaisinostotaloustoimi”),
23.
’kolmikantarepolla’ takaisinostotransaktiota, jossa kolmas osapuoli on koko taloustoimen juoksuajan vastuussa vakuuksien valitsemisesta ja hallinnoimisesta,
24.
’valuutanvaihtosopimuksella’ valuutanvaihtotransaktiota, jossa toinen osapuoli myy toiselle tietyn määrän määritettyä valuuttaa sovittua määrää tiettyä toista valuuttaa vastaan sovittuun valuuttakurssiin (valuutan avistakurssiin) siten, että sovitaan myydyn valuutan takaisinostosta myöhempänä ajankohtana (erääntymispäivänä) alun perin ostetun valuutan myyntiä vastaan toiseen valuuttakurssiin (valuutan termiinikurssiin),
25.
’yliyön indeksivaihtosopimuksella’ koronvaihtosopimusta, jossa jaksoittain vaihtuva kelluva korko vastaa yliyön koron geometrista keskiarvoa (tai yliyön indeksikorkoa) tiettynä ajanjaksona. Maksettava erä on kiinteän koron ja koko indeksivaihtosopimuksen juoksuajalta lasketun yliyön koron erotus sovellettuna transaktion nimellisarvoon. Yliyön korko on EONIA, koska tässä asetuksessa käsitellään ainoastaan euromääräisiä yliyön indeksivaihtosopimuksia,
26.
’BASEL III:n LCR-järjestelmällä’ Baselin pankkivalvontakomitean pankkisektorin lyhyen aikavälin maksuvalmiutta koskevaksi maailmanlaajuiseksi vähimmäissääntelystandardiksi ehdottamia ja keskuspankkien pääjohtajien ja valvontaviranomaisten johtajien ryhmän 7 päivänä tammikuuta 2013 hyväksymiä maksuvalmiusvaatimuksia (Liquidity Coverage Ratio, LCR).
2 artikla
Varsinainen tiedonantajien joukko
1. Varsinainen tiedonantajien joukko koostuu euroalueen kotimaisista rahalaitoksista, jotka EKP:n neuvosto on valinnut tiedonantajiksi tiedonantajien perusjoukosta tapauksesta riippuen 2 tai 3 kohdan nojalla, tai rahalaitoksista, jotka on valittu tiedonantajiksi 4 kohdassa mainittujen kriteerien perusteella, ja joille on ilmoitettu niitä koskevista tiedonantovaatimuksista 5 kohdan mukaisesti (jäljempänä ’tiedonantajat’).
2. Tämän asetuksen tultua voimaan EKP:n neuvosto voi päättää, että rahalaitos on tiedonantaja, jos rahalaitoksen päätaseen kokonaisvarat ylittävät 0,35 prosenttia kaikkien euroalueen rahalaitosten päätaseiden kokonaisvaroista, kun perusteeksi otetaan EKP:n saatavilla olevat tuoreimmat tiedot, eli
a)
käyttäen viitearvona 5 kohdan mukaisen ilmoituksen tekemistä edeltävän vuoden joulukuun lopun tietoja, tai
b)
jos a alakohdan mukaiset tiedot eivät ole saatavilla, käyttäen viitearvona edeltävän vuoden joulukuun lopun tietoja.
Tätä päätöstä sovellettaessa rahalaitoksen päätaseen varojen summaan ei lasketa vastaanottavan valtion ulkopuolella olevia asianomaisen rahalaitoksen sivukonttoreita.
3. EKP:n neuvosto voi 1 päivästä tammikuuta 2017 päättää luokitella minkä tahansa muun rahalaitoksen tiedonantajaksi sen perusteella, mikä on rahalaitoksen päätaseen kokonaisvarojen summan suhde kaikkien euroalueen rahalaitosten päätaseiden varoihin, mikä on rahalaitoksen merkittävyys rahamarkkinainstrumenttien kaupassa ja mikä on rahalaitoksen merkitys euroalueen ja/tai yksittäisen jäsenvaltion rahoitusjärjestelmän vakaudelle ja toimivuudelle.
4. EKP:n neuvosto voi myös 1 päivästä tammikuuta 2017 päättää, että kustakin euroalueen jäsenvaltiosta on valittava vähintään kolme rahalaitosta tiedonantajiksi. Vastaavasti, jos EKP:n neuvoston 2 tai 3 kohdan mukaisesti tekemien päätösten perusteella jostakin euroalueen jäsenvaltiosta on valittu vähemmän kuin kolme rahalaitosta, varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluu kyseisestä euroalueen jäsenvaltiosta myös muita rahalaitoksia, jotka asianomainen kansallinen keskuspankki katsoo edustaviksi (jäljempänä ’edustavat tiedonantajat’) siten, että varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluu vähintään kolme tiedonantajaa kyseisestä euroalueen jäsenvaltiosta.
Edustavat tiedonantajat valitaan luottolaitosten päätaseiden kokonaisvarojen perusteella asianomaisen jäsenvaltion suurimpien kotimaisten luottolaitosten joukosta, jolleivät kansalliset keskuspankit ole ehdottaneet vaihtoehtoisia valintakriteerejä ja sopineet näistä EKP:n kanssa kirjallisesti.
5. EKP tai asianomainen kansallinen keskuspankki ilmoittaa rahalaitoksille, joita asia koskee, 2, 3 ja 4 kohdan nojalla tehdyistä EKP:n neuvoston päätöksistä sekä niiden velvoitteista tämän asetuksen mukaisesti. Ilmoitus on lähetettävä kirjallisesti viimeistään neljä kuukautta ennen kuin tiedot on annettava ensimmäisen kerran.
6. Riippumatta EKP:n neuvoston 2, 3 tai 4 kohdan mukaisesti tekemistä päätöksistä, kansalliset keskuspankit voivat lisäksi omien kansallisten tilastointia koskevien tiedonantovaatimuksiensa mukaisesti kerätä rahamarkkinatilastoja sellaisilta oman jäsenvaltionsa kotimaisilta rahalaitoksilta, jotka eivät ole 2, 3 tai 4 kohdassa tarkoitettuja tiedonantajia (jäljempänä ’muut tiedonantajat’). Jos kansallinen keskuspankki yksilöi tällaisia muita tiedonantajia, sen on viipymättä ilmoitettava niille tästä.
3 artikla
Tilastovaatimukset
1. Varsinaiset tiedonantajat antavat rahamarkkinatilastojen säännöllistä laatimista varten kotijäsenvaltionsa kansalliselle keskuspankille konsolidoidusti rahamarkkinainstrumentteihin liittyvät päiväkohtaiset tilastotiedot, mukaan lukien tiedot unionissa ja EFTA:ssa olevista sivuliikkeistä. Vaaditut tilastotiedot täsmennetään liitteissä I, II ja III. Kansallinen keskuspankki toimittaa tiedonantajilta saamansa tiedot EKP:lle tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat käyttöön rahamarkkinainstrumentteja koskevat tiedonantomenettelyt, joita tiedonantajien on noudatettava. Näillä tiedonantomenettelyillä varmistetaan, että saadaan tarvittavat tilastotiedot, ja mahdollistetaan tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisen tarkka valvonta liitteessä IV tarkoitetulla tavalla.
3. Edellä 1 kohdassa täsmennettyjen tiedonantovaatimusten estämättä kansallinen keskuspankki voi päättää, että 2 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti valittujen tiedonantajien, jotka ovat kotimaisia kansallisen keskuspankin jäsenvaltiossa, on raportoitava liitteissä I, II ja III täsmennetyt tilastotiedot EKP:lle. Kansallinen keskuspankki ilmoittaa tästä asianmukaisesti EKP:lle ja tiedonantajille, ja EKP määrittelee ja ottaa käyttöön tiedonantomenettelyt, joita tiedonantajien tulee noudattaa, ja ottaa hoidettavakseen vaadittujen tietojen keräämiseen suoraan tiedonantajilta.
4. Jos kansallinen keskuspankki on valinnut myös muita tiedonantajia ja antanut näille ilmoituksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti, ne raportoivat päivittäiset, rahamarkkinainstrumentteihin liittyvät tilastotiedot kansalliselle keskuspankille. Kansallinen keskuspankki toimittaa pyynnöstä muilta tiedonantajilta saamansa tiedot EKP:lle tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
5. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat tilastointia koskevien kansallisten tiedonantovaatimustensa mukaisesti käyttöön tiedonantomenettelyt, joita muiden tiedonantajien on noudatettava. Kansalliset keskuspankit varmistavat, että muiden tiedonantajien on kansallisten raportointijärjestelyjen mukaisesti noudatettava tämän asetuksen 6-8 artiklaa, 10 artiklan 3 kohtaa, 11 artiklaa ja 12 artiklaa vastaavia vaatimuksia. Kansalliset keskuspankit varmistavat, että näillä tiedonantomenettelyillä saadaan tarvittavat tilastotiedot ja että tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisen tarkka valvonta liitteessä IV tarkoitetulla tavalla on mahdollista.
4 artikla
Oikea-aikaisuus
1. Jos kansallinen keskuspankki päättää 3 artiklan 3 kohdan nojalla, että tiedonantajien on annettava liitteissä I, II ja III tarkoitetut tilastotiedot suoraan EKP:lle, tiedonantajat toimittavat nämä tiedot EKP:lle seuraavasti:
a)
2 artiklan 2 kohdan nojalla valituilta tiedonantajilta kerätyt tiedot toimitetaan EKP:lle kerran päivässä aikaisintaan kaupantekopäivänä klo 18 Keski-Euroopan aikaa (CET) ja viimeistään ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä klo 7 (CET).
b)
2 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla valituilta tiedonantajilta kerätyt tiedot toimitetaan EKP:lle kerran päivässä aikaisintaan kaupantekopäivänä klo 18 (CET) ja viimeistään ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä klo 13 (CET).
c)
Sellaiset tiedot, joiden osalta kansallinen keskuspankki voi soveltaa 5 artiklan mukaista poikkeusta, toimitetaan EKP:lle kerran viikossa aikaisintaan klo 18 (CET) kaupantekopäivänä ja viimeistään klo 13 (CET) ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä.
2. Muissa kuin 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa kansallinen keskuspankki toimittaa tiedonantajilta saamansa liitteissä I, II ja III täsmennetyt päiväkohtaiset rahamarkkinatilastotiedot EKP:lle seuraavasti:
a)
2 artiklan 2 kohdan nojalla valituilta tiedonantajilta kerätyt tiedot toimitetaan EKP:lle kerran päivässä ennen klo 7 (CET) ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä.
b)
2 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla valituilta tiedonantajilta kerätyt tiedot toimitetaan EKP:lle kerran päivässä ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä.
c)
2 artiklan 6 kohdan mukaisesti valituilta muilta tiedonantajilta kerätyt tiedot toimitetaan EKP:lle kerran päivässä ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä, kerran viikossa ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä TARGET2-suorituspäivänä sen viikon päättymisen jälkeen, johon tiedot liittyvät, tai kerran kuukaudessa ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä TARGET2-suorituspäivänä sen kuukauden päättymisen jälkeen, johon tiedot viittaavat. Kansalliset keskuspankit tekevät päätöksen raportointitiheydestä ja ilmoittavat tästä EKP:lle. Kansalliset keskuspankit voivat vuosittain muuttaa raportointitiheyttä.
d)
Tiedot, joiden osalta kansallinen keskuspankki voi soveltaa 5 artiklan mukaista poikkeusta, toimitetaan EKP:lle kerran viikossa ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä TARGET2-suorituspäivänä sen viikon päättymisen jälkeen, johon tiedot liittyvät.
3. Kansalliset keskuspankit päättävät, mihin mennessä niiden on saatava tiedot tiedonantajilta, jotta ne pystyvät toimittamaan tiedot määräajassa EKP:lle 2 kohdan mukaisesti, ja ilmoittavat tästä tiedonantajille.
4. Jos 1 tai 2 kohdassa tarkoitettu määräaika osuu TARGET2-järjestelmän kiinniolopäivälle, määräaikaa pidennetään TARGET2-järjestelmän seuraavaan aukiolopäivään siten kuin EKP:n verkkosivuilla ilmoitetaan.
5 artikla
Poikkeukset
Kun tiedonantajat on valittu 2 artiklan 3 tai 4 kohdan mukaisesti, kansallinen keskuspankki voi päättää, että jos tiedonantajat operatiivisista syistä eivät voi noudattaa päivittäistä raportointivaatimusta, ne voivat toimittaa kansalliselle keskuspankille päivittäiset rahamarkkinatilastot kerran viikossa ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä TARGET2-suorituspäivänä sen viikon jälkeen, johon tiedot liittyvät. EKP voi asettaa ehtoja sille, miten kansalliset keskuspankit voivat soveltaa poikkeusta.
6 artikla
Sulautumiset, jakautumiset, uudelleenjärjestelyt ja maksukyvyttömyys
1. Jos kyseessä on sulautuminen, jakautuminen, eriyttäminen (spin off) tai muu uudelleenjärjestely, joka saattaa vaikuttaa tilastotietojen antamista koskevien velvollisuuksien täyttämiseen, asianomainen tiedonantaja ilmoittaa, sen jälkeen kun aikomus tällaisen toimen toteuttamisesta on tullut julkiseksi ja kohtuullisessa ajassa ennen sen voimaantuloa EKP:lle ja asianomaiselle kansalliselle keskuspankille suunnitelluista menettelyistä tässä asetuksessa asetettujen tilastovaatimusten täyttämiseksi. Tiedonantajan on myös ilmoitettava EKP:lle ja asianomaiselle kansalliselle keskuspankille 14 päivän kuluessa tällaisen toimen loppuun saattamisesta.
2. Jos tiedonantaja sulautuu toiseen yhteisöön hankkimalla sen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/35/EU (12) tarkoitetulla tavalla, ja toinen sulautuvista yhteisöistä oli tiedonantaja, sulautumisen tuloksena syntyneen yhteisön on jatkettava tämän asetuksen mukaista raportointia.
3. Jos tiedonantaja sulautuu toiseen yhteisöön perustamalla uuden yhteisön direktiivissä 2011/35/EU tarkoitetulla tavalla, ja toinen sulautuvista yhteisöistä oli tiedonantaja, sulautumisen tuloksena syntynyt yhteisö raportoi tämän asetuksen mukaisesti, jos se on tiedonantajan määritelmän mukainen.
4. Jos tiedonantaja jakautuu kuudennessa direktiivissä 82/891/ETY (13) tarkoitetulla tavalla hankkimalla tai uusia yhteisöjä perustamalla tapahtuvan jakautumisen seurauksena, ja toinen uusista yhteisöistä on tiedonantaja, uusi yhteisö raportoi tämän asetuksen mukaisesti. Jakautuminen kattaa myös eriyttämistoimet (spin off), joissa tiedonantaja siirtää varansa ja velkansa kokonaan tai osittain uudelle yritykselle ja saa vastikkeeksi uuden yhteisön osakkeita.
5. Jos tiedonantaja tulee maksukyvyttömäksi, menettää pankkitoimintaa koskevan toimilupansa tai toimivaltainen valvontaviranomainen vahvistaa, että tiedonantaja on lakannut harjoittamasta pankkitoimintaa, sen raportointivelvollisuus tämän asetuksen mukaisesti lakkaa.
6. Sovellettaessa 5 artiklaa tiedonantaja katsotaan maksukyvyttömäksi, kun yksi tai useampi seuraavista ehdoista täyttyy:
a)
tiedonantaja tekee omaisuuttaan koskevan yleisen luovutuksen velkojiensa hyväksi, aloittaakseen tervehdyttämis- tai sovintomenettelyn tai tehdäkseen akordin velkojiensa kanssa;
b)
tiedonantaja vahvistaa kirjallisesti olevansa kyvytön maksamaan velkansa eräpäivänä,
c)
tiedonantaja hakee itselleen tai koko omaisuudelleen tai sen merkittävälle osalle uskotun miehen, hallinnonhoitajan, selvitysmiehen, pesänselvittäjän tai muun vastaavan toimitsijan määräämistä tai antaa siihen suostumuksensa tai hiljaisen hyväksyntänsä;
d)
tuomioistuimelle tai muulle toimivaltaiselle elimelle tai viranomaiselle tehdään hakemus tai pyyntö tiedonantajan asettamiseksi konkurssiin (paitsi jos hakemuksen jättää vastapuoli liittyen vastuuseen, joka tiedonantajalla on tälle vastapuolelle),
e)
tiedonantaja asetetaan likvidaatiomenettelyyn tai se tulee maksukyvyttömäksi (tai aloittaa muun tätä vastaavan menettelyn), tai se tai mikä tahansa julkinen viranomainen taikka yhteisö tai henkilö hakee sen tervehdyttämistä, sovintojärjestelyä, akordia, uudelleenjärjestelyä, maksukyvyttömyysmenettelyä, selvitystilaa, purkamista tai muita oikeuskeinoja minkä tahansa nykyisen tai tulevan säädöksen, lain tai sääntelyn perusteella, ja tällaista hakemusta (paitsi jos hakemus koskee likvidaatiota tai vastaavaa menettelyä, jolloin 30 päivän määräaikaa ei sovelleta) ei ole jätetty sillensä tai hylätty 30 päivän sisällä hakemuksen jättämisestä.
f)
tiedonantajalle tai sen omaisuuden olennaiselle osalle nimitetään selvitysmies, hallinnonhoitaja, toimitusmies tai vastaava henkilö, tai
g)
velkojat kutsutaan kokoukseen, jonka tarkoituksena on keskustella vapaaehtoisesta järjestelystä (tai vastaavasta menettelystä).
7 artikla
Luottamuksellisuutta koskevat säännökset
1. Vastaanottaessaan ja käsitellessään, mukaan lukien tietojenvaihto euroalueen muiden kansallisten keskuspankkien kanssa, luottamuksellisia tietoja sisältäviä tietoja tämän asetuksen mukaisesti, EKP ja kansalliset keskuspankit soveltavat asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 ja 8 c artiklassa säädettyjä standardeja luottamuksellisten tilastotietojen suojaamisesta ja käytöstä.
2. Jollei 1 kohdasta muuta johdu, EKP:n tai kansallisten keskuspankkien tämän asetuksen mukaisesti keräämiin tilastotietoihin sisältyviä luottamuksellisia tietoja ei toimiteta tai muutoin jaeta millekään muulle viranomaiselle tai kolmannelle osapuolelle kuin EKP:lle ja euroalueen kansallisille keskuspankeille, ellei tietojenantaja ole etukäteen antanut EKP:lle tai asianomaiselle kansalliselle keskuspankille nimenomaista kirjallista suostumusta ja elleivät EKP, tiedonantaja ja tarvittaessa asianomainen kansallinen keskuspankki ole allekirjoittaneet salassapitosopimusta.
8 artikla
Tilastotietojen tarkistaminen ja pakollinen keruu
EKP:llä ja kansallisilla keskuspankeilla, tilanteen mukaan, on oikeus tarkistaa tiedonantajien tämän asetuksen 3 artiklan ja liitteiden I, II ja III mukaisesti toimittamia tilastotietoja ja tarvittaessa toimittaa niiden pakollinen keruu. Tätä oikeutta voidaan käyttää erityisesti, jos jokin tiedonantajista ei täytä liitteessä IV säädettyjä tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 6 artiklaa sovelletaan vastaavasti.
9 artikla
Yksinkertaistettu muutosmenettely
EKP:n johtokunta voi EKPJ:n tilastokomiteaa kuultuaan tehdä teknisiä muutoksia tämän asetuksen liitteisiin edellyttäen, etteivät tällaiset muutokset vaikuta niiden perustana olevaan käsitteelliseen viitekehykseen tai tiedonantajien raportointirasitteeseen. Johtokunta ilmoittaa viipymättä tällaisista muutoksista EKP:n neuvostolle.
10 artikla
Tietojen antaminen ensimmäisen kerran
1. Jollei 12 artiklan siirtymäsäännöksistä muuta johdu, ensimmäiset tiedot, jotka 2 artiklan 2 kohdan nojalla valitut tiedonantajat toimittavat tämän asetuksen mukaisesti, ovat 1 päivän huhtikuuta 2016 tiedot.
2. Ensimmäiset tiedot, jotka 2 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla valitut tiedonantajat toimittavat tämän asetuksen mukaisesti, toimitetaan EKP:n tai asianomaisen kansallisen keskuspankin 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti ilmoittamana päivämääränä; ensimmäiset tiedot toimitetaan kuitenkin aikaisintaan 12 kuukauden kuluttua 2 artiklan 3 tai 4 kohdan nojalla tehdystä EKP:n neuvoston päätöksestä.
3. Lisäksi jos valitaan 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja edustavia tiedonantajia, edustava tiedonantaja voi pyytää EKP:ltä tai asianomaiselta kansalliselta keskuspankilta tilapäistä lykkäystä päivämäärään, jolloin tiedot on toimitettava ensimmäisen kerran; lykkäystä on pyydettävä kirjallisesti ja pyyntö on perusteltava. Pyydetty lykkäys voidaan myöntää enintään kuudeksi kuukaudeksi ja sitä voidaan pidentää enintään kuudella kuukaudella. Edustavan tiedonantajan hakemuksesta EKP tai asianomainen kansallinen keskuspankki voi lykätä tietojen ensimmäistä toimituspäivämäärää, jos ne katsovat hakemuksen perustelluksi. Lisäksi jos edustavilla tiedonantajilla ei ole raportoitavia tietoja tai jos sekä EKP että kansallinen keskuspankki katsovat, että raportoitavissa olevat tiedot eivät ole edustavia, kansallinen keskuspankki voi päättää, että kyseinen edustava tiedonantaja jätetään ensimmäisen raportoinnin soveltamisalan ulkopuolelle. Tällainen poikkeus voidaan myöntää ainoastaan kansallisen keskuspankin ja EKP:n välisten keskustelujen tuloksena, mikäli molemmat katsovat pyynnön perustelluksi ja mikäli poikkeus ei vaaranna tiedonantajien joukon edustavuutta.
4. Jos rahalaitoksia on tämän asetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti valittu muiksi tiedonantajiksi, tämän asetuksen mukaiset tiedot toimitetaan ensimmäisen kerran kansallisen keskuspankin 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti tiedonantajalle ilmoittamana päivämääränä.
11 artikla
Säännöllinen tarkistaminen
EKP tarkistaa tämän asetuksen toimivuuden 12 kuukautta ensimmäisten tietojen antamisen jälkeen ja laatii tätä koskevan kertomuksen. Kyseisen kertomuksen suositusten mukaisesti EKP voi lisätä tai vähentää tiedonantajien ja/tai tilastoihin liittyvien tiedonantovaatimusten määrää. Tämän ensimmäisen tarkistuksen jälkeen varsinainen tiedonantajien joukko tarkistetaan säännöllisesti joka toinen vuosi.
12 artikla
Siirtymäsäännökset
Tiedonantajat voivat 1 päivän huhtikuuta 2016 ja 1 päivän heinäkuuta 2016 välisenä aikana raportoida EKP:lle tai asianomaiselle kansalliselle keskuspankille joidenkin mutta ei kaikkien relevanttien päivien rahamarkkinatilastot. EKP tai asianomainen kansallinen keskuspankki voi määritellä päivät, joiden osalta raportointia vaaditaan.
13 artikla
Loppusäännökset
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Frankfurt am Mainissa 26 päivänä marraskuuta 2014.