РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1257/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно рециклирането на кораби и за изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006 и Директива 2009/16/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Корабите, които представляват отпадъци и които са предмет на трансгранично движение за рециклиране, са регламентирани от Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане („Базелската конвенция“) и от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3). Регламент (ЕО) № 1013/2006 е за прилагане на Базелската конвенция, както и на изменение (4) на същата Конвенция, прието през 1995 г., което обаче още не е влязло в сила на международно равнище, и с което е въведена забрана за износ на опасни отпадъци за държави, които не са членки на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). Корабите обикновено са класифицирани като опасни отпадъци и са забранени за износ с цел рециклиране в съоръжения, намиращи се в държави, които не са членки на ОИСР.
(2)
Механизмите за мониторинг на прилагането и за изпълнението на действащото право на Съюза и международно право не са адаптирани към особеностите на корабите и международното корабоплаване. Усилията, включващи сътрудничество между Международната организация на труда (МОТ), Международната морска организация (ИМО) и секретариата на Базелската конвенция, доведоха до успешно постигане на споразумение относно включването на задължителни изисквания на глобално равнище за обезпечаване на ефикасно и ефективно решаване на проблема с опасните и ненадеждни практики при рециклирането на кораби посредством Международната конвенция от Хонконг за безопасно и екологосъобразно рециклиране на кораби („Конвенцията от Хонконг“).
(3)
Настоящият капацитет за рециклиране на кораби в държави от ОИСР, който е законно достъпен за корабите, плаващи под знамето на държава-членка, е недостатъчен. Настоящият безопасен и надежден капацитет за рециклиране на кораби в държави, които не са членки на ОИСР, е достатъчен за обработване на всички кораби, плаващи под знамето на държава-членка, и се очаква да нараства до 2015 г. в резултат от предприетите действия за изпълнение на изискванията по Конвенцията от Хонконг от страна на държави, в които се извършва рециклиране.
(4)
Конвенцията от Хонконг е приета на 15 май 2009 г. под егидата на Международната морска организация. Конвенцията от Хонконг ще влезе в сила едва 24 месеца след датата на ратификация от не по-малко от 15 държави, чийто комбиниран търговски флот съставлява най-малко 40 % от брутния тонаж на корабите от световния търговски флот и чийто общ максимален годишен обем на рециклирани кораби през предходните 10 години представлява не по-малко от 3 % от брутния тонаж на корабите от комбинирания търговски флот на същите държави. Посочената конвенция обхваща проектирането, строежа, експлоатацията и подготовката на корабите с оглед улесняване на безопасното и екологосъобразното им рециклиране, без рискове за безопасността и експлоатационната ефективност на корабите. Тя обхваща и експлоатацията на съоръженията за рециклиране на кораби по безопасен и екологосъобразен начин, както и създаването на подходящ механизъм за правоприлагане при рециклирането на кораби.
(5)
Настоящият регламент има за цел да способства за своевременната ратификация на Конвенцията от Хонг Конг както в Съюза, така и в трети държави, чрез прилагане на пропорционални механизми за контрол по отношение на кораби и съоръжения за рециклиране на кораби въз основа на посочената Конвенция.
(6)
Конвенцията от Хонконг предвижда изрично страните по нея да предприемат по-строги мерки в съответствие с международното право по отношение на безопасното и екологосъобразно рециклиране на кораби, с цел предотвратяване, намаляване или свеждане до минимум на всякакви неблагоприятни въздействия върху човешкото здраве и околната среда. Като се има предвид това, настоящият регламент следва да осигури защита от евентуалното вредно въздействие на опасните материали на борда на всички кораби, които посещават пристанище или място за заставане на котва в държава-членка, като същевременно гарантира спазването на разпоредбите, приложими за тези материали по силата на международното право. За да се осигури контрол върху спазването на изискванията относно опасни материали съгласно настоящия регламент, държавите-членки следва да прилагат националните разпоредби за изпълнение на Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5). Понастоящем проверката на сертификатите и активното тестване за опасни материали, в т.ч. азбест, се извършва от инспекторите, осъществяващи държавен пристанищен контрол, съгласно Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море („SOLAS“). Меморандумът за разбирателство от Париж за контрола от държавата на пристанището осигурява хармонизиран подход към тези дейности.
(7)
Целта на настоящия регламент е също да намали съществуващите неравенства между операторите в Съюза, в държавите от ОИСР и в съответните трети държави по отношение на здравословните и безопасни условия на работното място и екологичните стандарти, както и да насочи корабите, плаващи под знамето на държава-членка, към съоръжения за рециклиране на кораби, които използват безопасни и екологосъобразни методи за разглобяване на кораби, вместо към места, които не отговарят на стандартите, каквато е практиката сега. Това следва също да допринесе за увеличаването на конкурентоспособността на екологосъобразното и безопасно рециклиране и третиране на кораби в съоръжения за рециклиране, разположени в държави-членки. Установяването на европейски списък на съоръжения за рециклиране на кораби („европейски списък“), които отговарят на изискванията по настоящия регламент, ще допринесе за постигането на тези цели, както и за по-доброто правоприлагане чрез улесняване на контрола върху корабите, предназначени за рециклиране от страна на държавите-членки на знамето. Тези изисквания към съоръженията за рециклиране на кораби следва да се основават на изискванията на Конвенцията от Хонконг. В тази връзка одобрените в съответствие с настоящия регламент съоръжения за рециклиране на кораби следва да отговарят на необходимите изисквания за опазване на околната среда, здравето на работниците и осигуряване на тяхната безопасност и на екологосъобразното управление на оползотворените от рециклирани кораби отпадъци. За съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета страна изискванията следва да са такива, че да се постигне висока степен на защита на здравето на човека и околната среда, която в общи линии е равностойна на защитата в Съюза. Поради това съоръженията за рециклиране на кораби, които не отговарят на тези минимални стандарти, следва да не бъдат включени в европейския списък.
(8)
Заложеният в правото на Съюза принцип на равенство следва да се прилага, а за прилагането му да се следи, по-конкретно при съставянето и актуализирането на европейския списък по отношение на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в държави-членки и на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в трети държави, които отговарят на изискванията, установени в настоящия регламент.
(9)
Държавите-членки се насърчават да приемат подходящи мерки, с които да гарантират, че корабите, изключени от обхвата на настоящия регламент, извършват дейност по съгласуван с него начин, доколкото е разумно и приложимо.
(10)
За да се избегне дублиране, е необходимо корабите, плаващи под знамето на държава-членка, попадащи в обхвата на настоящия регламент, да се изключат от обхвата и приложното поле съответно от Регламент (ЕО) № 1013/2006 и от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6). Регламент (ЕО) № 1013/2006 се прилага за превози на отпадъци от Съюза, подлежащи на изключване за определени категории отпадъци, когато се прилага алтернативен режим. Съгласно настоящия регламент корабите, които попадат в обхвата му, подлежат на контрол през целия им жизнен цикъл, като целта му е да осигури екологосъобразното рециклиране на тези кораби. Поради това е уместно да се уточни, че кораб, подлежащ на алтернативния режим на контрол през целия му жизнен цикъл съгласно настоящия регламент, не следва да бъде в обхвата на Регламент (ЕО) № 1013/2006. Корабите, които не са обхванати нито от Конвенцията от Хонг Конг, нито от настоящия регламент, и всички отпадъци на борда на кораб, различни от отпадъците, генерирани по време на експлоатацията, следва да продължат да бъдат в обхвата съответно на Регламент (ЕО) № 1013/2006 и на Директива 2008/98/ЕО и Директива 2008/99/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7).
(11)
Наред с това се отчита фактът, че корабите продължават да бъдат в обхвата на други международни конвенции, за да се гарантира безопасното им функциониране в морето по време на периода на експлоатация от жизнения им цикъл и въпреки че могат да упражняват определени навигационни права и свободи, корабите са длъжни да отправят предварително уведомление, преди да влязат в пристанище. Държавите-членки следва да могат да изберат прилагане и на допълнителен контрол в съответствие с други международни договори. Следователно в настоящия регламент не е необходимо да се предвижда допълнителен контрол върху транзита.
(12)
При тълкуването на изискванията по настоящия регламент следва да се вземат предвид насоките, разработени от ИМО („насоки на ИМО“) в подкрепа на Конвенцията от Хонконг.
(13)
За целите на настоящия регламент терминът „рециклиране“ не следва да има същото значение, както определението в Директива 2008/98/ЕО. Поради това настоящият регламент следва да въведе специфично определение за термина „рециклиране на кораби“.
(14)
Чрез Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета (8) на равнището на Съюза се прилага Глобалната хармонизирана система за класифициране и етикетиране на химикали. Посоченият регламент заедно с Директива 67/548/ЕИО на Съвета (9) и Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) осигуряват полезни насоки за определянето на характеристиките на понятието „опасен материал“.
(15)
Наличието на инвентарен списък на опасните материали на борда на кораб през целия му жизнен цикъл е основно изискване, установено в Конвенцията от Хонг Конг и в настоящия регламент. В съответствие с регламент 8, параграф 2 от Конвенцията от Хонг Конг кораб, който е предназначен за рециклиране, следва да намали до минимум количествата отпадъци, генерирани в резултат на експлоатацията през периода преди да влезе в съоръжение за рециклиране. Ако отпадъците, генерирани в резултат на експлоатацията, са предназначени за доставка заедно с кораба в съоръжение за рециклиране, приблизителните количества и разположението на тези отпадъци следва да бъдат включени в част II от инвентарния опис.
(16)
Държавите-членки следва да предприемат мерки за предотвратяване заобикалянето на разпоредбите за рециклирането на кораби и за увеличаване на прозрачността при рециклирането на кораби. Както е предвидено в Конвенцията от Хонконг, държавите-членки следва да предоставят информация относно корабите, за които е издадено свидетелство за инвентарния опис, относно кораби, за които е получена декларация за приключване, както и информация относно незаконно рециклиране на кораби и извършени от съответната държава последващи действия.
(17)
Държавите-членки следва да установят правила относно приложимите санкции при нарушения на настоящия регламент и да гарантират, че тези санкции се прилагат така, че да се предотврати заобикалянето на разпоредбите за рециклиране на кораби. Санкциите могат да имат гражданскоправен или административен характер и следва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи.
(18)
В съответствие с практиката на Съда на Европейския Съюз от съдилищата на държавите-членки се изисква да тълкуват в най-пълна възможна степен процедурните правила, свързани с условията, които трябва да бъдат спазени, за да се приведат административните и съдебни процедури в съответствие с целите на член 9, параграф 3 от Орхуската конвенция.
(19)
В интерес на защитата на здравето на човека и околната среда и с оглед на принципа „замърсителят плаща“, Комисията следва да прецени осъществимостта на финансов механизъм, приложим по отношение на всички кораби, които посещават пристанище или място за заставане на котва в държава-членка, независимо от това под чие знаме плават, чрез който да се набират средства за целите на улесняването на екологосъобразното рециклиране и третиране на кораби, без да се създава стимул за смяна на знамето.
(20)
С цел съгласуване с развитието във връзка с Конвенцията от Хонг Конг на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на актуализирането на приложения I и II към настоящия регламент. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(21)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(22)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно предотвратяване, намаляване или премахване на неблагоприятното въздействие върху здравето на човека и околната среда, причинено от рециклирането, експлоатацията и поддръжката на плаващи под знамето на държава-членка кораби, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради международния характер на корабоплаването и рециклирането на кораби, и следователно с оглед мащаба и въздействието си може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и цел
Настоящия регламент има за цел да предотврати, намали, сведе до минимум и, доколкото е практически възможно, да премахне произшествията, нараняванията и други неблагоприятни въздействия върху човешкото здраве и околната среда, причинени от рециклирането на кораби. Целта на настоящия регламент е да повиши безопасността и да осигури по-добра защита на човешкото здраве и на морската среда в Съюза по време на жизнения цикъл на корабите, по-специално като се гарантира, че опасните отпадъци от рециклирането на корабите подлежат на екологосъобразно управление.
Настоящият регламент също установява правила за осигуряване на надлежно управление на опасните материали на корабите.
Настоящият регламент има за цел и да способства за ратифицирането на Международната конвенция от Хонг Конг за безопасно и екологосъобразно рециклиране на кораби от 2009 г. („Конвенцията от Хонг Конг“).
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент с изключение на член 12 се прилага за кораби, плаващи под знамето на държава-членка.
Член 12 се прилага за кораби, плаващи под знамето на трета държава, които посещават пристанище или застават на котва в държава-членка.
2. Настоящият регламент не се прилага по отношение на:
а)
военните кораби, военни спомагателни или други кораби, които са собственост на дадена държава или са експлоатирани от нея и които към момента се използват единствено за правителствени нетърговски цели;
б)
кораби с тонаж, по-малък от 500 бруто тонаж (БТ);
в)
кораби, експлоатирани през целия им жизнен цикъл само във води, намиращи се под суверенитета или юрисдикцията на държавата-членка, под чието знаме плава корабът.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„кораб“ означава плавателен съд от всякакъв тип, който се експлоатира или е бил експлоатиран в морска среда и включва подводни морски съдове, плаващи по повърхността кораби, плаващи платформи, самоподемни платформи, плаващи складови съоръжения (FSU) и плаващи съоръжения за производство, складиране и разтоварване на товари (FPSO), както и плавателен съд, който е с демонтирано оборудване или влачен;
2)
„нов кораб“ означава кораб:
а)
за който договорът за строеж е сключен на датата на прилагане на настоящия регламент или след това; или
б)
при липса на договор за строеж, килът е заложен или корабът се намира на подобен етап на построяване шест месеца след датата на прилагане на настоящия регламент или след това; или
в)
чиято доставка се извършва тридесет месеца след датата на прилагане на настоящия регламент или след това;
3)
„танкер“ означава петролен танкер съгласно определението в приложение I към Конвенцията за предотвратяване на замърсяването от кораби („Конвенцията MARPOL“) или танкер за вредни вещества под формата на течности съгласно определението в приложение II към същата конвенция;
4)
„опасен материал“ означава всеки материал или вещество, което може да създаде опасност за здравето на човека и/или за околната среда;
5)
„отпадъци, генерирани по време на експлоатацията“ означава отпадъчни води и остатъци, образували се вследствие на нормалното функциониране на кораби, за които важат изискванията по Конвенцията MARPOL;
6)
„рециклиране на кораби“ означава дейност по пълно или частично разглобяване на кораби за скрап в съоръжение за рециклиране на кораби с цел оползотворяване на елементи и материали за преработване, подготовка за повторна употреба и повторна употреба при едновременно осигуряване управлението на опасни и други материали, като тази дейност включва свързани с нея операции като складиране и третиране на компоненти и материали на място, но не включва тяхната допълнителна преработка или обезвреждане в отделни съоръжения;
7)
„съоръжение за рециклиране на кораби“ означава определена зона, представляваща режище или инсталация, намиращи се в държава-членка или в трета държава и използвани за рециклиране на кораби;
8)
„предприятие за рециклиране на кораби“ означава собственикът на съоръжение за рециклиране на кораби или друга организация или лице, които са поели от собственика на съоръжение за рециклиране на кораби отговорността за извършване на дейността по рециклирането на кораби;
9)
„администрация“ означава държавен орган, определен от държава-членка като натоварен с изпълнение на задължения, свързани с корабите, плаващи под нейното знаме или които се експлоатират под нейна юрисдикция;
10)
„призната организация“ означава организация, която е призната в съответствие с Регламент (ЕО) № 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета (12);
11)
„компетентен орган“ означава правителствен орган или органи, определен(и) от държава-членка или от трета държава като компетентен за съоръженията за рециклиране на кораби в определен географски район или в определена област на професионална компетентност, по отношение на всички дейности в рамките на юрисдикцията на тази държава;
12)
„бруто тонаж“ означава брутният тонаж (БТ), изчислен в съответствие с разпоредбите за измерване на тонажа, които се съдържат в приложение I към Международната конвенция за измерване на тонажа на корабите от 1969 г., или в съответствие с всяка последваща конвенция;
13)
„компетентно лице“ означава лице с подходяща квалификация, обучение и достатъчно знания, опит и умения за изпълнение на конкретната работа;
14)
„корабособственик“ означава физическо или юридическо лице, регистрирано като собственик на кораба, включително физическо или юридическо лице, което е собственик на кораба за ограничен период от време в очакване на продажбата или предаването му в съоръжение за рециклиране на кораби или - при липса на регистрация - физическо или юридическо лице, което е собственик на кораб, или друга организация или лице, например управителя или беърбоут чартьора, които са поели от собственика на кораба отговорността за експлоатация на кораба, както и всяко юридическо лице, експлоатиращо кораб, който е собственост на държавата;
15)
„нова инсталация“ означава инсталиране на системи, оборудване, изолация или други материали на кораб след датата на прилагане на настоящия регламент;
16)
„план за рециклиране на кораб“ означава план, разработен от оператора на съоръжението(ята) за рециклиране на кораби за всеки отделен кораб, като са взети предвид приложимите насоки и резолюции на ИМО;
17)
„план на съоръжението за рециклиране на кораби“ означава план, разработен от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби и приет от управителния съвет или от съответния управителен орган на дружеството за рециклиране на кораби, в който се описват оперативните процеси и процедури по рециклирането на даден кораб в съоръжението за рециклиране на кораби и който по-конкретно включва въпросите по безопасността и обучението на работниците, опазването на здравето на човека и околната среда, функциите и отговорностите на персонала, готовността и реагирането в аварийни ситуации и системите за наблюдение, докладване и отчетност, като се вземат предвид приложимите насоки и резолюции на ИМО;
18)
„безопасно за влизане“ означава пространство, което отговаря на всичките следни критерии:
а)
съдържанието на кислород в атмосферата и концентрацията на запалими пари са в безопасни граници;
б)
всички евентуални токсични материали в атмосферата са в рамките на допустимите концентрации;
в)
остатъчните вещества или материали, свързани с разрешената от компетентното лице работа, не водят до неконтролируемо изпускане на токсични материали или до опасна концентрация на запалими пари в рамките на съществуващите атмосферни условия, при поддържането им съгласно разпорежданията;
19)
„безопасно за високотемпературни работи“ означава пространство, което отговаря на всички следни критерии:
а)
намира се в състояние, което е безопасно и не създава опасност от взрив, включително състояние след обезгазяване, и при което може да бъде използвано оборудване за електродъгово или газово заваряване, за рязане или изгаряне, или други форми на открит пламък, както и състояние, при което могат да бъдат извършвани дейности, свързани с отопление, шлайфане или образуване на искри;
б)
спазени са критериите по точка 18 за „безопасно за влизане“;
в)
съществуващите атмосферни условия няма да се променят в резултат от високотемпературните работи;
г)
всички прилежащи пространства са били почистени или обезвредени или третирани в достатъчна степен с оглед предотвратяване на започване или разпространение на огън;
20)
„декларация за приключване“ означава направено от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби изявление, с което се потвърждава, че рециклирането на даден кораб е приключило в съответствие с настоящия регламент;
21)
„свидетелство за инвентарен опис“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, в съответствие с член 9 и е придружено от инвентарен опис на опасните материали в съответствие с член 5;
22)
„свидетелство за годност за рециклиране“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, в съответствие с член 9, параграф 9 и е придружено от инвентарен опис на опасните материали в съответствие с член 5, параграф 7 и от одобрения план за рециклиране на кораба в съответствие с член 7;
23)
„свидетелство за съответствие“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, е придружено от инвентарен опис на опасните материали и е в съответствие с член 12;
24)
„тонове водоизместимост при празен кораб (LDT)“ означава теглото на кораб, изразено в тонове, без товар, гориво, смазочно масло в резервоарите за съхранение, баластна вода, прясна и питателна вода, припаси за консумация, и пътници и екипаж и техните вещи и същото представлява съвкупност от теглото на корпуса, констукцията, машините, оборудването и арматурата на кораба.
2. За целите на член 7, параграф 2, буква г) и членове 13, 15 и 16 се прилагат следните определения:
а)
„отпадъци“, „опасни отпадъци“, „третиране“ и „управление на отпадъци“ имат същия смисъл, както по член 3 от Директива 2008/98/ЕО;
б)
„проверка на място“ означава проверка на съоръжение за рециклиране на кораби с цел установяване дали състоянието му отговаря на описаното в представен относим документ;
в)
„работник“ означава всяко лице, което извършва някаква работа, редовно или временно, в рамките на трудово правоотношение, включително персоналът, работещ за изпълнители и подизпълнители;
г)
„екологосъобразно управление“ означава предприемане на всякакви практически стъпки за гарантиране, че отпадъците и опасните материали се управляват по начин, който опазва здравето на човека и околната среда срещу нежелателни въздействия, които биха могли да се появят в резултат на тези отпадъци и материали;
3. За целите на параграф 1, точка 13 компетентно лице може да бъде обучен работник или ръководен служител, който може да разпознае и оцени професионални и други рискове и излагане на работниците и служителите на въздействието на потенциално опасни материали или небезопасни условия в дадено съоръжение за рециклиране на кораби, и който е в състояние да посочи необходимите защитни средства и предпазните мерки, които трябва да се вземат, за да се премахнат или намалят тези рискове и излагания на въздействия.
Без да се засягат разпоредбите на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13), компетентният орган може да дефинира подходящи критерии за назначаване на такива лица и може да определи задълженията, които да им бъдат възложени.
ДЯЛ II
КОРАБИ
Член 4
Контрол на опасни материали
Инсталацията или употребата на опасните материали, посочени в приложение I, на корабите се забранява или ограничава съгласно определеното в приложение I, без да се засягат други изисквания на приложимо право на Съюза, което може да изисква допълнителни мерки.
Член 5
Инвентарен опис на опасните материали
1. На борда на всеки нов кораб се държи инвентарен опис на опасните материали, който съдържа най-малко тези опасни материали, които са посочени в приложение II, и се съдържат в конструкцията или оборудването на кораба, и в който се посочват местоположението и приблизителните им количества.
2. При спазване на член 32, параграф 2, буква б) съществуващите кораби са в съответствие доколкото е практически възможно с параграф 1.
Корабите, които отиват за рециклиране, са в съответствие, доколкото е практически възможно, с параграф 1 от настоящия член, считано от датата на публикуване на европейския списък на съоръженията за рециклиране на кораби („европейски списък“) съобразно установеното в член 16, параграф 2.
При спазване на член 32, параграф 2, буква б) при съставянето на списъка на опасните материали в него се посочват най-малко изброените в приложение I опасни материали.
3. Инвентарният опис на опасните материали:
а)
е специфичен за всеки кораб;
б)
предоставя доказателство, че корабът отговаря на изискването за забрана или на ограниченията за инсталиране или използване на опасни материали в съответствие с член 4;
в)
се съставя, като се отчитат приложимите насоки на ИМО;
г)
е проверен от администрацията или от овластена от нея призната организация.
4. Освен предвиденото по параграф 3 за съществуващите кораби се изготвя план, описващ огледа или проверката с вземане на проба, чрез които е изготвен инвентарният опис на опасните материали, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
5. Инвентарният опис на опасните материали се състои от три части:
а)
списък на опасните материали, посочени в приложения I и II, в съответствие с разпоредбите на параграфи 1 и 2 от настоящия член, и съдържащи се в конструкцията или оборудването на кораба, с посочване на тяхното разположение и приблизителните количества (част I);
б)
списък на генерираните в резултат на експлоатацията отпадъци, намиращи се на борда на кораба (част II);
в)
списък на складовете, намиращи се на борда на кораба (част III).
6. Част I от инвентарния опис на опасните материали се води и актуализира по надлежен начин през целия експлоатационен срок на кораба, като отразява нови инсталации, съдържащи някой от опасните материали по приложение II, както и съответните промени в структурата и оборудването на кораба.
7. Преди рециклирането и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, в допълнение към водената и актуализирана по надлежен начин част I, в инвентарния опис на опасните материали се включват част II за отпадъците, генерирани по време на експлоатацията, и част III за складовете, и описът се проверява от администрацията или от овластена от нея призната организация.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 във връзка с актуализирането на списъка с позиции за инвентарния опис на опасните материали в приложения I и II, за да се гарантира, че в списъка са включени най-малко веществата, изброени в Допълнения I и II към Конвенцията от Хонг Конг.
Комисията приема отделен делегиран акт за всяко вещество, което се включва или заличава от приложения I или II.
Член 6
Общи изисквания за корабособствениците
1. При подготовката за изпращане на кораб за рециклиране корабособствениците:
а)
предоставят на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби цялата свързана с кораба информация, необходима за разработването на плана за рециклиране на кораб, установен в член 7;
б)
уведомяват писмено съответната администрация в указания от нея срок за намерението си да рециклират кораба в конкретно(и) съоръжение(я) за рециклиране на кораби. Уведомлението включва най-малкото:
i)
описа на опасните материали; и
ii)
цялата свързана с кораба информация, предоставена съгласно буква а).
2. Корабособствениците следят предназначените за рециклиране кораби да:
а)
се рециклират само в съоръжения за рециклиране на кораби, които са включени в европейския списък;
б)
изпълняват работи в периода преди влизане в съоръжението за рециклиране на кораби по такъв начин, че да сведат до минимум количеството на остатъците от товари, останалия мазут и генерираните от самия кораб отпадъци, оставащи на борда;
в)
притежават сертификат за годност за рециклиране, издаден от администрацията или от овластена от нея призната организация преди всяко рециклиране на кораб след получаването на одобрения план за рециклиране на кораб в съответствие с член 7, параграф 3.
3. Корабособствениците гарантират, че танкерите пристигат на съоръжението за рециклиране на кораби с товарни резервоари и помпени отделения в състояние, годно за сертифициране като „безопасно за високотемпературни работи“.
4. Корабособствениците предоставят на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби екземпляр от свидетелството за годност за рециклиране, издадено в съответствие с член 9.
5. Корабособствениците носят отговорност за кораба и вземат мерки, за да го поддържат в съответствие с изискванията на администрацията на държавата, под чието знаме корабът плава до момента, в който отговорността за него бъде поета от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби. Операторът на съоръжението за рециклиране на кораби може да откаже да приеме кораба за рециклиране, ако състоянието на кораба до голяма степен не отговаря на данните от свидетелството за инвентарния опис, включително когато част I от описа на опасните материали не е надлежно водена и актуализирана, отразявайки промените в конструкцията и оборудването на кораба. При тези обстоятелства корабособственикът продължава да носи отговорността за кораба, като той незабавно уведомява администрацията за това.
Член 7
План за рециклиране на кораб
1. Преди всякакво рециклиране на кораби се разработва специфичен за кораба план за рециклиране на кораб. Планът за рециклиране на кораб включва всички специфични за кораба аспекти, които не са визирани в плана на съоръжението за рециклиране на кораби или за които се изискват специални процедури.
2. Планът за рециклиране на кораб:
а)
се разработва от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби в съответствие със съответните разпоредби на Конвенцията и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО и релевантната за кораба информация, предоставена от корабособственика в съответствие с член 6, параграф 1, буква а), така че съдържанието му надлежно да отразява информацията, съдържаща се в описа на опасните материали;
б)
изяснява дали и в каква степен подготвителна работа, като предварително третиране, идентифициране на потенциалните опасности и премахване на складовете предстои да се проведе на място, различно от съоръжението за рециклиране на кораби, посочено в плана за рециклиране на кораба. Планът за рециклиране на кораба включва мястото, където корабът ще бъде поставен по време на дейностите по рециклиране, и кратък план за пристигането и безопасно поставяне на конкретния кораб за рециклирането му;
в)
включва информация относно създаването, поддържането и наблюдението на условията за „безопасност за влизане“ и „безопасност за високотемпературни работи“ за конкретния кораб, като се отчитат характеристики като конструкция, конфигурация и предходен товар на кораба, както и друга необходима информация относно начина за изпълнение на плана за рециклиране на кораба;
г)
включва информация за вида и количеството на опасните материали и на отпадъците, получени от рециклирането на конкретния кораб, включително материалите и отпадъците, посочени в описа на опасните материали, както и за това как ще бъдат управлявани и съхранявани в съоръжението за рециклиране на кораби и в последващите съоръжения; и
д)
когато се използва повече от едно съоръжение за рециклиране на кораби, по принцип се изготвя отделно за всяко от участващите съоръжения и се посочват редът на използване на съоръженията и разрешените дейности, които ще се извършат в тези съоръжения.
3. Планът за рециклиране на кораб се одобрява мълчаливо или изрично от компетентния орган в съответствие с изискванията на държавата, където е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, когато е приложимо.
Изрично одобрение е дадено, ако компетентният орган изпрати писмено уведомление за решението си относно плана за рециклиране на кораба на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби, на корабособственика и на администрацията.
Счита се, че е дадено мълчаливо съгласие, ако компетентният орган не е изпратил писмено възражение срещу плана за рециклиране на кораба на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби, на корабособственика и на администрацията в рамките на срок за разглеждане, определен в съответствие с изискванията на държавата, където е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, когато е приложимо, и не е направил уведомление в съответствие с член 15, параграф 2, буква б).
4. Държавите-членки могат да изискат от своята администрация да изпрати на компетентния орган на държавата, в която се намира съоръжението за рециклиране на кораби, информацията, предоставена от корабособственика съгласно член 6, параграф 1, буква б), както и следните данни:
i)
датата, на която корабът е регистриран в държавата, под чието знаме плава;
ii)
идентификационния номер на кораба (номер по ИМО);
iii)
заводския номер на корпуса при доставка за ново строителство;
iv)
името и типа на кораба;
v)
пристанището, на което корабът е регистриран;
vi)
името и адреса на корабособственика, а също и идентификационния номер на собственика, както е регистриран по ИМО;
vii)
името и адреса на дружеството;
viii)
наименованията на всички класификационни организации, които са присъждали клас на кораба;
ix)
основни данни за кораба (обща дължина (LOA), теоретична ширина, теоретична височина, LDT, бруто и нето тонаж и тип и мощност на двигателя).
Член 8
Прегледи
1. Прегледите на корабите се извършват от служители на администрацията или на овластена от нея призната организация, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
2. Когато администрацията, използва признати организации за извършването на прегледи съгласно параграф 1, тя упълномощава такива признати организации най-малко да:
-
изискат от кораб, на който извършват преглед, да се съобрази с настоящия регламент; и
-
извършват прегледи, поискани от надлежните органи на държава-членка.
3. Корабите подлежат на следните прегледи:
а)
първоначален преглед;
б)
преглед при подновяване;
в)
допълнителен преглед;
г)
окончателен преглед.
4. Първоначалният преглед на нов кораб се извършва преди корабът да бъде пуснат в експлоатация или преди да бъде издадено свидетелството за инвентарния опис. За съществуващите кораби се извършва първоначален преглед до 31 декември 2020 г. С прегледа се проверява дали част I от описа на опасните материали е в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
5. Прегледът при подновяване се извършва през интервали, посочени от администрацията, които не може да надхвърлят пет години. С прегледа при подновяване се удостоверява че част I от описа на опасните материали е в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
6. Допълнителният преглед, общ или частичен, в зависимост от обстоятелствата, се извършва по искане на корабособственика след промяна, замяна или значителен ремонт на конструкцията, оборудването, системите, арматурата, приспособленията и материалите, който е оказал въздействие върху списъка на опасните материали. Прегледът се провежда така, щото да се гарантира, че всяка промяна, замяна или значителен ремонт са били направена по начин, който гарантира корабът да продължи да бъде в съответствие с изискванията на настоящия регламент, а част I от описа на опасните материали при необходимост да бъде съответно изменена.
7. Окончателният преглед се извършва преди корабът да бъде изведен от експлоатация и преди рециклирането на кораба да е започнало.
Прегледът удостоверява, че:
а)
описът на опасните материали е в съответствие с изискванията на член 5;
б)
планът за рециклиране на кораб отразява надлежно информацията, съдържаща се в инвентарния опис на опасните материали и изпълнява изискванията по член 7;
в)
съоръжението за рециклиране на кораби, в което корабът предстои да бъде рециклиран, е включено в европейския списък.
8. За съществуващите кораби, предназначени за рециклиране, първоначалният и окончателният преглед могат да се извършват по едно и също време.
Член 9
Издаване и одобрение на свидетелства
1. След успешно приключване на първоначален преглед или на преглед при подновяване администрацията или овластена от нея призната организация издава свидетелство за инвентарния опис. Това свидетелство се допълва с част I от инвентарния опис на опасните материали, посочени в член 5, параграф 5, буква а).
Когато, съгласно предвиденото в член 8, параграф 8, първоначалният преглед и окончателният преглед се извършват по едно и също време, се издава само свидетелството за годност за рециклиране, посочено в параграф 9 от настоящия член.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на свидетелството за инвентарния опис, за да се гарантира, че е в съответствие с допълнение 3 към Конвенцията от Хонг Конг. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
2. Свидетелство за инвентарен опис се одобрява по молба на корабособственика от администрацията или от овластена от нея призната организация след успешното приключване на допълнителен преглед, проведен в съответствие с член 8, параграф 6.
3. При условията на параграф 4 администрацията или овластена от нея призната организация издава или одобрява свидетелство за инвентарен опис, според случая, ако прегледът при подновяване е приключил успешно:
а)
в срок от три месеца преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство;
б)
след изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство;
в)
повече от три месеца преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на приключване на прегледа при подновяване.
4. Ако прегледът при подновяване е приключил успешно и ново свидетелство за инвентарен опис не може да се издава, нито да се използва на борда преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, администрацията или овластена от нея призната организация одобрява наличното свидетелство и то се приема за валидно за срок, не по-дълъг от пет месеца след датата на изтичане на валидността.
5. В случай на свидетелство за инвентарен опис, издадено за срок, по-кратък от пет години, администрацията или овластена от нея призната организация може да продължи срока на валидност на наличното свидетелство за срок, който не надхвърля пет години.
6. При специфични обстоятелства, определени от администрацията, новото свидетелство за инвентарен опис не е необходимо да има дата от датата на изтичане на валидността на наличното, съгласно изискванията по параграф 3, букви а) и б) и параграфи 7 и 8. При такива обстоятелства новото свидетелство е валидно до дата, не по-късна от пет години след датата на приключване на прегледа при подновяване.
7. Когато даден кораб не се намира на пристанището или мястото за заставане на котва, където ще бъде подложен на преглед при изтичане на валидността на свидетелството за инвентарния опис, администрацията може, ако е уместно, да продължи валидността на свидетелството за срок, не по-дълъг от три месеца, за да даде възможност на кораба да завърши пътуването си до пристанището, на което ще му бъде извършен преглед. Всяко продължаване на срока е при условие че прегледът ще бъде извършен преди корабът да напусне въпросното пристанище. Кораб, на който е продължен срокът, няма право по силата на това продължаване да напусне пристанището, на което ще му бъде извършен преглед, без да е получил ново свидетелство. Когато приключи проверката на обновяването, новото свидетелство за инвентарен опис е валидно до дата, не по-късна от пет години от датата на наличното свидетелство, преди да е било разрешено продължаването му.
8. Свидетелство за инвентарен опис на кораб, извършващ кратки пътувания, и чийто срок не е бил продължен при условията, посочени в параграф 7, може да бъде продължен от администрацията за гратисен срок до един месец след изтичането на валидността на свидетелството. Когато приключи прегледът при подновяване, новото свидетелство за инвентарен опис е валидно за срок не повече от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство, преди да е било разрешено продължаването.
9. След успешното приключване на окончателен преглед в съответствие с член 8, параграф 7, администрацията или овластена от нея призната организация издава свидетелство за годност за рециклиране. Това свидетелство се допълва с инвентарния опис на опасните материали и плана за рециклиране на кораб.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на свидетелството за годност за рециклиране, за да се гарантира, че е в съответствие с допълнение 4 към Конвенцията от Хонг Конг. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент. Свидетелство за годност за рециклиране, издадено след окончателен преглед в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, се приема от другите държави-членки и се счита за целите на настоящия регламент, че има същата сила, каквато има свидетелство за годност за рециклиране, издадено от тях.
Член 10
Продължителност и валидност на свидетелствата
1. При условията на член 9 свидетелство за инвентарния опис се издава за период, чиято продължителност се установява от администрацията и не надвишава пет години.
2. Свидетелството за инвентарния опис, издадено или одобрено съгласно член 9, престава да бъде валидно във всеки от следните случаи:
а)
ако състоянието на кораба съществено се различава от данните в свидетелството за инвентарния опис, включително когато част I от описа на опасните материали не се води и актуализира надлежно, отразявайки промените в конструкцията и оборудването на кораба, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО;
б)
когато прегледът при подновяване не е извършен в интервалите, посочени в член 8, параграф 5.
3. Свидетелство за годност за рециклиране се издава от администрацията или от овластена от нея призната организация за период, не по-дълъг от три месеца.
4. Свидетелство за годност за рециклиране, издадено съгласно член 9, параграф 9, престава да бъде валидно, когато състоянието на кораба съществено се различава от данните в свидетелството за инвентарния опис.
5. Чрез дерогация от параграф 3 свидетелството за годност за рециклиране може да бъде продължено от администрацията или от овластена от нея призната организация за единично пътуване от точка до точка до съоръжението за рециклиране на кораби.
Член 11
Контрол на държавата на пристанището
1. Държавите-членки прилагат разпоредби за контрол за корабите в съответствие с националното си законодателство, като вземат предвид Директива 2009/16/ЕО. При условията на параграф 2 всяка такава инспекция се ограничава до проверка дали на борда се държи свидетелство за инвентарен опис или свидетелство за годност за рециклиране, които, ако са валидни, се считат достатъчни за одобрението на инспекцията.
2. Може да се извърши подробна инспекция от компетентния орган, извършващ дейности по контрол на държавата на пристанището, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, когато кораб не носи валидно свидетелство или има ясни основания да се счита, че:
а)
състоянието на кораба или на неговото оборудване в значителна степен не съответства на данните, посочени в това свидетелство, в част I на инвентарния опис на опасните материали или и в двете; или
б)
на борда на кораба не се прилага процедура за водене на част I от инвентарния опис на опасните материали.
3. Всеки кораб може да бъде предупреден, задържан, отпратен или изключен от достъп до пристанищата или морските терминали под юрисдикцията на държава-членка, в случай че не изпрати на компетентните органи на тази държава-членка копие от свидетелството за инвентарен опис или, по искане на тези органи и според случая, от свидетелството за годност за рециклиране, без да се засяга член 9. Държавата-членка, която предприема такива действия, уведомява незабавно съответната администрация. Неактуализиране на инвентарния опис на опасните материали не е нарушение, което е основание за задържането на кораб, но несъответствия в инвентарния опис на опасните материали се докладват на съответната администрация и се коригират при извършването на следващ преглед.
4. Достъпът до определено пристанище или място за заставане на котва може да бъде разрешен от компетентния орган на държава-членка в случай на форсмажорни обстоятелства или поради първостепенни съображения за безопасност или за да се намали или сведе до минимум рискът от замърсяване, или за да се отстранят неизправностите, при условие собственикът, операторът или капитанът на кораба вземе подходящи мерки в изпълнение на предписанията на компетентния орган на същата държава-членка, за да се гарантира влизането на кораба при пълна безопасност.
Член 12
Изисквания за кораби, плаващи под знамето на трета държава
1. При спазване на член 32, параграф 2, буква б), когато посещава пристанище или застава на котва в държава-членка, кораб, плаващ под знамето на трета държава, разполага на борда си със списък на опасните материали, който е в съответствие с член 5, параграф 2.
Независимо от първа алинея достъпът до определено пристанище или място за заставане на котва може да бъде разрешен от компетентния орган на държава-членка в случай на форсмажорни обстоятелства или поради първостепенни съображения за безопасност, или за да се намали или сведе до минимум рискът от замърсяване, или за да се отстранят неизправностите, при условие че собственикът, операторът или капитанът на кораба вземе подходящи мерки в изпълнение на предписанията на компетентния орган на същата държава-членка, за да се гарантира влизането на кораба при пълна безопасност.
2. Инсталирането на опасни материали, посочени в приложение I, на кораби, плаващи под знамето на трета държава, докато са в пристанище или на място за заставане на котва в държава-членка, се забранява или ограничава съгласно приложение I.
Използването на опасни материали, посочени в приложение I, на кораби, плаващи под знамето на трета държава, докато са в пристанище или на място за заставане на котва в държава-членка, се забранява или ограничава съгласно приложение I, без да се засягат освобождаванията и преходните разпоредби, приложими за тези материали по силата на международното право.
3. Инвентарният опис на опасните материали е специфичен за всеки кораб, съставя се, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО и служи за изясняване на това, че корабът е в съответствие с параграф 2 от настоящия член. При съставянето на инвентарния опис на опасните материали в него се посочват най-малко изброените в приложение I опасни материали. Корабът, плаващ под знамето на трета държава, изготвя план, описващ огледа или проверката с вземане на проба, чрез които е съставен инвентарният опис на опасните материали, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
4. Инвентарният опис на опасните материали се води и актуализира по надлежен начин през целия експлоатационен срок на кораба, като отразява нови инсталации, съдържащи някой от опасните материали по приложение II, както и съответните промени в конструкцията и оборудването на кораба, като се отчитат освобождаванията и преходните разпоредби, приложими за тези материали по силата на международното право.
5. Всеки кораб, плаващ под знамето на трета държава, може да бъде предупреден, задържан, отпратен или изключен от достъп до пристанищата или морските терминали под юрисдикцията на държава-членка, в случай че не изпрати на компетентните органи на тази държава-членка копие от свидетелството за съответствие съгласно параграфи 6 и 7, придружено, когато е необходимо и по искане на тези органи, от инвентарния опис на опасните материали. Държавата-членка, която предприема такива действия, уведомява незабавно компетентните органи на третата държава, под чието знаме плава въпросният кораб. Неактуализиране на инвентарния опис на опасните материали не е нарушение, което е основание за задържането на кораб, но несъответствия в инвентарния опис на опасните материали се докладват на компетентните органи на третата държава, под чието знаме корабът плава.
6. Свидетелството за съответствие се издава след проверка на инвентарния опис на опасните материали от компетентните органи на третата държава, под чието знаме плава корабът, или от организация, овластена от тях съгласно националните изисквания. За образец на свидетелството за съответствие може да се използва допълнение 3 към Конвенцията от Хонг Конг.
7. Свидетелството за съответствие и инвентарният опис на опасните материали се изготвят на един от официалните езици на издаващите компетентни органи на третата държава, под чието знаме плава корабът, а когато използваният език не е английски, френски или испански, те се превеждат на един от тези езици.
8. При спазване на член 32, параграф 2, буква б) корабите, плаващи под знамето на трета държава, за които е подадено заявление за регистрация под знамето на държава-членка, гарантират, че в съответствие с член 5, параграф 2 държат на борда инвентарен опис на опасните материали или че той се съставя в рамките на шест месеца от регистрацията под знамето на съответната държава-членка или по време на следващия периодичен преглед по член 8, параграф 3, в зависимост от това коя дата настъпи първа.
ДЯЛ III
СЪОРЪЖЕНИЯ ЗА РЕЦИКЛИРАНЕ НА КОРАБИ
Член 13
Изисквания, необходими за включването на съоръженията за рециклиране на кораби в европейския списък
1. За да бъде включено в европейския списък, съоръжение за рециклиране на кораби трябва да отговаря на следните изисквания в съответствие с приложимите разпоредби на Конвенцията от Хонг Конг и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, МОТ, Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане, Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители и на други международни насоки:
а)
да има разрешение от своите компетентни органи да извэршва дейност по рециклиране на кораби;
б)
да бъде проектирано, конструирано и експлоатирано по безопасен и екологосъобразен начин;
в)
да функционира от изградени структури;
г)
да създаде системи за управление и наблюдение, процедури и техники, които имат за цел предотвратяване, намаляване, свеждане до минимум и, доколкото е практически възможно, премахване на:
i)
рисковете за здравето на работниците и на населението в близост до съоръжението за рециклиране на кораби и
ii)
неблагоприятното въздействие върху околната среда, причинено от рециклирането кораби;
д)
да изготви план на съоръжението за рециклиране на кораби;
е)
да предотвратява вредните въздействия върху здравето на човека и околната среда, включително да демонстрира контрол върху всякакви изтичания, по-специално в приливни зони;
ж)
да гарантира безопасно и екологосъобразно управление и съхранение на опасните материали и отпадъците, включително:
i)
затваряне на всички опасни материали, които се намират на борда по време на процеса на рециклиране на кораба, за да се предотврати всякакво изпускане на тези материали в околната среда; както и извършване на манипулации с опасни материали и отпадъци, получени в процеса на рециклиране на кораба, само върху непромокаеми подове с ефективни системи за оттичане;
ii)
че всички отпадъци, получени от дейността по рециклиране на кораба, и техните количества се документират и се прехвърлят само към съоръжения за управление на отпадъци, в т.ч. съоръжения за рециклиране на отпадъци, на които е разрешено да процедират с тяхното третиране, без да застрашават човешкото здраве и по екологосъобразен начин;
з)
да създаде и поддържа план за готовност и реагиране в аварийни ситуации; да осигури бърз достъп за оборудване за реагиране в извънредни ситуации, като например противопожарно оборудване и превозни средства, линейки и кранове, до кораба и до всички места на съоръжението за рециклиране на кораби;
и)
да осигури безопасност и обучение на работниците, включително да гарантира ползването на лични предпазни средства за операции, изискващи такова ползване;
й)
да създаде архиви за произшествия, злополуки, професионални заболявания и хронични въздействия и, ако това се изисква от компетентните органи, да докладва всички произшествия, злополуки, професионални заболявания и хронични въздействия, които причиняват или имат способността да причиняват рискове за безопасността на работниците, здравето на човека и околната среда;
к)
да се съгласи да спазва изискванията по параграф 2.
2. Операторът на съоръжение за рециклиране на кораби:
а)
изпраща плана за рециклиране на кораб, след като бъде одобрен в съответствие с член 7, параграф 3, на корабособственика и на администрацията или на овластена от нея призната организация;
б)
докладва на администрацията, че съоръжението за рециклиране на кораби е готово във всяко отношение за започване на рециклиране на кораба;
в)
когато пълното или частичното рециклиране на кораба приключи в съответствие с настоящия регламент, изпраща декларация за приключване на администрацията, издала свидетелството за годност за рециклиране за кораба, в срок от 14 дни от датата на пълното или частичното рециклиране в съответствие с плана за рециклиране на кораб. Декларацията за приключване включва доклад относно евентуални инциденти и произшествия, нанесли щети на човешкото здраве и/или на околната среда.
3. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на формата на:
а)
доклада, изискван съгласно параграф 2, буква б) от настоящия член, за да се гарантира, че той е в съответствие с допълнение 6 към Конвенцията от Хонг Конг; и
б)
декларацията, изисквана съгласно параграф 2, буква в) от настоящия член, за да се гарантира, че тя е в съответствие с допълнение 7 към Конвенцията от Хонг Конг.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
Член 14
Разрешение за съоръжения за рециклиране на кораби, намиращи се в държава-членка
1. Без да се засягат други приложими разпоредби на правото на Съюза, компетентните органи разрешават на съоръженията за рециклиране на кораби, намиращи се на тяхната територия и отговарящи на изискванията, формулирани в член 13, да извършват рециклиране на кораби. Това разрешение може да бъде предоставено на съответните съоръжения за рециклиране на кораби за срок от максимум пет години и да бъде съответно подновявано.
При условие че са спазени изискванията по настоящия регламент, всяко разрешение, издадено съгласно съответните разпоредби на друго национално право или на правото на Съюза, може да бъде комбинирано с разрешението по настоящия член в единно разрешение, когато по този начин се избягва ненужното дублиране на информация и на работата на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби или на дружеството за рециклиране на кораби или на компетентния орган. В такива случаи разрешението може да бъде продължено в съответствие с посочения в първа алинея разрешителен режим, но без да надхвърля максимален срок от пет години.
2. Държавите-членки създават и актуализират списък на съоръженията за рециклиране на кораби, на които са издали разрешение в съответствие с параграф 1.
3. Списъкът, посочен в параграф 2, се съобщава на Комисията без забавяне и не по-късно от 31 март 2015 г.
4. Когато съоръжение за рециклиране на кораби престане да отговаря на изискванията, формулирани в член 13, държавата-членка, в която е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, спира или отнема разрешението, издадено на въпросното съоръжение за рециклиране на кораби, или предписва коригиращи действия от дружеството за рециклиране на кораби и уведомява незабавно Комисията за това.
5. Когато съоръжение за рециклиране на кораби е получило разрешение в съответствие с параграф 1, съответната държава-членка уведомява незабавно Комисията за това.
Член 15
Съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета държава
1. Дружество за рециклиране на кораби, което притежава съоръжение за рециклиране на кораби, разположено в трета държава и което възнамерява да рециклира кораби, плаващи под знамето на държава-членка, подава заявление до Комисията за включване на посоченото съоръжение за рециклиране в европейския списък.
2. Заявлението, посочено в параграф 1, се придружава от доказателства, че въпросното съоръжение за рециклиране на кораби отговаря на изискванията, формулирани в член 13, за да извършва рециклиране на кораби и да бъде включено в европейския списък в съответствие с член 16.
По-специално, дружеството за рециклиране на кораби:
а)
посочва разрешителното, лиценза или разрешението, издадено от съответните компетентни органи за извършване на рециклиране на кораби и, когато е целесъобразно, разрешителното, лицензията или разрешението, издавано от компетентните органи на всички негови изпълнители и подизпълнители, пряко участващи в процеса на рециклиране на кораби, и да предостави цялата информация, посочена в член 16, параграф 2;
б)
уточнява дали планът за рециклиране на кораб ще бъде мълчаливо или изрично одобрен от компетентния орган, като посочи срока за разглеждане в случай на мълчаливо съгласие, в съответствие с националните изисквания, когато е приложимо;
в)
потвърждава, че ще приеме за рециклиране в съответствие с настоящия регламент само кораб, плаващ под знамето на държава-членка;
г)
представя доказателства, че съоръжението за рециклиране на кораби е в състояние да създаде, поддържа и наблюдава критериите за „безопасност за влизане“ и „безопасност за високотемпературни работи“ през целия процес на рециклиране на кораба;
д)
прикачва карта за границите на съоръжението за рециклиране на кораби и за местоположението на операциите по рециклиране на кораби в неговите рамки;
е)
за всеки опасен материал, посочен в приложение I и допълнителен опасен материал, който би могъл да бъде част от конструкцията на кораб, указва:
i)
дали съоръжението за рециклиране на кораби е оправомощено да извършва отстраняването на опасния материал. В този случай трябва да бъде определен отговорният персонал, упълномощен да извършва отстраняването, и да бъдат представени доказателства за компетентността му;
ii)
кой процес за управление на отпадъците ще се прилага в съоръжението за рециклиране на кораби или извън него - например изгаряне, депониране или друг метод за третиране на отпадъци, името и адреса на съоръжението за третиране на отпадъци, ако е различно от съоръжението за рециклиране на кораби, и представя доказателства, че прилаганият процес ще се извършва, без да се застрашава човешкото здраве и по екологосъобразен начин;
ж)
потвърждава, че дружеството е приело план за рециклиране на кораб, като е взело предвид приложимите насоки на ИМО;
з)
предоставя информацията, необходима за идентифицирането на съоръжението за рециклиране на кораби.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение, за да определи формата на информацията, необходима за идентифицирането на съоръжението за рециклиране на кораби. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
4. За да бъдат включени в европейския списък, съответствието на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в трети държави, с изискванията, установени в член 13 се удостоверява чрез проверка на място от независим експерт с необходимите квалификации. Дружеството за рециклиране на кораби представя удостоверението на Комисията, когато подава заявление за включване в европейския списък и на всеки пет години след това при подновяване на включването му в този списък. Първоначалното включване в списъка и последващото подновяване се допълват от средносрочен преглед за потвърждаване на съответствието с изискванията, установени в член 13.
Като подават заявления за включване в европейския списък, дружествата за рециклиране на кораби приемат възможността съоръжението за рециклиране на кораби да бъде обект на проверка на място от Комисията или от представители, действащи от нейно име, преди или след включването им в европейския списък, с цел проверка на съответствието с изискванията, установени в член 13. Независимият експерт, Комисията или представителите, действащи от нейно име, си сътрудничат с компетентните органи на третата държава, в която е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, за извършването на тези проверки на място.
Комисията може да издава бележки с технически напътствия с цел улесняване на въпросното удостоверяване.
5. За целите на член 13, що се отнася до съответната операция по оползотворяване или обезвреждане на отпадъци може се допусне, че е налице екологосъобразно управление, единствено когато съоръжението за рециклиране на кораби може да докаже, че съоръжението за управление на отпадъците, което приема отпадъците, ще бъде експлоатирано в съответствие с такива стандарти за опазване на здравето на човека и околната среда, които в общи линии са еквивалентни на приложимите международни стандарти и стандарти на Съюза.
6. В случай на промени в информацията, предоставена на Комисията, дружеството за рециклиране на кораби незабавно представя актуализирани доказателства и във всеки случай три месеца преди изтичането на всеки петгодишен период на включване в европейския списък дружеството декларира, че:
а)
доказателството, което е представило, е пълно и актуализирано;
б)
съоръжението за рециклиране на кораби продължава и ще продължи да съответства на изискванията на член 13.
Член 16
Съставяне и актуализиране на европейския списък
1. Комисията приема актове за изпълнение с цел съставяне на европейски списък на съоръженията за рециклиране на кораби, които:
а)
са разположени в Съюза и са били нотифицирани от държавите-членки в съответствие с член 14, параграф 3;
б)
са разположени извън Съюза и чието включване е въз основа на преценка на информацията и подкрепящите доказателствата, представени или събрани в съответствие с член 15.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
2. Европейският списък се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и на уебсайта на Комисията не по-късно от 31 декември 2016 г. Той се разделя на два подсписъка, включващи съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в държава-членка и съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета държава.
Европейският списък включва цялата следна информация относно съоръжението за рециклиране на кораби:
а)
метода на рециклиране;
б)
вида и размера на корабите, които могат да се рециклират;
в)
всякакви ограничения и условия, съгласно които съоръжението за рециклиране на кораби извършва дейност, включително по отношение на управлението на опасни отпадъци;
г)
информация за процедурата по изрично или мълчаливо одобрение от компетентния орган на плана за рециклиране на кораби, както е посочено в член 7, параграф 3;
д)
максималния годишен обем на рециклиране на кораби.
3. В европейския списък се посочва датата на изтичането на срока на включване на съоръжението за рециклиране на кораби. Включването е валидно за максимален период от пет години и подлежи на подновяване.
4. Комисията приема актове за изпълнение с цел редовно актуализиране на европейски списък:
а)
за включване на съоръжение за рециклиране на кораби в европейския списък когато:
i)
му е дадено разрешение съгласно член 14; или
ii)
включването му в Европейския списък е решено в съответствие с параграф 1, буква б) от настоящия член;
б)
за изключване на съоръжение за рециклиране на кораби от европейския списък когато:
i)
съоръжението за рециклиране на кораби престане да отговаря на изискванията, установени в член 13; или
ii)
актуализираното доказателство не е представено най-късно до три месеца преди изтичането на петгодишния период, установен в параграф 3 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент
5. При съставянето и актуализирането на европейския списък Комисията действа в съответствие със залегналите в Договорите принципи и с международните задължения на Съюза.
6. Държавите-членки съобщават на Комисията цялата информация, която може да е необходима в контекста на актуализирането на европейския списък. Комисията изпраща необходимата информация на останалите държави-членки.
ДЯЛ IV
ОБЩИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Език
1. Планът за корабното рециклиране, посочен в член 7, се съставя на език, приемлив за държавата, която издава разрешение на съоръжението за рециклиране на кораби. Когато използваният език не е английски, френски или испански, планът за корабното рециклиране се превежда на един от тези езици, освен ако администрацията счита, че това не е необходимо.
2. Свидетелството за инвентарния опис и свидетелството за годност за рециклиране, издадени съгласно член 9, се изготвят на един от официалните езици на издаващата администрация. Когато използваният език не е английски, френски или испански, текстът включва и превод на един от тези езици.
Член 18
Определяне на компетентни органи и администрации
1. Държавите-членки определят компетентните органи и администрации, отговорни за прилагането на настоящия регламент, и уведомяват Комисията за тези определяния. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в тази информация.
2. Комисията публикува на своя уебсайт списъците с определените компетентни органи и администрации, и актуализира тези списъци, когато е уместно.
Член 19
Определяне на лица за връзка
1. Държавите-членки и Комисията определят поотделно едно или повече лица за връзка, отговорни за информиране или съветване на физически или юридически лица, отправили запитвания. Лицето за връзка на Комисията препраща на лицата за връзка на държавите-членки всички получени въпроси, които ги касаят, и обратно.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за определянето на лица за връзка. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в тази информация.
3. Комисията публикува на своя уебсайт списъците с определените лица за връзка и актуализира тези списъци, когато е уместно.
Член 20
Определяне на лица за връзка
По искане на държавите-членки или ако е уместно, Комисията периодично организира срещи на лицата за връзка с цел обсъждане на въпросите, възникнали при прилагането на настоящия регламент. На тези срещи или на части от тях се канят и съответните заинтересовани страни, когато всички държави-членки и Комисията са в съгласие, че това е целесъобразно.
ДЯЛ V
ДОКЛАДВАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 21
Доклади от държавите-членки
1. Всяка държава-членка изпраща на Комисията доклад, съдържащ следното:
а)
списък на корабите, плаващи под нейно знаме, за които е издадено свидетелство за годност за рециклиране, наименованието на дружеството за рециклиране на кораби и местоположението на съоръжението за рециклиране на кораби, както е показано в свидетелството за годност за рециклиране;
б)
списък на корабите, плаващи под нейно знаме, за които е получена декларация за приключване;
в)
информация относно незаконно рециклиране на кораби, наказания и последващи действия, предприети от държавата-членка.
2. Всяка държава-членка предава на всеки три години в електронен вид доклада на Комисията не по-късно от девет месеца след края на тригодишния период, за който се отнася.
Първият електронен доклад обхваща периода от датата на прилагане на настоящия регламент до края на първия редовен тригодишен отчетен период, определен в член 5 от Директива 91/692/ЕИО на Съвета (14), след началната дата на първия отчетен период.
Комисията публикува доклад относно изпълнението на настоящия регламент не по-късно от девет месеца след получаване на докладите от държавите-членки.
3. Комисията въвежда тази информация в електронна база данни, която е постоянно достъпна за обществеността.
Член 22
Изпълнение в държавите-членки
1. Държавите-членки приемат разпоредби за санкции, прилагани при нарушаване на настоящия регламент, и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Държавите-членки си сътрудничат, двустранно или многостранно една с друга, така че да улеснят предотвратяването и откриването на потенциалното заобикаляне и нарушаване на настоящия регламент.
3. Държавите-членки определят членовете от своя постоянен персонал, които са отговорни за сътрудничеството, посочено в параграф 2. Тази информация се изпраща до Комисията, която разпространява обобщен списък до тези членове.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията разпоредбите от своето национално право, отнасящо се до правоприлагането на настоящия регламент, и за приложимите санкции.
Член 23
Молба за действие
1. Физически или юридически лица, които са засегнати или е вероятно да бъдат засегнати от нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, или които имат достатъчен интерес от вземането на решения в областта на околната среда, свързани с нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, имат право да отправят молба до Комисията за предприемане на действия съгласно настоящия регламент във връзка с такова нарушение или с непосредствена опасност от такова нарушение.
За тази цел за всяка неправителствена организация, насърчаваща опазването на околната среда и отговаряща на изискванията, установени в член 11 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета (15), се счита, че има достатъчен интерес за целите на първа алинея.
2. Молбата за действие се придружава от съответната информация и данни, подкрепящи тази молба.
3. Когато молбата за действие и придружаващите я информация и данни показват убедително, че е налице нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) или непосредствена опасност от такова нарушение, Комисията разглежда всички молби за действие с информацията и данните. При такива обстоятелства Комисията дава на съответното дружество за рециклиране на кораби възможност да изложи своите виждания по отношение на молбата за действие и придружаващите я информация и данни.
4. Комисията информира незабавно и в съответствие с приложимите разпоредби на правото на Съюза лицата, отправили молба съгласно параграф 1, за решението си да уважи или отхвърли молбата за действие, като посочва мотивите за това.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, параграф 8 се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 30 декември 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощие не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 8, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейският парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в него дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, параграф 8, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът направят възражение в срок от два месеца след нотификацията на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да правят възражения. Този срок се продължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Той е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 26
Преходна разпоредба
От датата на публикуване на европейския списък, до датата на прилагане настоящия регламент, държавите-членки могат да разрешават рециклирането на кораби в съоръжения за рециклиране на кораби, включени в европейския списък. При тези обстоятелства не се прилага Регламент (ЕО) № 1013/2006.
Член 27
Изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006
В член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 се добавя следната подточка:
„i)
кораби, плаващи под знамето на държава-членка, които попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16).
Член 28
Изменение на Директива 2009/16/ЕО
В приложение IV към Директива 2009/16/ЕО се добавя следната точка:
„49.
Свидетелство за инвентарния опис на опасни материали или свидетелство за съответствие съгласно Регламент (ЕС) № 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета (17).
Член 29
Финансов стимул
До 31 декември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за осъществимостта на финансов инструмент, който би улеснил безопасното и правилно рециклиране на кораби, и при целесъобразност той се придружава от законодателно предложение.
Член 30
Преглед
1. Комисията преценява дали нарушенията на настоящия регламент следва да бъдат отнесени към обхвата на Директива 2008/99/ЕО, за да се постигне еквивалентност на свързаните с нарушения разпоредби на настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 1013/2006. Комисията докладва относно констатациите си до 31 декември 2014 г. на Европейския парламент и на Съвета и при целесъобразност докладът се придружава от законодателно предложение.
2. Комисията следва да преразгледа настоящия регламент не по-късно от 18 месеца преди датата на влизане в сила на Конвенцията от Хонг Конг и при целесъобразност същевременно да представи евентуални подходящи законодателни предложения във връзка с това. Това преразглеждане следва да отчита включването на съоръжения за рециклиране на кораби, разрешени съгласно Конвенцията от Хонг Конг в европейския списък с цел да се избегне дублирането на работа и административната тежест.
3. Комисията извършва редовни прегледи на настоящия регламент и при целесъобразност прави своевременни предложения, за да бъдат взети предвид новостите във връзка с международните конвенции, включително Базелската конвенция, в случай че се окаже необходимо.
4. Независимо от параграф 2, до пет години след датата на прилагане на настоящия регламент Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящия регламент, придружен при целесъобразност от законодателни предложения, за да се гарантира, че целите му са били осъществени и въздействието му е постигнато и обосновано.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 32
Прилагане
1. Настоящият регламент се прилага от по-ранната от следните две дати, но не по-рано от 31 декември 2015 г.:
а)
6 месеца след датата, на която общият максимален годишен обем рециклирани кораби на съоръженията за рециклиране на кораби, включени в европейския списък, представлява не по-малко от 2,5 милиона тона водоизместимост при празен кораб (LDT). Годишният обем рециклирани кораби на съоръжение за рециклиране на кораби представлява сумарното тегло, изчислено в LDT, на корабите, рециклирани през дадена година в това съоръжение. Максималният годишен обем на рециклиране на кораби се определя, като се избере най-високата стойност от предходния 10-годишен период за всяко съоръжение за рециклиране на кораби, или, в случай на новолицензирано съоръжение за рециклиране на кораби - най-високата годишна стойност, постигната в това съоръжение; или
б)
на 31 декември 2018 г.
2. При все това по отношение на следните разпоредби се прилагат следните дати:
а)
член 2, член 5, параграф 2, втора алинея, членове 13, 14, 15, 16, 25 и 26 от 31 декември 2014 г.;
б)
член 5, параграф 2, първа и трета алинея, и член 12, параграфи 1 и 8 от 31 декември 2020 г.
3. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз съобщение относно датата на прилагане на настоящия регламент, когато условията, посочени в параграф 1, буква а) са изпълнени.
4. Ако държава-членка е закрила своя национален регистър на корабите или в продължение на три години не е имала кораби, регистрирани под нейно знаме, и, доколкото никой кораб не е регистриран под нейно знаме, тази държава-членка може да ползва дерогация от разпоредбите на настоящия регламент с изключение на членове 4, 5, 11, 12, 13, 14, член 16, параграф 6, членове 18, 19, 20, 21 и 22. Когато държава-членка реши да се възползва от тази дерогация, тя уведомява Комисията най-късно на датата на прилагане на настоящия регламент. Всички последващи промени също се съобщават на Комисията.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1257/2013,
annettu 20 päivänä marraskuuta 2013,
aluskierrätyksestä sekä asetuksen (EY) N:o 1013/2006 ja direktiivin 2009/16/EY muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Aluksia, jotka katsotaan jätteeksi ja jotka siirretään kierrätettäviksi valtioiden rajojen yli, säännellään vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevalla 22 päivänä maaliskuuta 1989 tehdyllä Baselin yleissopimuksella, jäljempänä ’Baselin yleissopimus’), sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1013/2006 (3). Asetuksella (EY) N:o 1013/2006 pannaan täytäntöön Baselin yleissopimus sekä vuonna 1995 hyväksytty mainitun yleissopimuksen muutos (4), joka ei ole vielä tullut voimaan kansainvälisesti ja jolla kielletään vaarallisen jätteen vienti maihin, jotka eivät ole taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) jäseniä. Tällaiset alukset luokitellaan yleisesti vaaralliseksi jätteeksi, ja niiden vieminen unionista kierrätettäviksi laitoksiin, jotka sijaitsevat maissa, jotka eivät ole OECD:n jäseniä, on kielletty.
(2)
Menetelmät, joilla voimassa olevan unionin ja kansainvälisen oikeuden soveltamista seurataan ja se pannaan täytäntöön, eivät sovellu alusten ja kansainvälisen merenkulun erityispiirteisiin. Kansainvälisen työjärjestön (ILO), Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) ja Baselin yleissopimuksen sihteeristön yhteistoimintaan perustuvilla pyrkimyksillä on saatu aikaan yksimielisyys sellaisten maailmanlaajuisesti sitovien vaatimusten omaksumisesta, joilla pyritään turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista aluskierrätystä koskevan kansainvälisen Hongkongin yleissopimuksen, jäljempänä ’Hongkongin yleissopimus’ hyväksynnällä varmistamaan tehokas ja tosiasiallinen ratkaisu aluskierrätyksen käytäntöihin, jotka eivät ole turvallisia ja asianmukaisia.
(3)
OECD-maiden tämänhetkinen aluskierrätyskapasiteetti, joka on säännösten mukaan saatavilla jäsenvaltioiden lipun alla purjehtiville aluksille, on riittämätön. Nykyinen turvallinen ja ympäristön kannalta asianmukainen kierrätyskapasiteetti OECD:n ulkopuolisissa maissa riittää kaikkien jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten käsittelyyn, ja sen odotetaan kasvavan edelleen vuoteen 2015 mennessä niiden toimien seurauksena, joita kierrätystä harjoittavat maat toteuttavat Hongkongin yleissopimuksen vaatimusten täyttämiseksi.
(4)
Hongkongin yleissopimus hyväksyttiin 15 päivänä toukokuuta 2009 Kansainvälisen merenkulkujärjestön yhteydessä. Hongkongin yleissopimus tulee voimaan vasta 24 kuukautta sen jälkeen, kun sen on ratifioinut vähintään 15 valtiota, joiden kauppalaivasto yhteensä on vähintään 40 prosenttia maailman kauppamerenkulun bruttovetoisuudesta ja joiden yhteenlaskettu suurin vuotuinen aluskierrätyksen enimmäismäärä edeltävien 10 vuoden aikana on ollut vähintään kolme prosenttia samojen valtioiden yhteenlasketun kauppalaivaston bruttovetoisuudesta. Yleissopimus kattaa alusten suunnittelun, rakentamisen, toiminnan ja niiden valmistelun kierrätystä varten, ja tarkoituksena on helpottaa turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista kierrätystä ilman, että vaarannetaan alusten turvallisuutta ja toiminnan tehokkuutta. Yleissopimuksessa käsitellään myös kierrätyslaitosten turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista toimintaa sekä asianmukaisen mekanismin perustamista aluskierrätystä koskevien määräysten noudattamisen valvomiseksi.
(5)
Tämän asetuksen tarkoituksena on edistää Hongkongin yleissopimuksen nopeaa ratifiointia sekä unionissa että kolmansissa maissa soveltamalla aluksiin ja aluskierrätyslaitoksiin mainitun yleissopimukseen perustuvaa oikeasuhteista valvontaa.
(6)
Hongkongin yleissopimuksessa edellytetään nimenomaisesti, että sen osapuolet toteuttavat kansainvälisen oikeuden mukaisia tiukempia toimenpiteitä ja varmistavat alusten turvallisen ja ympäristön kannalta asianmukaisen kierrätyksen, jotta ehkäistään, vähennetään ja minimoidaan mahdolliset haitalliset vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön. Tämä huomioon ottaen tällä asetuksella olisi sen vuoksi säädettävä suojasta kaikilla jäsenvaltion satamaan ja ankkuripaikkaan saapuvilla aluksilla olevien vaarallisten materiaalien mahdollisia haitallisia vaikutuksia vastaan ja varmistettava samalla kyseisiin materiaaleihin sovellettavien kansainvälisen oikeuden määräysten noudattaminen. Varmistaakseen tämän asetuksen mukaisten vaarallisiin materiaaleihin liittyvien vaatimusten valvonnan jäsenvaltioiden olisi sovellettava kansallisia säännöksiä pannakseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY (5) täytäntöön. Satamavaltion tarkastajien tehtävänä on tällä hetkellä todistuskirjojen tarkastaminen ja vaarallisten materiaalien, myös asbestin, aktiivinen testaaminen ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’SOLAS’, mukaisesti. Satamavaltioiden suorittamia tarkastuksia koskevassa Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjassa määrätään näiden toimien yhdenmukaistamisesta.
(7)
Tämän asetuksen tarkoituksena on myös vähentää unionin, OECD-maiden ja asianomaisten kolmansien maiden toimijoiden välisiä eroja, jotka koskevat työterveyttä ja -turvallisuutta sekä ympäristövaatimuksia, ja ohjata jäsenvaltion lipun alla purjehtivat alukset aluskierrätyslaitoksiin, jotka käyttävät turvallisia ja ympäristön kannalta asianmukaisia menetelmiä alusten purkamisessa, sen sijaan, että ne ohjattaisiin laitoksiin, jotka eivät täytä tarvittavia vaatimuksia, mikä on nykyisin vallitseva käytäntö. Samalla parannettaisiin myös jäsenvaltioissa sijaitsevien aluskierrätyslaitosten kilpailukykyä alusten turvallisessa ja ympäristön kannalta asianmukaisessa kierrätyksessä ja käsittelyssä. Eurooppalaisen luettelon laatiminen aluskierrätyslaitoksista, jotka noudattavat tässä asetuksessa esitettyjä vaatimuksia, jäljempänä ’eurooppalainen luettelo’, edistäisi näitä tavoitteita ja sääntöjen noudattamisen parempaa valvontaa, koska se helpottaisi sen jäsenvaltion, jonka lipun alla alus purjehtii, mahdollisuutta valvoa kierrätettäväksi lähetettäviä aluksia. Näiden aluskierrätyslaitoksia koskevien vaatimusten olisi perustuttava Hongkongin yleissopimuksen vaatimuksiin. Tämän asetuksen mukaisesti hyväksyttyjen aluskierrätyslaitosten olisi täytettävä tältä osin vaatimukset, joita ympäristön suojelun, työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden sekä kierrätetyistä aluksista talteen otettujen jätteiden ympäristön kannalta asianmukainen huolto edellyttävät. Vaatimuksilla olisi kolmannessa maassa sijaitsevien aluskierrätyslaitosten osalta saavutettava ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkea taso, joka pääpiirteissään vastaa unionin tasoa. Eurooppalaiseen luetteloon ei sen vuoksi olisi sisällytettävä aluskierrätyslaitoksia, jotka eivät täytä näitä vähimmäisvaatimuksia.
(8)
Unionin oikeuteen sisältyvää yhdenvertaisuuden periaatetta olisi sovellettava ja sen soveltamista valvottava, erityisesti silloin, kun laaditaan ja päivitetään eurooppalaista luetteloa sellaisten jossain jäsenvaltiossa sijaitsevien aluskierrätyslaitosten sekä jossain kolmannessa maassa sijaitsevien aluskierrätyslaitosten osalta, jotka täyttävät tässä asetuksessa säädetyt vaatimukset.
(9)
Jäsenvaltioita rohkaistaan toteuttamaan aiheellisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että aluksissa, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, toimitaan tässä asetuksessa edellytetyllä tavalla siinä määrin kuin se on kohtuullista ja käytännössä mahdollista.
(10)
Päällekkäisyyden välttämiseksi on tarpeen huolehtia siitä, että tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin, jäsenvaltion lipun alla purjehtiviin aluksiin ei sovelleta asetusta (EY) N:o 1013/2006 eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/98/EY (6). Asetusta (EY) N:o 1013/2006 sovelletaan unionista tapahtuvaan jätteiden siirtoon lukuun ottamatta tiettyjä jäteluokkia, joihin sovelletaan vaihtoehtoista järjestelmää. Tällä asetuksella säädetään velvollisuudesta tarkastaa sen soveltamisalaan kuuluvia aluksia niiden koko elinkaaren ajan, ja sen tarkoituksena on huolehtia kyseisten aluskierrätyksestä ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla. Sen vuoksi on aiheellista tarkentaa, että sellaiseen alukseen, johon sovelletaan koko sen elinkaaren ajan tämän asetuksen mukaista vaihtoehtoista tarkastusjärjestelmää, ei olisi sovellettava asetusta (EY) N:o 1013/2006. Aluksiin, jotka eivät kuulu Hongkongin yleissopimuksen ja tämän asetuksen soveltamisalaan, olisi edelleen sovellettava asetusta (EY) N:o 1013/2006 ja direktiiviä 2008/98/EY, ja aluksella olevaan jätteeseen, joka ei ole sen toiminnassa syntynyttä jätettä, edelleen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/99/EY (7).
(11)
Todettakoon myös, että aluksiin sovelletaan edelleen muitakin kansainvälisiä yleissopimuksia, joilla varmistetaan niiden turvallinen toiminta merellä niiden elinkaaren toiminnallisen osuuden aikana, ja vaikka aluksilla on tiettyjä merenkulkuun liittyviä oikeuksia ja vapauksia, niiden edellytetään ilmoittavan ennakolta saapumisestaan satamaan. Jäsenvaltioiden olisi voitava päättää soveltaa lisätarkastuksia muiden kansainvälisten sopimusten mukaisesti. Uusien kauttakulkutarkastusten käyttöön ottoa ei sen vuoksi pidetä tämän asetuksen nojalla tarpeellisena.
(12)
Tulkittaessa tämän asetuksen vaatimuksia olisi otettava huomioon ohjeet, jotka Kansainvälisen merenkulkujärjestö (IMO) on laatinut Hongkongin yleissopimuksen tueksi, jäljempänä ’IMO:n ohjeet’.
(13)
Tässä asetuksessa ei käsitteellä ”kierrätys” olisi oltava sitä merkitystä, joka sille on annettu direktiivissä 2008/98/EY olevassa määritelmässä. Tässä asetuksessa olisi sen vuoksi otettava käyttöön erityinen sitä koskeva ”aluskierrätyksen” määritelmä.
(14)
Kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettu luokitus- ja merkintäjärjestelmä on pantu unionin tasolla täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1272/2008 (8). Tässä asetuksessa yhdessä neuvoston direktiivin 67/548/ETY (9) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/EY (10) kanssa on hyödyllisiä ohjeita vaarallisen materiaalin määrittämiseksi.
(15)
Inventaarin pitäminen aluksella olevista vaarallisista materiaaleista aluksen koko elinkaaren ajan on Hongkongin yleissopimuksen ja tämän asetuksen mukainen keskeinen vaatimus. Hongkongin yleissopimuksen 8 säännön 2 kohdan mukaan kierrätettäväksi tarkoitetun aluksen olisi minimoitava toiminnassaan syntyneen jätteen määrä aluskierrätyslaitokseen saapumista edeltävänä aikana. Jos toiminnassa syntyneet jätteet on tarkoitus toimittaa aluksen mukana aluskierrätyslaitokseen, jätteiden arvioidut määrät ja sijainnit olisi mainittava luettelon II osassa.
(16)
Jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla estetään aluskierrätystä koskevien sääntöjen kiertäminen ja parannetaan aluskierrätyksen läpinäkyvyyttä. Kuten Hongkongin yleissopimuksessa määrätään, jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava tiedot aluksista, joista on annettu inventaariotodistuskirja tai saatu ilmoitus kierrätyksen loppuunsaattamisesta, sekä tiedot, jotka koskevat laitonta aluskierrätystä ja jäsenvaltioiden sen johdosta toteuttamia toimia.
(17)
Jäsenvaltioiden olisi annettava säännöt seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen rikkomiseen, sekä varmistettava, että näitä seuraamuksia sovelletaan siten, että estetään aluskierrätystä koskevien sääntöjen kiertäminen. Seuraamusten, jotka voivat olla luonteeltaan yksityisoikeudellisia tai hallinnollisia, olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
(18)
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti jäsenvaltioiden tuomioistuinten edellytetään tulkitsevan mahdollisimman laajasti menettelysääntöjä, jotka koskevat edellytyksiä, joiden on täytyttävä hallinnollisen tai oikeudellisen menettelyn vireille panemiseksi Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kohdan tavoitteiden mukaisesti.
(19)
Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi ja ”saastuttaja maksaa” -periaate huomioon ottaen komission olisi arvioitava, onko mahdollista ottaa käyttöön rahoitusmekanismi, joka olisi sovellettavissa kaikkiin jäsenvaltion satamassa ja ankkuripaikassa käyviin aluksiin riippumatta siitä, minkä valtion lipun alla ne purjehtivat, ja jolla luotaisiin voimavaroja edistämään ympäristön kannalta asianmukaista alusten kierrätystä ja käsittelyä ilman, että luodaan kannustinta ulosliputtamiselle.
(20)
Hongkongin yleissopimuksen kehittymisen huomioon ottamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat tämän asetuksen liitteiden I ja II saattamista ajan tasalle. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitettaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(21)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (11) mukaisesti.
(22)
Merenkulun ja aluskierrätyksen kansainvälisen luonteen vuoksi jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on ehkäistä, vähentää tai poistaa haitallisia vaikutuksia, joita jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten kierrätyksestä, toiminnasta ja ylläpidosta aiheutuu ihmisten terveydelle ja ympäristölle, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde ja tarkoitus
Tällä asetuksella pyritään ehkäisemään, vähentämään, saattamaan mahdollisimman vähiin ja, niin pitkälti kuin käytännössä mahdollista, poistamaan onnettomuuksia, vammautumisia ja muita ihmisten terveydelle ja ympäristölle haitallisia vaikutuksia, joita aluskierrätyksestä aiheutuu. Tämän asetuksen tarkoituksena on parantaa turvallisuutta, ihmisten terveyden suojelua ja unionin meriympäristön tilaa aluksen koko elinkaaren ajan erityisesti sen varmistamiseksi, että tällaisesta aluskierrätyksestä syntyvä vaarallinen jäte käsitellään ympäristön kannalta asianmukaisesti.
Tässä asetuksessa annetaan myös säännöt, joiden tarkoituksena on varmistaa aluksilla olevien vaarallisten materiaalien asianmukainen käsittely.
Tällä asetuksella pyritään myös helpottamaan turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista aluskierrätystä koskevan kansainvälisen Hongkongin yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, ratifiointia.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan 12 artiklaa lukuun ottamatta jäsenvaltion lipun alla purjehtiviin aluksiin.
Tämän asetuksen 12 artiklaa sovelletaan jäsenvaltion satamaan tai ankkuripaikkaan saapuviin kolmannen maan lipun alla purjehtiviin aluksiin.
2. Tätä asetusta ei sovelleta
a)
sotalaivoihin, laivaston apualuksiin eikä muihin valtion omistamiin tai käyttämiin ja kyseisenä ajankohtana yksinomaan valtiollisiin, ei-kaupallisiin tarkoituksiin varattuihin aluksiin;
b)
aluksiin, joiden bruttovetoisuus on alle 500 GT;
c)
aluksiin, jotka toimivat koko elinkaarensa aikana ainoastaan vesillä, jotka kuuluvat sen jäsenvaltion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan, jonka lipun alla alus purjehtii.
3 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
’aluksella’ kaikentyyppisiä meriympäristössä toimivia tai toimineita aluksia, mukaan lukien vedenalaiset alukset, kelluvat alukset, kelluvat alustat, itsenousevat alustat, kelluvat varastointiyksiköt (Floating Storage Unit, FSU), kelluvat tuotanto-, varastointi- ja kierrätysyksiköt (Floating Production Storage and Offshore Unit, FPSO) sekä alukset, jotka on riisuttu laitteista tai joita hinataan;
2)
’uudella aluksella’ alusta,
a)
jonka rakentamista koskeva sopimus on tehty tämän asetuksen soveltamispäivänä tai sen jälkeen;
b)
jollei rakentamista koskevaa sopimusta ole, jonka köli on laskettu tai joka on ollut vastaavassa rakennusvaiheessa kuusi kuukautta tämän asetuksen soveltamispäivästä tai sen jälkeen; tai
c)
jonka luovutus on tapahtunut 30 kuukautta tämän asetuksen soveltamispäivästä tai sen jälkeen;
3)
’säiliöaluksella’ öljysäiliöalusta sellaisena kuin se on määritelty alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn yleissopimuksen, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimus’, liitteessä I, tai haitallisia nestemäisiä aineita (Noxious Liquid Substances, NLS) kuljettavaa säiliöalusta sellaisena kuin se on määritelty kyseisen yleissopimuksen liitteessä II;
4)
’vaarallisella materiaalilla’ kaikkia materiaaleja ja aineita, jotka ovat omiaan aiheuttamaan vaaroja ihmisten terveydelle ja/tai ympäristölle;
5)
’toiminnassa syntyneellä jätteellä’ alusten tavanomaisessa toiminnassa syntyneitä jätevesiä ja jäämiä, joihin sovelletaan Marpol-yleissopimuksen vaatimuksia;
6)
’aluskierrätyksellä’ toimintaa, jossa alus puretaan kokonaan tai osittain aluskierrätyslaitoksella sellaisten osien ja materiaalien talteen ottamiseksi, jotka soveltuvat hyödyntämiseen, uudelleenkäyttöön valmisteluun tai uudelleenkäyttöön, samalla kun varmistetaan vaarallisten ja muiden materiaalien käsittely, ja siihen kuuluu myös osien ja materiaalien varastointi ja esikäsittely kierrätyslaitoksen alueella, mutta ei niiden lisäkäsittely tai loppukäsittely erillisissä laitoksissa;
7)
’aluskierrätyslaitoksella’ määriteltyä aluetta, joka on jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa sijaitseva aluskierrätykseen käytetty telakka tai laitos;
8)
’aluskierrätysyrityksellä’ aluskierrätyslaitoksen omistajaa tai muuta organisaatiota tai henkilöä, joka on ottanut kierrätyslaitoksen omistajalta vastuun aluskierrätystoiminnan harjoittamisesta;
9)
’hallinnolla’ valtion viranomaista, jonka jäsenvaltio on nimennyt vastaamaan tehtävistä, jotka liittyvät sen lipun alla purjehtiviin tai sen valvonnassa toimiviin aluksiin;
10)
’hyväksytyllä laitoksella’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 391/2009 (12) mukaisesti hyväksyttyä laitosta;
11)
’toimivaltaisella viranomaisella’ yhtä tai useampaa valtion nimeämää viranomaista, jonka jäsenvaltio tai kolmas maa on nimennyt vastaamaan tietyllä maantieteellisellä alueella tai asiantuntemuksen alalla aluskierrätyslaitoksista, jotka liittyvät kaikkiin tuon valtion lainkäyttövallan alaisuudessa toteutettaviin toimiin;
12)
’bruttovetoisuudella’ vuoden 1969 kansainvälisen aluksenmittausyleissopimuksen liitteen I tai sen korvaavan myöhemmän yleissopimuksen mukaisen mittausjärjestelmän mukaisesti laskettua bruttovetoisuutta;
13)
’pätevällä henkilöllä’ henkilöä, jolla on asianmukainen pätevyys ja koulutus sekä riittävästi tietoa, kokemusta ja taitoa kyseessä olevan työn suorittamiseksi;
14)
’aluksen omistajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on rekisteröity aluksen omistajaksi, mukaan lukien luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka omistavat aluksen rajoitetun ajan ennen sen myyntiä ja luovutusta aluskierrätyslaitokseen tai, rekisteröinnin puuttuessa, luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka omistaa aluksen, tai mitä tahansa muuta organisaatiota tai henkilöä, kuten hoitoyhtiötä tai ilman miehistöä rahdatun aluksen rahtaajaa, joka on ottanut vastuun aluksen toiminnasta aluksen omistajalta, ja oikeushenkilöä, joka hoitaa valtion omistuksessa olevaa alusta;
15)
’uudella asennuksella’ järjestelmien, laitteistojen, eristyksen tai muun materiaalin asentamista alukseen tämän asetuksen soveltamispäivän jälkeen;
16)
’aluskierrätyssuunnitelmalla’ aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan kullekin sen vastuulla kierrätettävälle eri alukselle laatimaa suunnitelmaa, jossa on otettu huomioon Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) antamat ohjeet ja päätöslauselmat;
17)
’aluskierrätyslaitoksen suunnitelmalla’ aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan laatimaa ja aluskierrätysyrityksen johtokunnan tai asianmukaisen hallintoelimen hyväksymää suunnitelmaa, jossa kuvataan aluskierrätykseen aluskierrätyslaitoksessa käytettävät toimintaprosessit ja -menettelyt ja jossa käsitellään erityisesti työntekijöiden turvallisuutta ja koulutusta, ihmisten terveyden ja ympäristön suojelua, henkilöstön tehtäviä ja vastuita, hätätilannevalmiutta ja hätätilannetoimia sekä seuranta-, raportointi- ja kirjaamisjärjestelmiä ja jossa on otettu huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet ja päätöslauselmat;
18)
’turvallisella suljetulla tilalla’ tilaa, joka täyttää seuraavat edellytykset:
a)
ilman happipitoisuus ja tulenarkojen höyryjen pitoisuus ovat turvallisissa rajoissa;
b)
ilmassa mahdollisesti olevat myrkylliset materiaalit ovat sallittujen pitoisuuksien rajoissa;
c)
pätevä henkilö on hyväksynyt työn, jonka mahdollisista jäämistä ja materiaaleista ei aiheudu myrkyllisten materiaalien kontrolloimattomia päästöjä tai tulenarkojen höyryjen vaarallisia pitoisuuksia vallitsevissa ilmaolosuhteissa, kun niitä ylläpidetään ohjeiden mukaisesti;
19)
’tulityöturvallisella tilalla’ tilaa, joka täyttää seuraavat edellytykset:
a)
tila on turvallinen, se ei ole räjähdysherkkä ja se on myös kaasuista vapaa siten, että siellä voidaan käyttää valokaari- tai kaasuhitsauslaitteita, leikkaus- tai polttolaitteita tai muunlaista avotulta sekä lämmitystä, hiontaa tai toimintoja, joissa syntyy kipinöitä;
b)
18 kohdassa esitetyt turvallisen suljetun tilan edellytykset täyttyvät;
c)
vallitsevat ilmaolosuhteet eivät muutu tulityön tuloksena;
d)
kaikki viereiset tilat on puhdistettu, tehty palamattomiksi tai käsitelty riittävästi, jotta voidaan estää tulipalon syttyminen tai leviäminen;
20)
’kierrätyksen loppuunsaattamisilmoituksella’ aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan antamaa vahvistusta siitä, että aluskierrätys on saatettu loppuun tämän asetuksen mukaisesti;
21)
’inventaariotodistuskirjalla’ jäsenvaltion lipun alla purjehtivalle alukselle 9 artiklan mukaisesti myönnettävää aluskohtaista todistusta, jonka liitteenä on 5 artiklan mukainen vaarallisten materiaalien luettelo;
22)
’kierrätyskelpoisuuden osoittavalla todistuskirjalla’ jäsenvaltion lipun alla purjehtivalle alukselle 9 artiklan 9 kohdan mukaisesti myönnettävää aluskohtaista todistusta, jonka liitteenä on 5 artiklan 7 kohdan mukainen vaarallisten materiaalien luettelo sekä 7 artiklan mukainen hyväksytty aluskierrätyssuunnitelma;
23)
’vaatimustenmukaisuusilmoituksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivalle alukselle myönnettävää aluskohtaista todistusta, jonka liitteenä on 12 artiklan mukainen vaarallisten materiaalien luettelo;
24)
’kevytpainotonneilla (light displacement tonnes, LDT)’ aluksen uppoumaa tonneina ilman lastia, polttoainetta, säilytystankeissa olevaa voiteluöljyä, painolastivettä, makean veden varastoa, syöttövesivarastoa ja muonavarastoa sekä ilman matkustajia ja laivaväkeä tavaroineen, ja se on aluksen rungon, rakenteen, koneiston, laitteiston ja asennusten painon summa.
2. Jäljempänä 7 artiklan 2 kohdan d alakohdassa sekä 13, 15 ja16 artiklassa
a)
’jätteellä’, ’vaarallisella jätteellä’, ’käsittelyllä’ ja ’jätehuollolla’ on sama merkitys kuin direktiivin 2008/98/EY 3 artiklassa;
b)
Jäljempänä 15 artiklassa ’laitoksen tarkastuksella’ tarkoitetaan aluskierrätyslaitoksen tarkastusta sen arvioimiseksi, onko laitoksen kunto asianomaisissa asiakirjoissa esitetyn mukainen;
c)
’työntekijällä’ tarkoitetaan kaikkia henkilöitä, jotka suorittavat säännöllisesti tai tilapäisesti työtä työsuhteen perusteella, mukaan lukien urakoitsijoiden ja aliurakoitsijoiden palveluksessa oleva henkilökunta;
d)
’ympäristön kannalta asianmukaisella käsittelyllä’ tarkoitetaan kaikkien käytännössä toteutettavissa olevien toimien toteuttamista sen varmistamiseksi, että jätteiden ja vaarallisten materiaalien käsittely tapahtuu niin, että ihmisten terveyttä ja ympäristöä suojellaan tällaisten materiaalien ja jätteiden mahdollisilta haittavaikutuksilta.
3. Pätevä henkilö voi 1 kohdan 13 alakohtaa sovellettaessa olla koulutuksen saanut työntekijä tai johtavassa asemassa oleva työntekijä, joka pystyy tunnistamaan ja arvioimaan ammatillisia vaaroja tai riskejä sekä työntekijöiden altistumista mahdollisesti vaarallisille materiaaleille tai vaarallisille olosuhteille aluskierrätyslaitoksessa ja joka pystyy yksilöimään tarvittavan suojelun ja toteutettavat varotoimet kyseisten riskien, vaarojen ja altistumisten poistamiseksi tai vähentämiseksi.
Toimivaltainen viranomainen voi määritellä asianmukaiset perusteet tällaisten henkilöiden määrittämiseksi ja vahvistaa heille annettavat tehtävät, tämän kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin N:o 2005/36/EY (13) soveltamista.
II OSASTO
ALUKSET
4 artikla
Vaarallisten materiaalien valvonta
Liitteessä I tarkoitettujen vaarallisten materiaalien asentaminen aluksiin tai käyttö aluksilla on kielletty tai rajoitettu siten kuin liitteessä I on tarkemmin säädetty, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin asiaankuuluvan, muita toimenpiteitä mahdollisesti edellyttävän unionin oikeuden muiden vaatimusten soveltamista.
5 artikla
Vaarallisten materiaalien luettelo
1. Jokaisella uudella aluksella on oltava aluksella saatavilla vaarallisten materiaalien luettelo, jossa mainitaan ainakin liitteessä II tarkoitetut ja aluksen rakenteeseen ja laitteistoon sisältyvät vaaralliset materiaalit, niiden sijainti ja arvioidut määrät.
2. Olemassa olevien alusten on täytettävä 1 kohdan vaatimukset niin pitkälti kuin käytännössä mahdollista, jollei 32 artiklan 2 kohdan b alakohdassa toisin säädetä.
Kierrätykseen siirrettävien alusten on 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun eurooppalaisten aluskierrätyslaitosten luettelon, jäljempänä ’eurooppalainen luettelo’, julkaisupäivästä alkaen täytettävä tämän artiklan 1 kohdan vaatimukset niin pitkälti kuin käytännössä mahdollista.
Vaarallisten aineiden luetteloa laadittaessa on yksilöitävä vähintään liitteessä I mainitut vaaralliset materiaalit, jollei 32 artiklan 2 kohdan b alakohdassa toisin säädetä.
3. Vaarallisten materiaalien luettelon on
a)
oltava aluskohtainen;
b)
tarjottava näyttö siitä, että alus noudattaa vaarallisten materiaalien asentamista tai käyttämistä koskevia kieltoja tai rajoituksia 4 artiklan mukaisesti;
c)
oltava laadittu ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet;
d)
oltava joko hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen todentama.
4. Edellä olevan 3 kohdan lisäksi on laadittava olemassa olevia aluksia koskeva suunnitelma, jossa kuvataan silmämääräinen tai näytteenottoon perustuva tarkastus, jonka perusteella vaarallisten materiaalien luettelo laaditaan, ottamalla huomioon myös asiaa koskevat IMO:n ohjeet.
5. Vaarallisten materiaalien luettelossa on kolme osaa:
a)
luettelo, jossa esitetään tämän artiklan 1 ja 2 kohdan säännösten mukaisesti liitteessä I ja II tarkoitetut ja aluksen rakenteeseen tai laitteistoon sisältyvät vaaralliset materiaalit, niiden sijainti ja niiden arvioidut määrät (osa I);
b)
luettelo aluksella olevasta toiminnassa syntyneestä jätteestä (osa II);
c)
luettelo aluksella olevista varastoista (osa III).
6. Vaarallisten aineiden luettelon osaa I on ylläpidettävä asianmukaisesti ja päivitettävä aluksen koko toiminnan ajan siten, että otetaan huomioon liitteessä II tarkoitettuja vaarallisia materiaaleja sisältävät uudet asennukset sekä asiaan liittyvät muutokset aluksen rakenteessa ja laitteistossa.
7. Sen lisäksi, että osaa I ylläpidetään ja päivitetään asianmukaisesti, vaarallisten materiaalien luetteloon on ennen kierrätystä ja asiaa koskevat IMO:n ohjeet huomioon ottaen lisättävä toiminnassa syntyneitä jätteitä koskeva osa II ja varastoja koskeva osa III, ja hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen todennettava luettelo.
8. Siirretään komissiolle valta antaa 24 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteessä I ja II mainittujen vaarallisten materiaalien luettelossa olevien kohtien päivittämistä, jotta varmistetaan, että luettelot sisältävät ainakin Hongkongin yleissopimuksen lisäyksessä 1 ja 2 luetellut aineet.
Komissio hyväksyy erillisen delegoidun säädöksen kunkin liitteeseen I tai II lisättävän tai niistä poistettavan aineen osalta.
6 artikla
Alusten omistajia koskevat yleiset vaatimukset
1. Valmistellessaan aluksen siirtämistä kierrätettäväksi alusten omistajien on
a)
toimitettava aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajalle kaikki alusta koskevat tiedot, jotka ovat tarpeen 7 artiklassa säädetyn aluskierrätyssuunnitelman laatimista varten;
b)
ilmoitettava asiaankuuluvalle hallinnolle kirjallisesti tämän hallinnon asettamassa määräajassa aikomuksesta lähettää alus kierrätettäväksi tiettyyn aluskierrätyslaitokseen tai -laitoksiin. Ilmoitukseen on sisällyttävä vähintään
i)
vaarallisten materiaalien luettelo; ja
ii)
kaikki alusta koskevat a alakohdassa säädetyt asiaankuuluvat tiedot.
2. Alusten omistajien on varmistettava, että kierrätettäväksi tarkoitetut alukset
a)
siirretään kierrätettäviksi ainoastaan sellaisiin aluskierrätyslaitoksiin, jotka ovat eurooppalaisessa luettelossa;
b)
toimivat ennen aluskierrätyslaitokseen saapumista siten, että minimoidaan aluksella olevien lastijäämien, jäljellä olevan polttoöljyn sekä aluksella syntyneiden jätteiden määrä; ja
c)
niillä on hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen ennen aluskierrätyksen aloittamista ja 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksytyn aluskierrätyssuunnitelman vastaanottamisen jälkeen antama kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja.
3. Alusten omistajien on varmistettava, että säiliöalusten saapuessa alusten kierrätyslaitokseen niiden lastitilat ja pumpputilat ovat sellaisessa kunnossa, että ne voidaan todeta tulityöturvallisiksi.
4. Alusten omistajien on toimitettava aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajalle jäljennös 9 artiklan mukaisesti myönnetystä kierrätyskelpoisuuden osoittavasta todistuskirjasta.
5. Aluksen omistaja on vastuussa aluksesta, ja omistajan on toteuttamillaan järjestelyillä pidettävä alus sen jäsenvaltion hallinnon asettamien vaatimusten mukaisena, jonka lipun alla alus purjehtii, siihen saakka kun aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittaja ottaa kyseisen aluksen vastuulleen. Aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittaja voi kieltäytyä ottamasta alusta kierrätettäväksi, jos aluksen kunto eroaa merkittävästi inventaariotodistuskirjan tiedoista, esimerkiksi silloin, kun vaarallisten materiaalien luettelon osaa I ei ole ylläpidetty ja päivitetty asianmukaisesti niin, että se vastaa aluksen rakenteeseen ja laitteistoon tehtyjä muutoksia. Tällaisissa tapauksissa vastuu aluksesta säilyy aluksen omistajalla, jonka on ilmoitettava tästä välittömästi hallinnolle.
7 artikla
Aluskierrätyssuunnitelma
1. Ennen aluksen kierrätystä kullekin alukselle on laadittava kierrätyssuunnitelma. Aluskierrätyssuunnitelmassa on käsiteltävä kaikkia aluskohtaisia näkökohtia, jotka eivät sisälly aluskierrätyslaitoksen suunnitelmaan tai jotka edellyttävät erityisiä menettelyjä.
2. Aluskierrätyssuunnitelman on noudatettava seuraavia vaatimuksia:
a)
aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan on laadittava suunnitelma Hongkongin yleissopimuksen asiaa koskevien määräysten mukaisesti ja ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet sekä aluksen omistajan 6 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti antamat aluskohtaiset tiedot niin, että suunnitelman sisältö vastaa asianmukaisesti vaarallisten materiaalien luettelossa olevia tietoja;
b)
suunnitelmassa on selvennettävä, tehdäänkö ja missä määrin valmistelevaa työtä - kuten esikäsittelyä, mahdollisten vaarojen yksilöintiä ja varastojen poistamista - jossain muussa paikassa kuin aluskierrätyssuunnitelmassa ilmoitetussa aluskierrätyslaitoksessa. Aluskierrätyssuunnitelmasta olisi käytävä ilmi paikka, johon alus on sijoitettu kierrätystoimintojen ajaksi, sekä kierrätettävän aluksen saapumista ja turvallista sijoittamista koskeva lyhyt suunnitelma;
c)
suunnitelman on sisällettävä tiedot turvallisten suljettujen tilojen ja tulityöturvallisten olosuhteiden luomisesta, ylläpidosta ja seurannasta kyseisellä aluksella, ottaen huomioon sellaiset tekijät kuin aluksen rakenne, yleisjärjestely ja aiempi lasti, sekä muut mahdolliset tiedot siitä, miten aluskierrätyssuunnitelma pannaan täytäntöön;
d)
suunnitelman on sisällettävä tiedot kyseisen aluksen kierrätyksestä aiheutuvien vaarallisten materiaalien ja jätteiden tyypistä ja määrästä, mukaan lukien ne materiaalit ja jätteet, jotka on mainittu vaarallisten materiaalien luettelossa, sekä tiedot siitä, miten ne käsitellään ja varastoidaan aluskierrätyslaitoksessa sekä myöhemmissä laitoksissa; ja
e)
jos on määrä käyttää useampaa kuin yhtä alusten kierrätyslaitosta, suunnitelma on periaatteessa laadittava erikseen kullekin aluskierrätykseen osallistuvalle laitokselle, ja siinä on mainittava laitosten käyttöjärjestys ja kussakin kierrätyslaitoksessa tapahtuvat luvan saaneet toiminnot.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on annettava hiljainen tai nimenomainen hyväksyntänsä aluskierrätyssuunnitelmalle sen mukaan kuin kierrätyslaitoksen sijaintivaltion vaatimuksissa edellytetään.
Kyse on nimenomaisesta hyväksynnästä, kun toimivaltainen viranomainen lähettää kirjallisen ilmoituksen aluskierrätyssuunnitelmaa koskevasta päätöksestään aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajalle, aluksen omistajalle ja hallinnolle.
Hiljainen hyväksyntä voidaan katsoa annetuksi, jollei toimivaltainen viranomainen ilmoita kirjallisesti aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajalle, aluksen omistajalle ja hallinnolle vastustavansa aluskierrätyssuunnitelmaa mahdollisten aluskierrätyslaitoksen sijaintivaltion vaatimusten mukaisesti asetetun ja soveltuvin osin 15 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti ilmoitetun tarkasteluajan kuluessa.
4. Jäsenvaltiot voivat vaatia hallintoaan lähettämään aluskierrätyslaitoksen sijaintivaltion toimivaltaiselle viranomaiselle aluksen omistajan 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti toimittamat tiedot sekä seuraavat tiedot:
i)
päivämäärä, jona kyseinen alus on rekisteröity valtiossa, jonka lipun alla se purjehtii;
ii)
aluksen tunnistenumero (IMO-numero);
iii)
aluksen runkonumero silloin, kun se toimitettiin uutena;
iv)
aluksen nimi ja tyyppi;
v)
satama, jossa alus on rekisteröity;
vi)
aluksen omistajan nimi ja osoite sekä rekisteröidyn omistajan IMO:n tunnistenumero;
vii)
yrityksen nimi ja osoite;
viii)
kaikkien niiden luokituslaitosten nimi, jotka ovat luokitelleet aluksen;
ix)
aluksen pääominaisuudet (suurin kokonaispituus, (Lenght overall, LOA), mallileveys, mallisivukorkeus, LDT, brutto- ja nettovetoisuus sekä moottorin tyyppi ja nimellisteho).
8 artikla
Katsastukset
1. Hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen virkamiehet suorittavat alusten katsastukset ottamalla huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet.
2. Jos hallinto käyttää 1 kohdan mukaisesti katsastusten suorittamiseen hyväksyttyjä laitoksia, sen on annettava tällaisille hyväksytyille laitoksille ainakin seuraavat valtuudet:
-
vaatia katsastamaltaan alukselta tämän asetuksen noudattamista; ja
-
suorittaa katsastuksia jäsenvaltion asianomaisten viranomaisten pyynnöstä.
3. Aluksille on tehtävä seuraavat katsastukset:
a)
peruskatsastus;
b)
määräaikaiskatsastus;
c)
lisäkatsastus;
d)
loppukatsastus.
4. Uuden aluksen peruskatsastus on suoritettava ennen aluksen käyttöön ottamista tai ennen inventaariotodistuskirjan myöntämistä. Olemassa olevien alusten osalta peruskatsastus on suoritettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2020. Katsastuksella on todennettava, että vaarallisten materiaalien luettelon osa I vastaa tämän asetuksen vaatimuksia.
5. Määräaikaiskatsastus on suoritettava hallinnon vahvistamin väliajoin, jotka eivät saa ylittää viittä vuotta. Määräaikaiskatsastuksella on todennettava, että vaarallisten materiaalien luettelon osa I vastaa tämän asetuksen vaatimuksia.
6. Lisäkatsastus, jossa alus katsastetaan tilanteen mukaan joko kokonaan tai osittain, on suoritettava aluksen omistajan pyynnöstä rakenteen, laitteiston, järjestelmien, asennusten, järjestelyjen ja materiaalien muutoksen, korvauksen tai merkittävän korjauksen jälkeen, jos näillä toimilla on vaikutusta vaarallisten materiaalien luetteloon. Katsastuksen on oltava sellainen, että sillä varmistetaan, että kaikki muutokset, korvaukset tai merkittävät korjaukset on tehty niin, että alus on edelleen tämän asetuksen vaatimusten mukainen, ja että vaarallisten aineiden luettelon osaa I muutetaan tarpeen mukaan.
7. Loppukatsastus on suoritettava ennen kuin alus poistetaan käytöstä ja ennen kuin alusta koskeva kierrätys on alkanut.
Katsastuksella on todennettava, että:
a)
vaarallisten materiaalien luettelo vastaa 5 artiklan vaatimuksia;
b)
aluksen kierrätyssuunnitelman tiedot vastaavat asianmukaisesti vaarallisten materiaalien luettelossa esiintyviä tietoja ja 7 artiklan vaatimuksia;
c)
alusten kierrätyslaitos, jossa alus kierrätetään, on eurooppalaisessa luettelossa.
8. Kierrätettäviksi tarkoitettujen olemassa olevien alusten peruskatsastus ja loppukatsastus voidaan suorittaa samaan aikaan.
9 artikla
Todistuskirjojen myöntäminen ja vahvistaminen
1. Kun peruskatsastus tai määräaikaiskatsastus on suoritettu loppuun hyväksytysti, hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen on myönnettävä inventaariotodistuskirja. Tätä todistuskirjaa täydennetään 5 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetun vaarallisten materiaalien luettelon osalla I.
Jos peruskatsastus ja loppukatsastus suoritetaan 8 artiklan 8 kohdan mukaisesti samaan aikaan, myönnetään vain tämän artiklan 9 kohdassa tarkoitettu kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja.
Komissio vahvistaa inventaariotodistuksen muodon täytäntöönpanosäädöksin, jotta varmistetaan, että se on Hongkongin yleissopimuksen lisäyksen 3 mukainen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen on aluksen omistajan pyynnöstä vahvistettava inventaariotodistuskirja, kun 8 artiklan 6 kohdan mukainen lisäkatsastus on suoritettu loppuun hyväksytysti.
3. Jollei 4 kohdassa toisin säädetä, hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen on tapauksen mukaan myönnettävä tai vahvistettava inventaariotodistus, jos määräaikaiskatsastus on suoritettu loppuun hyväksytysti
a)
olemassa olevan inventaariotodistuskirjan voimassaolon päättymistä edeltävän kolmen kuukauden aikana, jolloin uusi todistuskirja on voimassa määräaikaiskatsastuksen loppuun suorittamisen päivästä alkaen päivään, joka on enintään viisi vuotta olemassa olevan todistuskirjan voimassaolon päättymispäivästä;
b)
olemassa olevan inventaariotodistuskirjan voimassaolon päättymispäivän jälkeen, jolloin uusi todistuskirja on voimassa määräaikaiskatsastuksen loppuun suorittamisen päivästä alkaen päivään, joka on enintään viisi vuotta olemassa olevan todistuskirjan voimassaolon päättymispäivästä;
c)
yli kolme kuukautta ennen olemassa olevan inventaariotodistuskirjan voimassaolon päättymispäivää, jolloin uusi todistuskirja on voimassa määräaikaiskatsastuksen loppuun suorittamisen päivästä alkaen päivään, joka on enintään viisi vuotta määräaikaiskatsastuksen loppuun suorittamisen päivästä.
4. Jos määräaikaiskatsastus on suoritettu loppuun hyväksytysti ja uutta inventaariotodistuskirjaa ei voida myöntää tai antaa aluksella säilytettäväksi ennen olemassa olevan todistuskirjan voimassaolon päättymistä, hallinto tai sen valtuuttama hyväksytty laitos vahvistaa olemassa olevan todistuskirjan, ja tällaisen todistuskirjan katsotaan olevan voimassa viiden kuukauden lisäajan voimassaolon päättymispäivästä.
5. Jos inventaariotodistuskirja on myönnetty alle viiden vuoden ajaksi, hallinto tai sen valtuuttama hyväksytty laitos voi pidentää olemassa olevan todistuskirjan voimassaoloaikaa lisäajalla, joka ei saa ylittää viittä vuotta.
6. Hallinnon määrittämissä erityistilanteissa uutta inventaariotodistuskirjaa ei tarvitse päivätä olemassa olevan todistuskirjan voimassaolon päättymispäivästä alkaen, kuten 3 kohdan a ja b alakohdassa sekä 7 ja 8 kohdassa edellytetään. Näissä tilanteissa uusi todistuskirja on voimassa enintään viiden vuoden ajan määräaikaiskatsastuksen loppuun suorittamisesta.
7. Jos alus ei ole siinä satamassa tai ankkuripaikassa, jossa se on määrä katsastaa inventaariotodistuskirjan voimassaolon päättyessä, hallinto voi asianmukaisissa tapauksissa pidentää inventaariotodistuskirjan voimassaoloaikaa enintään kolmen kuukauden ajaksi, jotta alus voi päättää matkansa satamaan, jossa se on määrä katsastaa. Tällaisen pidennyksen myöntämisen ehtona on oltava, että katsastus suoritetaan loppuun tuossa satamassa ennen aluksen lähtöä. Kun alus, jolle on myönnetty pidennys, saapuu satamaan, jossa se on määrä katsastaa, sillä ei ole oikeutta tuon pidennyksen nojalla lähteä satamasta ilman uutta todistuskirjaa. Kun määräaikaiskatsastus on suoritettu loppuun, uusi inventaariotodistuskirja on voimassa enintään viiden vuoden ajan ennen pidennyksen myöntämistä olemassa olevan todistuksen voimassaolon päättymispäivästä.
8. Jos lyhyillä matkoilla liikennöivän aluksen inventaariotodistuskirjan voimassaoloaikaa ei ole pidennetty 7 kohdassa tarkoitettujen ehtojen mukaisesti, hallinto voi pidentää sitä vielä enintään yhdellä kuukaudella sen voimassaolon päättymisestä. Kun määräaikaiskatsastus on suoritettu loppuun, uusi inventaariotodistuskirja on voimassa enintään viiden vuoden ajan ennen pidennyksen myöntämistä olemassa olevan todistuskirjan voimassaolon päättymispäivästä.
9. Kun loppukatsastus on suoritettu loppuun hyväksytysti 8 artiklan 7 kohdan mukaisesti, hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen on myönnettävä kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja. Tähän todistukseen on liitettävä vaarallisten materiaalien luettelo ja aluskierrätyssuunnitelma.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan kierrätyskelpoisuuden osoittavan todistuskirjan muoto sen varmistamiseksi, että se on sen yhdenmukainen Hongkongin yleissopimuksen lisäyksen 4 kanssa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Muiden jäsenvaltioiden on hyväksyttävä kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja, joka on myönnetty loppukatsastuksen jälkeen tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, ja niiden on pidettävä sitä tätä asetusta sovellettaessa yhtä pätevänä kuin niiden itsensä myöntämää kierrätyskelpoisuuden osoittavaa todistuskirjaa.
10 artikla
Todistuskirjojen voimassaoloaika
1. Jollei 9 artiklassa toisin säädetä, inventaariotodistuskirja myönnetään hallinnon määräämäksi ajaksi, joka ei saa ylittää viittä vuotta.
2. Edellä 9 artiklan mukaisesti myönnetty tai vahvistettu inventaariotodistuskirja lakkaa olemasta voimassa seuraavissa tapauksissa:
a)
jos aluksen tila ei merkittäviltä osiltaan vastaa todistuskirjan tietoja, esimerkiksi silloin, kun vaarallisten materiaalien luettelon osaa I ei ole ylläpidetty ja päivitetty asianmukaisesti niin, että se vastaa aluksen rakenteessa ja laitteistossa tapahtuneita muutoksia, ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet;
b)
jos määräaikaiskatsastusta ei ole suoritettu loppuun 8 artiklan 5 kohdassa artiklassa mainituin väliajoin.
3. Hallinto tai sen valtuuttama hyväksytty laitos myöntää kierrätyskelpoisuuden osoittavan todistuskirjan enintään kolmeksi kuukaudeksi.
4. Edellä olevan 9 artiklan 9 kohdan mukaisesti myönnetty kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja lakkaa olemasta voimassa, jos aluksen tila ei merkittäviltä osiltaan vastaa inventaariotodistuskirjassa esitettyjä tietoja.
5. Edellä olevasta 3 kohdasta poiketen hallinto tai sen valtuuttama hyväksytty laitos voi jatkaa kierrätyskelpoisuuden osoittavan todistuskirjan voimassaoloaikaa yhtä yksittäistä tietystä paikasta alusten kierrätyslaitokseen päättyvää matkaa varten.
11 artikla
Satamavaltion suorittama valvonta
1. Jäsenvaltioiden on sovellettava direktiiviin 2009/16/EY liittyvän kansallisen lainsäädäntönsä mukaisia alusten valvontasäännöksiä. Jollei 2 kohdassa toisin säädetä, tällaisessa tarkastuksessa varmistetaan vain se, että aluksessa on joko inventaariotodistuskirja tai kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja, jota on pidettävä tarkastuksen hyväksymisen kannalta riittävänä, jos se on voimassa.
2. Satamavaltion valvontatoimintaan osallistuva asianomainen viranomainen voi IMO:n asiaa koskevat ohjeet huomioon ottaen tehdä yksityiskohtaisen tarkastuksen, jos aluksessa ei ole voimassa olevaa todistuskirjaa tai jos on perusteltua syytä uskoa, että
a)
joko aluksen tai sen laitteiston kunto eroaa merkittäviltä osiltaan todistuskirjan tai vaarallisten materiaalien luettelon osan I tiedoista tai molemmista, tai
b)
aluksella ei ole pantu täytäntöön menettelyä vaarallisten materiaalien luettelon osan I ylläpitämiseksi.
3. Alukselle voidaan antaa varoitus, se voidaan pidättää tai sen pääsy jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvaan satamaan tai avomeriterminaaliin voidaan estää, jollei alus toimita kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaisille viranomaisille näiden pyynnöstä jäljennöstä tapauksen mukaan joko inventaariotodistuskirjasta tai kierrätyskelpoisuuden osoittavasta todistuskirjasta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan soveltamista. Tällaiset toimet toteuttavan jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta välittömästi kyseiselle hallinnolle. Vaarallisten materiaalien luettelon päivittämättä jättäminen ei ole puute, jonka perusteella alus voidaan pidättää, mutta kaikista vaarallisten materiaalien luettelossa olevista epäjohdonmukaisuuksista on ilmoitettava kyseiselle hallinnolle ja niiden on oltava korjattuja seuraavassa katsastuksessa.
4. Jäsenvaltion asianomainen viranomainen voi sallia aluksen pääsyn tiettyyn satamaan tai ankkuripaikkaan ylivoimaisen esteen sattuessa tai tärkeämpien turvallisuusnäkökohtien vuoksi tai saastuttamisvaaran poistamiseksi tai vähentämiseksi taikka puutteiden korjaamiseksi, jos aluksen omistaja, liikenteenharjoittaja tai aluksen päällikkö on pannut täytäntöön riittävät, kyseisen jäsenvaltion asianomaisen viranomaisen hyväksymät toimenpiteet turvallisen saapumisen varmistamiseksi.
12 artikla
Kolmannen maan lipun alla purjehtivia aluksia koskevat vaatimukset
1. Kolmannen maan lipun alla purjehtivalla aluksella on, jollei 32 artiklan 2 kohdan b alakohdassa toisin säädetä, oltava mukanaan 5 artiklan 2 kohdan mukainen vaarallisten materiaalien luettelo, kun se saapuu jäsenvaltion satamaan tai ankkuripaikkaan.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltion asianomainen viranomainen voi sallia aluksen pääsyn tiettyyn satamaan tai ankkuripaikkaan ylivoimaisen esteen sattuessa tai tärkeämpien turvallisuusnäkökohtien vuoksi tai saastuttamisvaaran poistamiseksi tai vähentämiseksi taikka puutteiden korjaamiseksi, jos aluksen omistaja, liikenteenharjoittaja tai aluksen päällikkö on pannut täytäntöön riittävät, kyseisen jäsenvaltion asianomaisen viranomaisen hyväksymät toimenpiteet turvallisen saapumisen varmistamiseksi.
2. Liitteessä I tarkoitettujen vaarallisten materiaalien asentaminen kolmannen maan lipun alla purjehtivaan alukseen sen ollessa jäsenvaltion satamassa tai ankkuripaikassa on kielletty tai se on rajoitettua liitteessä I esitetyllä tavalla.
Liitteessä I tarkoitettujen vaarallisten materiaalien käyttö kolmannen maan lipun alla purjehtivassa aluksessa sen ollessa jäsenvaltion satamassa tai ankkuripaikassa on kielletty tai se on rajoitettua liitteessä I esitetyllä tavalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisiin materiaaleihin kansainvälisen oikeuden mukaisesti sovellettavia poikkeuksia ja siirtymäjärjestelyjä.
3. Vaarallisten materiaalien luettelon on oltava aluskohtainen, se on laadittava ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet ja siinä on selvennettävä, että alus täyttää tämän artiklan 2 kohdan vaatimukset. Vaarallisten materiaalien luetteloa laadittaessa on yksilöitävä vähintään liitteessä I mainitut vaaralliset materiaalit. Kolmannen maan lipun alla purjehtivan aluksen on laadittava suunnitelma, jossa kuvataan silmämääräinen tai näytteenottoon perustuva tarkastus, jonka perusteella vaarallisten materiaalien luettelo on laadittu ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet.
4. Vaarallisten aineiden luetteloa on ylläpidettävä ja päivitettävä asianmukaisesti aluksen koko toiminnan ajan niin, että siinä mainitaan liitteessä II tarkoitettuja vaarallisia materiaaleja sisältävät uudet asennukset sekä asiaan liittyvät muutokset aluksen rakenteessa ja laitteistossa, ottaen huomioon kyseisiin materiaaleihin kansainvälisen oikeuden mukaisesti sovellettavat poikkeukset ja siirtymäjärjestelyt.
5. Kolmannen maan lipun alla purjehtivalle alukselle voidaan antaa varoitus, se voidaan pidättää tai sen pääsy jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvaan satamaan tai avomeriterminaaliin voidaan estää, jollei alus toimita kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaisille viranomaisille näiden pyynnöstä jäljennöstä 6 ja 7 kohdan mukaisesta vaatimuksenmukaisuusilmoituksesta, sekä tarvittaessa vaarallisten aineiden luettelosta. Tällaiset toimet toteuttavan jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta välittömästi sen kolmannen maan asianomaisille viranomaisille, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii. Vaarallisten materiaalien luettelon päivittämättä jättäminen ei ole puute, jonka perusteella alus voidaan pidättää, mutta kaikista vaarallisten aineiden luettelossa olevista epäjohdonmukaisuuksista on ilmoitettava sen kolmannen maan asianomaisille viranomaisille, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii.
6. Vaatimustenmukaisuusilmoitus myönnetään sen jälkeen, kun sen kolmannen maan asianomaiset viranomaiset, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii, tai niiden hyväksymä laitos on tarkastanut sen kansallisten vaatimusten mukaisesti. Vaatimustenmukaisuusilmoitus voidaan laatia Hongkongin yleissopimuksen lisäyksen 3 mallin mukaisesti.
7. Vaatimustenmukaisuusilmoitus ja vaarallisten materiaalien luettelo on laadittava sen valtion, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii, asianomaisten ilmoituksen myöntävien viranomaisten virallisella kielellä ja, jos tämä kieli ei ole englanti, ranska tai espanja, tekstissä on oltava käännös jollekin näistä kielistä.
8. Jollei 32 artiklan 2 kohdan b alakohdassa toisin säädetä, kolmannen maan lipun alla purjehtivien alusten, jotka hakevat rekisteröintiä jäsenvaltion lipun alle, on varmistettava, että aluksessa on 5 artiklan 2 kohdan mukainen vaarallisten materiaalien luettelo tai että sellainen laaditaan kuuden kuukauden kuluessa jäsenvaltion lipun alle rekisteröinnistä tai jonkin 8 artiklan 3 kohdan mukaisen seuraavan säännöllisen katsastuksen yhteydessä sen mukaan, kumpi näistä ajankohdista on aikaisempi.
III OSASTO
ALUSKIERRÄTYSLAITOKSET
13 artikla
Vaatimukset, jotka koskevat aluskierrätyslaitosten ottamista eurooppalaiseen luetteloon
1. Jotta aluskierrätyslaitos voidaan merkitä eurooppalaiseen luetteloon, sen on täytettävä seuraavat vaatimukset Hongkongin yleissopimuksen asiaankuuluvien määräysten mukaisesti ja ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n, ILO:n, Baselin yleissopimuksen ja pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen ohjeet sekä muut kansainväliset ohjeet:
a)
se on saanut toimivaltaisilta viranomaisiltaan luvan harjoittaa aluskierrätystoimintaa;
b)
se on suunniteltu ja rakennettu ja sitä käytetään turvallisella ja ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla;
c)
se käyttää toiminnassaan pysyviä rakenteita;
d)
se perustaa johtamis- ja seurantajärjestelmät, menetelmät ja tekniikat, joiden tarkoituksena on ehkäistä, vähentää, minimoida ja, niin pitkälti kuin käytännössä mahdollista, poistaa
i)
asianomaisiin työntekijöihin ja aluskierrätyslaitoksen läheisyydessä asuvaan väestöön kohdistuvia terveysriskejä, ja
ii)
aluskierrätyksestä ympäristölle aiheutuvia haitallisia vaikutuksia;
e)
se laatii aluskierrätyslaitoksen suunnitelman;
f)
se ehkäisee ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvia haitallisia vaikutuksia ja muun muassa osoittaa, että mahdolliset vuodot ovat hallinnassa, erityisesti vuorovesialueilla;
g)
se varmistaa turvallisen ja ympäristön kannalta asianmukaisen vaarallisista materiaaleista ja jätteistä huolehtimisen ja niiden varastoinnin, muun muassa
i)
kaikkien aluksella sen koko kierrätysprosessin aikana esiintyvien vaarallisten materiaalien eristämisen niin, että estetään näiden vaarallisten materiaalien pääsy ympäristöön; ja lisäksi vaarallisten materiaalien ja aluskierrätysprosessin kuluessa syntyneiden jätteiden käsittelyn, ja ainoastaan läpäisemättömällä lattiapinnalla tiloissa, joissa on tehokkaat viemäröintilaitteet;
ii)
että kaikki aluskierrätyksessä syntyneet jätteet ja niiden määrät kirjataan ja ne siirretään ainoastaan sellaisiin jätehuoltolaitoksiin, jätteenkierrätyslaitokset mukaan lukien, joilla on lupa näiden jätteiden käsittelyyn, sekä vaarantamatta ihmisten terveyttä ja ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla;
h)
se laatii hätätilannevalmius- ja hätätilanteiden toimintasuunnitelman ja pitää sitä yllä; se varmistaa, että hätätilanteissa tarvittavat laitteet, kuten palontorjuntalaitteet ja -ajoneuvot, ambulanssit ja nosturit pääsevät nopeasti alukseen ja kaikkiin aluskierrätyslaitoksen tiloihin;
i)
se huolehtii työntekijöiden turvallisuudesta ja koulutuksesta, mukaan lukien varmistamalla henkilökohtaisten suojalaitteiden käyttö silloin, kun toimet sitä edellyttävät;
j)
se pitää kirjaa vaaratilanteista, onnettomuuksista, ammattitaudeista ja kroonisista vaikutuksista, ja raportoi toimivaltaisten viranomaistensa pyynnöstä kaikista vaaratilanteista, onnettomuuksista, ammattitaudeista ja kroonisista vaikutuksista, jotka aiheuttavat tai voivat aiheuttaa riskejä työntekijöiden turvallisuudelle, ihmisten terveydelle ja ympäristölle;
k)
se suostuu noudattamaan 2 kohdassa esitettyjä vaatimuksia.
2. Alusten kierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan on
a)
lähetettävä 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksytty aluskierrätyssuunnitelma aluksen omistajalle sekä hallinnolle tai sen valtuuttamalle hyväksytylle laitokselle;
b)
ilmoitettava hallinnolle, että aluskierrätyslaitos on kaikilta osin valmis aloittamaan aluskierrätyksen;
c)
kun aluskierrätys on kokonaan tai osittain saatettu tämän asetuksen mukaisesti päätökseen, lähetettävä 14 päivän kuluessa päivästä, jona aluskierrätys on saatettu kokonaan tai osittain päätökseen kierrätyssuunnitelman mukaisesti, kierrätyksen loppuunsaattamisilmoitus hallinnolle, joka on myöntänyt alukselle kierrätyskelpoisuuden osoittavan todistuskirjan. Kierrätyksen loppuunsaattamisilmoituksen on sisällettävä raportti mahdollisista vaaratilanteista ja onnettomuuksista, jotka ovat aiheuttaneet vahinkoa ihmisten terveydelle ja/tai ympäristölle.
3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan
a)
tämän artiklan 2 kohdan b alakohdassa edellytetyn ilmoituksen muoto, jotta varmistetaan sen olevan yhdenmukainen Hongkongin yleissopimuksen lisäyksen 6 kanssa; ja
b)
tämän artiklan 2 kohdan c alakohdassa edellytetyn ilmoituksen muoto, jotta varmistetaan sen olevan yhdenmukainen Hongkongin yleissopimuksen lisäyksen 7 kanssa.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
14 artikla
Luvan myöntäminen jäsenvaltiossa sijaitsevalle aluskierrätyslaitokselle
1. Toimivaltaisten viranomaisten on myönnettävä lupa harjoittaa aluskierrätystä alueellaan sijaitseville aluskierrätyslaitoksille, jotka täyttävät 13 artiklassa säädetyt vaatimukset, sanotun rajoittamatta muun asiaankuuluvan unionin oikeuden säännösten ja määräysten soveltamista. Lupa voidaan myöntää alusten kierrätyslaitokselle enintään viideksi vuodeksi ja uusia samalla tavoin.
Edellyttäen, että tämän asetuksen vaatimuksia noudatetaan, mikä hyvänsä muun asianomaisten kansallisen tai unionin oikeuden säännösten ja määräysten nojalla myönnetty lupa voidaan yhdistää tämän artiklan nojalla myönnetyn luvan kanssa yhteiseksi luvaksi, jos näin menetellen voidaan välttää tilanne, jossa aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan tai aluskierrätysyrityksen tai toimivaltaisen viranomaisen on annettava samat tiedot tai tehtävä sama työ uudelleen. Näissä tapauksissa luvan voimassaoloaikaa voidaan pidentää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun lupajärjestelmän mukaisesti, kuitenkin enintään viideksi vuodeksi.
2. Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo niistä aluskierrätyslaitoksista, joille ne ovat myöntäneet luvan 1 kohdan mukaisesti, ja päivitettävä sitä.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu luettelo on toimitettava komissiolle viipymättä ja viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2015.
4. Jos aluskierrätyslaitos ei enää noudata 13 artiklassa säädettyjä vaatimuksia, kyseisen kierrätyslaitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion on keskeytettävä tai peruutettava kyseiselle alusten kierrätyslaitokselle myönnetty lupa tai vaadittava asianomaista aluskierrätysyritystä toteuttamaan korjaavia toimia, ja ilmoitettava asiasta viipymättä komissiolle.
5. Jos aluskierrätyslaitokselle on myönnetty lupa 1 kohdan mukaisesti, asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta viipymättä komissiolle.
15 artikla
Kolmannessa maassa sijaitsevat aluskierrätyslaitokset
1. Kolmannessa maassa sijaitsevan aluskierrätyslaitoksen omistavan aluskierrätysyrityksen, joka aikoo kierrättää jäsenvaltion lipun alla purjehtivia aluksia, on toimitettava komissiolle hakemus kyseisen aluskierrätyslaitoksen sisällyttämiseksi eurooppalaiseen luetteloon.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun hakemukseen on liitettävä näyttö siitä, että kyseinen aluskierrätyslaitos täyttää 13 artiklassa säädetyt vaatimukset, jotta se voi harjoittaa aluskierrätystoimintaa ja tulla sisällytetyksi eurooppalaiseen luetteloon 16 artiklan mukaisesti.
Aluskierrätysyrityksen on erityisesti
a)
yksilöitävä toimivaltaisten viranomaistensa myöntämä lupa, lisenssi tai valtuutus harjoittaa alusten kierrätystä ja tarvittaessa toimivaltaisten viranomaisten kaikille välittömästi aluskierrätysprosessiin osallistuville kyseisen yrityksen urakoitsijoille ja alihankkijoille myöntämät luvat, lisenssit ja valtuutukset ja ilmoitettava kaikki 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot;
b)
ilmoitettava, hyväksyykö toimivaltainen viranomainen aluskierrätyssuunnitelman hiljaisesti vai nimenomaisesti, mainiten tarvittaessa hiljaiseen hyväksyntään liittyvän kansallisten vaatimusten mukaisen tarkasteluajan;
c)
vahvistettava, että se hyväksyy jäsenvaltion lipun alla purjehtivan aluksen kierrätettäväksi vain tämän asetuksen mukaisesti;
d)
toimitettava näyttö siitä, että aluskierrätyslaitos pystyy luomaan, pitämään yllä ja valvomaan tulityöturvallista tilaa ja turvallista suljettua tilaa koskevia edellytyksiä aluksen koko kierrätysprosessin ajan;
e)
liitettävä hakemukseen kartta aluskierrätyslaitoksen rajoista sekä aluskierrätystoimintojen sijainnista sen sisällä;
f)
ilmoitettava kunkin liitteessä I tarkoitetun vaarallisen materiaalin ja muiden sellaisten vaarallisten materiaalien osalta, jotka voivat olla osa aluksen rakennetta,
i)
onko aluskierrätyslaitoksella lupa suorittaa kyseisen vaarallisen materiaalin poistaminen. Jos sillä on tällainen lupa, on ilmoitettava materiaalin poistamisesta vastaava siihen oikeutettu asiaankuuluva henkilökunta sekä toimitettava näyttö sen pätevyydestä;
ii)
mitä jätehuoltoprosessia, kuten polttamista, kaatopaikalle sijoittamista tai muuta jätteenkäsittelymenetelmää, aluskierrätyslaitoksessa tai sen ulkopuolella sovelletaan, jätteenkäsittelylaitoksen nimi ja osoite, jos se on muu kuin aluskierrätyslaitos, ja toimitettava näyttö siitä, että sovellettava prosessi suoritetaan ihmisten terveyttä vaarantamatta ja ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla;
g)
vahvistettava, että yritys on hyväksynyt aluskierrätyslaitoksen suunnitelman ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet;
h)
toimitettava aluskierrätyslaitoksen tunnistamiseksi tarvittavat tiedot.
3. Siirretään komissiolle valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joilla täsmennetään aluskierrätyslaitoksen tunnistamiseksi tarvittavien tietojen muoto. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Ennen kuin kolmannessa maassa sijaitseva aluskierrätyslaitos voidaan sisällyttää eurooppalaiseen luetteloon, on asianmukaisesti pätevöityneen riippumattoman todentajan suorittamalla laitoksen tarkastuksella todistettava, että kyseinen aluskierrätyslaitos noudattaa 13 artiklassa säädettyjä vaatimuksia. Aluskierrätysyrityksen on toimitettava tätä koskeva todistus komissiolle hakiessaan sisällyttämistä eurooppalaiseen luetteloon ja sen jälkeen joka viides vuosi eurooppalaiseen luetteloon sisällyttämisen uusimisen yhteydessä. Ensimmäiseen luetteloon sisällyttämiseen ja sen uusimiseen on liitettävä väliarviointi, jolla vahvistetaan 13 artiklassa säädettyjen vaatimusten noudattaminen.
Hakiessaan sisällyttämistä eurooppalaiseen luetteloon aluskierrätysyritykset hyväksyvät sen mahdollisuuden, että komissio tai sen valtuuttamat tahot tekevät ennen aluskierrätyslaitoksen sisällyttämistä eurooppalaiseen luetteloon tai sen jälkeen laitoksen tarkastuksia sen todentamiseksi, että 13 artiklassa säädettyjä vaatimuksia noudatetaan. Riippumaton todentaja ja komissio tai sen valtuuttamat tahot tekevät laitoksen tarkastuksen suorittamisessa yhteistyötä sen kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten kanssa, jossa aluskierrätyslaitos sijaitsee.
Komissio voi antaa teknisiä ohjeita tällaisten todistusten myöntämisen helpottamiseksi.
5. Ympäristön kannalta asianmukaista jätehuoltoa voidaan 13 artiklan soveltamista varten olettaa noudatettavan kyseisen hyödyntämis- tai loppukäsittelytoimen osalta vain, jos aluskierrätysyritys voi osoittaa, että jätteen vastaanottava jätehuoltolaitos toimii sellaisten ihmisten terveyttä ja ympäristönsuojelua koskevien normien mukaisesti, jotka pääpiirteittäin vastaavat asiaankuuluvia kansainvälisiä ja unionin normeja.
6. Aluskierrätysyrityksen on viipymättä toimitettava komissiolle päivitetty näyttö, jos komissiolle toimitetut tiedot muuttuvat, ja sen on joka tapauksessa ilmoitettava kolme kuukautta ennen kunkin eurooppalaiseen luetteloon sisällyttämistä koskevan viiden vuoden jakson päättymistä, että
a)
sen toimittama näyttö on täydellinen ja ajantasainen;
b)
alusten kierrätyslaitos täyttää nyt ja edelleenkin 13 artiklan mukaiset vaatimukset.
16 artikla
Eurooppalaisen luettelon laatiminen ja päivittäminen
1. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan eurooppalainen luettelo aluskierrätyslaitoksista, jotka
a)
sijaitsevat unionissa ja jotka jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
b)
sijaitsevat kolmannessa maassa, ja joiden sisällyttämisestä luetteloon päätetään 15 artiklan mukaisesti esitettyjen tai kerättyjen tietojen ja näytön arvioinnin perusteella.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Eurooppalainen luettelo julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja komission verkkosivustolla viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016. Se jaetaan kahteen osaan, joista toisessa ovat jäsenvaltioissa sijaitsevat ja toisessa kolmannessa maassa sijaitsevat aluskierrätyslaitokset.
Eurooppalainen luettelo sisältää kaikki seuraavat aluskierrätyslaitosta koskevat tiedot:
a)
kierrätysmenetelmä;
b)
kierrätykseen soveltuvien alusten tyyppi ja koko;
c)
kierrätyslaitoksen toimintaa rajoittavat tekijät ja sen toimintaolosuhteet, vaarallisten jätteiden huolto mukaan luettuna;
d)
tiedot nimenomaisesta tai hiljaisesta 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta menettelystä, jota noudattaen toimivaltainen viranomainen hyväksyy aluskierrätyssuunnitelman;
e)
aluskierrätyksen vuotuinen enimmäiskapasiteetti.
3. Eurooppalaisessa luettelossa ilmoitetaan päivä, jona aluskierrätyslaitoksen luetteloon sisällyttämisen voimassaolo päättyy. Luetteloon sisällyttäminen on voimassa enintään viiden vuoden ajan, ja se voidaan uusia.
4. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla eurooppalaista luetteloa päivitetään säännöllisesti, ja joilla
a)
sisällytetään aluskierrätyslaitos eurooppalaiseen luetteloon tapauksista, joissa:
i)
aluskierrätyslaitos on saanut luvan 14 artiklan mukaisesti; tai
ii)
aluskierrätyslaitoksen lisäämisestä eurooppalaiseen luetteloon on päätetty tämän artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti;
b)
poistetaan aluskierrätyslaitos eurooppalaisesta luettelosta tapauksista, joissa:
i)
alusten kierrätyslaitos ei enää täytä 13 artiklassa säädettyjä vaatimuksia; tai
ii)
päivitettyä näyttöä ei ole toimitettu vähintään kolme kuukautta ennen luetteloon sisällyttämistä koskevan viiden vuoden jakson päättymistä tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
5. Laatiessaan ja päivittäessään eurooppalaista luetteloa komissio toimii perussopimuksissa esitettyjen periaatteiden ja unionin kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti.
6. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tiedot, joilla voi olla merkitystä eurooppalaista luetteloa päivitettäessä. Komissio toimittaa kaikki asiaankuuluvat tiedot eteenpäin muille jäsenvaltioille.
IV OSASTO
YLEISET HALLINNOLLISET SÄÄNNÖKSET
17 artikla
Kielet
1. Edellä 7 artiklassa tarkoitettu aluskierrätyssuunnitelma on laadittava aluskierrätyslaitokselle luvan antaneen valtion hyväksymällä kielellä. Jos käytetty kieli on jokin muu kuin englanti, ranska tai espanja, aluskierrätyssuunnitelma on käännettävä jollekin näistä kielistä, paitsi jos hallinto katsoo sen tarpeettomaksi.
2. Edellä olevan 9 artiklan nojalla myönnetty inventaariotodistuskirja ja kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja on laadittava ne myöntäneen hallinnon virallisella kielellä. Jos käytetty kieli on jokin muu kuin englanti, ranska tai espanja, tekstissä on oltava käännös jollekin näistä kielistä.
18 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten ja hallintojen nimeäminen
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä toimivaltaiset viranomaiset ja hallinnot, jotka vastaavat tämän asetuksen soveltamisesta, ja ilmoitettava nimeämisestä komissiolle. Jäsenvaltioiden on välittömästi ilmoitettava komissiolle näiden tietojen muutoksista.
2. Komissio julkaisee luettelot nimetyistä toimivaltaisista viranomaisista ja hallinnoista verkkosivustollaan ja päivittää nämä luettelot tarpeen mukaan.
19 artikla
Yhteyshenkilöiden nimeäminen
1. Jäsenvaltiot ja komissio nimeävät kukin yhden tai useamman yhteyshenkilön, jonka tehtävänä on vastata luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden tiedusteluihin ja antaa heille neuvontaa. Komission yhteyshenkilö toimittaa jäsenvaltioiden yhteyshenkilöille kaikki kyseistä jäsenvaltiota koskevat kysymykset ja päinvastoin.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle yhteyshenkilöiden nimeämisestä. Jäsenvaltioiden on välittömästi ilmoitettava komissiolle näiden tietojen muutoksista.
3. Komissio julkaisee luettelot nimetyistä yhteyshenkilöistä verkkosivustollaan ja päivittää nämä luettelot tarpeen mukaan.
20 artikla
Yhteyshenkilöiden kokous
Komissio järjestää jäsenvaltioiden pyynnöstä tai katsottuaan sen tarpeelliseksi säännöllisesti yhteyshenkilöiden kokouksen, jossa tarkastellaan tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä. Asianomaiset sidosryhmät kutsutaan tällaisiin kokouksiin tai niiden osiin, jos kaikki jäsenvaltiot ja komissio ovat yksimielisiä siitä, että tämä on aiheellista.
V OSASTO
RAPORTOINTI JA SÄÄNTÖJEN NOUDATTAMISEN VALVONTA
21 artikla
Jäsenvaltioiden raportit
1. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle raportti, joka sisältää seuraavat:
a)
luettelo aluksista, jotka purjehtivat sen lipun alla ja joille on myönnetty kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja, sekä tässä todistuskirjassa mainitun aluskierrätysyrityksen nimi ja aluskierrätyslaitoksen sijainti;
b)
luettelo aluksista, jotka purjehtivat sen lipun alla ja joiden osalta on otettu vastaan kierrätyksen loppuunsaattamisilmoitus;
c)
tiedot, jotka koskevat laitonta alusten aluskierrätystä, seuraamuksia ja jäsenvaltion niiden johdosta toteuttamia toimia.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava joka kolmas vuosi raportti komissiolle sähköisesti viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua sen kattaman kolmen vuoden jakson päättymisestä.
Ensimmäisen sähköisen raportin on katettava jakso tämän asetuksen soveltamispäivästä ensimmäisen neuvoston direktiivin 91/692/ETY (14) 5 artiklassa säädetyn säännönmukaisen kolmivuotisjakson loppuun, joka ajoittuu ensimmäisen raportointijakson alkamispäivän jälkeen.
Komissio julkaisee kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua siitä, kun se on vastaanottanut jäsenvaltioiden raportit.
3. Komissio tallentaa nämä tiedot sähköiseen tietokantaan, johon yleisöllä on jatkuva pääsy.
22 artikla
Noudattamisen valvonta jäsenvaltioissa
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niitä sovelletaan. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
2. Jäsenvaltioiden on tehtävä keskenään kahden- tai monenvälistä yhteistyötä, jotta voidaan helpommin estää ja havaita tämän asetuksen mahdollinen kiertäminen ja rikkominen.
3. Jäsenvaltioiden on nimettävä ne pysyvään henkilöstöönsä kuuluvat, jotka ovat vastuussa 2 kohdassa tarkoitetusta yhteistyöstä. Nämä tiedot on lähetettävä komissiolle, joka jakaa tiedoista kootun luettelon kyseisille henkilöille.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kansallisen lainsäädäntönsä säännökset, jotka koskevat tämän asetuksen noudattamisen valvontaa ja sovellettavia seuraamuksia.
23 artikla
Toimintapyyntö
1. Luonnollisilla ja oikeushenkilöillä, joihin tämän asetuksen 13 artiklan sekä samanaikaisesti sen 15 artiklan ja 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen vaikuttaa tai todennäköisesti vaikuttaa tai joiden etua tämän asetuksen 13 artiklan sekä samanaikaisesti sen 15 artiklan ja 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen liittyvä ympäristöä koskeva päätöksenteko riittävästi koskee, on oikeus pyytää komissiota toteuttamaan tällaisen rikkomista tai välittömän rikkomisen uhkaa koskevia tämän asetuksen mukaisia toimia.
Ympäristönsuojelua edistävien ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (15) 11 artiklassa säädetyt vaatimukset täyttävien valtioista riippumattomien järjestöjen edun katsotaan olevan riittävä ensimmäisessä alakohdassa mainittua tarkoitusta varten.
2. Toimintapyyntöön on liitettävä tarpeelliset tiedot, jotka tukevat 1 kohdassa tarkoitettua pyyntöä.
3. Jos toimintapyyntö ja siihen liittyvät tiedot osoittavat uskottavasti, että 13 artiklaa ja samanaikaisesti sen 15 artiklaa ja 16 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu tai että on olemassa välitön tällaisen rikkomisen uhka, komissio tarkastelee näitä toimintapyyntöjä ja tietoja. Tällaisessa tapauksessa komissio antaa kyseiselle aluskierrätysyritykselle tilaisuuden ilmoittaa toimintapyyntöä ja siihen liittyviä tietoja koskeva näkemyksensä.
4. Komissio ilmoittaa mahdollisimman pian ja unionin oikeuden asiaankuuluvien säännösten mukaisesti 1 kohdan mukaisen pyynnön toimittaneille henkilöille tekemästään päätöksestä suostua toimintapyyntöön tai hylätä se, sekä perustelee päätöksensä.
VI OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
24 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 30 päivästä joulukuuta 2013 viiden vuoden ajaksi 5 artiklan 8 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 5 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä 5 artiklan 8 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
25 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja tuolloin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
26 artikla
Siirtymäsäännös
Jäsenvaltiot voivat eurooppalaisen luettelon julkaisemispäivästä alkaen ja ennen tämän asetuksen soveltamispäivää antaa luvan alusten kierrättämiselle eurooppalaiseen luetteloon kuuluvissa alusten kierrätyslaitoksissa. Tällöin ei sovelleta asetusta (EY) N:o 1013/2006.
27 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1013/2006 muuttaminen
Lisätään asetuksen (EY) N:o 1013/2006 1 artiklan 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
”i)
jäsenvaltion lipun alla purjehtivat alukset, jotka kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1257/2013 (16) soveltamisalaan.
28 artikla
Direktiivin 2009/16/EY muuttaminen
Lisätään direktiivin 2009/16/EY liitteeseen IV kohta seuraavasti:
”49.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1257/2013 (17) mukainen todistus vaarallisten materiaalien luettelosta tai, tapauksen mukaan, vaatimustenmukaisuusilmoitus.
29 artikla
Taloudellinen kannustin
Komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen mahdollisuuksista ottaa käyttöön rahoitusväline, joka edistäisi turvallista ja asianmukaista aluskierrätystä, ja liittää siihen tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen.
30 artikla
Uudelleentarkastelu
1. Komissio arvioi, mitkä tähän asetukseen kohdistuvat rikkomukset olisi saatettava direktiivin 2008/99/EY soveltamisalan piiriin, jotta tässä asetuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1013/2006 olevat rikkomuksiin liittyvät säännökset vastaisivat toisiaan. Komissio antaa havainnoistaan kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014 ja liittää siihen tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen.
2. Komissio tarkastelee tätä asetusta uudelleen viimeistään 18 kuukautta ennen Hongkongin yleissopimuksen voimaantuloa ja tekee samassa yhteydessä tarvittaessa tätä koskevia lainsäädäntöehdotuksia. Kertomuksessa tarkastellaan Hongkongin yleissopimuksen nojalla hyväksyttyjen alusten kierrätyslaitosten mahdollista sisällyttämistä eurooppalaiseen luetteloon kaksinkertaisen työn ja hallinnollisen taakan välttämiseksi.
3. Komissio tarkastelee tätä asetusta jatkuvasti ja tekee tarvittaessa hyvissä ajoin ehdotuksia kansainvälisiin yleissopimuksiin, Baselin yleissopimus mukaan luettuna, liittyvän kehityksen ottamiseksi huomioon.
4. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, komissio antaa viiden vuoden kuluessa tämän asetuksen soveltamispäivästä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta ja liittää siihen tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia sen varmistamiseksi, että asetuksen tavoitteet saavutetaan ja sen vaikutus on turvattu ja perusteltu.
31 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
32 artikla
Soveltaminen
1. Tämän asetuksen soveltaminen alkaa aikaisempana seuraavista kahdesta päivästä, mutta ei ennen 31 päivää joulukuuta 2015:
a)
kuuden kuukauden kuluttua päivästä, jona eurooppalaiseen luetteloon sisältyvien aluskierrätyslaitosten aluskierrätyksen vuotuinen yhdistetty enimmäiskapasiteetti on vähintään 2,5 miljoonaa kevytpainotonnia (LDT). Aluskierrätyslaitoksen vuotuinen enimmäiskapasiteetti on yhtä kuin tiettynä vuonna kyseisessä laitoksessa kierrätettyjen alusten painon summa LDT:nä ilmaistuna. Aluskierrätyksen vuotuinen enimmäiskapasiteetti määritellään valitsemalla kustakin aluskierrätyslaitoksesta edeltävän 10 vuoden jakson korkein arvo tai, jos kyseessä on äskettäin luvan saanut aluskierrätyslaitos, tämän laitoksen saavuttama korkein vuotuinen arvo; tai
b)
31 päivänä joulukuuta 2018.
2. Seuraavien säännösten osalta sovelletaan kuitenkin seuraavia soveltamispäiviä:
a)
2 artiklaa, 5 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, 13, 14, 15 ja 16 artiklaa sekä 25 ja 26 artiklaa sovelletaan 31 päivästä joulukuuta 2014;
b)
5 artiklan 2 kohdan ensimmäistä ja kolmatta alakohtaa ja 12 artiklan 1 ja 8 kohtaa sovelletaan 31 päivästä joulukuuta 2020.
3. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen tämän asetuksen soveltamispäivästä, kun 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut ehdot ovat täyttyneet.
4. Jos jäsenvaltio on sulkenut kansallisen alusrekisterinsä tai sillä ei ole kolmeen vuoteen ollut lippunsa alle rekisteröityjä aluksia, se voi, niin kauan kuin sen lipun alle ei ole rekisteröity aluksia poiketa tämän asetuksen säännöksistä, lukuun ottamatta 4, 5, 11, 12, 13 ja 14 artiklaa, 16 artiklan 6 kohtaa, 18, 19, 20, 21 ja 22 artiklaa. Jos jäsenvaltio aikoo käyttää tätä poikkeusta, sen on ilmoitettava siitä komissiolle viimeistään tämän asetuksen soveltamispäivänä. Kaikista myöhemmistä muutoksista on myös toimitettava tieto komissiolle.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 20 päivänä marraskuuta 2013.