РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1379/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 декември 2013 година
относно общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури, за изменение на регламенти (ЕО) № 1184/2006 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42 и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението от Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Обхватът на общата политика в областта на рибарството ("ОПР") включва мерките по отношение на пазарите на продукти от риболов и аквакултури в Съюза. Общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури, („ООП“) е неразделна част от ОПР и следва да допринася за постигането на нейните цели. Тъй като ОПР се преразглежда, ООП следва да бъде адаптирана по съответния начин.
(2)
Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета (4) трябва да бъде преразгледан, за да се отчетат недостатъците, установени при прилагането на действащите понастоящем разпоредби, промените в Съюза и на световните пазари, както и развитието на дейностите, свързани с риболова и аквакултурите.
(3)
Риболовът е изключително важен за икономиките на крайбрежните райони на Съюза, включително най-отдалечените региони. Тъй като риболовът осигурява прехраната на рибарите в тези региони, следва да се предприемат мерки за повишаване на стабилността на пазарите и за увеличаване на съответствието между търсенето и предлагането.
(4)
Разпоредбите относно ООП следва да се прилагат в съответствие с международните ангажименти на Съюза, по-специално тези съгласно разпоредбите на Световната търговска организация. В търговията с продукти от риболов и аквакултури с трети държави следва да бъдат гарантирани условията за лоялна конкуренция, по-специално чрез спазване на изискванията за устойчивост и прилагането на социални стандарти, равностойни на тези, които се прилагат за продуктите в Съюза.
(5)
Важно е управлението на ООП да се ръководи от принципите на доброто управление на ОПР.
(6)
За да се осигури успехът на ООП, е важно потребителите да бъдат информирани чрез маркетингови и образователни кампании относно значението на консумацията на риба и големия брой съществуващи видове, както и относно важността на това да разбират информацията, представена върху етикетите.
(7)
Организациите на производителите на продукти на риболов и организациите на производителите на продукти от аквакултури ("организациите на производителите") са решаващ фактор за постигането на целите на ОПР и на ООП. Ето защо е необходимо да бъдат разширени техните отговорности и да се осигури необходимата финансова подкрепа, за да им се даде възможност да играят по-значима роля в ежедневното управление на рибарството, като се зачитат рамките, определени от целите на ОПР. Необходимо е също така да се гарантира, че техните членове извършват дейности, свързани с риболова и аквакултурите, по устойчив начин, подобряват предлагането на пазара на продукти, събират информация относно аквакултурите и повишават доходите си. При постигането на тези цели организациите на производителите следва да вземат предвид различните условия в секторите на рибарството и аквакултурите, преобладаващи в Съюза, включително в най-отдалечените региони, по-специално характерните особености на дребномащабния риболов и екстензивните аквакултури. Компетентните национални органи следва да могат да поемат отговорност за изпълнението на тези цели, като работят тясно с организациите на производителите по въпроси, свързани с управлението, включително, когато е целесъобразно, разпределението на квотите и управлението на риболовното усилие в зависимост от потребностите на всяко отделно риболовно стопанство.
(8)
Следва да се предприемат мерки за насърчаване на подходящо и представително участие на дребните производители.
(9)
За да се подобри конкурентоспособността и жизнеспособността на организациите на производителите, следва ясно да се определят подходящи критерии за тяхното създаване.
(10)
Междубраншовите организации, състоящи се от различни категории оператори в сектора на рибарството и аквакултурите, разполагат с потенциал да спомогнат за подобряване на координацията на дейностите за предлагане на пазара в рамките на веригата на доставка и за разработване на мерки, които са в интерес на целия сектор.
(11)
Целесъобразно е определянето на общи условия за признаване на организации на производителите и междубраншови организации от държавите-членки, за разширяване на приложното поле на правилата, приети от организации на производителите и междубраншови организации, както и за споделяне на разходите, произтичащи от това разширяване. Процедурата за разширяване на приложното поле на правилата следва да подлежи на одобрение от Комисията.
(12)
Тъй като рибните запаси са споделен ресурс, тяхната устойчива и ефикасна експлоатация в някои случаи може да бъде постигната по-добре от организации, състоящи се от членове от различни държави-членки и различни региони. Следователно е необходимо също да се насърчава възможността за създаване на организации на производители и асоциации на организации на производителите на национално и транснационално равнище, въз основа, когато е целесъобразно, на биогеографски райони. Тези организации следва да са партньорства, които да се стремят да установят общи и задължителни правила и да осигурят равнопоставени условия за всички заинтересовани страни, участващи в рибарството. При създаването на такива организации трябва да се гарантира, че за тях продължават да се прилагат правилата за конкуренция, предвидени в настоящия регламент, и че е съобразена необходимостта от поддържане на връзката между отделните крайбрежни общности и риболовните стопанства и водите, които те традиционно експлоатират.
(13)
Комисията следва да насърчава мерките за подпомагане, насочени към засилване на участието на жените в организациите на производителите на продукти от аквакултури.
(14)
За да могат да насочват своите членове към устойчиви дейности, свързани с рибарството и аквакултурите, организациите на производителите следва да изготвят и представят на компетентните органи на държавите-членки план за производство и предлагане на пазара, съдържащ мерките за изпълнение, необходими на тези организации на производителите за постигането на техните цели.
(15)
За постигането на целите на ОПР по отношение на изхвърлянията, е необходимо широко да се използват селективни риболовни съоръжения, които ще предотвратят улова на маломерна риба.
(16)
Непредвидимостта на риболовните дейности прави целесъобразно създаването на механизъм за съхранение на продукти от риболов за консумация от човека с цел насърчаване на по-голямата стабилност на пазара и увеличаване на възвращаемостта от продуктите, по-специално чрез създаване на добавена стойност. Този механизъм следва да допринесе за стабилизиране и сближаване на местните пазари в Съюза с оглед постигане на целите на вътрешния пазар.
(17)
За да се вземе предвид разнообразието на цените в рамките на Съюза, всяка организация на производителите в областта на рибарството следва да има право да направи предложение за цена, при която да се задейства механизмът за съхранение. Тази цена на задействане на механизма следва да бъде определена така, че да се запази лоялната конкуренция между операторите.
(18)
Установяването и прилагането на общи търговски стандарти следва да позволи пазарът да бъда снабдяван с устойчиви продукти и да бъде реализиран пълният потенциал на вътрешния пазар на продукти от риболов и аквакултури и следва да улесни дейностите по предлагане на пазара в условията на лоялна конкуренция, като по този начин се спомогне за подобряване доходността на производството. За тази цел следва да продължат да се прилагат съществуващите стандарти за предлагане на пазара.
(19)
Необходимо е да се гарантира, че продуктите, внасяни на пазара на Съюза, съответстват на същите изисквания и стандарти за предлагане на пазара като онези, които трябва да бъдат спазвани от производителите от Съюза.
(20)
За да се гарантира високо ниво на защита на човешкото здраве, пусканите на пазара на Съюза продукти от риболов и аквакултури следва, независимо от техния произход, да съответстват на приложимите правила за безопасност на храните и хигиена.
(21)
За да се даде на потребителите възможност да направят информиран избор, е необходимо да им се предостави ясна и подробна информация, наред с другото, относно произхода и методите за производство на продуктите.
(22)
Използването на екомаркировка за продуктите от риболов и от аквакултури, независимо дали те са с произход от Съюза или извън него, позволява да се предостави ясна информация относно екологичната устойчивост на такива продукти. Ето защо Комисията трябва да разгледа възможността за разработване и установяване на минимални критерии за създаването на обща за целия Съюз екомаркировка за продуктите от риболов и от аквакултури.
(23)
С цел защита на потребителите компетентните национални органи, отговарящи за мониторинга и осигуряването на изпълнението на задълженията по настоящия регламент, следва да използват пълноценно наличните технологии, включително ДНК тестове, така че да се предотврати поставянето на фалшиви етикети върху улова от страна на операторите.
(24)
Правилата за конкуренция, отнасящи се за споразумения, решения и практики, посочени в член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз ("ДФЕС"), следва да се прилагат за производството или предлагането на пазара на продукти от риболов и аквакултури, доколкото тяхното прилагане не възпрепятства функционирането на ООП и не застрашава постигането на целите, установени в член 39 от ДФЕС.
(25)
Целесъобразно е да се определят правила за конкуренция, приложими към производството и предлагането на пазара на продукти от риболов и аквакултури, като се вземат предвид специфичните особености на сектора на рибарството и аквакултурите, включително раздробеността на сектора, фактът, че рибата е споделен ресурс и големият обем на вноса, за който следва да се прилагат същите правила като продуктите от риболов и аквакултури от Съюза. С оглед на опростяване съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета (5) следва да бъдат включени в настоящия регламент. Поради това Регламент (ЕО) № 1184/2006 следва вече да не се прилага за продукти от риболов и аквакултури.
(26)
Необходимо е да се подобри събирането, обработването и разпространението на икономическата информация относно пазарите на продукти от риболов и аквакултури в Съюза.
(27)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на разпоредбите на настоящия регламент във връзка със сроковете, процедурите и формата на заявленията за признаване на организации на производители и на междубраншови организации, както и за оттеглянето на такова признаване; на формата, сроковете и процедурите на държавите-членки за съобщаване относно решения за признаване или оттегляне на признаване; формата и процедурата за уведомление от страна на държавите-членки относно правилата, задължителни за всички производители или оператори; формата и структурата на плана за производство и плана за предлагане на пазара, както и процедурата и сроковете за тяхното представяне и одобрение; формата за публикуване от страна на държавите-членки на цените на задействане, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(28)
Регламент (ЕО) № 104/2000 следва да бъде отменен. За да се осигури непрекъснатост в предоставянето на информация за потребителите обаче, член 4 от посочения регламент, следва да продължи да се прилага до 12 декември 2014 г..
(29)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно установяването на обща организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради общия характер на пазара на продукти от риболов и аквакултури и следователно, поради нейния мащаб и последици и необходимостта от общи действия, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да предприеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(30)
Регламенти (ЕО) № 1184/2006 и (ЕО) № 1224/2009 следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. Създава се обща организация на пазарите на продукти от риболов и продукти от аквакултури („ООП“).
2. ООП се състои от следните елементи:
a)
професионални организации;
б)
стандарти за предлагане на пазара;
в)
информация за потребителите;
г)
правила за конкуренция;
д)
проучване на пазара.
3. Външните аспекти на ООП се допълват от Регламент (ЕС) № 1220/2012 на Съвета (7) и Регламент (ЕС) № 1026/2012 на Европейския парламент и на Съвета (8).
4. За въвеждането на ООП е допустимо получаването на финансово подпомагане от Съюза в съответствие с бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014-2020 г.
Член 2
Приложно поле
ООП се прилага за продуктите от риболов и аквакултури, изброени в приложение I към настоящия регламент, които се предлагат на пазара в Съюза.
Член 3
Цели
Целите на ООП са целите, определени в член 35 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9).
Член 4
Принципи
ООП се ръководи от принципите на доброто управление, установени в член 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
Член 5
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, предвидени в член 4 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, както и определенията в член 4 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (10), в член 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11), в членове 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (12) и в член 3 от Регламент (ЕО) № 1333/2008 (13). Прилагат се и следните определения:
a)
„продукти от риболов“ означава водните организми, получени в резултат на риболовна дейност, или продукти, получени от тях, изброени в приложение I;
б)
„продукти от аквакултури“ означава водните организми във всеки етап от техния жизнен цикъл, получени в резултат на дейности, свързани с аквакултурите, или продукти, получени от тях, изброени в приложение I;
в)
„производител“ означава физическо или юридическо лице, използващо средства за производство за получаване на продукти от риболов или аквакултури с цел пускането им на пазара;
г)
„сектор на рибарството и аквакултурите“ означава секторът на икономиката, който включва всички дейности по производство, преработка и предлагане на пазара на продукти от риболов или аквакултури;
д)
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на продукти от риболов или аквакултури за дистрибуция, консумация или използване на пазара на Съюза в процеса на търговска дейност срещу заплащане или безплатно;
е)
„пускане на пазара“ означава предоставянето на продукт от рибарство или аквакултури на пазара на Съюза за първи път;
ж)
„на дребно“ означава обработка и/или преработка на храни и тяхното съхранение на мястото на продажба или доставка на крайния потребител, включително терминали за дистрибуция, операции за доставка на храна, заводски столове, заведения за обществено хранене, ресторанти и други подобни операции в областта на хранителните услуги, магазини, дистрибуторски центрове на супермаркети и пунктове за продажба на едро;
з)
„предварително опаковани продукти от риболов и аквакултури“ означава продукти от риболов и аквакултури, които представляват „предварително опаковани храни“ по смисъла на член 2, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕО) № 1169/2011.
ГЛАВА II
ПРОФЕСИОНАЛНИ ОРГАНИЗАЦИИ
РАЗДЕЛ I
Създаване, цели и мерки
Член 6
Създаване на организации на производителите на продукти от риболов и на организации на производителите на продукти от аквакултури
1. Организациите на производителите на продукти от риболов и организациите на производителите на продукти от аквакултури ("организациите на производителите") могат да бъдат създадени по инициатива на производители на продукти от риболов или на продукти от аквакултури в една или повече държави-членки и признати в съответствие с разпоредбите на раздел II.
2. При създаването на организации на производителите се взема предвид особеното положение на дребните производители, когато е приложимо.
3. Организация на производителите, представляваща както дейностите в областта на рибарството, така и тези в областта на аквакултурите, може да бъде създадена като съвместна организация на производителите на продукти от риболов и от аквакултури.
Член 7
Цели на организациите на производителите
1. Организациите на производителите на продукти от риболов преследват следните цели:
a)
насърчаване на жизнеспособни и устойчиви риболовни дейности на техните членове при пълно спазване на политиката на опазване, както е определена по-конкретно в Регламент (ЕС) № 1380/2013 и в правото за околната среда, при съблюдаване на социалната политика и когато съответната държава-членка е предвидила това - участие в управлението на морските биологични ресурси;
б)
избягване и намаляване, доколкото е възможно, на нежелания улов от запаси за търговски цели, а когато е необходимо, пълноценно използване на този улов, без да се създава пазар за улов на екземпляри, чийто размер е под минималния референтен размер за целите на опазването в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС)№ 1380/2013;
в)
принос за проследяването на продуктите от риболов и достъп на потребителите до ясна и подробна информация;
г)
принос за премахването на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов.
2. Организациите на производителите на продукти от аквакултури преследват следните цели:
a)
насърчаване на устойчиви дейности, свързани с аквакултурите, на техните членове, като им осигуряват възможности за развитие, по-специално при пълно спазване на Регламент (ЕС) № 1380/2013 и в правото за околната среда, при съблюдаване на социалната политика;
б)
гарантиране, че дейностите на техните членове съответстват на националните стратегически планове, посочени в член 34 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
в)
стремеж към гарантиране, че фуражите с риболовен произход в аквакултурите произхождат от рибни стопанства, които се управляват устойчиво.
3. Освен към постигане на целите, предвидени в параграфи 1 и 2, организациите на производителите преследват две или повече от следните цели:
a)
подобряване на условията за пускане на пазара на продуктите от риболов и от аквакултури на техните членове;
б)
подобряване на икономическата възвръщаемост;
в)
стабилизиране на пазарите;
г)
допринасяне към хранителните доставки и насърчаване на високото качество на храните и на стандартите за безопасност, като същевременно се допринася към заетостта в крайбрежните и селските райони;
д)
намаляване на екологичното въздействие на риболова, включително чрез мерки за подобряване на селективността на риболовните уреди.
4. Организациите на производителите могат да преследват и други допълнителни цели.
Член 8
Мерки, прилагани от организациите на производителите
1. За постигане на целите, определени в член 7, организациите на производителите могат да прилагат, наред с другото, следните мерки:
a)
съобразяване на производството с пазарните изисквания;
б)
насочване на доставките и предлагане на пазара на продуктите на техните членове;
в)
рекламиране на продуктите от риболов и аквакултури на техните членове от Съюза по недискриминационен начин чрез използване например на сертифицирането, и по-специално наименования за произход, печати за качество, географски означения, традиционно специфичен характер, както и на ползите от устойчивостта;
г)
контролиране и вземане на мерки за осигуряване на съответствие на дейностите на техните членове с правилата, установени от съответната организация на производителите;
д)
насърчаване на професионалното обучение и на програмите за сътрудничество, за да се създадат стимули за младите хора да навлязат в този сектор;
е)
намаляване на екологичното въздействие на риболова, включително чрез мерки за подобряване на селективността на риболовните уреди;
ж)
насърчаване използването на информационни и комуникационни технологии за подобряване на предлагането на пазара и цените;
з)
улесняване на достъпа на потребителите до информация относно продуктите от риболов и аквакултури.
2. Организациите на производителите на продукти от риболов могат да прилагат и мерки като:
a)
колективно планиране и управление на риболовните дейности на техните членове, при спазване на организацията от страна на държавите-членки на управлението на морските биологични ресурси на държавите-членки, включително разработване и прилагане на мерки за подобряване на селективността на риболовните уреди и предоставяне на консултации на компетентните орани;
б)
избягване и намаляване на нежелания улов чрез участие в разработването и прилагането на технически мерки и оптимално използване на нежелания улов на запаси за търговски цели, без да се създава пазар за улов на екземпляри, чийто размер е под минималния референтен размер за целите на опазването, в съответствие с член 15, параграф 11 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 и с член 34, параграф 2 от настоящия регламент, в зависимост от случая;
в)
управление на временното съхранение на продукти от риболов в съответствие с членове 30 и 31 от настоящия регламент.
3. Организациите на производителите на продукти от аквакултури могат да прилагат и мерки като:
a)
насърчаване на устойчиви дейности, свързани с аквакултурите, по-специално по отношение на опазването на околната среда, здравето на животните и хуманното отношение към тях;
б)
събиране на информация за предлаганите на пазара продукти, включително икономическа информация за първите продажби, и за прогнозите за производството;
в)
събиране на информация за околната среда;
г)
планиране на управлението на дейностите, на техните членове, свързани с аквакултурите; и
д)
подпомагане на програми за специалисти за насърчаване на устойчиви продукти от аквакултури;
Член 9
Създаване на асоциации на организации на производителите
1. Асоциация на организации на производителите може да бъде създадена от признати в една или повече държави-членки организации на производителите по тяхна инициатива.
2. Разпоредбите на настоящия регламент, приложими за организациите на производителите, се прилагат и за асоциациите на организации на производителите, освен ако не е предвидено друго.
Член 10
Цели на асоциациите на организации на производителите
1. Асоциациите на организации на производителите преследват следните цели:
a)
изпълнение по по-ефективен и устойчив начин на целите на членуващите организации на производителите, определени в член 7;
б)
координиране и разработване на дейности от общ интерес за членуващите организации на производителите.
2. Асоциациите на организации на производителите могат да кандидатстват за финансово подпомагане в съответствие с бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014-2020 г.
Член 11
Създаване на междубраншови организации
Междубраншови организации могат да бъдат създадени по инициатива на оператори на продукти от риболов и аквакултури в една или повече държави-членки и признати в съответствие с раздел II.
Член 12
Цели на междубраншовите организации
Междубраншовите организации подобряват координацията на предоставянето на пазара на Съюза на продукти от риболов и аквакултури и условията за предоставяне на тези продукти на пазара.
Член 13
Мерки, прилагани от междубраншовите организации
За постигане на целите, посочени в член 12, междубраншовите организации могат да използват следните мерки:
a)
изготвяне на стандартни договори, които са в съответствие със законодателството на Съюза;
б)
рекламиране на продуктите от риболов и аквакултури от Съюза по недискриминационен начин чрез използване например на сертифициране и по-специално наименования за произход, печати за качество, географските означения, традиционно специфичен характер, както и на ползите от устойчивостта;
в)
установяване на правила за производство и предлагане на пазара на продукти от риболов и аквакултури, които са по-строги от установените в законодателството на Съюза или в националното законодателство;
г)
подобряване на качеството, знанията и прозрачността в областта на производството и пазара, както и провеждане на дейности за професионално обучение, например по въпросите на качеството и проследяването, безопасността на храните и с цел насърчаване на инициативите в областта на научните изследвания;
д)
провеждане на изследвания и пазарни проучвания и разработване на техники за оптимизиране на функционирането на пазара, включително чрез използването на информационни и комуникационни технологии, както и събиране на социално-икономически данни;
е)
предоставяне на информация и провеждане на необходимите изследвания за осигуряване на устойчиво предлагане с обем, качество и цена, съответстващи на пазарните изисквания и потребителските очаквания;
ж)
популяризиране сред потребителите на видове рибни запаси, които са в устойчиво състояние, имат съществена хранителна стойност и не са широко консумирани;
з)
контролиране и вземане на мерки за осигуряване на съответствие на дейностите на техните членове с правилата, установени от съответната междубраншова организация.
РАЗДЕЛ II
Признаване
Член 14
Признаване на организации на производителите
1. Държавите-членки могат да признават за организации на производителите всички групи, създадени по инициатива на производители на продукти от риболов или аквакултури, които кандидатстват за получаване на такова признаване, при условие че те:
а)
спазват принципите, установени в член 17, и правилата, приети за тяхното прилагане;
б)
са достатъчно икономически активни на територията на съответната държава-членка или на част от нея, по-специално по отношение на броя на членовете или на обема на продукцията, която може да бъде предложена на пазара;
в)
имат правосубектност съгласно националното право на съответната държава-членка, имат официално място на централно управление и са установени на нейна територия;
г)
са в състояние да преследват целите, определени в член 7;
д)
спазват правилата за конкуренция, посочени в глава V;
е)
не злоупотребяват с господстващо положение на даден пазар; и
ж)
предоставят необходимата информация относно своите членове, управление и източници на финансиране.
2. Организациите на производителите, признати преди 29 декември 2013 г., се считат за организации на производителите за целите на настоящия регламент и обвързани от неговите разпоредби.
Член 15
Финансово подпомагане на организации на производителите или на асоциации от организации на производителите
Мерките за предлагане на пазара на продукти от риболов и от аквакултури, насочени към създаването или преструктурирането на организации на производителите или на асоциации на организации на производителите, могат да се подпомагат финансово в съответствие с бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014-2020 г.
Член 16
Признаване на междубраншови организации
1. Държавите-членки могат да признават за междубраншови организации групи от оператори, установени на тяхна територия, които кандидатстват за получаване на такова признаване, при условие че те:
a)
спазват принципите, установени в член 17, и правилата, приети за тяхното прилагане;
б)
представляват значителен дял от производствената дейност, както и от дейностите по преработка или предлагане на пазара, или и двете дейности заедно, във връзка с продукти от риболов и аквакултури или продукти, преработени от продукти от риболов и аквакултури;
в)
самите не са ангажирани с дейности по производство, преработка или предлагане на пазара на продукти от риболов и аквакултури или продукти, преработени от продукти от риболов и аквакултури;
г)
имат правосубектност съгласно националното право на държава-членка, установени са там и имат официално място на централно управление на територията на тази държава-членка;
д)
притежават способност за преследване на целите, определени в член 12;
e)
вземат предвид интересите на потребителите;
ж)
не възпрепятстват стабилното функциониране на ООП; и
з)
спазват правилата за конкуренция, посочени в глава V.
2. Организациите, създадени преди 29 декември 2013 г., могат да бъдат признати за междубраншови организации за целите на настоящия регламент, при условие че съответната държава-членка се е уверила, че те спазват разпоредбите на настоящия регламент относно междубраншовите организации.
3. Междубраншовите организации, признати преди 29 декември 2013 г., се считат за междубраншови организации за целите на настоящия регламент и обвързани от неговите разпоредби.
Член 17
Вътрешно функциониране на организациите на производителите и междубраншовите организации
Вътрешното функциониране на организациите на производителите и междубраншовите организации, посочени в членове 14 и 16, се основава на следните принципи:
а)
спазване от членовете на правилата, приети от организацията във връзка с експлоатацията на рибните стопанства, производството и предлагането на пазара;
б)
отсъствие на дискриминация между членовете, по-конкретно въз основа на гражданство или място на установяване;
в)
събиране на финансова вноска от членовете с цел финансиране на организацията;
г)
демократично функциониране, което дава възможност на членовете да контролират организацията и нейните решения;
д)
налагане на ефективни, възпиращи и пропорционални наказания за нарушаване на задължения, предвидени съгласно вътрешните правила на съответната организация, по-специално в случай на неплащане на финансовите вноски;
е)
определяне на правила за приемане на нови членове и за отнемане на членството;
ж)
определяне на счетоводните и бюджетните правила, които са необходими за управлението на организацията.
Член 18
Проверки и оттегляне на признаването от държавите-членки
1. Държавите-членки извършват проверки през редовни интервали от време, за да се провери, че организациите на производителите и междубраншовите организации спазват условията за признаване, определени съответно в членове 14 и 16. Установяването на несъответствие може да доведе до оттегляне на признаването.
2. Държавата-членка, на чиято територия се намира официалното място на централно управление на организация на производителите или междубраншова организация, чиито членове са от различни държави-членки, или на асоциация на организации на производителите, признати в различни държави-членки, установява необходимото административно сътрудничество за извършване на проверки на дейностите на съответната организация или асоциация съвместно със съответните държави-членки.
Член 19
Разпределяне на възможности за риболов
При изпълнение на задачите си, организация на производителите, чиито членове са граждани на различни държави-членки, или асоциация на организации на производителите, признати в различни държави-членки, спазва разпоредбите, които уреждат разпределянето на възможностите за риболов между държавите-членки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1380/2013
Член 20
Проверки на Комисията
1. За да се гарантира спазването на условията за признаване на организации на производителите или междубраншови организации, определени съответно в членове 14 и 16, Комисията може да извършва проверки и, когато е целесъобразно - да изисква от съответната държава-членка да оттегли признаването на организации на производителите или междубраншови организации.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията по електронен път всяко решение за признаване или за оттегляне на признаване. Комисията предоставя тази информация на разположение на обществеността.
Член 21
Актове за изпълнение
1. Комисията приема актове за изпълнение относно:
a)
сроковете и процедурите, както и формата на заявленията за признаване на организации на производителите и междубраншови организации съгласно съответно членове 14 и 16, или за оттеглянето на такова признаване съгласно член 18;
б)
формата, сроковете и процедурите, които държавите-членки да прилагат при съобщаване на Комисията на всяко решение за признаване или за оттегляне на признаване съгласно член 20, параграф 2.
Когато е целесъобразно, приетите съгласно буква а) актове за изпълнение се съобразяват с характерните особености на дребномащабния риболов и аквакултури.
2. Актовете за изпълнение по параграф 1 се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 43, параграф 2.
РАЗДЕЛ III
Разширяване на приложното поле на правилата
Член 22
Разширяване на приложното поле на правилата на организации на производителите
1. Всяка държава-членка може да направи правилата, одобрени в рамките на организация на производителите, задължителни за производители, които не са членове на организацията и които предлагат на пазара който и да е от продуктите в областта, в която организацията е представителна, при условие че:
a)
организацията на производителите е създадена за срок от поне една година и се счита за представителна за производството и предлагането на пазара, включително, когато е приложимо, за сектора на дребномащабния и непромишления риболов, в една държава-членка и подаде заявление до компетентните национални органи;
б)
правилата, чието приложно поле трябва да бъде разширено, засягат всяка от мерките на организациите на производителите, определени в член 8, параграф 1, букви а),б) и в), член 8, параграф 2, букви а) и б) и член 8, параграф 3, букви а) - д);
в)
се спазват правилата за конкуренция, посочени в глава V.
2. За целите на параграф 1, буква а) организация на производителите на продукти от риболов се счита за представителна, когато осигурява най-малко 55 % от предлаганите на пазара количества от въпросния продукт през предходната година в областта, в която се предлага разширяване на приложното поле на правилата.
3. За целите на параграф 1, буква а) организация на производителите на продукти от аквакултури се счита за представителна, когато осигурява най-малко 40 % от предлаганите на пазара количества от въпросния продукт през предходната година в областта, в която се предлага разширяване на приложното поле на правилата.
4. Правилата, чието приложно поле трябва да бъде разширено по отношение на нечленуващи производители, се прилагат за период между 60 дни и 12 месеца.
Член 23
Разширяване на приложното поле на правилата на междубраншови организации
1. Всяка държава-членка може да направи някои от споразуменията, решенията или съгласуваните практики, възприети в рамките на междубраншова организация, задължителни в конкретна област или области за други оператори, които не са членове на организацията, при условие че:
a)
междубраншовата организация обхваща най-малко 65 % от всяка от най-малко две от следните дейности: производство, преработка или предлагане на пазара на съответния продукт през предходната година в съответната област или области на държава-членка, и подаде заявление до компетентните национални органи; и
б)
правилата, чието приложно поле трябва да бъде разширено по отношение на други оператори, се отнасят до някоя от мерките за междубраншовите организации, определени в член 13, букви а)-ж), и не причиняват вреда на други оператори в съответната държава-членка или в Съюза.
2. Разширяването на приложното поле на правилата може да бъде задължително за не повече от три години, без да се засяга член 25, параграф 4.
Член 24
Задължения
Когато приложното поле на правилата се разширява в съответствие с членове 22 и 23 по отношение на нечленуващи производители, съответната държава-членка може да реши, че такива нечленуващи производители са длъжни да заплатят на организацията на производителите или на междубраншовата организация равностойността на всички или на част от плащаните от членовете разходи в резултат от прилагането на разширеното по отношение на тези нечленуващи производители приложно поле на правилата.
Член 25
Разрешение от Комисията
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за правилата, които възнамеряват да направят задължителни за всички производители или оператори от конкретна област или области съгласно членове 22 и 23.
2. Комисията приема решение, с което разрешава разширяването на приложното поле на правилата по параграф 1, при условие че:
a)
са спазени разпоредбите на членове 22 и 23;
б)
са спазени правилата за конкуренция, посочени в глава V;
в)
разширяването на приложното поле не застрашава свободната търговия; и
г)
не е застрашено постигането на целите на член 39 от ДФЕС.
3. В срок от един месец от получаване на уведомлението Комисията взема решение за разрешаване или отказ да разреши разширяването на приложното поле на правилата и уведомява държавите-членки за това. Ако Комисията не вземе решение в срок от един месец от получаване на уведомлението, се счита, че тя разрешава разширяването на приложното поле на правилата.
4. Разрешеното разширяване на приложното поле на правилата може да продължи да се прилага след изтичането на първоначалния срок, включително чрез мълчаливо съгласие, без изрично подновяване на разрешението, при условие че, най-малко един месец преди изтичането на първоначалния срок, съответната държава-членка е уведомила Комисията за допълнителния срок на прилагане и Комисията е разрешила този допълнителен срок или не е възразила срещу него в срок от един месец от получаване на уведомлението.
Член 26
Оттегляне на разрешение
Комисията може да извършва проверки и да оттегля разрешение за разширяване на приложното поле на правилата, когато установи неизпълнение на някое от изискванията за разрешението. Комисията уведомява държавите-членки за това оттегляне.
Член 27
Актове за изпълнение
Комисията приема актове за изпълнение относно формата и процедурата за уведомяване,предвидена в член 25, параграф 1. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 43, параграф 2.
РАЗДЕЛ IV
Планиране на производството и предлагането на пазара
Член 28
План за производство и предлагане на пазара
1. Всяка организация на производителите представя на своите компетентни национални органи за одобрение план за производство и предлагане на пазара най-малко за основните видове, предлагани от нея на пазара. Тези планове за производство и предлагане на пазара целят постигането на целите, определени в членове 3 и 7.
2. Планът за производство и предлагане на пазара съдържа:
а)
програма за производство за видове, подлежащи на улов или отглеждане;
б)
пазарна стратегия за осигуряване на съответствие между количеството, качеството и представянето на доставките и пазарните изисквания;
в)
мерки, които организацията на производителите да предприеме, за да допринесе за постигане на целите, определени в член 7;
г)
специални предварителни мерки за регулиране на доставките на видове, с които обичайно са свързани затруднения при предлагането на пазара през годината;
д)
приложими наказания за членове, които нарушават приетите решения за изпълнението на съответния план.
3. Компетентните национални органи одобряват плана за производство и предлагане на пазара. След одобрението на плана организацията на производителите пристъпва към незабавното му изпълнение.
4. Организациите на производителите могат да актуализират плана за производство и предлагане на пазара, като в този случай го представят за одобрение на компетентните национални органи.
5. Организацията на производителите изготвя годишен доклад на своите дейности съгласно плана за производство и предлагане на пазара и го представя на компетентните национални органи за одобрение.
6. Организациите на производителите могат да получат финансово подпомагане за изготвянето и изпълнението на планове за производство и предлагане на пазара в съответствие с бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014-2020 г.
7. Държавите-членки извършват проверки, за да гарантират, че всяка организация на производителите изпълнява задълженията, предвидени в настоящия член; Установяването на несъответствие може да доведе до оттегляне на признаването.
Член 29
Актове за изпълнение
1. Комисията приема актове за изпълнение относно:
а)
формата и структурата на плана за производство и предлагане на пазара, посочен в член 28;
б)
процедурата и сроковете за представяне от страна на организациите на производителите и за одобряване от страна на държавите-членки на плана за производство и предлагане на пазара по член 28.
2. Актовете за изпълнение по параграф 1 се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 43, параграф 2.
РАЗДЕЛ V
Стабилизиране на пазарите
Член 30
Механизъм за съхранение
Организациите на производителите на продукти от риболов могат да получат финансово подпомагане за съхранението на продуктите от риболов, изброени в приложение II, при условие че:
a)
са спазени условията за подпомагане за съхранение, установени в бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014-2020 г.;
б)
продуктите са пуснати на пазара от организации на производителите на продукти на риболов, но за тях не е бил намерен купувач на цената на задействане по член 31;
в)
продуктите отговарят на общите стандарти за предлагане на пазара, установени съгласно член 33, и са с необходимото качество за консумация от човека;
г)
продуктите са стабилизирани или преработени и съхранявани в контейнери или клетки или, чрез замразяване, на борда на кораби или в наземни съоръжения, осоляване, изсушаване, мариноване или, когато е приложимо, чрез варене и пастьоризация, независимо дали са подложени на филетиране или нарязване на парчета и, когато е уместно, отстраняване на главите;
д)
продуктите се въвеждат от мястото на съхранение на пазара за консумация от човека на по-късен етап;
е)
продуктите се съхраняват в продължение най-малко на пет дни.
Член 31
Цени на задействане на механизма за съхранение
1. Преди началото на всяка година всяка организация на производителите на продукти на риболов може самостоятелно да направи предложение за цена на задействане на механизма за съхранение по член 30 за продуктите от риболов, изброени в приложение II.
2. Цената на задействане не превишава 80 % от претеглената средна цена, регистрирана за въпросния продукт в областта на дейност на съответната организация на производителите през трите години, непосредствено предшестващи годината, за която се определя цената на задействане.
3. Когато се определя цена на задействане, се взема предвид следното:
a)
тенденциите при производството и търсенето;
б)
стабилизирането на пазарните цени;
в)
сближаване на пазарите;
г)
приходите на производителите;
д)
интересите на потребителите.
4. След разглеждане на предложенията на признатите на тяхна територия организации на производителите държавите-членки определят цените на задействане, които да се прилагат от организациите на производителите. Тези цени се определят въз основа на критериите, посочени в параграфи 2 и 3. Информация за цените се предоставя на обществеността.
Член 32
Актове за изпълнение
Комисията приема актове за изпълнение относно формата на публикуване от страна на държавите-членки на цените на задействане съгласно член 31, параграф 4. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 43, параграф 2.
ГЛАВА III
ОБЩИ СТАНДАРТИ ЗА ПРЕДЛАГАНЕ НА ПАЗАРА
Член 33
Определяне на общи стандарти за предлагане на пазара
1. Без да се засяга член 47, могат да се определят общи стандарти за предлагане на пазара на продуктите от риболов, изброени в приложение I, независимо от техния произход (от Съюза или внос), които са предназначени за консумация от човека.
2. Стандартите по параграф 1 могат да се отнасят до качеството, размера, теглото, опаковането, представянето или етикетирането на продуктите, и по-специално до:
a)
минималните размери за предлагане на пазара, като се отчитат най-добрите налични научни становища; тези минимални размери за предлагане на пазара съответстват, когато е приложимо, на минималните референтни размери за опазване в съответствие с член 15, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
б)
спецификациите на консервираните продукти в съответствие с изискванията за опазване и международните задължения.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат, без да се засягат:
a)
Регламент (ЕО) № 178/2002
б)
Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета (14);
в)
Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета (15);
г)
Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета (16);
д)
Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (17);
е)
Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета (18); и
ж)
Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 34
Спазване на общите стандарти за предлагане на пазара
1. Продуктите, предназначени за консумация от човека, за които са определени общи стандарти за предлагане на пазара, могат да бъдат предоставяни на пазара в Съюза единствено в съответствие с тези стандарти.
2. Всички разтоварени на сушата продукти от риболов, включително онези, които не отговарят на общите стандарти за предлагане на пазара, могат да бъдат използвани за цели, различни от пряката консумация от човека, включително за рибно брашно, рибно масло, храни за домашни любимци, добавки в храните, лекарствени или козметични препарати.
ГЛАВА IV
ИНФОРМАЦИЯ ЗА ПОТРЕБИТЕЛИТЕ
Член 35
Задължителна информация
1. Без да се засяга Регламент (ЕС) № 1169/2011, продуктите от риболов и аквакултури по букви а), б), в) и д) от приложение I към настоящия регламент, които се предлагат на пазара в рамките на Съюза, независимо от техния произход или от метода за предлагане на пазара, могат да бъдат предлагани за продажба на крайния потребител или на заведения за обществено хранене само ако подходяща маркировка или етикетиране указват следното:
a)
търговското обозначение на видовете и тяхното научно наименование;
б)
производствения метод, по-специално посредством думите „… улов …“ или „… сладководен улов …“ или „… отгледан в рибни стопанства …“;
в)
зоната, в която продуктът е уловен или отгледан, и категорията риболовни уреди, използвани при улова на диви екземпляри, както е предвидено в първата колона от приложение III към настоящия регламент;
г)
дали продуктът е бил размразен;
д)
датата на минимална годност, когато е уместно.
Изискването по буква г) не се прилага по отношение на:
а)
съставките, налични в крайния продукт;
б)
храни, при които замразяването е технологически необходима стъпка в производствения процес;
в)
продукти от риболов и аквакултури, замразени с цел здравна безопасност в съответствие с раздел VIII от приложение III към Регламент (ЕО) № 853/2004;
г)
продукти от риболов и аквакултури, които са били размразени преди да бъдат подложени на опушване, осоляване, топлинна обработка, мариноване, изсушаване или комбинация от горните обработки.
2. За продукти от риболов и аквакултури, които не са предварително опаковани, задължителната информация, описана в параграф 1 може да се предостави при продажбата на дребно чрез търговска информация като билбордове или плакати.
3. Когато на крайния потребител или на заведения за обществено хранене се предлага за продажба смесен продукт, състоящ се от еднакви видове, но получени чрез различни производствени методи, се посочва методът за всяка партида. Когато на крайния потребител или на заведения за обществено хранене се предлага за продажба смесен продукт, състоящ се от еднакви видове, но получени от различни зони на улов или от различни държави, отглеждащи риба в стопанства, се посочва най-малко зоната на партидата, която е в най-голямо количество, заедно с указание, че продуктите произхождат от различни зони на улов или отглеждане.
4. Държавите-членки могат да освободят от изискванията по параграф 1 малките количества продукти, продавани директно от риболовни кораби на потребителите, при условие че не се надхвърля стойността, определена в член 58, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
5. Продуктите от риболов и аквакултури и техните опаковки, етикетирани или маркирани преди 13 декември 2014 г., които не съответстват на изискванията на настоящия член, могат да бъдат предлагани на пазара до изчерпването на наличните количества.
Член 36
Доклади относно екомаркировката
След консултация с държавите-членки и заинтересованите страни до 1 януари 2015 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за осъществимостта, в който представя възможностите за въвеждане на схема за екомаркировка за продуктите от риболов и аквакултури, по-специално във връзка с въвеждането на такава схема в целия Съюз и с определянето на минимални изисквания за използването на екомаркировка на Съюза от страна на държавите-членки.
Член 37
Търговско обозначение
1. За целите на член 35, параграф 1 държавите-членки изготвят и публикуват списък на търговските обозначения, приети на тяхна територия, заедно с научните им наименования. В списъка се посочва:
a)
научното наименование на всеки вид съгласно информационната система FishBase или съгласно базата данни AFSIS на Организацията по прехрана и земеделие (ФАО), когато е приложимо;
б)
търговското обозначение:
i)
наименованието на вида на официалния език или официалните езици на съответната държава членка;
ii)
когато е приложимо, друго наименование или наименования, възприети или разрешени на местно или регионално равнище.
2. Всички видове риба, които са съставка на друга храна, могат да бъдат обозначени като „риба“, при условие че наименованието и представянето на тази храна не се отнася до конкретен вид.
3. За всички промени в списъка с търговските обозначения, приети от държава-членка, незабавно трябва да се информира Комисията, която информира останалите държави-членки за тези промени.
Член 38
Посочване на зоната на улов или производство
1. Посочването на зоната на улов или производство в съответствие с член 35, параграф 1, буква в) се състои от следното:
a)
за продуктите от риболов, уловени в морски води, се посочва наименованието чрез изписване на подзоната или участъка, включени в списъка на риболовните зони на ФАО, както и името на зоната, което се посочва по разбираем за потребителя начин, или карта или пиктограма, обозначаващи тази зона, или чрез дерогация от това изискване, за продукти от риболов, уловени във води, които не са разположени в североизточните части на Атлантическия океан (риболовна зона 27 на ФАО) или на Средиземно или Черно море (риболовна зона 37 на ФАО), се посочванаименованието на риболовната зона на ФАО;
б)
за продуктите от риболов, уловени в сладки води, се посочва наименованието на водния обект на произход в държавата-членка или третата държава на произход на продукта;
в)
за продуктите от аквакултури се посочва държавата-членка или третата държава, в която продуктът е достигнал повече от половината от окончателното си тегло или е прекарал повече от половината от периода си на развитие, или - за черупчести, е преминал окончателно развитие или етап на култивиране в продължение най-малко на шест месеца.
2. В допълнение към информацията по параграф 1 операторите могат да посочват по-точно зоната на улов или производство.
Член 39
Допълнителна информация на доброволна основа
1. В допълнение към задължителната информация, изисквана съгласно член 35, на доброволна основа може да се предоставя следната информация, при условие че тя е представена ясно и недвусмислено:
a)
датата на улов на продуктите от риболов или датата на събиране на продуктите от аквакултури;
б)
датата на разтоварване на сушата на продуктите от риболов или информация относно пристанището, в което са разтоварени продуктите;
в)
по-подробна информация за вида риболовен уред, съгласно списъка във втора колона на приложение III;
г)
за продуктите от риболов, уловени в морски води - информация относно държавата на знамето на кораба, уловил продуктите;
д)
информация за околната среда;
е)
информация от етично и/или социално естество;
ж)
информация относно производствените техники и практики;
з)
информация относно хранителното съдържание на продукта.
2. Може да се използва код за бързо реагиране (Quick Response - QR), съдържащ информацията по член 35, параграф 1 или част от нея.
3. Информацията на доброволна основа не се представя за сметка на наличното пространство, предвидено за задължителната информация относно маркировката или етикетирането.
4. Не се дава информация на доброволна основа, която не може да бъде проверена.
ГЛАВА V
ПРАВИЛА ЗА КОНКУРЕНЦИЯ
Член 40
Прилагане на правилата за конкуренция
Членове 101-106 от ДФЕС и разпоредбите за тяхното прилагане се прилагат към споразуменията, решенията и практиките по член 101, параграф 1 и член 102 от ДФЕС, които се отнасят до производството и предлагането на пазара на продукти от риболов и аквакултури.
Член 41
Изключения от прилагането на правилата за конкуренция
1. Независимо от член 40 от настоящия регламент член 101, параграф 1 от ДФЕС не се прилага към споразуменията, решенията и практиките на организации на производителите, които се отнасят до производството или продажбата на продукти от риболов и аквакултури или използването на съвместни съоръжения за съхраняването, обработката или преработката на продукти от риболов и аквакултури и които
a)
са необходими за постигане на целите, определени в член 39 от ДФЕС;
б)
не предвиждат задължение да се прилагат еднакви цени;
в)
не водят до подялба на пазарите под каквато и да е форма в рамките на Съюза;
г)
не изключват конкуренцията; и
д)
не елиминират конкуренцията по отношение на основната част от въпросните продукти.
2. Независимо от член 40 от настоящия регламент член 101, параграф 1 от ДФЕС не се прилага към споразуменията, решенията и практиките на междубраншовите организации, които
a)
са необходими за постигане на целите, определени в член 39 от ДФЕС;
б)
не налагат задължение за прилагане на определена цена;
в)
не водят до подялба на пазарите под каквато и да е форма в рамките на Съюза;
г)
не прилагат различни условия за еквивалентни сделки с други търговски партньори, като по този начин ги поставят в сравнително по-неблагоприятни условия;
д)
не елиминират конкуренцията по отношение на основната част от въпросните продукти; и
е)
не ограничават конкуренцията по начини, които не са от съществено значение за постигането на целите на ОПР.
ГЛАВА VI
ПРОУЧВАНЕ НА ПАЗАРА
Член 42
Проучване на пазара
1. Комисията:
a)
събира, анализира и разпространява икономически знания и концепции за пазара на Съюза за продукти от риболов и аквакултури по веригата на доставка, като взема предвид международния контекст;
б)
предоставя практическа подкрепа за организациите на производителите и интербраншовите организации с цел по-добра координация на информацията между операторите и обработващите лица;
в)
проучва редовно цените на продукти от риболов и аквакултури по веригата на доставка на Съюза и извършва анализи на пазарните тенденции;
г)
провежда пазарни проучвания по конкретни въпроси и осигурява методика за проучванията на формирането на цените.
2. За прилагането на параграф 1, Комисията използва следните мерки:
a)
улеснява достъпа до наличните данни за продукти от риболов и аквакултури, събрани в съответствие с правото на Съюза;
б)
предоставя на всички заинтересовани страни и на масовия потребител достъпна и разбираема информация относно пазара, като изследвания на цените, пазарни анализи и проучвания, при условията на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (19).
3. Държавите-членки допринасят за постигането на посочените в параграф 1 цели.
ГЛАВА VII
ПРОЦЕДУРНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 43
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 44
Изменение на Регламент (ЕО) № 1184/2006
Член 1 от Регламент (ЕО) № 1184/2006 се заменя със следното:
„Член 1
С настоящия регламент се установяват правилата, относно приложимостта на членове 101 - 106 и член 88, параграфи 1 и 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) по отношение на производството и търговията с продукти, изброени в приложение I към ДФЕС, с изключение на продуктите, попадащи в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. (20) и Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета (21).
Член 45
Изменения на Регламент (ЕО) № 1224/2009
Регламент (ЕО) № 1224/2009 се изменя, както следва:
1)
в член 57, параграф 1 се добавят следните изречения:
„Държавите-членки извършват проверки, за да гарантират спазването. Проверките могат да се извършват на всички етапи от предлагането на пазара и по време на транспортиране.“;
2)
Член 58, параграф 5 се изменя, както следва:
а)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
информацията за потребителите, предвидена в член 35 от Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета (22);
б)
буква з) се заличава.
Член 46
Отмяна
Регламент (ЕО) № 104/2000 се отменя. Въпреки това член 4 продължава да се прилага до 12 декември 2014 г.
Позовавания на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 47
Правила, установяващи общи стандарти за предлагане на пазара
Продължават да се прилагат правилата, установяващи общи стандарти за предлагане на пазара, по-специално Регламент (ЕИО) № 2136/89 на Съвета (23), Регламент (ЕИО) № 1536/92 на Съвета (24), Регламент (ЕО) № 2406/96 на Съвета (25), както и други правила, приети за целите на прилагането на общите стандарти за предлагане на пазара, като Регламент (EEC) № 3703/85 на Комисията (26).
Член 48
Преглед
До 31 декември 2022 г. Комисията докладва на Европейския парламент и Съвета резултатите от прилагането на настоящия регламент
Член 49
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г., с изключение на глава IV и член 45, които се прилагат от 13 декември 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1379/2013,
annettu 11 päivänä joulukuuta 2013,
kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1184/2006 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan ja 43 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Yhteisen kalastuspolitiikan soveltamisalaan kuuluvat kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoihin liittyvät toimenpiteet unionissa. Kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteinen markkinajärjestely, jäljempänä 'yhteinen markkinajärjestely', on erottamaton osa yhteistä kalastuspolitiikkaa, ja sillä olisi edistettävä kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista. Koska yhteinen kalastuspolitiikka on parhaillaan tarkistettavana, yhteistä markkinajärjestelyä olisi mukautettava vastaavasti.
(2)
Neuvoston asetusta (EY) N:o 104/2000 (4) on tarpeen tarkistaa nykyään voimassa olevien säännösten täytäntöönpanossa havaittujen puutteiden, unionin markkinoiden ja maailmanmarkkinoiden viimeaikaisten tapahtumien sekä kalastus- ja vesiviljelytoiminnan kehityksen huomioon ottamiseksi.
(3)
Kalastuksella on erityisen suuri merkitys unionin rannikkoalueiden ja myös syrjäisimpien alueiden taloudelle. Koska kalastajat saavat siitä elantonsa näillä alueilla, markkinoiden vakautta olisi edistettävä ja mukautettava tarjonta ja kysyntä paremmin toisiinsa.
(4)
Yhteisen markkinajärjestelyn säännösten täytäntöönpanossa olisi noudatettava unionin kansainvälisiä sitoumuksia, erityisesti Maailman kauppajärjestön määräysten osalta. Olisi varmistettava edellytykset reilulle kilpailulle kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kaupassa erityisesti noudattamalla sellaisia kestävyyttä ja sosiaalisia normeja koskevia vaatimuksia, jotka vastaavat unionin tuotteisiin sovellettavia vaatimuksia.
(5)
On tärkeää, että yhteisen markkinajärjestelyn hallinnointia ohjaavat yhteiseen kalastuspolitiikkaan sisältyvät hyvän hallintotavan periaatteet.
(6)
Yhteisen markkinajärjestelyn onnistumiseksi on erittäin tärkeää, että kuluttajat saavat markkinointi- ja valistuskampanjoiden avulla tietoa kalansyönnin merkityksestä ja saatavilla olevien lajien laajasta valikoimasta sekä tuotteiden merkintöihin sisältyvien tietojen ymmärtämisen tärkeydestä.
(7)
Kalastusalan tuottajaorganisaatiot ja vesiviljelyalan tuottajaorganisaatiot, jäljempänä yhdessä 'tuottajaorganisaatiot', ovat yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamisen ja yhteisen markkinajärjestelyn asianmukaisen hallinnoinnin varmistamisen kannalta keskeisessä asemassa. Tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa kyseisten järjestöjen vastuuta ja tarjota tarvittavaa rahoitustukea, jotta ne voivat olla merkitsevämmässä asemassa kalastuksen päivittäisessä hoidossa, toimien kuitenkin yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti määritellyissä puitteissa. On myös varmistettava, että niiden jäsenet harjoittavat kalastus- ja vesiviljelytoimintaa kestävällä tavalla, parantavat tuotteiden markkinoille saattamista, keräävät tietoa vesiviljelystä ja pyrkivät parantamaan tulojaan. Näitä tavoitteita toteuttaessaan tuottajajärjestöjen olisi otettava huomioon unionissa ja myös syrjäisimmillä alueilla vallitsevat kalastus- ja vesiviljelyalan vaihtelevat olosuhteet, etenkin pienimuotoisen kalastuksen ja laajaperäisen vesiviljelyn erityispiirteet. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi vastattava kyseisten tavoitteiden täytäntöönpanosta siten, että ne tekevät tiivistä yhteistyötä tuottajaorganisaatioiden kanssa hoitokysymyksissä ja tarvittaessa kiintiöiden myöntämisessä sekä pyyntiponnistusten hallinnassa kunkin erityisen kalastuksen tarpeista riippuen.
(8)
Olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla rohkaistaan pienimuotoisen kalastuksen alan asianmukaista ja edustavaa osallistumista tuottajaorganisaatioihin.
(9)
Tuottajaorganisaatioiden kilpailukyvyn ja kannattavuuden parantamiseksi olisi määriteltävä selvästi niiden perustamista koskevat asianmukaiset kriteerit.
(10)
Toimialakohtaisten organisaatioiden, joihin kuuluu eri kalastus- ja vesiviljelyalan toimijaryhmiä, on mahdollista auttaa parantamaan kaupanpitämistoimien koordinointia koko tuotantoketjussa ja kehittämään toimenpiteitä, joista on hyötyä koko alalle.
(11)
On aiheellista vahvistaa yhteiset edellytykset tuottajaorganisaatioiden ja toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksynnälle jäsenvaltioissa, tuottajaorganisaatioiden ja toimialakohtaisten organisaatioiden sääntöjen laajentamiselle ja tällaisesta laajentamisesta aiheutuneiden kustannusten jakamiselle. Sääntöjen laajentaminen olisi tehtävä komissiolta saatavan luvan varaiseksi.
(12)
Koska kalakannat ovat yhteisiä luonnonvaroja, niiden kestävään ja tehokkaaseen hyödyntämiseen voivat joissakin tapauksissa päästä paremmin sellaiset organisaatiot, joiden jäsenet tulevat eri jäsenvaltioista ja eri alueilta. Sen vuoksi on tarpeen myös kannustaa sellaisten kansallisten ja kansallisuusrajat ylittävien tuottajaorganisaatioiden ja tuottajaorganisaatioiden liittojen perustamista, jotka perustuvat aiheellisissa tapauksissa luonnonmaantieteellisiin alueisiin. Näiden organisaatioiden olisi oltava yhteisiä ja sitovia sääntöjä luovia kumppanuuksia ja niiden olisi tarjottava tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille kalastusalan sidosryhmille. Näitä organisaatioita perustettaessa on varmistettava, että niihin sovelletaan edelleen tässä asetuksessa vahvistettuja kilpailusääntöjä ja että ne noudattavat tarvetta säilyttää yhteys yksittäisten rannikkoyhteisöjen ja niiden perinteisesti hyödyntämien kalastuksien ja vesialueiden välillä.
(13)
Komission olisi vahvistettava tukitoimia, joilla edistetään naisten osallistumista vesiviljelyalan tuottajaorganisaatioihin.
(14)
Jotta tuottajaorganisaatiot voivat ohjata jäseniään harjoittamaan kestävää kalastus- ja vesiviljelytoimintaa, niiden olisi laadittava tuotantoa ja kaupan pitämistä koskeva suunnitelma, jossa esitetään toimenpiteet, jotka asianomaisten organisaatioiden on tarpeen toteuttaa tavoitteidensa saavuttamiseksi, ja toimitettava jäsenvaltioidensa toimivaltaisille viranomaisille.
(15)
Yhteisen kalastuspolitiikan poisheitettyjä saaliita koskevien tavoitteiden saavuttaminen edellyttää laajamittaista valikoivien pyydysten käyttöä, jolla estettäisiin alimittaisten kalojen pyynti.
(16)
Kalastustoiminnan ennakoimattomuuden vuoksi on aiheellista perustaa ihmisravinnoksi tarkoitettujen kalastustuotteiden varastointimekanismi, jotta voitaisiin paremmin ylläpitää markkinoiden vakautta ja lisätä tuotteista saatavaa voittoa erityisesti luomalla lisäarvoa. Tämän mekanismin pitäisi osaltaan lisätä paikallisten markkinoiden vakautta unionissa ja lähentymistä ja näin edistää sisämarkkinoiden tavoitteiden toteutumista.
(17)
Koska hinnat vaihtelevat unionin eri osissa, kullakin kalastusalan tuottajaorganisaatiolla olisi oltava oikeus tehdä ehdotus hinnasta, jolla varastointimekanismi käynnistetään. Tämä käynnistyshinta olisi asetettava siten, että alan toimijoiden välillä säilyy reilu kilpailu.
(18)
Yhteisten kaupan pitämistä koskevien vaatimusten luomisen ja soveltamisen odotetaan luovan edellytykset sille, että markkinoille toimitetaan kestäviä tuotteita, käytetään hyväksi kalastus- ja vesiviljelytuotteiden sisämarkkinoiden koko potentiaali ja helpotetaan terveeseen kilpailuun perustuvaa markkinointitoimintaa lisäten näin tuotannon kannattavuutta. Tätä varten olisi edelleen sovellettava voimassa olevia kaupan pitämistä koskevia vaatimuksia.
(19)
On varmistettava, että unionin markkinoille tulevat tuotteet täyttävät samat kaupan pitämistä koskevat vaatimukset, joita unionin tuottajien on noudatettava.
(20)
Jotta taataan ihmisten terveyden suojelun korkea taso, unionin markkinoille saatettavien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden olisi alkuperästään riippumatta oltava sovellettavien, elintarvikkeiden turvallisuutta ja hygieniaa koskevien sääntöjen mukaisia.
(21)
Jotta kuluttajat voivat tehdä tietoon perustuvia valintoja, heille on välttämätöntä tarjota selkeää ja kattavaa tietoa muun muassa tuotteiden alkuperästä ja valmistusmenetelmästä.
(22)
Ympäristömerkin käyttö kalastus- ja vesiviljelytuotteissa, olivatpa ne peräisin unionista tai kolmansista maista, mahdollistaa selkeän tiedon antamisen tällaisten tuotteiden ekologisesta kestävyydestä. Tästä syystä on välttämätöntä, että komissio tarkastelee mahdollisuutta kehittää ja vahvistaa unionin laajuisen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden ympäristömerkin laatimista koskevat vähimmäisvaatimukset.
(23)
Jotta kuluttajia suojeltaisiin, tässä asetuksessa vahvistettujen velvoitteiden noudattamisen seurannasta ja valvonnasta vastaavien toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi hyödynnettävä kaikkia käytettävissä olevia tekniikoita, muun muassa DNA-testausta, jotta estetään toimijoiden väärennetyt saalismerkinnät.
(24)
Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotantoon tai kaupan pitämiseen olisi sovellettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 1 kohdassa ja 102 artiklassa tarkoitettuja kilpailusääntöjä, jotka koskevat sopimuksia, päätöksiä ja menettelytapoja, jollei niiden soveltaminen estä yhteisen markkinajärjestelyn toimintaa tai vaaranna perussopimuksen 39 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamista.
(25)
On aiheellista vahvistaa kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen sovellettavat kilpailusäännöt ottaen huomioon kalastus- ja vesiviljelyalan erityispiirteet, kuten alan pirstaloituneisuus, se että kala on yhteinen luonnonvara ja tuonnin suuri määrä, ja tuontiin olisi sovellettava samoja sääntöjä kuin unionin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin. Yksinkertaistamissyistä tähän asetukseen olisi sisällytettävä neuvoston asetukseen (EY) N:o 1184/2006 (5) sisältyvät asiaa koskevat säännökset. Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1184/2006 ei enää olisi sovellettava kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin.
(26)
On tarpeen parantaa taloudellisia kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoita koskevien tietojen keräämistä, käsittelyä ja jakamista unionissa.
(27)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen säännösten yhdenmukainen täytäntöönpano määräaikojen, tuottajaorganisaatioiden ja toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksymistä sekä hyväksynnän peruuttamista koskevien hakemusten menettelyn ja muodon, hyväksymisen myöntämisestä tai peruuttamisesta tiedottamista koskevien jäsenvaltioiden muotojen, määräaikojen ja menettelyiden, jäsenvaltioiden kaikkia tuottajia tai toimijoita koskevista säännöistä tiedottamisen muodon ja menettelyn, tuotannon ja markkinointisuunnitelmien muotoa ja rakennetta sekä niiden antamista ja hyväksymistä koskevien menettelyn ja määräaikojen, jäsenvaltioiden käynnistyshintojen julkaisemista koskevan muodon osalta, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (6) mukaisesti.
(28)
Asetus (EY) N:o 104/2000 olisi kumottava. Kuluttajille tiedottamisen jatkuvuuden varmistamiseksi sen 4 artiklaa olisi kuitenkin sovellettava 12 päivään joulukuuta 2014 asti,
(29)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa yhteisen kalastuspolitiikan tavoitetta eli kalastus- ja vesiviljelyalan yhteisen organisaation perustamista, koska kalastus- ja vesiviljelytuotemarkkinat ovat luonteeltaan yhteiset markkinat, vaan ne voidaan yhteisen toiminnan tarpeen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(30)
Asetuksia (EY) N:o 1184/2006 ja (EY) N:o 1225/2009 olisi siten muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
1. Perustetaan kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteinen markkinajärjestely, jäljempänä 'yhteinen markkinajärjestely'.
2. Yhteinen markkinajärjestely sisältää seuraavat osatekijät:
a)
ammatilliset organisaatiot;
b)
kaupan pitämistä koskevat vaatimukset;
c)
kuluttajille tiedottaminen;
d)
kilpailusäännöt;
e)
markkinatietous.
3. Yhteistä markkinajärjestelyä täydennetään ulkoisten näkökohtien osalta neuvoston asetuksella (EU) N:o 1220/2012 (7) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1026/2012 (8).
4. Yhteisen markkinajärjestelyn täytäntöönpano kuuluu unionin rahoitustuen piiriin myöhemmin annettavan, meri- ja kalastuspolitiikan rahoituksen ehtoja vuosina 2014-2020 koskevan unionin säädöksen mukaisesti.
2 artikla
Soveltamisala
Yhteistä markkinajärjestelyä sovelletaan tämän asetuksen liitteessä I lueteltuihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin, joita pidetään kaupan unionissa.
3 artikla
Tavoitteet
Yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (9) 35 artiklassa.
4 artikla
Periaatteet
Yhteistä markkinajärjestelyä ohjaavat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 3 artiklassa vahvistetut hyvän hallintotavan periaatteet.
5 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 (10) 4 artiklassa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 (11) 2 artiklassa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (12) 2 ja 3 artiklassa sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 (13) 3 artiklassa tarkoitettuja määritelmiä. Lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
'kalastustuotteilla' tarkoitetaan liitteessä I lueteltuja, mistä tahansa kalastustoiminnasta peräisin olevia vesieliöitä tai niistä johdettuja tuotteita;
b)
'vesiviljelytuotteilla' tarkoitetaan liitteessä I lueteltuja, mistä tahansa vesiviljelytoiminnasta peräisin olevia vesieliöitä niiden elinkaaren kaikissa vaiheissa tai niistä johdettuja tuotteita;
c)
'tuottajalla' tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka käyttää tuotantovälineitä kalastus- tai vesiviljelytuotteiden hankkimiseksi tarkoituksena niiden markkinoille saattaminen;
d)
'kalastus- ja vesiviljelyalalla' tarkoitetaan talouden alaa, johon kuuluvat kaikki kalastus- tai vesiviljelytuotteiden tuotantoa, jalostusta ja kaupan pitämistä koskevat toiminnot;
e)
'asettamisella saataville markkinoilla' tarkoitetaan kalastus- tai vesiviljelytuotteen toimittamista unionin markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua, kulutusta tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta;
f)
'markkinoille saattamisella' tarkoitetaan kalastus- tai vesiviljelytuotteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionin markkinoilla;
g)
'vähittäiskaupalla' tarkoitetaan elintarvikkeiden käsittelyä ja/tai jalostusta, säilytystä myyntipaikassa ja jakelua loppukuluttajalle, mukaan lukien jakelukeskukset, ateriapalvelutoimet, tehdasruokalat, laitosruokalat, ravintolat sekä muut samankaltaiset elintarvikepalvelutoimet ja -kaupat, markettien jakelukeskukset ja tukkuliikkeet;
h)
'valmiiksi pakatulla kalastus- ja vesiviljelytuotteella' tarkoitetaan kalastus- ja vesiviljelytuotetta, joka on asetuksen (EY) N:o 1169/2011 2 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettu 'valmiiksi pakattu elintarvike'.
II LUKU
AMMATILLISET ORGANISAATIOT
I JAKSO
PErustaminen, tavoitteet ja toimenpiteet
6 artikla
Kalastus- ja vesiviljelyalan tuottajaorganisaatioiden perustaminen
1. Kalastusalan tuottajaorganisaatioita ja vesiviljelyalan tuottajaorganisaatioita, jäljempänä 'tuottajaorganisaatiot', voidaan perustaa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa toimivien kalastus- tai vesiviljelytuotteiden tuottajien aloitteesta, ja ne voidaan hyväksyä II jakson mukaisesti.
2. Tuottajaorganisaatioita perustettaessa on tarvittaessa otettava huomioon pienimuotoista kalastusta harjoittavien tuottajien erityistilanne.
3. Sekä kalastus- että vesiviljelytoimintaa edustava tuottajaorganisaatio voidaan perustaa kalastus- ja vesiviljelyalan yhteiseksi tuottajaorganisaatioksi.
7 artikla
Tuottajaorganisaatioiden tavoitteet
1. Kalastusalan tuottajaorganisaatiot edistävät seuraavien tavoitteiden saavuttamista:
a)
jäsenten taloudellisesti kannattavan ja kestävän kalastustoiminnan edistäminen siten, että noudatetaan kaikilta osin etenkin asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 ja ympäristölainsäädännössä vahvistettua luonnonvarojen suojelupolitiikkaa ja otetaan samalla huomioon sosiaalipolitiikka; kalastusalan tuottajaorganisaation on osallistuttava myös meren elollisten luonnonvarojen hoitoon, jos asianomainen jäsenvaltio säätää niin;
b)
kaupallisten kantojen tahattomien saaliiden välttäminen ja vähentäminen niin pitkälle kuin se on mahdollista ja tarvittaessa näiden saaliiden hyödyntäminen parhaalla mahdollisella tavalla luomatta säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempien kalojen saaliille tarkoitettuja markkinoita asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti;
c)
kalastustuotteiden jäljitettävyyden ja kuluttajille suunnatun selkeän ja kattavan tiedon saatavuuden edistäminen;
d)
myötävaikuttaminen laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen poistamiseen.
2. Vesiviljelyalan tuottajaorganisaatioiden on edistettävä seuraavien tavoitteiden saavuttamista:
a)
jäsentensä kestävän vesiviljelyn edistäminen tarjoamalla näille kehittymismahdollisuuksia siten, että noudatetaan kaikilta osin erityisesti asetusta (EU) N:o 1380/2013 ja ympäristölainsäädäntöä ja otetaan samalla huomioon sosiaalipolitiikka;
b)
sen varmistaminen, että jäsenten toiminta on yhdenmukaista asetuksen (EU) N:o 1380/2013 34 artiklassa tarkoitettujen kansallisten strategiasuunnitelmien kanssa;
c)
pyritään varmistamaan, että vesiviljelyssä käytettävä kalaperäinen rehu on peräisin kestävällä tavalla hoidetusta kalastuksesta.
3. Tuottajaorganisaatiot edistävät 1 ja 2 kohdassa esitettyjen tavoitteiden lisäksi vähintään kahden seuraavan tavoitteen edistämistä:
a)
jäsentensä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoille saattamisen edellytysten parantaminen;
b)
tuottojen parantaminen;
c)
markkinoiden vakauttaminen;
d)
elintarviketarjonnan lisääminen ja elintarvikkeiden laatua ja turvallisuutta koskevien korkeiden vaatimusten tukeminen edistämällä samalla työllisyyttä rannikko- ja maaseutualueilla;
e)
kalastuksen ympäristövaikutusten vähentäminen muun muassa pyydysten valikoivuutta parantavilla toimenpiteillä.
4. Tuottajaorganisaatiot voivat pyrkiä muihin toisiaan täydentäviin tavoitteisiin.
8 artikla
Tuottajaorganisaatioiden käytettävissä olevat toimenpiteet
1. Tuottajaorganisaatiot voivat käyttää muun muassa seuraavia toimenpiteitä 7 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi:
a)
tuotannon mukauttaminen markkinoiden vaatimuksiin;
b)
jäsentensä tuotteiden tarjonnan ja kaupan pitämisen kanavointi;
c)
jäsentensä unionin kalastus- ja vesiviljelytuotteiden menekin edistäminen syrjimättömällä tavalla käyttämällä hyväksi esimerkiksi sertifiointia, erityisesti alkuperämerkintöjen, laatumerkintöjen, maantieteellisten merkintöjen, aitojen perinteisten tuotteiden ja kestävyysmerkintöjen sertifiointiin;
d)
valvonta ja toimenpiteiden toteuttaminen, jotta jäsenten toiminta vastaisi asianomaisen tuottajaorganisaation vahvistamia sääntöjä;
e)
niiden ammatillista koulutusta koskevien ja yhteistyöohjelmien edistäminen, joilla rohkaistaan nuoria tulemaan alalle;
f)
kalastuksen ympäristövaikutusten vähentäminen muun muassa pyydysten valikoivuutta parantavilla toimenpiteillä;
g)
tieto- ja viestintätekniikan käytön edistäminen markkinoinnin parantamiseksi ja hintojen nostamiseksi;
h)
kuluttajille suunnattujen kalastus- vesiviljelytuotteita koskevien tietojen saannin helpottaminen.
2. Kalastusalan tuottajaorganisaatiot voivat käyttää myös seuraavia toimenpiteitä:
a)
jäsenten kalastustoiminnan yhteinen suunnittelu ja hallinnointi, ellei meren elollisten luonnonvarojen hoitoa koskevasta jäsenvaltioiden järjestelystä muuta johdu, mukaan lukien toimenpiteiden kehittäminen ja täytäntöönpano kalastustoiminnan valikoivuuden parantamiseksi ja toimivaltaisten viranomaisten neuvominen;
b)
tahattomien saaliiden välttäminen ja minimoiminen osallistumalla teknisten toimenpiteiden kehittämiseen ja soveltamiseen ja kaupallisten kantojen tahattomien saaliiden hyödyntäminen mahdollisimman hyvin luomatta säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempien kalojen saaliille tarkoitettuja markkinoita asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 11 kohdan ja tarvittaessa tämän asetuksen 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
c)
kalastustuotteiden väliaikaisen varastoinnin hallinnointi tämän asetuksen 30 ja 31 artiklan mukaisesti.
3. Vesiviljelyalan tuottajaorganisaatiot voivat hyödyntää myös seuraavia toimenpiteitä:
a)
kestävän vesiviljelyn edistäminen erityisesti ympäristönsuojelun sekä eläinten terveyden ja hyvinvoinnin osalta;
b)
tietojen kerääminen kaupan pidetyistä tuotteista, mukaan lukien ensimyyntejä koskevat taloustiedot, sekä tuotantoennusteista;
c)
ympäristöön liittyvien tietojen keruu;
d)
jäsenten vesiviljelytoiminnan hoidon suunnittelu; ja
e)
ammattilaisille tarkoitettujen sellaisten ohjelmien tukeminen, joilla edistetään kestävien vesiviljelytuotteiden menekkiä.
9 artikla
Tuottajaorganisaatioiden liittojen perustaminen
1. Tuottajaorganisaatioiden liitto voidaan perustaa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa hyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden aloitteesta.
2. Tuottajaorganisaatioihin sovellettavia tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan myös tuottajaorganisaatioiden liittoihin, jollei toisin mainita.
10 artikla
Tuottajaorganisaatioiden liittojen tavoitteet
1. Tuottajaorganisaatioiden liittojen on edistettävä seuraavien tavoitteiden saavuttamista:
a)
jonkin 7 artiklassa vahvistetun jäsentuottajaorganisaatioiden tavoitteen saavuttamisen edistäminen tehokkaammalla ja kestävämmällä tavalla;
b)
jäsentuottajaorganisaatioiden yhteistä etua palvelevan toiminnan yhteensovittaminen ja kehittäminen.
2. Tuottajaorganisaatioiden liitoille on myönnettävä rahoitustukea myöhemmin annettavan, meri- ja kalastuspolitiikan rahoituksen ehtoja vuosina 2014-2020 koskevan unionin säädöksen mukaisesti.
11 artikla
Toimialakohtaisten organisaatioiden perustaminen
Toimialakohtainen organisaatio voidaan perustaa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa toimivan kalastus- ja vesiviljelytuotealan toimijan aloitteesta, ja se voidaan hyväksyä II jakson säännösten mukaisesti.
12 artikla
Toimialakohtaisten organisaatioiden tavoitteet
Toimialakohtaisten organisaatioiden on parannettava unionin kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoilla saataville asettamisen koordinointia ja edellytyksiä.
13 artikla
Toimialakohtaisten organisaatioiden käytettävissä olevat toimenpiteet
Toimialakohtaiset organisaatiot voivat käyttää seuraavia toimenpiteitä 12 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi:
a)
unionin lainsäädännön mukaisten mallisopimusten laatiminen;
b)
unionin kalastus- ja vesiviljelytuotteiden menekin edistäminen syrjimättömällä tavalla käyttämällä hyväksi esimerkiksi sertifiointia ja erityisesti alkuperämerkintöjä, laatumerkintöjä, maantieteellisiä merkintöjä sekä aitojen perinteisten tuotteiden ja kestävyysmerkintöjen sertifiointia;
c)
unionin tai kansallisen lainsäädännön säännöksiä tiukempien sääntöjen vahvistaminen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotannolle ja kaupan pitämiselle;
d)
laadun sekä tuotantoa ja markkinoita koskevan tietämyksen ja niiden avoimuuden parantaminen sekä ammatillisen koulutustoiminnan toteuttaminen esimerkiksi laatu- ja jäljitettävyysasioissa elintarviketurvallisuuden ja tutkimusaloitteiden edistämiseksi;
e)
markkina- ja muiden tutkimusten suorittaminen sekä markkinoiden toiminnan optimointiin tähtäävien tekniikoiden kehittäminen, tieto- ja viestintätekniikan käyttö mukaan luettuna, sekä sosioekonomisten tietojen kerääminen;
f)
tietojen tuottaminen ja tutkimustoiminta sellaisen kestävän tarjonnan aikaansaamiseksi, joka määrältään, laadultaan ja hinnaltaan vastaa markkinoiden tarpeita ja kuluttajien toiveita;
g)
kestävässä tilassa olevista kalakannoista peräisin olevien, ravintoarvoltaan merkittävien ja vähän kulutettujen lajien menekin edistäminen kuluttajien keskuudessa;
h)
valvonta ja toimenpiteiden toteuttaminen, jotta jäsenten toiminta vastaisi asianomaisen toimialakohtaisen organisaation vahvistamia sääntöjä.
II JAKSO
Hyväksyminen
14 artikla
Tuottajaorganisaatioiden hyväksyminen
1. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä tuottajaorganisaatioiksi kaikki hyväksyntää hakevat kalastus- tai vesiviljelyalan tuottajien aloitteesta perustetut ryhmät edellyttäen, että
a)
ne noudattavat 17 artiklassa esitettyjä periaatteita ja niiden soveltamista varten hyväksyttyjä sääntöjä;
b)
niillä on riittävän laajaa taloudellista toimintaa kyseisen jäsenvaltion alueella tai alueen osalla erityisesti jäsenmäärän tai kaupan pidettävän tuotannon määrän osalta;
c)
niillä on asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeushenkilöys, ne ovat sijoittautuneet sen alueelle ja niiden päätoimipaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella;
d)
ne kykenevät pyrkimään 7 artiklassa vahvistettuihin tavoitteisiin;
e)
ne noudattavat V luvussa tarkoitettuja kilpailusääntöjä;
f)
ne eivät käytä väärin määräävää asemaa tietyillä markkinoilla; ja
g)
ne antavat jäsenyyttään, hallintoaan ja rahoituslähteitään koskevia tietoja.
2. Ennen 29. joulukuuta 2013 hyväksytyt tuottajaorganisaatiot katsotaan tässä asetuksessa tarkoitetuiksi hyväksytyiksi tuottajaorganisaatioiksi ja sen säännökset sitovat niitä.
15 artikla
Rahoitustuki tuottajaorganisaatioille tai tuottajaorganisaatioiden liitoille
Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kaupan pitämistä koskevat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on perustaa tuottajaorganisaatioita tai tuottajaorganisaatioiden liittoja tai toteuttaa niihin liittyviä uudelleenjärjestelyjä, voivat saada rahoitustukea myöhemmin annettavan, meri- ja kalastuspolitiikan rahoituksen ehtoja vuosina 2014-2020 koskevan unionin säädöksen mukaisesti.
16 artikla
Toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksyminen
1. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä toimialakohtaisiksi organisaatioiksi niiden alueelle sijoittautuneet hyväksyntää hakevat toimijaryhmät edellyttäen, että
a)
ne noudattavat 17 artiklassa esitettyjä periaatteita ja niiden soveltamista varten hyväksyttyjä sääntöjä;
b)
ne edustavat merkittävää osaa tuotantotoiminnasta sekä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tai niistä jalostettujen tuotteiden jalostuksesta tai kaupan pitämisestä taikka molemmista;
c)
ne eivät itse harjoita kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tai niistä jalostettujen tuotteiden tuotantoa, jalostusta tai kaupan pitämistä;
d)
niillä on jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeushenkilöys, ne ovat sijoittautuneet sen alueelle ja niiden päätoimipaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella;
e)
ne kykenevät saavuttamaan 12 artiklassa vahvistetut tavoitteet;
f)
ne ottavat huomioon kuluttajien edun;
g)
ne eivät estä yhteisen markkinajärjestelyn moitteetonta toimintaa; ja
h)
ne noudattavat V luvussa tarkoitettuja kilpailusääntöjä.
2. Ennen 29. joulukuuta 2013 tämän asetuksen voimaantuloa perustetut organisaatiot voidaan hyväksyä tässä asetuksessa tarkoitetuiksi toimialakohtaisiksi organisaatioiksi edellyttäen, että asianomainen jäsenvaltio on vakuuttunut siitä, että ne noudattavat tämän asetuksen toimialakohtaisia organisaatioita koskevia säännöksiä.
3. Ennen 29. joulukuuta 2013 hyväksytyt toimialakohtaiset organisaatiot katsotaan tässä asetuksessa tarkoitetuiksi hyväksytyiksi toimialakohtaisiksi organisaatioiksi ja sen säännökset sitovat niitä.
17 artikla
Tuottajaorganisaatioiden ja toimialakohtaisten organisaatioiden sisäinen toiminta
Edellä 14 ja 16 artiklassa tarkoitettujen tuottajaorganisaatioiden ja toimialakohtaisten organisaatioiden sisäisen toiminnan on perustuttava seuraaviin periaatteisiin:
a)
organisaation jäsenet noudattavat kyseisen organisaation hyväksymiä sääntöjä kalastuksen hyödyntämisen, tuotannon ja kaupan pitämisen osalta;
b)
jäsenten välistä erityisesti kansallisuuteen tai sijoittautumispaikkaan perustuvaa syrjintää ei esiinny;
c)
organisaation rahoitukseen tarkoitetun rahoitusosuuden vaatiminen jäsenilta;
d)
demokraattinen toiminta, jonka ansiosta jäsenet voivat tutkia tarkoin organisaatiotaan ja sen päätöksiä;
e)
tehokkaiden, oikeasuhteisten ja varoittavien seuraamusten määrääminen asianomaisen organisaation sisäisten sääntöjen mukaisten velvollisuuksien rikkomisesta erityisesti silloin kun rahoitusosuus on jätetty maksamatta;
f)
uusien jäsenien hyväksymistä ja jäsenyyden peruuttamista koskevien sääntöjen määrittely;
g)
organisaation hallinnointiin tarvittavien kirjanpitoa ja talousarviota koskevien sääntöjen määrittely.
18 artikla
Jäsenvaltioiden tarkastukset ja hyväksynnän peruuttaminen
1. Jäsenvaltioiden on todennettava säännöllisin väliajoin, että tuottajaorganisaatiot noudattavat 14 artiklassa ja toimialakohtaiset organisaatiot 16 artiklassa säädettyjä hyväksymisedellytyksiä. Jos edellytykset eivät täyty, hyväksyntä voidaan peruuttaa.
2. Jäsenvaltion, jonka alueella on sellaisen tuottajaorganisaation tai toimialakohtaisen organisaation päätoimipaikka, jonka jäsenet tulevat eri jäsenvaltioista, tai eri jäsenvaltioissa hyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden liiton päätoimipaikka, on harjoitettava asianomaisten muiden jäsenvaltioiden kanssa hallinnollista yhteistyötä, jota tällaisen organisaation tai liiton toiminnan valvonta edellyttää.
19 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakaminen
Tuottajaorganisaation, jonka jäsenet ovat eri jäsenvaltioiden kansalaisia, tai eri jäsenvaltioissa hyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden liiton on suorittaessaan tehtäviään noudatettava kalastusmahdollisuuksien jakamista jäsenvaltioiden kesken sääteleviä säännöksiä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan mukaisesti.
20 artikla
Komission tekemät tarkastukset
1. Varmistaakseen, että 14 artiklassa vahvistetut tuottajaorganisaatioiden ja 16 artiklassa vahvistetut toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksynnän edellytykset täyttyvät, komissio saa tehdä tarkastuksia ja tarvittaessa pyytää jäsenvaltioita peruuttamaan tuottajaorganisaation tai toimialakohtaisen organisaation hyväksynnän.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle sähköisesti kaikki hyväksynnän myöntämistä tai peruuttamista koskevat päätökset. Komissio saattaa kyseiset tiedot julkisesti saataville.
21 artikla
Täytäntöönpanosäädökset
1. Komission on hyväksyttävä täytäntöönpanosäädöksiä
a)
määräajoista ja menettelyistä sekä hakulomakkeista, jotka on tarkoitettu tuottajaorganisaatioiden hyväksyntään 14 artiklan nojalla ja toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksyntään 16 artiklan nojalla, tai tällaisen hyväksynnän peruuttamiseen 18 artiklan nojalla;
b)
ilmoituksen muodosta, määräajoista ja menettelyistä, joita jäsenvaltioiden on sovellettava ilmoittaessaan 20 artiklan 2 kohdan nojalla komissiolle hyväksynnän myöntämistä tai peruuttamista koskevan päätöksen.
Edellä a alakohdan nojalla hyväksyttäviä täytäntöönpanosäädöksiä mukautetaan tarvittaessa pienimuotoisen kalastuksen ja vesiviljelyn erityispiirteisiin.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 43 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
III JAKSO
Sääntöjen laajentaminen
22 artikla
Tuottajaorganisaatioiden sääntöjen laajentaminen
1. Jäsenvaltio voi tehdä tuottajaorganisaation sopimat säännöt sitoviksi sellaisten kyseiseen organisaatioon kuulumattomien tuottajien osalta, jotka pitävät kaupan yhtä tai useaa asianomaista tuotetta alueella, jolla organisaatio on edustava, edellyttäen että:
a)
tuottajaorganisaatio on perustettu vähintään vuodeksi ja se katsotaan tuotannon ja kaupan pitämisen, tarvittaessa myös pienimuotoisen kalastuksen, osalta edustavaksi jossakin jäsenvaltiossa, ja se tekee jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille hakemuksen;
b)
laajennettavat säännöt koskevat jotakin tuottajaorganisaatioille 8 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa, 8 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa sekä 8 artiklan 3 kohdan a-e alakohdassa vahvistettua toimenpidettä;
c)
V luvussa tarkoitettuja kilpailua koskevia sääntöjä noudatetaan.
2. Edellä olevan 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa kalastusalan tuottajaorganisaatiota pidetään edustavana, jos sen osuus asianomaisen tuotteen edellisenä vuonna kaupan pidetystä määrästä on vähintään 55 prosenttia alueella, jolla sääntöjen laajentamista ehdotetaan.
3. Edellä olevan 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa vesiviljelyalan tuottajaorganisaatiota pidetään edustavana, jos sen osuus asianomaisen tuotteen edellisenä vuonna kaupan pidetystä määrästä on vähintään 40 prosenttia alueella, jolla sääntöjen laajentamista ehdotetaan.
4. Sääntöjä, jotka laajennetaan koskemaan muita kuin jäseniä, on sovellettava vähintään 60 päivää ja enintään 12 kuukautta.
23 artikla
Toimialakohtaisten organisaatioiden sääntöjen laajentaminen
1. Jäsenvaltio voi tehdä jotkin toimialakohtaisen organisaation sopimat päätökset, sopimukset tai yhdenmukaistetut menettelytavat sitoviksi tietyllä alueella tai tietyillä alueilla muiden, kyseiseen organisaatioon kuulumattomien toimijoiden osalta edellyttäen, että
a)
toimialakohtainen organisaatio kattaa vähintään 65 prosenttia vähintään kahdesta seuraavasta toiminnosta kustakin: asianomaisen tuotteen tuotanto, jalostus tai kaupan pitäminen edellisen vuoden aikana jäsenvaltion kyseisellä alueella tai kyseisillä alueilla; ja organisaatio tekee toimivaltaisille kansallisille viranomaisille hakemuksen; ja
b)
säännöt, jotka on tarkoitus laajentaa koskemaan muita toimijoita, koskevat jotakin 13 artiklan a-g alakohdassa vahvistettua toimialakohtaisen organisaation toimenpidettä eivätkä aiheuta vahinkoa muille kyseisen jäsenvaltion tai unionin toimijoille.
2. Sääntöjen laajentaminen voidaan tehdä sitovaksi enintään kolmen vuoden ajaksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 25 artiklan 4 kohdan soveltamista.
24 artikla
Taloudellinen vastuu
Kun säännöt laajennetaan koskemaan muita kuin jäseniä 22 ja 23 artiklan mukaisesti, asianomainen jäsenvaltio voi päättää, että organisaatioon kuulumattomat ovat velvollisia korvaamaan kokonaan tai osittain tuottajaorganisaatiolle tai toimialakohtaiselle organisaatiolle kustannukset, jotka jäsenet ovat sääntöjen laajentamisen organisaatioon kuulumattomiin soveltamisen seurauksena maksaneet.
25 artikla
Komission myöntämä lupa
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle säännöt, jotka ne aikovat tehdä 22 ja 23 artiklan nojalla kaikkia tuottajia tai toimijoita sitoviksi tietyllä alueella tai tietyillä alueilla.
2. Komissio tekee päätöksen 1 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen laajentamisen hyväksymisestä edellyttäen, että
a)
22 ja 23 artiklan säännöksiä noudatetaan;
b)
V luvussa tarkoitettuja kilpailua koskevia sääntöjä noudatetaan;
c)
laajentaminen ei vaaranna vapaata kauppaa; eikä
d)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarannu.
3. Komissio tekee päätöksen sääntöjen laajentamisen hyväksymisestä tai epäämisestä ja ilmoittaa siitä jäsenvaltioille kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos komissio ei ole tehnyt päätöstä kuukauden kuluessa ilmoituksen vastanottamisesta, sen katsotaan hyväksyneen sääntöjen laajentamisen.
4. Sääntöjen hyväksyttyä laajentamista voidaan soveltaa edelleen alustavan määräajan päätyttyä, myös hiljaisella sopimuksella, ilman että lupaa nimenomaisesti uusitaan, edellyttäen että asianomainen jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle uudesta soveltamiselle asetetusta määräajasta vähintään kuukautta ennen edellä mainitun alustavan määräajan päättymistä ja komissio on joko hyväksynyt soveltamisen jatkamisen tai ei ole vastustanut sitä kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta.
26 artikla
Luvan peruuttaminen
Komissio voi suorittaa tarkastuksia ja peruuttaa sääntöjen laajentamista koskevan luvan, jos se toteaa, että jokin luvan edellytyksistä ei täyty. Komissio ilmoittaa tällaisesta peruuttamisesta jäsenvaltioille.
27 artikla
Täytäntöönpanosäädökset
Komissio vahvistaa 25 artiklan 1 kohdassa säädetyn ilmoituksen muodon ja ilmoitusmenettelyn täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 43 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
IV JAKSO
Tuotannon ja kaupan pitämisen suunnittelu
28 artikla
Tuotantoa ja kaupan pitämistä koskeva suunnitelma
1. Kunkin tuottajaorganisaation on toimitettava toimivaltaisten kansallisten viranomaistensa hyväksyttäväksi tuotantoa ja kaupan pitämistä koskeva suunnitelma ainakin tärkeimmistä lajeista, joita se pitää kaupan. Kyseisten tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevien suunnitelmien avulla pyritään saavuttamaan 3 ja 7 artiklassa tarkoitetut tavoitteet.
2. Tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevan suunnitelman on sisällettävä
a)
pyydystettäviä tai viljeltäviä lajeja koskeva tuotanto-ohjelma;
b)
kaupan pitämistä koskeva strategia, jossa tarjonnan määrä, laatu ja tarjonnan muoto mukautetaan markkinoiden vaatimuksiin;
c)
tuottajaorganisaation toteuttamat toimenpiteet, joilla edistetään 7 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamista;
d)
erityiset ennakoivat toimenpiteet niiden lajien tarjonnan sopeuttamiseksi, joiden kaupan pitäminen aiheuttaa tavallisesti ongelmia vuoden mittaan;
e)
seuraamukset, joita sovelletaan jäseniin, jotka rikkovat asianomaisen suunnitelman toteuttamiseksi tehtäviä päätöksiä.
3. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä tuotantoa ja kaupan pitämistä koskeva suunnitelma. Kun suunnitelma on hyväksytty, tuottajaorganisaation on viipymättä pantava se täytäntöön.
4. Tuottajaorganisaatiot voivat tarkistaa tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevaa suunnitelmaa ja tällaisessa tapauksessa niiden on toimitettava se kansallisten toimivaltaisten viranomaisten hyväksyttäväksi.
5. Tuottajaorganisaation on laadittava tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevaan suunnitelmaan perustuvasta toiminnastaan vuosikertomus ja toimitettava se kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksyttäväksi.
6. Tuottajaorganisaatiot voivat saada tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevien suunnitelmien laatimista ja täytäntöönpanoa varten tarkoitettua rahoitustukea myöhemmin annettavan, meri- ja kalastuspolitiikan rahoituksen ehtoja vuosina 2014-2020 koskevan unionin säädöksen mukaisesti.
7. Jäsenvaltioiden on tehtävä tarkastuksia sen varmistamiseksi, että jokainen tuottajaorganisaatio täyttää tässä artiklassa säädetyt velvollisuudet. Jos edellytykset eivät täyty, hyväksyntä voidaan peruuttaa.
29 artikla
Täytäntöönpanosäädökset
1. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä:
a)
28 artiklassa tarkoitetun tuotanto- ja kaupanpitämissuunnitelman muodosta ja rakenteesta;
b)
menettelyistä ja määräajoista, joita tuottajaorganisaatioiden on noudatettava 28 artiklassa tarkoitettua tuotanto- ja kaupanpitämissuunnitelmaa toimittaessaan ja jäsenvaltioiden suunnitelmaa hyväksyessään.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 43 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
V JAKSO
Markkinoiden vakauttaminen
30 artikla
Varastointijärjestelmä
Kalastusalan tuottajaorganisaatiot voivat saada rahoitustukea liitteessä II lueteltujen kalastustuotteiden varastointia varten edellyttäen, että:
a)
edellytyksiä, jotka on säädetty myöhemmin annettavassa, meri- ja kalastuspolitiikan rahoituksen ehtoja vuosina 2014-2020 koskevassa unionin säädöksessä, noudatetaan;
b)
tuotteet ovat kalastusalan tuottajaorganisaatioiden markkinoille saattamia, mutta niille ei ole löytynyt ostajaa 31 artiklassa tarkoitettuun käynnistyshintaan;
c)
tuotteet ovat 33 artiklan mukaisesti vahvistettujen kaupan pitämistä koskevien yhteisten vaatimusten mukaisia ja riittävän laadukkaita ihmisravinnoksi;
d)
tuotteet on stabiloitu tai jalostettu ja varastoitu säiliöihin tai häkkeihin jäädyttämällä ne joko aluksessa tai maalla sijaitsevissa tiloissa, suolaamalla, kuivaamalla, marinoimalla tai tarvittaessa keittämällä ja pastöroimalla, riippumatta siitä, onko näiden toimien lisäksi suoritettu fileoiminen, paloitteleminen tai tarvittaessa pään poistaminen;
e)
tuotteet tuodaan myöhemmin uudelleen varastosta markkinoille ihmisravinnoksi;
f)
tuotteet jäävät varastoon vähintään viideksi päiväksi.
31 artikla
Varastointimekanismin käynnistävät hinnat
1. Ennen kunkin vuoden alkua jokainen kalastusalan tuottajaorganisaatio voi tehdä omissa nimissään ehdotuksen hinnaksi, joka käynnistää 30 artiklassa tarkoitetun varastointimekanismin liitteessä II luetelluille kalastustuotteille.
2. Käynnistyshinta saa olla enintään 80 prosenttia painotetusta keskihinnasta, joka kyseessä olevalle tuotteelle on rekisteröity asianomaisen tuottajaorganisaation toiminta-alueella sitä vuotta edeltävien kolmen vuoden aikana, jolle käynnistyshinta vahvistetaan.
3. Käynnistyshintaa vahvistettaessa on otettava huomioon
a)
tuotannon ja kysynnän kehitysnäkymät;
b)
markkinahintojen vakauttaminen;
c)
markkinoiden lähentyminen;
d)
tuottajien tulot;
e)
kuluttajien edut.
4. Jäsenvaltioiden on alueellaan hyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden ehdotuksia koskevan tarkastelun jälkeen määrättävä käynnistyshinnat, joita tuottajaorganisaatioiden on sovellettava. Kyseiset hinnat on vahvistettava 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen perusteiden mukaisesti. Hinnat on julkaistava.
32 artikla
Täytäntöönpanosäädökset
Komissio vahvistaa julkaisumuodon, jota jäsenvaltioiden on käytettävä, kun ne 31 artiklan 4 kohdan mukaisesti julkaisevat käynnistyshinnat, täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset on hyväksyttävä 43 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
III LUKU
KAUPAN PITÄMISTÄ KOSKEVAT YHTEISET VAATIMUKSET
33 artikla
Kaupan pitämistä koskevien yhteisten vaatimusten vahvistaminen
1. Ihmisravinnoksi tarkoitettuja ja liitteessä I lueteltuja kalastustuotteita varten voidaan niiden alkuperästä (unionin tuotteita tai tuontituotteita) riippumatta vahvistaa yhteiset kaupan pitämistä koskevat vaatimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 47 artiklan soveltamista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset voivat koskea tuotteiden laatua, kokoa, painoa, pakkausta, esillepanoa tai merkintöjä sekä erityisesti
a)
kaupallisia vähimmäiskokoja ottaen huomioon paras tieteellinen tieto. Kyseisten kaupallisten vähimmäiskokojen on tarvittaessa vastattava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 10 kohdassa tarkoitettuja säilyttämisen viitekokoja;
b)
suojeluvaatimusten ja kansainvälisten sitoumusten mukaisia säilyketuotteiden eritelmiä.
3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa sovelletaan rajoittamatta seuraavien säädösten soveltamista:
a)
asetus (EY) N:o 178/2002;
b)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 852/2004 (14);
c)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 853/2004 (15);
d)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 854/2004 (16);
e)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004 (17);
f)
neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008 (18); ja
g)
asetus (EY) N:o 1224/2009.
34 artikla
Kaupan pitämistä koskevien yhteisten vaatimusten noudattaminen
1. Ihmisravinnoksi tarkoitettuja tuotteita, joille on vahvistettu kaupan pitämistä koskevat yhteiset vaatimukset, voidaan asettaa saataville unionin markkinoilla vain näiden vaatimusten mukaisesti.
2. Kaikki aluksista puretut kalastustuotteet, myös ne, jotka eivät täytä kaupan pitämiselle asetettuja yhteisiä vaatimuksia, voidaan käyttää muuhun tarkoitukseen kuin suoraan ihmisravinnoksi, esimerkiksi kalajauhoksi, kalaöljyksi, lemmikkieläinten ruoaksi, elintarvikelisäaineiksi, lääkkeiksi tai kosmeettisiksi valmisteiksi.
IV LUKU
KULUTTAJILLE TIEDOTTAMINEN
35 artikla
Pakolliset tiedot
1. Rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1169/2011 soveltamista, unionissa kaupan pidettäviä, tämän asetuksen liitteessä I olevassa a, b, c ja e kohdassa tarkoitettuja kalastus- ja vesiviljelytuotteita saa niiden alkuperästä tai kaupan pitämisen tavasta riippumatta tarjota myytäväksi loppukuluttajalle tai suurtaloudelle ainoastaan, jos asianmukaisella merkinnällä tai etiketillä ilmoitetaan
a)
lajin kauppanimi ja tieteellinen nimi;
b)
tuotantomenetelmä, erityisesti seuraavin sanoin: "… pyydetty …" tai "… pyydetty makeasta vedestä …" tai "… viljelty …";
c)
alue, jolla tuote on pyydetty tai viljelty, ja kalastuksessa käytetty tämän asetuksen liitteessä III olevan ensimmäisen sarakkeen mukainen pyydystyyppi;
d)
onko tuote sulatettu;
e)
vähimmäissäilyvyysaika.
Edellä d alakohdassa tarkoitettua vaatimusta ei sovelleta
a)
lopputuotteessa esiintyviin ainesosiin;
b)
elintarvikkeisiin, joiden kohdalla jäädyttäminen on teknisesti tarpeellinen vaihe tuotantoprosessissa;
c)
asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä III olevassa VIII jaksossa tarkoitettuihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin, jotka on aikaisemmin jäädytetty tuotteiden terveyttä koskevan turvallisuuden varmistamiseksi;
d)
kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin, jotka on sulatettu ennen savustamista, suolaamista, kypsentämistä, marinointia, kuivaamista tai mitä hyvänsä mainittujen käsittelyjen yhdistelmää.
2. Pakkaamattomien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden osalta 1 kohdassa luetellut pakolliset tiedot voidaan vähittäismyynnissä ilmoittaa kaupalliseen tiedottamiseen käytettävien välineiden, kuten mainostaulujen tai julisteiden, avulla.
3. Jos samoista lajeista koostuvaa mutta eri tuotantomenetelmillä tuotettua sekoitetuotetta tarjotaan myytäväksi loppukuluttajalle tai suurtaloudelle, kunkin erän tuotantomenetelmä on ilmoitettava. Jos samoista lajeista koostuvaa mutta eri pyyntialueilta tai kalanviljelyä harjoittavista eri maista peräisin olevaa sekoitetuotetta tarjotaan myytäväksi loppukuluttajalle tai suurtaloudelle, on vähintään ilmoitettava määrältään suurimman erän alue ja mainittava, että myös tuotteet ovat peräisin eri pyynti- tai kalanviljelyalueilta.
4. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa 1 kohdassa tarkoitetuista vaatimuksista suoraan kalastusaluksilta kuluttajille myytävät pienet tuotemäärät edellyttäen, että näiden määrien arvo ei ylitä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 58 artiklan 8 kohdassa tarkoitettua arvoa.
5. Ennen 13 päivää joulukuuta 2014 merkittyjä tai etiketillä varustettuja kalastus- ja vesiviljelytuotteita ja niiden pakkauksia, jotka eivät ole tämän artiklan mukaisia, voidaan pitää kaupan siihen asti, kunnes varastot on käytetty loppuun.
36 artikla
Ympäristömerkintää koskeva selvitys
Komission on jäsenvaltioita ja sidosryhmiä kuultuaan toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle 1 päivään tammikuuta 2015 mennessä toteutettavuusselvitys kalastus- ja vesiviljelytuotteiden ympäristömerkkijärjestelmää koskevista vaihtoehdoista, mitä tulee erityisesti tällaisen järjestelmän luomiseen unionin laajuisena järjestelmänä ja jäsenvaltioissa käytettävää unionin ympäristömerkkiä koskevien vähimmäisvaatimusten vahvistamiseen.
37 artikla
Kauppanimi
1. Edellä olevan 35 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on laadittava ja julkaistava luettelo alueellaan sallituista tuotteiden kauppanimistä ja niiden tieteellisistä nimistä. Luettelossa on ilmoitettava
a)
tarvittaessa kunkin lajin tieteellinen nimi FishBase-tietojärjestelmän tai YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO:n AFSIS-tietokannan mukaisesti;
b)
kauppanimi:
i)
lajin nimi kyseisen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä;
ii)
mahdolliset paikallisesti tai alueellisesti hyväksytyt tai sallitut muut nimet.
2. Kaikkia kalalajeja voidaan nimittää "kalaksi", jos kyseinen kala muodostaa toisen elintarvikkeen ainesosan, edellyttäen, että kyseisen elintarvikkeen nimessä ja esillepanossa ei viitata tiettyyn lajiin.
3. Jäsenvaltion hyväksymän kauppanimien luettelon mahdollisista muutoksista on ilmoitettava komissiolle, joka tiedottaa asiasta muille jäsenvaltioille.
38 artikla
Pyynti- tai tuotantoaluetta koskeva merkintä
1. Edellä olevan 35 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa pyynti- tai tuotantoaluetta koskevassa merkinnässä on oltava seuraavat tiedot:
a)
merestä pyydetyillä kalastustuotteilla FAO-kalastusalueiden luettelon mukaisen suuralueen tai alueen nimi kirjallisena sekä kyseisen alueen nimi kuluttajille ymmärrettävässä muodossa ilmaistuna tai alueen osoittava kartta tai kuvake, tai tästä vaatimuksesta poiketen muilta kuin Koillis-Atlantin (FAO-kalastusalue 27) ja Välimeren ja Mustanmeren (FAO-kalastusalue 37) vesiltä pyydettyjen kalastustuotteiden osalta FAO-kalastusalueen nimeä koskeva maininta;
b)
makeasta vedestä pyydetyillä kalastustuotteilla viittaus siihen alkuperäisen vesialueen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan, josta tuote on peräisin;
c)
vesiviljelytuotteilla viittaus jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan, jossa tuotteen lopullisesta painosta on kertynyt yli puolet tai jossa tuote on ollut yli puolet kasvatusajasta tai simpukoiden osalta jossa se on läpikäynyt vähintään kuusi kuukautta kestäneen viimeisen kasvatus- tai viljelyvaiheen.
2. Toimijat voivat ilmoittaa 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi tarkemman pyynti- tai tuotantoalueen.
39 artikla
Vapaaehtoiset lisätiedot
1. Edellä olevan 35 artiklan mukaisesti edellytettyjen pakollisten tietojen lisäksi voidaan ilmoittaa vapaaehtoisuuden pohjalta seuraavia tietoja edellyttäen, että ne ovat selviä ja yksiselitteisiä:
a)
tietoja kalastustuotteiden pyyntipäivästä tai vesiviljelytuotteiden nostopäivästä;
b)
tietoja kalastustuotteiden purkamispäivästä tai satamasta, jossa tuotteet on purettu;
c)
yksityiskohtaisempia tietoja liitteen III toisen sarakkeen mukaisista pyydystyypeistä;
d)
merestä pyydetyillä kalastustuotteilla tuotteet pyytäneen aluksen lippuvaltio;
e)
ympäristöön liittyviä tietoja;
f)
eettisiä ja/tai sosiaalisia tietoja;
g)
tietoja tuotantotekniikoista ja -käytännöistä;
h)
tietoja tuotteen ravintoainekoostumuksesta.
2. QR-koodia (Quick Response) voidaan käyttää kaikkien tai joidenkin 35 artiklan 1 kohdassa lueteltujen tietojen esittämiseen.
3. Vapaaehtoisia tietoja ei saa esittää siten, että pakollisia tietoja varten merkinnöissä tai etiketissä käytettävissä oleva tila pienenee.
4. Vapaaehtoisia tietoja, joita ei voida tarkastaa, ei saa ilmoittaa.
V LUKU
KILPAILUSÄÄNNÖT
40 artikla
Kilpailusääntöjen soveltaminen
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101-106 artiklaa ja niiden täytäntöönpanosäännöksiä sovelletaan sellaisiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 1 kohdassa ja 102 artiklassa tarkoitettuihin sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka liittyvät kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotantoon tai kaupan pitämiseen.
41 artikla
Poikkeukset kilpailusääntöjen soveltamisesta
1. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 40 artiklassa säädetään, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sellaisiin tuottajaorganisaatioiden sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka koskevat kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotantoa tai myyntiä tai kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteisten varastointi-, käsittely- tai jalostustilojen käyttöä ja jotka:
a)
ovat tarpeen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 39 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi;
b)
eivät merkitse velvoitetta veloittaa samoja hintoja;
c)
eivät johda markkinoiden lokeroitumiseen unionissa;
d)
eivät sulje pois kilpailua; ja
e)
eivät poista kilpailua merkittävältä osalta asianomaisia tuotteita.
2. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 40 artiklassa säädetään, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sellaisiin toimialakohtaisten organisaatioiden sopimuksiin, päätöksiin ja menettelytapoihin, jotka:
a)
ovat tarpeen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 39 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi;
b)
eivät merkitse velvoitetta soveltaa kiinteää hintaa;
c)
eivät johda markkinoiden lokeroitumiseen unionissa;
d)
eivät merkitse erilaisten edellytysten soveltamista muiden kauppakumppaneiden samankaltaisiin liiketoimiin ja sitä kautta niiden asettamista epäedulliseen kilpailuasemaan;
e)
eivät poista kilpailua merkittävältä osalta asianomaisia tuotteita;
f)
eivätkä rajoita kilpailua tavoilla, jotka eivät ole olennaisia yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi.
VI LUKU
MARKKINATIETOUS
42 artikla
Markkinatietous
1. Komissio
a)
kerää, analysoi ja jakaa taloudellista tietoa ja ymmärtämystä unionin kalastus- ja vesiviljelytuotemarkkinoista koko toimitusketjun osalta ottaen huomioon kansainvälisen kontekstin;
b)
tarjoaa käytännön tukea tuottajaorganisaatioille ja toimialakohtaisille organisaatioille, jotta markkinatoimijoiden ja jalostajien välistä tiedonkulkua voidaan koordinoida paremmin;
c)
seuraa säännöllisesti kalastus- ja vesiviljelytuotteiden hintoja koko toimitusketjussa unionin markkinoilla ja laatii analyysejä markkinoiden kehityssuunnista;
d)
suorittaa tapauskohtaisia markkinatutkimuksia ja asettaa käyttöön menetelmät hinnanmuodostusselvityksiä varten.
2. Edellä olevan 1 kohdan toimeenpanemiseksi komissio käyttää seuraavia toimenpiteitä:
a)
unionin lainsäädännön nojalla kerätyn, käytettävissä olevan kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevan tiedon saannin helpottaminen;
b)
hintakartoitusten, markkina-analyysien ja -tutkimusten kaltaisten markkinatietojen saattaminen kaikkien sidosryhmien ja yleisön saataville helpolla ja ymmärrettävällä tavalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (19) soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden on edistettävä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamista.
VII LUKU
MENETTELYSÄÄNNÖKSET
43 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
VIII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
44 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1184/2006 muuttaminen
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1184/2006 1 artikla seuraavasti:
"1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101-106 artiklan sekä 108 artiklan 1 ja 3 kohdan soveltamista perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuotantoon tai kauppaan, lukuun ottamatta neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 (20) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksesta (EU) N:o 1379/2013 (21) tarkoitettuja tuotteita.
45 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 muuttaminen
Muutetaan asetus (EY) N:o 1224/2009 seuraavasti:
1)
Lisätään 57 artiklan 1 kohtaan virkkeet seuraavasti:
"Jäsenvaltioiden on tehtävä tarkastuksia vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi. Tarkastukset voidaan tehdä kaupan pitämisen kaikissa vaiheissa ja kuljetuksen aikana."
2)
Muutetaan 58 artiklan 5 kohta seuraavasti:
a)
korvataan g alakohta seuraavasti:
"g)
kuluttajille annettavat tiedot, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1379/2013 (22) 35 artiklassa;
b)
kumotaan h alakohta.
46 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 104/2000. Mainitun asetuksen 4 artiklaa sovelletaan kuitenkin 12 päivään joulukuuta 2014.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
47 artikla
Säännöt kaupan pitämistä koskevien yhteisten vaatimusten vahvistamisesta
On edelleen sovellettava sääntöjä kaupan pitämistä koskevien yhteisten vaatimusten vahvistamisesta, erityisesti neuvoston asetusta (ETY) N:o 2136/89 (23), neuvoston asetusta (ETY) N:o 1536/92 (24), neuvoston asetusta (EY) N:o 2406/96 (25) sekä muita kaupan pitämistä koskevien yhteisten vaatimusten soveltamiseksi vahvistettuja sääntöjä, kuten komission asetusta (ETY) N:o 3703/85 (26).
48 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle tulokset tämän asetuksen soveltamisesta viimeistään 31 joulukuuta 2022.
49 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014, lukuun ottamatta IV lukua ja 45 artiklaa, joita sovelletaan 13 päivästä joulukuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä joulukuuta 2013.