РЕГЛАМЕНТ (EС) 2015/104 НА СЪВЕТА
от 19 януари 2015 година
за определяне за 2015 г. на възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, приложими във водите на Съюза и за корабите на Съюза в някои води извън Съюза, за изменение на Регламент (EС) № 43/2014 и за отмяна на Регламент (ЕС) № 779/2014
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В член 43, параграф 3 от Договора се предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
В Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (1) се съдържа изискване за приемане на мерки за опазване, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, включително докладите на Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР) и други консултативни органи, както и с оглед на становищата, получени от консултативните съвети, когато това е целесъобразно.
(3)
Съветът приема мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов, включително - при необходимост - на някои функционално свързани с това условия. В съответствие с член 16, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, възможностите за риболов следва да се определят в съответствие с целите на общата политика в областта на рибарството, установени в член 2, параграф 2 от посочения регламент. В съответствие с член 16, параграф 1 от същия регламент възможностите за риболов следва да бъдат разпределение между държавите членки по такъв начин, че да осигурят на всяка от тях относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или вид риболов.
(4)
Поради това, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1380/2013, общият допустим улов (ОДУ) следва да се определи въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите фактори и се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и в контекста на становищата, изразени по време на консултациите със заинтересованите страни, и най-вече на заседанията на съответните консултативни съвети.
(5)
Задължението за разтоварване, посочено в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, се въвежда конкретно за отделните видове риболов. Когато в района, обхванат от настоящия регламент, даден вид риболов попада в обхвата на задължението за разтоварване, всички включени в този риболов видове, спрямо които се прилагат ограничения на улова, следва да се разтоварят. От 1 януари 2015 г. задължението за разтоварване се прилага по отношение на риболова на дребни пелагични видове (т.е. скумрия, херинга, сафрид, син меджид, капрова риба, хамсия, атлантическа аргентина, сардина и цаца), риболова на едри пелагични видове (т.е. червен тон, риба меч, бял тон, големоок тон, бял и син марлин), риболова за промишлени цели (напр. мойва, пясъчница и норвежки паут). В член 16, параграф 2 от Регламент (EС) № 1380/2013 се предвижда, че когато се въвежда задължението за разтоварване по отношение на даден рибен запас, възможностите за риболов се определят, като се отчита промяната от определяне на възможностите за риболов, така че да отразяват разтоварванията, към определяне на възможностите за риболов, така че да отразяват улова.
(6)
В продължение на няколко години някои ОДУ за запасите от подклас Пластинчатохрили (акули и скатове) се определят на нулеви равнища, като в съпътстваща разпоредба се предвижда задължение за незабавно освобождаване при случаен улов. Тази специална мярка е наложена поради лошото природозащитно състояние на посочените запаси, като - предвид високия им процент на оцеляване - се счита, че изхвърлянето на улов няма да увеличи процента смъртност от риболов и ще подпомогне тяхното опазване. Независимо от това от 1 януари 2015 г. количествата от посочените видове, които са уловени при пелагичен риболов, ще трябва да бъдат разтоварвани, освен ако за тях не се прилага някое от изключенията от задължението за разтоварване, предвидени в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. В член 15, параграф 4, буква а) от същия регламент се предвижда възможност за такива дерогации по отношение на видовете, за които риболовът е забранен и които са посочени като такива в правен акт на Съюза в сферата на общата политика в областта на рибарството. Поради това е целесъобразно да се забрани риболовът на тези видове в съответните зони.
(7)
През последните години ОДУ за запаса от хамсия в Бискайския залив се определя в отделен регламент относно възможностите за риболов, който се прилага от 1 юли на дадената година до 30 юни на следващата година. През 2014 г. НТИКР посочи, че ако периодът на управление се промени така, че да съвпада с календарната година (януари-декември), това значително ще намали рисковете за опазването на този запас. След консултации с Испания, Франция и Регионалния консултативен съвет за югозападните води (SWW-RAC) предложената от НТИКР промяна бе оценена като положителна. Въз основа на това е целесъобразно да се отмени Регламент (ЕС) № 779/2014 на Съвета (2) и да се въведе нов ОДУ с настоящия регламент за запаса от хамсия в Бискайския залив за 2015 г.
(8)
Освен това, съгласно член 16, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, ОДУ за запасите от обхвата на специалните многогодишни планове следва да се определя в съответствие с правилата, предвидени в тези планове. Поради това ОДУ за запасите от южен хек и норвежки омар, от морски език в западната част на Ламанша, от писия и морски език в Северно море, от херинга във водите на запад от Шотландия, от атлантическа треска в Категат до водите на запад от Шотландия, Ирландско море, Северно море, Скагерак и източната част на Ламанша и от червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море следва да се определя в съответствие с правилата, установени в регламенти (ЕО) № 2166/2005 (3), (ЕО) № 509/2007 (4), (ЕО) № 676/2007 (5), (ЕО) № 1300/2008 (6), (ЕО) № 1342/2008 (7) („план за атлантическата треска“) и (ЕО) № 302/2009 (8).
(9)
По отношение на запасите от северна мерлуза (Регламент (EО) № 811/2004 на Съвета (9)) и морски език в Бискайския залив (Регламент (EО) № 388/2006 на Съвета (10)) обаче минималните цели на съответните планове за възстановяване и управление са постигнати и, поради това е целесъобразно да се следват научните становища, така че - в зависимост от случая - ОДУ да бъде изравнен с равнищата на максималния устойчив улов или запазен на тези равнища.
(10)
За запасите, за които няма достатъчни или надеждни данни, позволяващи изготвянето на приблизителни оценки на размера, мерките за управление и равнищата на ОДУ следва да се придържат към подхода на предпазливост при управлението на рибарството, определен в член 4, параграф 1, точка 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, като се вземат предвид специфичните за запасите фактори и по-конкретно наличната информация относно тенденциите в развитието на запасите и съображенията, свързани със смесения характер на риболова.
(11)
С Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета (11) бяха въведени допълнителни условия за годишното управление на ОДУ, включително разпоредбите за гъвкавост съгласно членове 3 и 4 за запасите, по отношение на които се прилагат съответно предпазни и аналитични ОДУ. Съгласно член 2 от посочения регламент при определяне на ОДУ Съветът решава за кои запаси не се прилагат членове 3 и 4, по-специално въз основа на биологичното състояние на запасите. Неотдавна бе въведен механизъм за гъвкавост за целия улов, спрямо който се прилага задължението за разтоварване съгласно член 15, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. Поради това, с цел да се избегне прекомерната гъвкавост, която би компрометирала постигането на определените в общата политика в областта на рибарството природозащитни цели, и да се предотврати отрицателното въздействие върху биологичното състояние на запасите, членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 847/96 могат да се прилагат за ОДУ само когато държавите членки не използват възможността за гъвкавост по отношение на квотите в две последователни години, предвидена в член 15, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(12)
В съответствие с резултата от консултациите между Съюза и Норвегия, Съюзът може да разреши увеличение на риболова на северна скарида в зона IIIа за кораби на Съюза до 10 % от предоставената на Съюза квота, при условие че всички използвани количества над предоставената на Съюза квота бъдат приспаднати от квотата му за 2015 г. Уместно е да се даде възможност за такава гъвкавост при определянето на тези риболовни възможности, за да се осигурят равнопоставени условия за корабите на Съюза като се разреши на заинтересованите държави членки да изберат използването на гъвкава квота. Поради това Регламент (ЕС) № 43/2014 следва да бъде съответно изменен.
(13)
Когато даден ОДУ, свързан с определен запас, е предоставен само на една държава членка, е целесъобразно - в съответствие с член 2, параграф 1 от Договора - тя да бъде оправомощена да определи равнището на този ОДУ. Следва да се предвидят разпоредби, гарантиращи, че при определяне на равнището на ОДУ въпросната държава членка действа по начин, който напълно съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството.
(14)
Необходимо е да се определят тавани на риболовното усилие за 2015 г. в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 2166/2005, член 5 от Регламент (ЕО) № 509/2007, член 9 от Регламент (ЕО) № 676/2007, членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 1342/2008 и членове 5 и 9 от Регламент (ЕО) № 302/2009, като се вземе предвид Регламент (ЕО) № 754/2009 на Съвета (12).
(15)
Предвид най-новите научни становища на Международния съвет за изследване на морето (ICES) и в съответствие с международните ангажименти в рамките на Конвенцията за риболов в североизточната част на Атлантическия океан (NEAFC) е необходимо да се ограничи риболовното усилие за някои дълбоководни видове.
(16)
При определени видове, като например някои видове акули, дори ограничените риболовни дейности биха довели до сериозна опасност за тяхното опазване. Поради това възможностите за риболов за такива видове следва да бъдат напълно ограничени чрез обща забрана за техния риболов.
(17)
На 11-ото заседание на Конференцията на страните по Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни, проведено в Кито от 3 до 9 ноември 2014 г., редица видове бяха добавени в списъците на защитените видове от Допълнения I и II към Конвенцията, с действие от 8 февруари 2015 г. Поради това е целесъобразно да се предвиди защита за тези видове във връзка с кораби на Съюза, които извършват риболов във всички води, и кораби, които не са на Съюза, но извършват риболов във води на Съюза.
(18)
Използването на определените в настоящия регламент възможности за риболов, предоставени на корабите на Съюза, е уредено с Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (13) и по-специално с членове 33 и 34 от него, които се отнасят до записването на улова и риболовното усилие и съобщаването на данни относно изчерпването на възможностите за риболов. Във връзка с това е необходимо да се определят кодовете, които да бъдат използвани от държавите членки, когато изпращат до Комисията данни, свързани с разтоварването на запаси, от обхвата на настоящия регламент.
(19)
За определени равнища на ОДУ следва да се позволи на държавите членки да разпределят допълнителни количества за корабите, участващи в опити за напълно документиран риболов. Целта на тези опити е да се изпита система за квоти за улов при някои видове риболов, спрямо които все още не се прилага задължението за разтоварване съгласно Регламент (ЕС) № 1380/2013, т.е. система, при която целият улов следва да се разтовари и приспадне от квотите с цел да се избегне изхвърлянето на улов и свързаното с него разхищение на иначе годни рибни ресурси. Неконтролираното изхвърляне на риба е заплаха за дългосрочната устойчивост на рибните ресурси като обществено благо, а оттам - и за целите на общата политика в областта на рибарството. От друга страна, по своята същност системите за квоти за улов представляват стимул за рибарите да оптимизират селективния характер на улова при извършваните от тях дейности. С цел наблюдение на спазването на условията, на които подлежат опитите за напълно документиран риболов, държавите членки следва да осигурят подробна и точна документация за всички риболовни рейсове и подходящ капацитет и средства, като например наблюдатели, вътрешна система за видеонаблюдение (CCTV) и други. При това държавите-членки следва да спазват принципа на ефективност и пропорционалност. При използването на CCTV системи следва да се спазват изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14).
(20)
За да се гарантира, че опитите за напълно документиран риболов могат да доведат до реална оценка на потенциала на системите за квоти за улов да контролират абсолютната смъртност от риболов на засегнатите запаси, е необходимо всички риби, уловени при тези опити, включително тези с размер под минималния за разтоварване, да се приспаднат от общото разпределено количество, предназначено за участващия кораб, и риболовните операции да се прекратят, след като въпросният кораб изчерпи напълно това общо разпределено количество. Целесъобразно е също така да се разреши прехвърлянето на разпределени количества между кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов, и неучастващи кораби, ако може да бъде доказано, че изхвърленият улов от неучастващите кораби не се увеличава.
(21)
Съгласно становището на ICES е целесъобразно да се запази специалната система за управление на запасите от пясъчница във водите на Съюза от участъци IIa и IIIа на ICES и подзона IV на ICES. Тъй като научното становище на ICES се очаква едва през февруари 2015 г., е уместно ОДУ и квотите временно да се определят на нулево равнище до публикуването на това становище.
(22)
За да се гарантира пълноценно оползотворяване на възможностите за риболов, е уместно да се позволи прилагането на гъвкав режим между някои зони на ОДУ, когато става дума за един и същи биологичен запас.
(23)
В съответствие с процедурата, предвидена в споразуменията или протоколите за отношенията в областта на рибарството с Норвегия (15) и Фарьорските острови (16), Съюзът проведе консултации с тези партньори във връзка с риболовните права. В съответствие с процедурата, предвидена в споразумението и протокола в областта на рибарството с Гренландия (17), Съвместният комитет определи равнището на риболовните възможности, налични за Съюза във водите на Гренландия за 2015 г. Необходимо е следователно тези риболовни възможности да бъдат включени в настоящия регламент.
(24)
На годишното си заседание през 2014 г. NEAFC прие мярка за опазване по отношение на запаса от морски костур в морето Ирмингер, като определи ОДУ и квотите за 2015 г. за договарящите страни, включително за Съюза. Освен това консултациите между крайбрежните държави - страни по NEAFC, ще продължат и през 2015 г. относно възможностите за риболов на атлантическо-скандинавска херинга за същата година. Поради това е уместно да се определят временни ограничения на улова на атлантическо-скандинавска херинга, като процент от квотата на Съюза за 2014 г., в очакване на преразглеждане вследствие на резултата от консултациите между крайбрежните държави - страни по NEAFC.
(25)
На годишното си заседание през 2014 г. NEAFC не прие мярка за опазване по отношение на запаса от морски костур в международни води от подзони I и II на ICES, като определи ОДУ и квотите за договарящите страни. Консултациите относно риболовните възможности за запаса от морски костур ще продължат през 2015 г. Тъй като риболовът се извършва през втората половина на годината, ограниченията на улова за този запас ще бъдат определени през 2015 г., като се вземе предвид резултатът от консултациите между крайбрежните държави - страни по NEAFC.
(26)
На годишното си заседание през 2014 г. Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) прие увеличение на ОДУ и квотите за червен тон за период от три години и потвърди ОДУ и квотите за северноатлантическа риба меч, южноатлантическа риба меч, южноатлантически бял тон и северноатлатнтически бял тон на сегашните равнища за периода 2015-2016 г. Освен това, какъвто е вече случаят със запасите от червен тон, уместно е уловът от любителски и спортен риболов на всички останали запаси по ICCAT, включени в Приложение ID, също да бъде подложен на ограничения на улова, приети от тази организация с цел да се гарантира, че Съюзът не надхвърля своите квоти. Всички тези мерки следва да бъдат въведени в правото на Съюза.
(27)
На годишното си заседание през 2014 г. страните по Комисията за опазване на антарктическите живи морски ресурси (CCAMLR) приеха ограничения на улова както за целевите видове, така и за прилова, включително квота за прилова за периода 2015-2016 г. за някои видове проучвателен риболов в подзона 88.2. Оползотворяването на тази квота за 2015 г. следва да бъде взето предвид при определянето на възможностите за риболов за 2016 г.
(28)
На годишното си заседание през 2014 г. Комисията по рибата тон в Индийския океан (IOTC) не измени въведените мерки за опазване и управление. Необходимо е обаче да се определят ограничения на капацитета в Приложение VI към настоящия регламент, като се вземе предвид включването на Майот като най-отдалечен регион в Приложение II към Регламент (ЕС) № 1380/2013, изменен с Регламент (ЕС) № 1385/2013 (18) на Съвета.
(29)
Третото годишно заседание на Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан (SPFO) ще се проведе през февруари 2015 г. До провеждането на такова годишно заседание е уместно настоящите мерки в зоната на Конвенцията SPFO да останат временно в сила. Независимо от това не следва да може да се извършва целеви риболов на запаса от сафрид преди определянето на ОДУ в резултат от посоченото годишно заседание.
(30)
На своето 87-о годишно заседание през 2014 г. Междуамериканската комисия за тропическа риба тон (IATTC) запази мерките за опазване на албакора, големоокия тон и ивичестия тон. Също така IATTC запази резолюцията си относно опазването на дългокрилата акула. Въвеждането на тези мерки в правото на Съюза следва да продължава.
(31)
На годишното си заседание през 2014 г. Организацията за риболова в Югоизточния Атлантически океан (SEAFO) прие препоръка за нов двугодишен ОДУ за запасите от берикс, атлантически големоглав и пелагична лъчеперка от вида Histiopterus typus, като съществуващите ОДУ за патагонски кликач и западноафрикански джерион останаха в сила. Приложимите понастоящем мерки относно разпределянето на риболовни възможности, приети от SEAFO, следва да се въведат в правото на Съюза.
(32)
На 9-ото си годишно заседание Комисията за риболова в Западния и Централния Тихи океан (WCPFC) прие мярка за опазване и управление за защита на китовата акула от риболовни операции на оборудвани с мрежи гъргър кораби. На 10-ото си годишно заседание WCPFC прие ограничения на улова за риболов с парагади на големоок тон. На 11-ото си годишно заседание през 2014 г. WCPFC не промени мерките си по отношение на риболовните възможности, приети през 2013 г. Всички тези мерки следва да се въведат в правото на Съюза.
(33)
На годишното си заседание през 2013 г. страните по Конвенцията за опазване и управление на запасите от сайда в централната част на Берингово море не промениха мерките си по отношение на възможностите за риболов. Тези мерки следва да се въведат в правото на Съюза.
(34)
На своето 36-о годишно заседание през 2014 г. Организацията за риболова в северозападната част на Атлантическия океан (NAFO) прие редица възможности за риболов за 2015 г. за някои запаси в подзони 1-4 от зоната на Конвенцията NAFO. В този контекст NAFO прие мораториум върху улова на скариди в участък 3L, увеличи ОДУ за морски костур в участък 3M (с цел да обхване прилова на някои видове) и възобнови риболова на червена писия в участък 3NO.
(35)
В края на годината съответните регионални организации за управление на рибарството (РОУР) приемат определени международни мерки, които създават или ограничават възможностите за риболов за Съюза и които стават приложими преди влизането в сила на настоящия регламент. Поради това е необходимо разпоредбите за въвеждане на тези мерки в правото на Съюза да се прилагат с обратно действие. По-конкретно, тъй като риболовният сезон в зоната на Конвенцията CCAMLR продължава от 1 декември до 30 ноември - поради което някои възможности за риболов или забрани в зоната на Конвенцията CCAMLR са определени за период, започващ на 1 декември 2014 г. - е целесъобразно съответните разпоредби на настоящия регламент да се прилагат от тази дата. Това прилагане с обратно действие няма да засегне принципа на основателните очаквания, тъй като на членовете на CCAMLR е забранено да ловят риба в зоната на Конвенцията CCAMLR без разрешение.
(36)
В съответствие с декларацията на Съюза, отправена към Боливарската република Венецуела, относно предоставянето на възможности за риболов във водите на Съюза на риболовни кораби, плаващи под знамето на Боливарска република Венецуела в изключителната икономическа зона край брега на Френска Гвиана (19), е необходимо да се определят възможностите за улов на снапери във води на Съюза, които се предоставят на Венецуела.
(37)
За да се осигурят еднакви условия за разрешаване на отделните държави членки да се ползват от системата за управление на разпределеното им риболовното усилие в съответствие със схемата за киловатдни, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия.
(38)
За да се осигурят уеднаквени условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия, свързани с разпределянето на допълнителни дни в морето за окончателно преустановяване на риболовните дейности или за засилено присъствие на научни наблюдатели, както и със създаване на таблични формати за събиране и предаване на информацията, отнасяща се до прехвърляне на дни в морето между риболовни кораби под знамето на дадена държава членка. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 (20) на Европейския парламент и на Съвета.
(39)
За да се избегне прекъсването на риболовните дейности и да се гарантира поминъкът на рибарите в ЕС, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г. с изключение на разпоредбите относно ограниченията на риболовното усилие, които следва да се прилагат от 1 февруари 2015 г., и някои разпоредби в определени региони, за които следва да се предвиди специална дата на прилагане. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му.
(40)
Възможностите за риболов следва да се използват в пълно съответствие с приложимото право на Съюза,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се определят наличните възможности за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси във водите на Съюза и за корабите на Съюза в някои води извън Съюза.
2. Възможностите за риболов, посочени в параграф 1, включват:
а)
ограниченията на улова за 2015 г. и - в случаите, когато това е предвидено в настоящия регламент - за 2016 г.;
б)
ограниченията на риболовното усилие за периода от 1 февруари 2015 г. до 31 януари 2016 г., с изключение на случаите, когато в членове 9, 29 и 31 са установени други периоди на ограничение на риболовното усилие;
в)
възможностите за риболов за периода от 1 декември 2014 г. до 30 ноември 2015 г. за някои запаси в зоната на Конвенцията CCAMLR;
г)
възможностите за риболов за определени запаси в зоната на Конвенцията IATTC, посочени в член 32, за периодите през 2015 г. и 2016 г., посочени в същата разпоредба.
Член 2
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага за следните кораби:
а)
кораби на Съюза;
б)
кораби на трети държави във водите на Съюза.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на Съюза“ означава риболовен кораб на Съюза съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 5 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
б)
„кораб на трета държава“ означава риболовен кораб съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 4 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, плаващ под знамето на трета държава и регистриран в нея;
в)
„води на Съюза“ означава водите на Съюза съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
г)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава;
д)
„запас“ означава запасът съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 14 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
е)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава:
i)
при видовете риболов, спрямо които се прилага задължението за разтоварване съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 - количеството от всеки запас, което може да се улови всяка година;
ii)
при всички други видове риболов - количеството от всеки запас, което може да се разтовари всяка година;
ж)
„квота“ означава част от ОДУ, предоставена на Съюза, на държава членка или на трета държава;
з)
„аналитична оценка“ означава количествена оценка на тенденциите за даден запас въз основа на данни за биологията и експлоатацията на запаса, за които научен преглед е посочил, че са с достатъчно добро качество за осигуряване на научно становище относно вариантите за бъдещ улов;
и)
„подход на предпазливост при управлението на рибарството“ означава подходът за предпазливост при управлението на рибарството съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
й)
„размер на окото“ означава размерът на окото на риболовните мрежи, определен в съответствие с Регламент (ЕО) № 517/2008 на Комисията (21);
к)
„регистър на риболовния флот на Съюза“ означава регистърът, създаден от Комисията в съответствие с член 24, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
л)
„риболовен дневник“ означава дневникът, посочен в член 14 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 4
Риболовни зони
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зони:
а)
„зони на ICES (Международен съвет за изследване на морето)“ означава географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 (22);
б)
„Скагерак“ означава географската зона, която на запад е ограничена от линията, прекарана от фара Hanstholm до фара Lindesnes, на юг - от линията, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, а от тази точка - до най-близката точка на шведския бряг;
в)
„Категат“ означава географската зона, която на север е ограничена от линията, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка - до най-близката точка на шведския бряг, а на юг - от линията, прекарана от Hasenøre до Gnibens Spids, от Korshage до Spodsbjerg и от Gilbjerg Hoved до Kullen;
г)
„функционална единица 16 на подзона VII на ICES“ означава географската зона, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
-
53° 30′ с.ш. 15° 00′ з.д.,
-
53° 30′ с.ш. 11° 00′ з.д.,
-
51° 30′ с.ш. 11° 00′ з.д.,
-
51° 30′ с.ш. 13° 00′ з.д.,
-
51° 00′ с.ш. 13° 00′ з.д.,
-
51° 00′ с.ш. 15° 00′ з.д.,
-
53° 30′ с.ш. 15° 00′ з.д.
д)
„функционална единица 26 на подзона IХа на ICES“ означава географската зона, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
-
43° 00′ с.ш. 8° 00′ з.д.,
-
43° 00′ с.ш. 10° 00′ з.д.,
-
42° 00′ с.ш. 10° 00′ з.д.,
-
42° 00′ с.ш. 8° 00′ з.д.;
е)
„функционална единица 27 на подзона IХа на ICES“ означава географската зона, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
-
42°00′ с.ш. 8° 00′ з.д.,
-
42°00′ с.ш. 10° 00′ з.д.,
-
38°30′ с.ш. 10° 00′ з.д.,
-
38°30′ с.ш. 9° 00′ з.д.,
-
40°00′ с.ш. 9° 00′ з.д.,
-
40°00′ с.ш. 8° 00′ з.д.;
ж)
„залив на Кадис“ означава географският район на участък IXa на ICES, разположен на изток от 7° 23′ 48″ з.д.;
з)
„зони на CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан)“ означава географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 на Европейския парламент и на Съвета (23);
и)
„зони на NAFO (Организация за риболова в северозападната част на Атлантическия океан)“ означава географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 217/2009 на Европейския парламент и на Съвета (24);
й)
„зона на Конвенцията SEAFO (Организация за риболова в Югоизточния Атлантически океан)“ означава географската зона, определена в Конвенцията за опазване и управление на рибните ресурси в Югоизточния Атлантически океан (25);
к)
„зона на Конвенцията ICCAT (Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан)“ означава географската зона, определена в Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (26);
л)
„зона на Конвенцията CCAMLR (Комисия за опазване на антарктическите живи морски ресурси)“ означава географската зона, определена в член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 601/2004 (27);
м)
„зона на Конвенцията IATTC (Междуамериканска комисия за тропическа риба тон)“ означава географската зона, определена в Конвенцията за укрепване на Междуамериканската комисия за тропическа риба тон, създадена от Конвенцията между Съединените американски щати и Република Коста Рика от 1949 г. („Конвенцията от Антигуа“) (28);
н)
„зона на Конвенцията IOTC (Комисия по рибата тон в Индийския океан)“ означава географската зона, определена в Споразумението за създаване на Комисия по рибата тон в Индийския океан (29);
о)
„зона на Конвенцията SPRFMO (Регионална организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан)“ означава географската зона на откритото море на юг от 10° с.ш., на север от зоната на Конвенцията CCAMLR, на изток от зоната на Конвенцията SIOFA, определена в Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (30) и на запад от зоните под юрисдикцията на южноамериканските държави по отношение на рибарството;
п)
„зона на Конвенцията WCPFC (Комисия за опазването и управлението на далекомигриращите рибни запаси в Западния и Централния Тихи океан)“ означава географската зона, определена в Конвенцията за опазването и управлението на далекомигриращите рибни запаси в Западния и Централния Тихи океан (31);
р)
„открити води на Берингово море“ означава географската зона на откритите води на Берингово море на повече от 200 морски мили от изходните линии, от които се измерва ширината на териториалните води на крайбрежните държави около Берингово море;
с)
„зона на припокриване между IATTC и WCPFC“ означава географската зона, определена от следните граници:
-
150° з.д.,
-
130° з.д.,
-
4° ю.ш.,
-
50° ю.ш.
ДЯЛ II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ ЗА КОРАБИ НА СЪЮЗА
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 5
ОДУ и разпределение
1. ОДУ за корабите на Съюза във водите на Съюза или в определени води извън Съюза и разпределението на този ОДУ между държавите членки, както и условията, функционално свързани с него, според случая, са определени в приложение I.
2. На корабите на Съюза се разрешава улов в рамките на ОДУ, определен в приложение I, във водите под юрисдикцията на Фарьорските острови, Гренландия, Исландия и Норвегия относно риболовните дейности и в риболовната зона около Jan Mayen при условието, определено в член 19 и в приложение III към настоящия регламент и в Регламент (ЕО) № 1006/2008 (32) и разпоредбите за прилагането му.
3. За целите на специалното условие, предвидено в приложение IA за запасите от пясъчница във водите на ЕС от зони IIa, IIIa и IV, се прилагат зоните за управление, определени в приложение IIГ.
Член 6
ОДУ, определян от държавите членки
1. ОДУ за някои рибни запаси се определя от съответната държава членка. Тези запаси са посочени в приложение I.
2. За ОДУ, определян от дадена държава членка, се прилагат следните условия:
а)
той отговаря на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството и по-специално на принципа на устойчива експлоатация на запасите; и
б)
води до:
i)
експлоатация на запаса, която съответства на максималния устойчив улов, считано от 2015 г. нататък, ако са налице аналитични оценки с възможно най-висока степен на вероятност;
ii)
експлоатация на запаса, която съответства на подхода на предпазливост при управлението на рибарството, ако аналитичните оценки не са налице или са непълни.
3. До 15 март 2015 г. всяка заинтересована държава членка предоставя на Комисията следната информация:
а)
приетия ОДУ;
б)
данните, събрани и оценени от съответната държава членка, на които се основава приетият ОДУ;
в)
данни за това, до каква степен приетият ОДУ е в съответствие с параграф 2.
Член 7
Условия за разтоварване на суша на улова и прилова
1. Задължението за разтоварване на сушата съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 („задължение за разтоварване“) се прилага спрямо рибата от запасите, за които е определен ОДУ, уловена при посочените в член 15, параграф 1, буква а) от същия регламент видове риболов.
2. Рибата от други запаси, за които е определен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва единствено ако:
а)
уловът е извършен от кораби под знамето на държава членка, която има квота, и тази квота не е изчерпана; или
б)
уловът представлява част от квота на Съюза, която не е била разпределена по квоти между държавите членки, и тази квота на Съюза не е изчерпана.
3. Запасите от нецелеви видове в рамките на безопасните биологични граници, посочени в член 15, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, са изброени в приложение I с оглед на дерогацията от задължението за отчитане на улова спрямо съответните квоти, предвидено в същия член.
Член 8
Ограничения на риболовното усилие
За посочените в член 1, параграф 2, буква б) периоди се прилагат следните мерки, свързани с риболовното усилие:
а)
приложение IIA по отношение на управлението на някои запаси от атлантическа треска, морски език и морска писия в Категат, Скагерак, частта от участък IIIа на ICES, която не попада в Скагерак и Категат, подзона IV на ICES, участъци VIa, VIIa и VIId на ICES и водите на Съюза от участъци IIa и Vb на ICES;
б)
приложение IIБ по отношение на възстановяването на запасите от мерлуза и норвежки омар в участъци VIIIc и IXa на ICES, с изключение на залива на Кадис;
в)
приложение IIВ по отношение на управлението на запасите от морски език в участък VIIe на ICES.
Член 9
Ограничения на улова и усилието за дълбоководния риболов
1. По отношение на черната писия се прилага член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2347/2002 (33), с който се установява изискване за притежаване на разрешение за дълбоководен риболов. По отношение на улова, задържането на борда, трансбордирането и разтоварването на черна писия се прилагат условията, посочени в същия член.
2. Държавите членки гарантират, че равнищата на риболовно усилие за 2015 г., измерени в киловатдни отсъствие от пристанището на кораби с разрешение за дълбоководен риболов съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2347/2002, не надвишат 65 % от средногодишното риболовно усилие на корабите на съответната държава членка през 2003 г. при рейсове, за които корабите са имали разрешения за дълбоководен риболов или са ловили дълбоководните видове, посочени в приложения I и II към същия регламент. Настоящият параграф се прилага само за риболовни рейсове, при които са били уловени над 100 kg дълбоководни видове, различни от атлантическа аргентина.
Член 10
Специални разпоредби относно разпределянето на възможностите за риболов
1. Установеното с настоящия регламент разпределяне на възможностите за риболов между държавите членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените съгласно член 16, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
б)
приспаданията и преразпределенията съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009;
в)
преразпределенията съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008;
г)
допълнителните разтоварвания, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 и член 15, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
д)
удържаните количества съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96 и член 15, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
е)
приспаданията съгласно членове 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009;
ж)
прехвърлянето и размяната на квоти съгласно член 19 от настоящия регламент;
з)
разпределянето на допълнителни количества съгласно член 14 от настоящия регламент.
2. Освен в случаите, когато в приложение I към настоящия регламент е посочено друго, член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които е предвиден предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от същия регламент - за запасите, по отношение на които е предвиден аналитичен ОДУ. Членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 847/96 не се прилагат когато държава членка използва възможността за гъвкавост по отношение на квотите в две последователни години, предвидена в член 15, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
Член 11
Закрити риболовни сезони
1. В периода от 1 май до 31 май 2015 г. се забранява риболовът или задържането на борда на всеки от следните видове в Porcupine Bank: атлантическа треска, мегрим, морски дявол, пикша, меджид, мерлуза, норвежки омар, морска писия, сребриста сайда, сайда, морски лисици, обикновен морски език, менек, синя молва, молва и черноморска бодлива акула.
За целите на настоящия параграф Porcupine Bank обхваща географската зона, ограничена от лаксодромите, последователно съединяващи следните точки:
Точка
Географска ширина
Географска дължина
1
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
2
52° 40′ с.ш.
12° 30′ з.д.
3
52° 47′ с.ш.
12° 39,600′ з.д.
4
52° 47′ с.ш.
12° 56′ з.д.
5
52° 13,5′ с.ш.
13° 53,830′ з.д.
6
51° 22′ с.ш.
14° 24′ з.д.
7
51° 22′ с.ш.
14° 03′ з.д.
8
52° 10′ с.ш.
13° 25′ з.д.
9
52° 32′ с.ш.
13° 07,500′ з.д.
10
52° 43′ с.ш.
12° 55′ з.д.
11
52° 43′ с.ш.
12° 43′ з.д.
12
52° 38,800′ с.ш.
12° 37′ з.д.
13
52° 27′ с.ш.
12° 23′ з.д.
14
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
Чрез дерогация от първа алинея се разрешава транзитното преминаване през Porcupine Bank с посочените в този параграф видове на борда в съответствие с член 50, параграфи 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. В периодите от 1 януари до 31 март 2015 г. и от 1 август до 31 декември 2015 г. се забранява стопанският риболов на пясъчница с дънен трал, гриб или сходни теглени уреди с размер на окото под 16 mm в участъци IIa и IIIa на ICES и в подзона IV на ICES.
Забраната, посочена в първа алинея, се прилага и за кораби на трети държави, притежаващи разрешение за риболов на пясъчница във водите на Съюза от подзона IV на ICES.
Член 12
Забрани
1. На корабите на Съюза се забранява да ловят, да задържат на борда, да трансбордират или да разтоварват следните видове:
а)
бодлив скат (Amblyraja radiata) във водите на Съюза от участъци IIa, IIIa и VIId на ICES и подзона IV на ICES;
б)
следните видове риба трион във всички води:
i)
риба трион от вида Anoxypristis cuspidatа;
ii)
риба трион от вида Pristis clavata;
iii)
дребнозъба риба трион (Pristis pectinata);
iv)
риба трион (Pristis pristis);
v)
риба трион от вида Pristis zijsron;
в)
гигантска акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във всички води;
г)
обикновен скат (Dipturus batis), съчетание от видовете Dipturus cf. flossada и Dipturus cf. intermedia във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
д)
австралийска акула (Galeorhinus galeus), при улов с парагади във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзона IV на ICES, както и във водите на Съюза и в международни води от подзони I, V, VI, VII, VIII, XII и XIV на ICES;
е)
гладка светеща акула (Etmopterus pusillus) във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзона IV на ICES, както и във водите на Съюза и в международни води от подзони I, V, VI, VII, VIII, XII и XIV на ICES;
ж)
черна акула (Dalatias licha), птицеклюна акула (Deania calcea), сива късошипа акула (Centrophorus squamosus), голяма светеща акула (Etmopterus princeps) и португалска котешка акула (Centroscymnus coelolepis) във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзона IV на ICES, както и във водите на Съюза и в международни води от подзони I и XIV на ICES;
з)
селдова акула (Lamna nasus) във всички води;
и)
манта от вида Мanta alfredi във всички води;
й)
манта (морски дявол) (Мanta birostris) във всички води;
к)
следните видове манта (Mobula rays) във всички води:
i)
манта (Mobula mobular);
ii)
манта от вида Mobula rochebrunei;
iii)
манта от вида Mobula japanica;
iv)
манта от вида Mobula thurstoni;
v)
манта от вида Mobula eregoodootenkee;
vi)
манта от вида Mobula munkiana;
vii)
манта от вида Mobula tarapacana;
viii)
манта от вида Mobula kuhlii;
ix)
манта от вида Mobula hypostoma;
л)
морска лисица (Raja clavata) във водите на Съюза от участък IIIa на ICES;
м)
норвежки скат (Raja (Dipturus) nidarosiensis) във водите на Съюза от участъци VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh и VIIk на ICES;
н)
вълнист скат (Raja undulata) във водите на Съюза от подзони VI и X на ICES и бял скат (Raja alba) във водите на Съюза от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
о)
риба китара (Rhinobatidae) във водите на Съюза от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES;
п)
морски ангел (Squatina squatina) във водите на Съюза.
2. Когато са уловени случайно, видовете по параграф 1 не се нараняват. Екземплярите незабавно се пускат обратно в морето.
Член 13
Предаване на данни
Когато държавите членки изпращат на Комисията данни относно разтоварването на количествата уловени запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
ГЛАВА II
Разпределение на допълнителни количества за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов
Член 14
Разпределяне на допълнителни количества
1. Дадена държава членка може да разпредели допълнителни количества от определени запаси за плаващите под нейното знаме кораби, които участват в опити за напълно документиран риболов. Запасите са посочени в приложение I.
2. Разпределянето на допълнителни количества по параграф 1 не може да надвишава общото ограничение, определено в приложение I като процент от квотата, предоставена на съответната държава членка.
Член 15
Условия за разпределяне на допълнителни количества
1. По отношение на разпределянето на допълнителни количества, посочено в член 14, се прилагат следните условия:
а)
държавите членки осигуряват подробна и точна документация за всички риболовни рейсове и подходящ капацитет и средства, като например наблюдатели, вътрешна система за видеонаблюдение (CCTV) и други. При това държавите членки спазват принципа на ефективност и пропорционалност;
б)
разпределянето на допълнителни количества за отделен кораб, участващ в опити за напълно документиран риболов, не превишава никое от следните ограничения:
i)
75 % от изхвърлянето на улов от запаса, по приблизителна оценка на съответната държава членка за вида кораби, към който принадлежи отделният кораб, получил допълнителни количества;
ii)
30 % от индивидуално разпределеното количество, което корабът е получил преди участието си в опитите;
в)
целият извършен от кораба улов на запаса, от който са разпределени допълнителни количества - включително рибата, която е под определения в приложение XII към Регламент (ЕО) № 850/98 (34) минимален размер за разтоварване на сушата- се приспада от индивидуално разпределеното количество на кораба, получено от всяко разпределяне на допълнителни количества по член 14 от настоящия Регламент;
г)
щом корабът напълно изчерпи индивидуално разпределеното количество от всеки запас, за който са му предоставени допълнително разпределени квоти, той е длъжен да прекрати всяка риболовна дейност в зоната на съответния ОДУ;
д)
за запасите, за които може да се приложи настоящият член, държавите членки могат да позволят прехвърляне на индивидуално разпределени количества или на част от тях от кораби, неучастващи в опити за напълно документиран риболов, към кораби, които участват в такива опити, ако може да се докаже, че изхвърлянето на улов от неучастващите кораби не се увеличава.
2. Независимо от параграф 1, буква б), подточка i) дадена държава членка може по изключение да предостави на кораб под нейното знаме допълнително количество, превишаващо 75 % от очакваното изхвърляне на улов от запаса, извършвано от вида кораби, към които спада отделният кораб, получил допълнителното количество, при условие че:
а)
степента на очакваното изхвърляне на улов за съответния вид кораби е по-малка от 10 %;
б)
включването на този вид кораби е важно, за да се оцени потенциалът на средствата за наблюдение, използвани в съответствие с член 15, параграф 1, буква а);
в)
не е надвишено общото ограничение от 75 % от очакваното изхвърляне на улов от запаса, извършено от всички кораби, участващи в опитите.
3. Преди да разпредели допълнителните количества по член 14, съответната държава членка изпраща на Комисията следната информация:
а)
списък на корабите под нейното знаме, които участват в опити за напълно документиран риболов;
б)
спецификациите на инсталираното на борда на тези кораби електронно оборудване за наблюдение от разстояние;
в)
капацитета, вида и спецификацията на уредите, използвани от корабите;
г)
приблизителна оценка на количествата изхвърлен улов за всеки вид кораби, участващи в опитите;
д)
количеството на извършения през 2014 г. улов на запаса, за който се прилага съответният ОДУ, от участващите в опитите кораби.
Член 16
Обработване на лични данни
Доколкото записите, получени в съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от настоящия Регламент, включват обработването на лични данни по смисъла на Директива 95/46/ЕО, при обработването на тези данни се прилага посочената директива.
Член 17
Оттегляне на допълнително разпределено количество
Когато държава членка установи, че участващ в опити за напълно документиран риболов кораб, не спазва определените в параграф 15 условия, тя оттегля допълнително разпределеното количество, предоставено на този кораб, и го изключва от участие в тези опити за оставащата част от 2015 г.
Член 18
Научен преглед на оценките относно изхвърлянето на улов
Комисията може да поиска от всяка държава членка, която се възползва от настоящата глава, да представи своята оценка относно изхвърлянето на улов по видове кораби за преглед от научен консултативен орган, за да се наблюдава прилагането на изискването, определено в член 15, параграф 1, буква б), подточка i). При липса на оценка, потвърждаваща наличието на такова изхвърляне на улов, съответната държава членка предприема всички подходящи мерки, за да осигури спазването на посоченото изискване, и уведомява Комисията за това.
ГЛАВА III
Разрешения за риболов във води на трети държави
Член 19
Разрешения за риболов
1. Максималният брой на разрешенията за риболов за кораби на Съюза, извършващи риболов във води на трета държава, е определен в приложение III.
2. Когато въз основа на член 16, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 една държава членка прехвърли квота на друга държава членка („замяна на квоти“) за риболовните зони, определени в приложение III към настоящия регламент, прехвърлянето включва съответно прехвърляне на разрешенията за риболов и Комисията се уведомява за това. Независимо от това общият брой разрешения за риболов за всяка риболовна зона, посочен в същото приложение, не може да бъде надвишен.
ГЛАВА IV
Възможности за риболов във води на регионални организации за управление на рибарството
Член 20
Прехвърляне и размяна на квоти
1. Когато, съгласно правилата на дадена регионална организация за управление на рибарството (РОУР), се разрешава прехвърляне или размяна на квоти между договарящите страни по РОУР, дадена държава членка („засегнатата държава членка“) може да проведе обсъждане с договаряща страна по РОУР и по целесъобразност да определи евентуалните рамки на предвиденото прехвърляне или размяна на квоти.
2. След получаване на уведомление от засегнатата държава членка Комисията може да одобри рамките на предвиденото прехвърляне или размяна на квоти, които държавата членка е обсъдила със съответната договаряща страна по РОУР. След това Комисията и съответната договаряща страна по РОУР своевременно се уведомяват взаимно за съгласието си да се обвържат с такова прехвърляне или размяна на квоти. Впоследствие Комисията уведомява секретариата на РОУР за договореното прехвърляне или размяна на квоти в съответствие с правилата на тази организация.
3. Комисията информира държавите членки за договореното прехвърляне или размяна на квоти.
4. Получените или прехвърлените на съответната договаряща страна по РОУР възможности за риболов по силата на това прехвърляне или размяна на квоти се считат за квоти, разпределени за съответната държава членка или приспаднати от отнасящото се за нея разпределяне, считано от момента, в който прехвърлянето или размяната на квоти влиза в действие съгласно условията на споразумението, постигнато със съответната договаряща страна по РОУР, или съгласно правилата на съответната РОУР, в зависимост от случая. Това разпределение не променя съществуващия механизъм за разпределяне на квотите за целите на разпределянето на възможностите за риболов между държавите членки в съответствие с принципа на относителна стабилност на риболовните дейности.
Раздел 1
Зона на конвенцията ICCAT
Член 21
Ограничения на капацитета за улов, отглеждане и угояване на червен тон
1. Броят на корабите с подхранка и корабите за тралене на Съюза с разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm в източната част на Атлантическия океан се ограничава, както е посочено в приложение IV, точка 1.
2. Броят на корабите на Съюза за крайбрежен непромишлен риболов с разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm в Средиземно море се ограничава, както е посочено в приложение IV, точка 2.
3. Броят на корабите на Съюза, които извършват риболов на червен тон в Адриатическо море с цел отглеждане и които имат разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm, се ограничава, както е посочено в приложение IV, точка 3.
4. Броят и общият капацитет в брутен тонаж на риболовните кораби с разрешение за извършване на риболов, задържане на борда, трансбордиране, транспортиране или разтоварване на сушата на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море се ограничава, както е посочено в приложение IV, точка 4.
5. Броят на капаните, използвани при риболова на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, се ограничава, както е посочено в приложение IV, точка 5.
6. Капацитетът за отглеждане и за угояване на червен тон и максималното количество уловен див червен тон, разпределено за рибните стопанства в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, се ограничават, както е посочено в приложение IV, точка 6.
Член 22
Любителски и спортен риболов
Когато е целесъобразно, държавите членки разпределят от своите квоти, определени в приложение IГ, специална квота за любителски и спортен риболов.
Член 23
Акули
1. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на сушата на части или цели трупове на големоока акула скитница (Alopias superciliosus) при всеки вид риболов.
2. Забранява се предприемането на целеви риболов на видовете акули скитници от род Alopias.
3. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на сушата на части или цели трупове на акули чук от сем. Sphyrnidae (с изключение на вида Sphyrna tiburo) във връзка с риболова в зоната на Конвенцията ICCAT.
4. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на сушата на части или цели трупове на дългокрила акула (Carcharhinus longimanus) при всеки вид риболов.
5. Забранява се задържането на борда на копринена акула (Carcharhinus falciformis) при всеки вид риболов.
Раздел 2
Зона на конвенцията CCAMLR
Член 24
Забрани и ограничения на улова
1. Забранява се целевият риболов на видовете, посочени в приложение V, част А, в зоните и през периодите, определени пак там.
2. ОДУ и ограниченията на прилова, посочени в приложение V, част Б, се прилагат за целите на проучвателния риболов в подзоните, определени пак там.
Член 25
Проучвателен риболов
1. През 2015 г. единствено държавите членки, които са членове на Комисията на CCAMLR, могат да участват в проучвателен риболов с парагади на кликач (Dissostichus spp.) в подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и в участъци 58.4.1, 58.4.2 и 58.4.3a извън зоните под национална юрисдикция. Ако такава държава членка възнамерява да участва в проучвателен риболов, тя уведомява секретариата на CCAMLR в съответствие с членове 7 и 7а от Регламент (ЕО) № 601/2004 и във всеки случай не по-късно от 1 юни 2015 г.
2. По отношение на подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и участъци 58.4.1, 58.4.2 и 58.4.3а, ОДУ и ограниченията на прилова за подзона и участък, и тяхното разпределение между малките изследователски единици (SSRU) в рамките на всяка подзона или участък, са определени в приложение V, част Б. Риболовът във всяка SSRU се прекратява, когато отчетеният улов достигне посочения ОДУ, като съответната SSRU се затваря за риболов за останалата част от риболовния сезон.
3. Риболовът се извършва във възможно най-голям географски и батиметричен обхват, за да се получи информацията, необходима за определяне на риболовния потенциал, и за да се избегне твърде голямата концентрация на улов и риболовно усилие. Независимо от това риболовът в подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и в участъци 58.4.1, 58.4.2 и 58.4.3a, се забранява на дълбочина, по-малка от 550 m.
Член 26
Улов на крил през риболовен сезон 2015-2016 г.
1. Единствено държавите членки, които са членове на Комисията на CCAMLR, могат да извършват улов на крил (Euphausia superba) в зоната на Конвенцията CCAMLR през риболовния сезон 2015-2016 г. Ако такава държава членка възнамерява да извършва улов на крил в зоната на Конвенцията CCAMLR, в срок до 1 май 2015 г. тя уведомява Комисията за това свое намерение, като използва образеца, посочен приложение V, част В към настоящия регламент. Въз основа на предоставената от държавите членки информация Комисията представя уведомленията на секретариата на CCAMLR не по-късно от 30 май 2015 г.
2. Уведомлението, посочено в параграф 1 от настоящия член, включва предвидената в член 3 от Регламент (ЕО) № 601/2004 информация за всеки кораб, за който ще бъде издадено разрешение от държавата членка да участва в улова на крил.
3. Държава членка, която възнамерява да извършва риболов на крил в зоната на Конвенцията CCAMLR, уведомява относно намерението си за такъв риболов единствено по отношение на получилите разрешение кораби, плаващи под нейно знаме към момента на уведомяването или плаващи под знамето на друг член на CCAMLR, за които се очаква в момента на осъществяването на риболовната дейност да плават под знамето на тази държава членка.
4. Държавите членки имат право да разрешат участие в улов на крил на кораб, различен от тези, за които е уведомен секретариатът на CCAMLR в съответствие с параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, ако някой кораб, който има издадено разрешение, не може да участва поради основателни причини, свързани с експлоатацията му, или поради непреодолима сила. При такива обстоятелства съответните държави членки незабавно информират секретариата на CCAMLR и Комисията, като предоставят:
а)
всички данни на предвидения за заместване кораб (или кораби), включително информацията, посочена в член 3 от Регламент (ЕО) № 601/2004;
б)
изчерпателно описание на причините, обосноваващи заместването, както и всякакви съответни доказателства или препратки в подкрепа на това действие.
5. Държавите членки не разрешават на кораб, включен в някой от списъците на кораби на CCAMLR, извършвали незаконен, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов, да участва в улова на крил.
Раздел 3
Зона на конвенцията IOTC
Член 27
Ограничения на риболовния капацитет на корабите, осъществяващи риболов в зоната на Конвенцията IOTC
1. Максималният брой кораби на Съюза, извършващи улов на тропически видове риба тон в зоната на Конвенцията IOTC, и съответният капацитет в брутен тонаж са равни на определените в приложение VI, точка 1.
2. Максималният брой кораби на Съюза, извършващи улов на риба меч (Xiphias gladius) и бял тон (Thunnus alalunga) в зоната на Конвенцията IOTC, и съответният капацитет в брутен тонаж са равни на определените в приложение VI, точка 2.
3. Държавите членки могат да преразпределят корабите, определени да извършват един от двата вида риболов по параграфи 1 и 2, към другия вид риболов, при условие че могат да докажат на Комисията, че тази промяна не води до увеличаване на риболовното усилие по отношение на съответните рибни запаси.
4. При предложения за прехвърляне на капацитет към техния флот държавите членки гарантират, че корабите, които ще се прехвърлят, са записани в регистъра на кораби на IOTC или в регистъра на корабите на други регионални организации за улов на риба тон. Освен това не могат да бъдат прехвърляни кораби, включени в списъка на корабите, извършващи ННН риболов, на която и да е РОУР.
5. С цел да се вземе предвид изпълнението на плановете за развитие, представени пред IOTC, държавите членки могат да увеличават риболовния си капацитет над ограниченията по параграфи 1 и 2 единствено в границите, определени в тези планове.
Член 28
Акули
1. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на сушата на части или цели трупове на акули скитници от всички видове от сем. Alopiidae при всеки вид риболов.
2. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на сушата на части или цели трупове на дългокрила акула (Carcharhinus longimanus) при всеки вид риболов, с изключение на кораби с обща дължина под 24 m, които участват единствено в риболовни дейности в изключителни икономически зони (ИИЗ) на държавата членка, под чието знаме плават, и при условие че техният улов е предназначен само за местно потребление.
3. Когато са уловени случайно, видовете по параграфи 1 и 2 не се нараняват. Екземплярите незабавно се пускат обратно в морето.
Раздел 4
Зона на конвенцията SPRFMO
Член 29
Пелагични риболовни дейности - ограничения на капацитета
Държавите членки, които са извършвали активно пелагични риболовни дейности в зоната на Конвенцията SPRFMO през 2007 г., 2008 г. или 2009 г., ограничават общото равнище на брутен тонаж на корабите, плаващи под тяхното знаме и извършващи риболов на пелагични запаси през 2015 г., до общото за Съюза равнище от 78 600 брутен тонаж в посочената зона.
Член 30
Пелагични риболовни дейности - ОДУ
1. Само държавите членки, които са извършвали активно пелагични риболовни дейности в зоната на Конвенцията SPRFMO през 2007 г., 2008 г. или 2009 г. съгласно посоченото в член 29, могат да извършват риболов на пелагични запаси в тази зона в съответствие с определения в приложение IЙ ОДУ.
2. Възможностите за риболов, определени в приложение IЙ, може да се използват само при условие че най-късно до петия ден на следващия месец държавите членки изпращат на Комисията, с цел препращане до секретариата на SPRFMO, списък на корабите, които активно участват в риболов или трансбордиране в района на действие на Конвенцията SPRFMO, записи от системите за наблюдение на корабите (VMS), ежемесечни доклади за улова и данни за престой в пристанища, когато такива данни са налични.
Член 31
Дънни риболовни дейности
Държавите членки, които имат записи на дънно риболовно усилие или улов в зоната на Конвенцията SPRFMO през периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2006 г., ограничават през 2015 г. своето дънно риболовно усилие или улов в зоната на конвенцията до онези части от зоната на конвенцията, в които през посочения период е бил извършван дънен риболов, и до равнище, което не надвишава средните годишни равнища на улова или параметри на усилието през периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2006 г.
Раздел 5
Зона на конвенцията IATTC
Член 32
Риболовна дейност с мрежа гъргър
1. Риболовът на албакор (Thunnus albacares), големоок тон (Thunnus obesus) и ивичест тон (Katsuwonus pelamis) с кораби, оборудвани с мрежи гъргър, се забранява:
а)
от 29 юли до 28 септември 2015 г. или от 18 ноември 2015 г. до 18 януари 2016 г. в зоната, определена от следните граници:
-
тихоокеанските крайбрежни линии на Северна и Южна Америка,
-
географска дължина 150° з.д.,
-
географска ширина 40° с.ш.,
-
географска ширина 40° ю.ш.;
б)
от 29 септември до 29 октомври 2015 г. в зоната, определена от следните граници:
-
географска дължина 96° з.д.,
-
географска дължина 110° з.д.,
-
географска ширина 4° с.ш.,
-
географска ширина 3° ю.ш.
2. Преди 1 април 2015 г. засегнатите държави членки уведомяват Комисията относно избрания период за забрана на риболова, посочен в параграф 1. През избрания период всички кораби с мрежи гъргър на засегнатите държави членки преустановяват риболова с мрежи гъргър в зоните, посочени в параграф 1.
3. Корабите с мрежи гъргър, извършващи улов на риба тон в зоната на Конвенцията IATTC, задържат на борда и след това разтоварват на сушата или трансбордират цялото количество уловен албакор, големоок тон и ивичест тон.
4. Параграф 3 не се прилага в следните случаи:
а)
когато рибата се счита за негодна за консумация от човека по причини, които не са свързани с нейния размер; или
б)
през последната част на рейс, когато може да няма достатъчно място за цялото количество риба тон, уловено по време на тази част от рейса.
Член 33
Забрана за риболов на дългокрила акула
1. В зоната на Конвенцията IATTC се забранява риболовът на дългокрила акула (Carcharhinus longimanus), както и задържането на борда, трансбордирането, складирането, предлагането за продажба, продажбата или разтоварването на сушата на части или цели трупове на дългокрила акула.
2. Когато са уловени случайно, видовете по параграф 1 не се нараняват. Екземплярите се освобождават незабавно от операторите на кораба, които освен това:
а)
записват броя на пуснатите риби, като отбелязват тяхното състояние (мъртви или живи);
б)
докладват информацията по буква а) на държавата членка, на която са граждани. В срок до 31 януари 2015 г., държавите членки предават на Комисията информацията, събрана през предходната година.
Раздел 6
Зона на конвенцията SEAFO
Член 34
Забрана за риболов на дълбоководни акули
В зоната на Конвенцията SEAFO се забранява целевият риболов на следните дълбоководни акули:
-
морски лисици (Rajidae),
-
черноморска бодлива акула (Squalus acanthias),
-
акула от вида Etmopterus bigelowi,
-
късоопашата светеща акула (Etmopterus brachyurus),
-
голяма светеща акула (Etmopterus princeps),
-
гладка светеща акула (Etmopterus pusillus),
-
акула от вида Apristurus manis,
-
кадифена котешка акула (Scymnodon squamulosus),
-
дълбоководни акули от над-разред Selachimorpha.
Раздел 7
Зона на конвенцията WCPFC
Член 35
Изисквания относно риболовните дейности, насочени към запасите от големоок тон, албакор, ивичест тон и южнотихоокеански бял тон
1. Държавите членки гарантират, че броят риболовни дни, отпуснати на кораби, оборудвани с мрежи гъргър и извършващи риболов на големоок тон (Thunnus obesus), албакор (Thunnus albacares) и ивичест тон (Katsuwonus pelamis) в частта от зоната на Конвенцията WCPFC в открито море, разположена между 20° с.ш. и 20° ю.ш., не надвишава 403 дни. При този вид риболов се забранява използването на мрежа гъргър за пасаж от тон, смесен с китова акула (Rhincodon typus), ако китовата акула е забелязана преди да започне поставянето на мрежата.
2. Корабите на Съюза не извършват целеви риболов на южнотихоокеански бял тон (Thunnus alalunga) в зоната на Конвенцията WCPFC на юг от 20° ю.ш.
3. Държавите членки правят необходимото уловът на големоок тон (Thunnus obesus) с парагади да не надхвърля 2 000 тона през 2015 г.
Член 36
Затворена зона за риболов с устройства за събиране на риба
1. В частта от зоната на Конвенцията WCPFC, разположена между 20° с.ш. и 20° ю.ш., риболовните дейности на кораби, използващи устройства за събиране на риба (УСР) и оборудвани с мрежи гъргър, се забраняват между 00,00 ч. на 1 юли 2015 г. и 24,00 ч. на 31 октомври 2015 г. През посочения период кораб, оборудван с мрежи гъргър, може да извършва риболовни дейности в тази част от зоната на Конвенцията WCPFC само ако на борда му има наблюдател, който да следи, че в нито един момент корабът:
а)
не използва или обслужва УСР или свързан с него електронен уред;
б)
не извършва риболов на пасажи, към които се прилагат УСР.
2. Всички оборудвани с мрежи гъргър кораби, които извършват риболов в зоната на Конвенцията WCPFC, посочена в параграф 1, задържат на борда, разтоварват на сушата или трансбордират цялото уловено количество големоок тон, албакор и ивичест тон.
3. Параграф 2 не се прилага в следните случаи:
а)
в последната част на рейс, ако корабът не разполага с достатъчно място за цялото количество риба;
б)
когато рибата не е годна за консумация от човека по причини, които не са свързани с нейния размер; или
в)
при възникване на сериозна повреда на оборудването за замразяване.
Член 37
Зона на припокриване между IATTC и WCPFC
1. Корабите, включени само в регистъра на WCPFC, прилагат мерките, определени в членове 35-38, когато извършват риболов в зоната на припокриване между IATTC и WCPFC, определена в член 4, буква с).
2. Корабите, включени едновременно в регистъра на WCPFC и на IATTC, и корабите, включени само в регистъра на IATTC, прилагат мерките, предвидени в член 32, параграф 1, буква а) и параграфи 2-4, както и член 33, когато извършват риболов в зоната на припокриване между IATTC и WCPFC, определена в член 4, буква с).
Член 38
Ограничения за броя на корабите на Съюза с разрешения за улов на риба меч
Максималният брой кораби на Съюза с разрешения за улов на риба меч (Xiphias gladius) в зоните на юг от 20° ю.ш. от зоната на Конвенцията WCPFC е посочен в приложение VII.
Член 39
Копринена акула и дългокрила акула
1. В зоната на Конвенцията WCPFC се забранява задържането на борда, трансбордирането, съхраняването или разтоварването на сушата на части или цели трупове на следните видове:
а)
копринена акула (Carcharhinus falciformis),
б)
дългокрила акула (Carcharhinus longimanus).
2. Когато са уловени случайно, видовете по параграф 1 не се нараняват. Екземплярите незабавно се пускат обратно в морето.
Раздел 8
Берингово море
Член 40
Забрана за риболов в откритите води на Берингово море
Забранява се риболовът на минтай (Theragra chalcogramma) в откритите води на Берингово море.
ДЯЛ III
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ ЗА КОРАБИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ ВЪВ ВОДИ НА СЪЮЗА
Член 41
ОДУ
На риболовните кораби под знамето на Норвегия и на риболовните кораби, регистрирани на Фарьорските острови, се разрешава да извършват риболов във водите на Съюза в рамките на ОДУ, определен в приложение I към настоящия регламент, и при спазване на условията, предвидени в настоящия регламент и в глава III от Регламент (ЕО) № 1006/2008.
Член 42
Разрешения за риболов
Максималният брой на разрешенията за риболов за кораби на трети държави, извършващи риболов във водите на Съюза, е определен в приложение VIII.
Член 43
Условия за разтоварване на суша на улова и прилова
Условията, посочени в член 7, се прилагат по отношение на улова и прилова от страна на кораби на трети държави, осъществяващи риболов в рамките на разрешенията по член 42.
Член 44
Забрани
1. На корабите на трети държави се забранява да извършват риболов, да задържат на борда, да трансбордират или да разтоварват на сушата, когато са намерени във води на Съюза, следните видове:
а)
бодлив скат (Amblyraja radiata) във водите на Съюза от участъци IIa, IIIa и VIId на ICES и подзона IV на ICES;
б)
следните видове риба трион във водите на Съюза:
i)
риба трион от вида Anoxypristis cuspidatа;
ii)
риба трион от вида Pristis clavata;
iii)
дребнозъба риба трион (Pristis pectinata);
iv)
риба трион (Pristis pristis);
v)
риба трион от вида Pristis zijsron;
в)
гигантска акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във водите на Съюза;
г)
обикновен скат (Dipturus batis), съчетание от видовете скат (Dipturus cf. flossada и Dipturus cf. intermedia) във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
д)
австралийска акула (Galeorhinus galeus), при улов с парагади във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзони I, IV, V, VI, VII, VIII, XII и XIV на ICES;
е)
гладка светеща акула (Etmopterus pusillus) във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзони I, IV, V, VI, VII, VIII, XII и XIV на ICES;
ж)
черна акула (Dalatias licha), птицеклюна акула (Deania calcea), сива късошипа акула (Centrophorus squamosus), голяма светеща акула (Etmopterus princeps) и португалска котешка акула (Centroscymnus coelolepis) във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзони I, IV и XIV на ICES;
з)
селдова акула (Lamna nasus) във водите на Съюза;
и)
манта от вида Мanta alfredi във водите на Съюза;
й)
манта от вида Мanta birostris във водите на Съюза;
к)
следните видове манта (Mobula rays) във водите на Съюза:
i)
манта (Mobula mobular);
ii)
манта от вида Mobula rochebrunei;
iii)
манта от вида Mobula japanica;
iv)
манта от вида Mobula thurstoni;
v)
манта от вида Mobula eregoodootenkee;
vi)
манта от вида Mobula munkiana;
vii)
манта от вида Mobula tarapacana;
viii)
манта от вида Mobula kuhlii;
ix)
манта от вида Mobula hypostoma;
л)
морска лисица (Raja clavata) във водите на Съюза от участък IIIa на ICES;
м)
норвежки скат (Raja (Dipturus) nidarosiensis) във водите на Съюза от участъци VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh и VIIk на ICES;
н)
вълнист скат (Raja undulata) във водите на Съюза от подзони VI, IX и X на ICES и бял скат (Raja alba) във водите на Съюза от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
о)
риба китара (Rhinobatidae) във водите на Съюза от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES;
п)
морски ангел (Squatina squatina) във водите на Съюза.
2. Когато са уловени случайно, видовете по параграф 1 не се нараняват. Екземплярите незабавно се пускат обратно в морето.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 45
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по рибарство и аквакултури, създаден съгласно Регламент (ЕС) № 1380/2013. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 46
Изменение на Регламент (ЕС) № 43/2014
В член 18а, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 43/2014 се добавя следната буква о):
„о)
северна скарида в зона IIIа.“
Член 47
Отмяна
Регламент (ЕС) № 779/2014 на Съвета се отменя, считано от 1 януари 2015 г.
Член 48
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Независимо от това член 8 се прилага от 1 февруари 2015 г.
Член 12, букви б), и) и к), както и член 44, букви б), и) и к) се прилагат от 8 февруари 2015 г.
Член 46 се прилага от 1 януари 2014 г.
Разпоредбите по отношение на възможностите за риболов за зоната на Конвенцията CCAMLR, посочени в членове 23, 24 и 25 и в приложения IД и V, се прилагат от посочените в тях дати.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 януари 2015 година.
NEUVOSTON ASETUS (EU) 2015/104,
annettu 19 päivänä tammikuuta 2015,
unionin vesillä ja unionin aluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2015, asetuksen (EU) N:o 43/2014 muuttamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 779/2014 kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.
(2)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.
(3)
Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi määriteltävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että taataan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta.
(4)
Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä ’TAC’) olisi sen vuoksi vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.
(5)
Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitettu purkamisvelvoite otetaan käyttöön kalastuskohtaisesti. Kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella harjoitettu kalastus on purkamisvelvoitteen alainen, kaikki kyseisessä kalastuksessa saadut saalisrajoitusten alaiset lajit olisi purettava aluksesta. Tammikuun 1 päivästä 2015 alkaen purkamisvelvoitetta sovelletaan pienten pelagisten lajien kalastuksessa (makrilli, silli, piikkimakrilli, mustakitaturska, karjukala, sardelli, hopeakuore, sardiini ja kilohaili), suurten pelagisten lajien kalastuksessa (tonnikala, miekkakala, valkotonnikala, isosilmätonnikala, purjemarliini ja valkomarliini) sekä teollisiin tarkoituksiin harjoitettavassa kalastuksessa (villakuore, tuulenkala ja harmaaturska). Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskeva purkamisvelvoite otetaan käyttöön, kalastusmahdollisuudet määritellään ottaen huomioon muutos, jonka myötä siirrytään kalastusmahdollisuuksien määrittelystä saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien määrittelyyn saaliiden perusteella.
(6)
Tiettyjen leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii) eli haiden ja rauskujen TACit on viime vuosina vahvistettu nollatasolle, ja niiden yhteydessä on asetettu velvoite, jonka mukaan tahattomat saaliit on päästettävä välittömästi takaisin mereen. Erityiskohtelun syynä on kyseisten kantojen heikko suojelutilanne, ja koska niiden eloonjäämisaste on korkea, mereen takaisin päästäminen ei lisää kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten lajien säilyttämiselle. Näiden lajien saaliit on pelagisessa kalastuksessa 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen kuitenkin aina purettava aluksesta, ellei niihin sovelleta jotakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädettyä purkamisvelvoitetta koskevaa poikkeusta. Mainitun asetuksen 15 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sallitaan tällaiset poikkeukset sellaisten lajien osalta, joiden kalastus on kielletty ja jotka on tällaisiksi määritelty yhteisen kalastuspolitiikan alalla hyväksytyllä unionin säädöksellä. Siksi on aiheellista kieltää näiden lajien kalastus kyseessä olevilla alueilla.
(7)
Biskajanlahden sardellin TAC on viimeksi kuluneina vuosina vahvistettu erillisellä kalastusmahdollisuuksia koskevalla asetuksella, jota sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta seuraavan vuoden 30 päivään kesäkuuta. STECF totesi vuonna 2014, että kannan säilyttämiseen liittyviä riskejä voitaisiin vähentää huomattavasti muuttamalla hallinnointijakso tavanomaiseksi kalenterivuodeksi (tammikuusta joulukuuhun). Espanjan, Ranskan ja lounaisten vesialueiden neuvoa-antavan toimikunnan (SWWAC) kanssa käydyt keskustelut osoittivat, että STECF:n ehdottamaa muutosta pidettiin myönteisenä. Sen vuoksi on aiheellista kumota neuvoston asetus (EU) N:o 779/2014 (2) ja ottaa tässä asetuksessa käyttöön Biskajanlahden sardellikannalle uusi TAC vuodeksi 2015.
(8)
Lisäksi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan erityisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti. Näin ollen eteläisen kummeliturskan ja keisarihummerin, Englannin kanaalin länsiosan merianturan, Pohjanmeren punakampelan ja merianturan, Skotlannin länsipuolen sillin, Kattegatin, Skotlannin länsipuolen, Irlanninmeren, Pohjanmeren, Skagerrakin ja Englannin kanaalin itäosan turskan sekä Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalan kantojen TACit olisi vahvistettava seuraavissa säädöksissä säädettyjen sääntöjen mukaisesti: neuvoston asetukset (EY) N:o 2166/2005 (3), (EY) N:o 509/2007 (4), (EY) N:o 676/2007 (5), (EY) N:o 1300/2008 (6), (EY) N:o 1342/2008 (7) (”turskasuunnitelma”) ja (EY) N:o 302/2009 (8).
(9)
Pohjoisen kummeliturskakannan (neuvoston asetus (EY) N:o 811/2004 (9)) ja Biskajanlahden kielikampelakannan (neuvoston asetus (EY) N:o 388/2006 (10)) osalta on kuitenkin saavutettu asianomaisissa elvytys- ja hoitosuunnitelmissa asetetut vähimmäistavoitteet, ja siksi on syytä noudattaa tieteellisiä lausuntoja, jotta TACit voidaan saada kestävän enimmäistuoton mukaisille tasoille tai säilyttää näillä tasoilla.
(10)
Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista sekä sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.
(11)
Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (11) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, kuten 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Vahvistettaessa TACeja neuvosto päättää mainitun asetuksen 2 artiklan mukaisesti kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Joustojärjestely on sittemmin otettu asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa käyttöön kaikkien purkamisvelvoitteen alaisten saaliiden osalta. Jotta vältetään liiallinen joustovara, joka saattaisi haitata yhteisessä kalastuspolitiikassa vahvistettujen säilyttämistavoitteiden saavuttamista, ja torjutaan kalakantojen biologiseen tilaan kohdistuvat kielteiset vaikutukset, asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa voidaan soveltaa TACeihin vain silloin, kun jäsenvaltiot eivät käytä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.
(12)
Unionin ja Norjan välisten neuvottelujen tulosten mukaisesti unioni voi sallia unionin alusten ylittää enintään 10 prosentilla unionin käytettävissä olevan pohjankatkaravun kiintiön alueella III a edellyttäen, että unionin käytettävissä olevan kiintiön mahdollisesti ylittävät käytetyt määrät vähennetään sen vuotta 2015 koskevasta kiintiöstä. Unionin alusten tasapuolisten toimintaedellytysten turvaamiseksi on aiheellista antaa asianomaisille jäsenvaltioille mahdollisuus tällaiseen joustavuuteen mainittujen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa antamalla asianomaisille jäsenvaltioille mahdollisuus päättää käyttää joustavuuskiintiötä. Asetus (EY) N:o 43/2014 olisi sen vuoksi kumottava.
(13)
Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, kyseinen jäsenvaltio on aiheellista valtuuttaa perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että asianomainen jäsenvaltio toimii TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.
(14)
On tarpeen vahvistaa vuoden 2015 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 2166/2005 8 artiklan, asetuksen (EY) N:o 509/2007 5 artiklan, asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan, asetuksen (EY) N:o 1342/2008 11 ja 12 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 302/2009 5 ja 9 artiklan mukaisesti samalla kun otetaan huomioon neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009 (12).
(15)
Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) uusimpien tieteellisten lausuntojen nojalla ja Koillis-Atlantin kalastussopimuksen (NEAFC-yleissopimus) puitteissa tehtyjen kansainvälisten sitoumusten mukaisesti on tarpeen rajoittaa tiettyjen syvänmeren lajien pyyntiponnistusta.
(16)
Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava täysimääräisesti asettamalla yleinen kielto pyytää näitä lajeja.
(17)
Quitossa 3.-9. marraskuuta 2014 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten yhdennessätoista kokouksessa useita lajeja lisättiin yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin, ja lisäykset tulevat voimaan 8 päivänä helmikuuta 2015. Tästä syystä on aiheellista säätää näiden lajien suojelusta kaikilla vesillä pyytävien unionin alusten ja unionin vesillä pyytävien unionin ulkopuolisten alusten osalta.
(18)
Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin alusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (13) ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(19)
Tiettyjen TACien osalta jäsenvaltioilla olisi oltava valtuudet myöntää aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, jos ne osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Koekalastuksen tarkoituksena on testata sellaisissa kalastuksissa, joita asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 säädetty purkamisvelvoite ei vielä koske, saaliskiintiöjärjestelmää, jossa kaikki saaliit on purettava aluksesta ja luettava kiintiöihin, jotta voitaisiin välttää poisheittämisiä ja niiden mukanaan tuomaa muuten käytettävissä olevien kalavarojen tuhlausta. Kalavarojen valvomaton poisheittäminen uhkaa niiden pitkän aikavälin kestävyyttä julkisena hyödykkeenä ja vaarantaa siten yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet. Saaliskiintiöjärjestelmät tarjoavat sitä vastoin jo sinällään kalastajille kannustimen pyrkiä toimissaan saaliin mahdollisimman tarkkaan valikoimiseen. Jotta voidaan valvoa kaikki kalastustiedot kirjaavaa koekalastusta koskevien edellytysten täyttämistä, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikki pyyntimatkat dokumentoidaan yksityiskohtaisesti ja tarkasti, ja huolehdittava riittävistä valmiuksista ja keinoista, joihin kuuluvat tarkkailijat, kameravalvonta ja muut valvontatavat. Näin tehdessään jäsenvaltioiden tulisi noudattaa tehokkuuden ja suhteellisuuden periaatteita. Kameravalvontajärjestelmien käytössä olisi noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (14) vaatimuksia.
(20)
Sen varmistamiseksi, että kaikki kalastustiedot kirjaavan koekalastuksen avulla voidaan tehokkaasti arvioida saaliskiintiöjärjestelmien vaikutusta asianomaisten kalakantojen absoluuttiseen kalastuskuolevuuteen, on tarpeen lukea kaikki kyseisessä koekalastuksessa saadut saaliit, aluksesta purkamiselle asetettua vähimmäiskokoa pienemmät kalat mukaan luettuina, osallistuvalle alukselle myönnettyyn kokonaismäärään, ja varmistaa, että kalastustoimet lopetetaan, kun kyseinen alus on käyttänyt loppuun sille myönnetyn kokonaismäärän. On myös aiheellista sallia kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuvien alusten ja muiden alusten väliset määrien siirrot edellyttäen, että voidaan osoittaa, ettei muiden alusten poisheittämien saaliiden määrä lisäänny.
(21)
ICESin lausunnon mukaisesti on aiheellista jatkaa tuulenkalan erityistä hallinnointijärjestelmää ICES-alueilla II a ja III a sekä ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä. Koska ICESin tieteellisen lausunnon odotetaan olevan saatavilla vasta helmikuussa 2015, on aiheellista vahvistaa TACit ja kiintiöt väliaikaisesti nollaan, kunnes kyseinen lausunto saadaan.
(22)
Kalastusmahdollisuuksien täysimääräisen käytön takaamiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin TAC-alueiden välillä, kun kyse on samasta biologisesta kannasta.
(23)
Norjan (15) ja Färsaarten (16) kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa tai pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista näiden kumppanien kanssa. Grönlannin kanssa tehdyssä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa ja pöytäkirjassa (17) määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea on vahvistanut unionille kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuonna 2015. Sen vuoksi on aiheellista sisällyttää nämä kalastusmahdollisuudet tähän asetukseen.
(24)
NEAFC hyväksyi vuoden 2014 vuosikokouksessaan Irmingerinmeren punasimppukantaa koskevan säilyttämistoimenpiteen, jolla vahvistetaan sopimuspuolten, myös unionin, TACit ja kiintiöt vuodeksi 2015. Lisäksi vuonna 2015 jatketaan neuvotteluja, joita käydään NEAFC:n rannikkovaltioiden kanssa kyseistä vuotta koskevista Atlantin-Skandinavian sillin kalastusmahdollisuuksista. Näin ollen on aiheellista vahvistaa Atlantin-Skandinavian sillin väliaikaiset saalisrajoitukset prosenttiosuutena käytössä olevasta unionin vuoden 2014 kiintiöstä samalla, kun odotetaan NEAFC:n rannikkovaltioiden kanssa käytävien neuvottelujen tuloksen perusteella tehtävää tarkistusta.
(25)
NEAFC ei hyväksynyt vuoden 2014 vuosikokouksessaan punasimppukantaa koskevaa säilyttämistoimenpidettä, jota sovelletaan kalastukseen ICES-alueiden I ja II kansainvälisillä vesillä ja jolla vahvistetaan sopimuspuolten TACit ja kiintiöt. Tämän punasimppukannan kalastusmahdollisuuksia koskevia neuvotteluja jatketaan vuonna 2015. Koska kalastus tapahtuu vuoden jälkipuoliskolla, tämän kannan saalisrajoitukset vahvistetaan vuoden 2015 aikana ottaen huomioon NEAFC:n rannikkovaltioiden kanssa käytävien neuvottelujen tulokset.
(26)
Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) hyväksyi vuoden 2014 vuosikokouksessaan tonnikalan TACien ja kiintiöiden noston kolmen vuoden ajaksi ja vahvisti Pohjois-Atlantin miekkakalan, Etelä-Atlantin miekkakalan, Etelä-Atlantin valkotonnikalan ja Pohjois-Atlantin valkotonnikalan TACit ja kiintiöt nykyisille tasoilleen kaudeksi 2015-2016. Kuten jo nyt on tilanne tonnikalakannan osalta, on niin ikään aiheellista, että myös kaikkiin muihin liitteeseen I D sisältyviin ICCAT-kantoihin kohdistuvassa virkistys- ja urheilukalastuksessa saataviin saaliisiin sovelletaan edellä mainitun järjestön vahvistamia saalisrajoituksia sen takaamiseksi, että unioni ei ylitä kiintiöitään. Kaikki nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.
(27)
Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) osapuolet hyväksyivät vuoden 2014 vuosikokouksessaan sekä kohde- että sivusaalislajeille asetettavat saalisrajoitukset, joihin kuuluu tiettyä suuralueella 88.2 tapahtuvaa koekalastusta koskeva sivusaaliskiintiö vuosiksi 2015 ja 2016. Kyseisen kiintiön käyttö vuonna 2015 olisi otettava huomioon vahvistettaessa kalastusmahdollisuudet vuodeksi 2016.
(28)
Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) ei vuoden 2014 vuosikokouksessaan muuttanut nykyisiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä. On kuitenkin tarpeen vahvistaa kapasiteettirajoitukset tämän asetuksen liitteessä VI ottaen huomioon, että Mayotte on sisällytetty syrjäisimpiin kuuluvana alueena asetuksen (EU) N:o 1380/2013, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 1385/2013, liitteeseen II (18).
(29)
Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) kolmas vuosikokous on määrä pitää helmikuussa 2015. On aiheellista, että SPRFMO-yleissopimusalueella tällä hetkellä sovellettavia toimenpiteitä jatketaan väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty. Perunpiikkimakrillikantaa ei kuitenkaan pitäisi pyytää kohdennetusti ennen kuin sille on kyseisen vuosikokouksen tuloksena vahvistettu TAC.
(30)
Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) jatkoi vuonna 2014 pidetyssä 87. vuosikokouksessaan keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin säilyttämistoimenpiteiden voimassaoloa. Tämän lisäksi IATTC piti voimassa päätöslauselmansa valkopilkkahaiden suojelusta. Nämä toimenpiteet olisi edelleen saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.
(31)
Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) hyväksyi vuoden 2014 vuosikokouksessaan suosituksen limapäiden, keltaroussin ja pelagisen haarniskapään uusiksi kaksivuotisiksi TACeiksi. Hammaskalan ja syvänmerenpunataskuravun nykyiset TACit jäivät voimaan. Tällä hetkellä sovellettavat SEAFOn hyväksymät kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.
(32)
Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) hyväksyi yhdeksännessä vuosikokouksessaan säilyttämis- ja hoitotoimenpiteen valashaiden suojelemiseksi kurenuottakalastukselta. WCPFC hyväksyi kymmenennessä vuosikokouksessaan isosilmätonnikalaa kalastavien pitkäsiima-alusten saalisrajoitukset. WCPFC:n yhdennessätoista vuosikokouksessa vuonna 2014 ei muutettu sen vuonna 2013 hyväksymiä, kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitä. Kaikki nämä toimenpiteet olisi otettava huomioon unionin lainsäädännössä.
(33)
Seitivarojen säilyttämistä ja hoitoa keskisellä Beringinmerellä koskevan yleissopimuksen osapuolet eivät vuoden 2013 vuosikokouksessaan muuttaneet kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitään. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.
(34)
Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2014 pidetyssä 36. vuosikokouksessaan tiettyjen kantojen vuoden 2015 kalastusmahdollisuudet NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1-4. NAFO päätti tässä yhteydessä keskeyttää katkaravun kalastuksen alueella 3L, korottaa punasimpun TACia alueella 3M tiettyjen sivusaaliiden sisällyttämiseksi siihen ja sallia uudelleen mustaeväkampelan kalastuksen alueella 3NO.
(35)
Asianomaiset alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin lainsäädäntöä, on sen vuoksi tarpeen soveltaa taannehtivasti. Koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta ja sen vuoksi tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2014 alkavaksi ajanjaksoksi, tämän asetuksen asiaa koskevia säännöksiä on aiheellista soveltaa kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR-yleissopimuksen jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa.
(36)
Kalastusmahdollisuuksien myöntämistä EU:n vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan, Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun unionin julkilausuman (19) mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä.
(37)
Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset myönnettäessä yksittäiselle jäsenvaltiolle lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.
(38)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee ylimääräisten merelläolopäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvää lopettamista varten ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä laskentataulukkojen vahvistamista merelläolopäivien siirtämistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (20) mukaisesti.
(39)
Kalastustoimien keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2015 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2015, ja eräitä tiettyjä alueita koskevia säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.
(40)
Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin lainsäädäntöä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin alusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat:
a)
saalisrajoitukset vuodeksi 2015 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2016;
b)
pyyntiponnistusrajoitukset 1 päivän helmikuuta 2015 ja 31 päivän tammikuuta 2016 väliseksi ajaksi, jollei 9, 29 tai 31 artiklassa vahvisteta pyyntiponnistusrajoituksille muita ajanjaksoja;
c)
tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2014 ja 30 päivän marraskuuta 2015 väliseksi ajanjaksoksi;
d)
tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 32 artiklassa määritellyllä IATTC-yleissopimusalueella vuosiksi 2015 ja 2016 kyseisessä artiklassa vahvistettuina ajanjaksoina.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin:
a)
unionin alukset;
b)
kolmansien maiden alukset unionin vesillä.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’unionin aluksella’ asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 5 alakohdassa määriteltyä unionin kalastusalusta;
b)
’kolmannen maan aluksella’ asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 4 alakohdassa määriteltyä kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta;
c)
’unionin vesillä’ asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyjä unionin vesialueita;
d)
’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;
e)
’kannalla’ asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa määriteltyä kantaa;
f)
’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC):
i)
asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitetun purkamisvelvoitteen alaisissa kalastuksissa määrää, joka kustakin kannasta voidaan pyytää vuosittain;
ii)
kaikissa muissa kalastuksissa määrää, joka kustakin kannasta voidaan purkaa aluksesta vuosittain;
g)
’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista;
h)
’analyyttisellä arvioinnilla’ kalakannan kehityssuunnan määrällistä arviointia kannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien sellaisten tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto;
i)
’kalastuksenhoidon ennalta varautuvalla lähestymistavalla’ asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa määriteltyä kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa;
j)
’silmäkoolla’ komission asetuksen (EY) N:o 517/2008 (21) mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa;
k)
’unionin kalastusalusrekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
l)
’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa.
4 artikla
Kalastusalueet
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia alueiden määritelmiä:
a)
’ICESin alueilla’ (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 218/2009 (22) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;
b)
’Skagerrakilla’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan sekä linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;
c)
’Kattegatilla’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjoihin Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin;
d)
’ICES-suuralueen VII toiminnallisella yksiköllä 16’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
-
53° 30′ N 15° 00′ W,
-
53° 30′ N 11° 00′ W,
-
51° 30′ N 11° 00′ W,
-
51° 30′ N 13° 00′ W,
-
51° 00′ N 13° 00′ W,
-
51° 00′ N 15° 00′ W,
-
53° 30′ N 15° 00′ W.
e)
’ICES-suuralueen IX a toiminnallisella yksiköllä 26’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
-
43° 00′ N 8° 00′ W,
-
43° 00′ N 10° 00′ W,
-
42° 00′ N 10° 00′ W,
-
42° 00′ N 8° 00′ W;
f)
’ICES-suuralueen IX a toiminnallisella yksiköllä 27’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
-
42° 00′ N 8° 00′ W,
-
42° 00′ N 10° 00′ W,
-
38° 30′ N 10° 00′ W,
-
38° 30′ N 9° 00′ W,
-
40° 00′ N 9° 00′ W,
-
40° 00′ N 8° 00′ W;
g)
’Cádizinlahdella’ tarkoitetaan pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa osaa ICES-alueesta IX a;
h)
’CECAFin alueilla’ (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 (23) liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;
i)
’NAFOn alueilla’ (Luoteis-Atlantin kalastuskomitea) tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 (24) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;
j)
’SEAFO-yleissopimusalueella’ (Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö) tarkoitetaan kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (25) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
k)
’ICCAT-yleissopimusalueella’ (Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) tarkoitetaan Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (26) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
l)
’CCAMLR-yleissopimusalueella’ (Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskeva toimikunta) tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 601/2004 (27) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta;
m)
’IATTC-yleissopimusalueella’ (Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa, jäljempänä ’Antiguan yleissopimus’ (28), määriteltyä maantieteellistä aluetta;
n)
’IOTC-yleissopimusalueella’ (Intian valtameren tonnikalatoimikunta) tarkoitetaan Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (29) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
o)
’SPRFMO-yleissopimusalueella’ (Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) tarkoitetaan aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee etelään linjasta 10o N, CCAMLR-yleissopimusalueen pohjoispuolella, SIOFA-yleissopimusalueen, siten kuin se määritellään Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (30), itäpuolella ja Etelä-Amerikan valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvien kalastusalueiden länsipuolella;
p)
’WCPFC-yleissopimusalueella’ (Länsi- ja Keski-Tyynenmeren laajasti vaeltavien kalakantojen suojelukomissio) tarkoitetaan laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (31) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
q)
’Beringinmeren aavalla merellä’ tarkoitetaan Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan;
r)
’IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella’ tarkoitetaan seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta:
-
pituuspiiri 150° W,
-
pituuspiiri 130° W,
-
leveyspiiri 4° S,
-
leveyspiiri 50° S.
II OSASTO
UNIONIN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET
I LUKU
Yleiset säännökset
5 artikla
TACit ja niiden jakaminen
1. Unionin alusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja näiden TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.
2. Unionin aluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I säädettyjen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 19 artiklassa ja liitteessä III sekä asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 (32) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.
3. ICES-alueilla II a, III a ja IV sijaitsevien unionin vesien tuulenkalakantaa varten liitteessä I A vahvistetun erityisedellytyksen soveltamiseksi sovelletaan liitteessä II D määriteltyjä kalastuksenhoitoalueita.
6 artikla
Jäsenvaltioiden määrittämät TACit
1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.
2. Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on:
a)
oltava yhdenmukaiset yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kannan kestävän hyödyntämisen periaatteen, kanssa;
b)
johdettava
i)
todennäköisimmin kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2015 alkaen, jos analyyttisia arviointeja on saatavilla,
ii)
kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttisia arviointeja ei ole saatavilla tai ne ovat puutteellisia.
3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2015 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot:
a)
hyväksytyt TACit;
b)
asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat;
c)
yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.
7 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
1. TACien alaisiin kalakantoihin kuuluviin kaloihin, jotka on pyydetty asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritellyissä kalastuksissa, sovelletaan kyseisen asetuksen 15 artiklassa säädettyä purkamisvelvoitetta, jäljempänä ’purkamisvelvoite’.
2. Niihin muihin kalakantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos:
a)
saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on olemassa kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai
b)
saaliit ovat osa unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä unionin kiintiö ole täyttynyt.
3. Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään liitteessä I edellä mainitussa artiklassa säädetyn, saaliiden lukemista asianomaisiin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.
8 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
Tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen osalta on sovellettava seuraavia pyyntiponnistusta koskevia rajoituksia:
a)
Kattegatin, Skagerrakin ja ICES-alueen III a sen osan, joka ei kuulu Skagerrakiin eikä Kattegatiin, ICES-suuralueen IV ja ICES-alueiden VI a, VII a ja VII d sekä ICES-alueilla II a ja V b sijaitsevien unionin vesien tiettyjen turska-, meriantura- ja punakampelakantojen hoidossa sovelletaan liitettä II A;
b)
ICES-alueiden VIII c ja IX a, Cádizinlahtea lukuun ottamatta, kummeliturskan ja keisarihummerin elvyttämisessä sovelletaan liitettä II B;
c)
ICES-alueen VII e merianturakannan hoidossa sovelletaan liitettä II C.
9 artikla
Saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset syvänmerenkalastuksessa
1. Grönlanninpallakseen sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2347/2002 (33) 3 artiklan 1 kohtaa, jossa säädetään syvänmeren kalastuslupaa koskevasta vaatimuksesta. Grönlanninpallaksen pyyntiin, aluksella pitämiseen, jälleenlaivaukseen ja aluksesta purkamiseen sovelletaan mainitussa artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alusten, joilla on asetuksen (EY) N:o 2347/2002 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu syvänmeren kalastuslupa, pyyntiponnistus mitattuna kilowattipäivinä poissa satamasta ei vuoden 2015 osalta ole yli 65 prosenttia kyseisen jäsenvaltion alusten vuoden 2003 keskimääräisestä vuotuisesta pyyntiponnistuksesta kalastusmatkoilla, joilla oli käytössä syvänmeren kalastuslupa tai joilla pyydettiin kyseisen asetuksen liitteissä I ja II lueteltuja syvänmeren lajeja. Tätä kohtaa sovelletaan vain kalastusmatkoihin, joilla pyydetään yli 100 kilogrammaa muita syvänmeren lajeja kuin kultakuoretta.
10 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset
1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;
c)
asetuksen (EY) N:o 1006/2008 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset;
d)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
e)
asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät;
f)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset;
g)
tämän asetuksen 19 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot;
h)
tämän asetuksen 14 artiklan mukaiset lisäkalastusmahdollisuudet.
2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joille on vahvistettu varo-TAC, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joille on vahvistettu analyyttinen TAC, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta TACeihin silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.
11 artikla
Kalastuskieltokaudet
1. On kiellettyä kalastaa tai pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivän toukokuuta ja 31 päivän heinäkuuta 2015 välisenä aikana seuraavia lajeja: turska, lasikampelat, merikrotti, kolja, valkoturska, kummeliturska, keisarihummeri, punakampela, lyyraturska, seiti, rauskut, meriantura, keila, tylppäpyrstömolva, molva ja piikkihai.
Tämän kohdan soveltamiseksi Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
Piste
Leveysaste
Pituusaste
1
52° 27′ N
12° 19′ W
2
52° 40′ N
12° 30′ W
3
52° 47′ N
12° 39,600′ W
4
52° 47′ N
12° 56′ W
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ W
6
51° 22′ N
14° 24′ W
7
51° 22′ N
14° 03′ W
8
52° 10′ N
13° 25′ W
9
52° 32′ N
13° 07,500′ W
10
52° 43′ N
12° 55′ W
11
52° 43′ N
12° 43′ W
12
52° 38,800′ N
12° 37′ W
13
52° 27′ N
12° 23′ W
14
52° 27′ N
12° 19′ W
Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti.
2. Pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 mm, harjoitettava tuulenkalan kaupallinen kalastus kielletään ICES-alueilla II a ja III a ja ICES-suuralueella IV 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2015 sekä 1 päivän elokuuta ja 31 päivän joulukuuta 2015 väliseksi ajaksi.
Ensimmäisessä alakohdassa vahvistettua kieltoa sovelletaan myös kolmansien maiden aluksiin, joilla on lupa pyytää tuulenkalaa ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä.
12 artikla
Kiellot
1. Kielletään unionin aluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta aluksesta seuraavia lajeja:
a)
kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla II a, III a ja VII d ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä;
b)
seuraavat saharauskun lajit kaikilla vesillä:
i)
puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata);
ii)
pikkusaharausku (Pristis clavata);
iii)
saharausku (Pristis pectinata);
iv)
harmaasaharausku (Pristis pristis);
v)
kampasaharausku (Pristis zijsron);
c)
jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla vesillä;
d)
silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturuss cf. intermedia) ICES-alueella II a ja ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;
e)
pitkäsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella II a ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;
f)
pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella II a ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;
g)
leijahai (Dalatias licha), lattahai (Deania calcea), suomupistinhai (Centrophorus squamosus), isovalohai (Etmopterus princeps) ja ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella II a ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;
h)
sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä;
i)
jättiläispaholaisrausku (Manta alfredi) kaikilla vesillä;
j)
jättiläispaholaisrausku (Manta birostris) kaikilla vesillä;
k)
seuraavat rauskulajit kaikilla vesillä:
i)
sarvirausku (Mobula mobular);
ii)
Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei);
iii)
Japanin paholaisrausku (Mobula japanica);
iv)
silopaholaisrausku (Mobula thurstoni);
v)
pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee);
vi)
kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana);
vii)
tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana);
viii)
lyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii);
ix)
pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma);
l)
okarausku (Raja clavata) ICES-alueella III a sijaitsevilla unionin vesillä;
m)
mustavatsarausku (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICES-alueilla VI a, VI b, VII a, VII b, VII c, VII e, VII f, VII g, VII h ja VII k sijaitsevilla unionin vesillä;
n)
aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla VI ja X sijaitsevilla unionin vesillä ja pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;
o)
kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla unionin vesillä;
p)
merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
13 artikla
Tietojen siirtäminen
Kun jäsenvaltiot toimittavat komissiolle pyydettyjen kantojen aluksesta purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja kantojen koodeja.
II LUKU
Lisäkalastusmahdollisuudet aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen
14 artikla
Lisäkalastusmahdollisuudet
1. Jäsenvaltio voi myöntää tiettyjen kantojen lisäkalastusmahdollisuuksia sellaisille lippunsa alla purjehtiville aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lisäkalastusmahdollisuudet eivät saa ylittää liitteessä I vahvistettua kokonaismäärää prosentuaalisena osuutena kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä.
15 artikla
Lisäkalastusmahdollisuuksia koskevat edellytykset
1. Edellä 14 artiklassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien on oltava seuraavien edellytysten mukaisia:
a)
jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki pyyntimatkat dokumentoidaan yksityiskohtaisesti ja tarkasti, ja huolehdittava riittävistä valmiuksista ja keinoista, joihin kuuluvat tarkkailijat, kameravalvonta ja muut valvontatavat. Näin tehdessään jäsenvaltiot noudattavat tehokkuuden ja suhteellisuuden periaatteita;
b)
yksittäiselle alukselle, joka osallistuu kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen, myönnetyt lisäkalastusmahdollisuudet eivät saa ylittää seuraavia rajoituksia:
i)
75 prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joiden asianomainen jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu;
ii)
30 prosenttia alukselle ennen koekalastukseen osallistumista osoitetusta kalastusmahdollisuuksien määrästä;
c)
kaikki aluksen sellaisesta kannasta, jolle on myönnetty lisäkalastusmahdollisuuksia, saamat saaliit, myös neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 (34) liitteessä XII määriteltyä aluksesta purkamiselle asetettua vähimmäiskokoa pienemmät kalat, on luettava alukselle osoitettuun määrään tämän asetuksen 14 artiklan mukaisilla lisäkalastusmahdollisuuksilla korotettuna;
d)
kun alus on käyttänyt sille tietyn lisäkalastusmahdollisuuksia saaneen kannan osalta osoitetut kalastusmahdollisuudet kokonaisuudessaan, aluksen on lopetettava kaikki kalastustoimet asianomaisella TAC-alueella;
e)
jäsenvaltiot voivat sallia sellaisten kantojen osalta, joihin tätä artiklaa voidaan soveltaa, aluskohtaisen määrän tai sen osan siirtoja muilta aluksilta kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuville aluksille edellyttäen, että voidaan osoittaa, että muiden alusten poisheittämien saaliiden määrä ei lisäänny.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi poikkeuksellisesti myöntää lippunsa alla purjehtivalle alukselle lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden määrä ylittää 75 prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joita asianomainen jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu, jos:
a)
kyseisen kannan arvioitujen poisheitettävien saaliiden osuus on asianomaisen alustyypin osalta alle 10 prosenttia;
b)
tällaisen aluksen osallistuminen on tärkeää, jotta voidaan arvioida 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti käytettävien valvontakeinojen hyödyllisyyttä;
c)
kaikkien koekalastukseen osallistuvien alusten kyseisen kannan poisheitettäville saaliille asetettu 75 prosentin enimmäismäärä ei ylity.
3. Jäsenvaltion on ennen 14 artiklassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien myöntämistä toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:
a)
luettelo lippunsa alla purjehtivista aluksista, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen;
b)
erittely kyseisille aluksille asennetuista sähköisistä etävalvontalaitteista;
c)
kyseisten alusten käyttämien pyydysten kapasiteetti, tyyppi ja erittely;
d)
arvioidut poisheitettävät saaliit kunkin koekalastukseen osallistuvan alustyypin osalta;
e)
saalismäärät, jotka koekalastukseen osallistuvat alukset ovat saaneet asiaankuuluvan TACin alaisesta kannasta vuonna 2014.
16 artikla
Henkilötietojen käsittely
Jos tämän asetuksen 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tehdyt tallenteet merkitsevät direktiivissä 95/46/EY tarkoitettua henkilötietojen käsittelyä, mainittua direktiiviä sovelletaan tällaisten tietojen käsittelyyn.
17 artikla
Lisäkalastusmahdollisuuksien peruuttaminen
Jos jäsenvaltio havaitsee, että kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuva alus jättää täyttämättä 15 artiklassa säädetyt edellytykset, sen on viipymättä peruutettava kyseiselle alukselle myönnetyt lisäkalastusmahdollisuudet ja kiellettävä sen osallistuminen koekalastukseen loppuvuodeksi 2015.
18 artikla
Poisheitetyistä määristä tehtyjen arvioiden tieteellinen tarkastelu
Komissio voi 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetyn vaatimuksen täytäntöönpanon valvomiseksi edellyttää, että tätä lukua soveltava jäsenvaltio toimittaa arvionsa kunkin alustyypin aiheuttamien poisheitettyjen saaliiden määrästä tieteelliselle neuvoa-antavalle elimelle tarkastelua varten. Jos tällaiset poisheitettävät määrät vahvistavaa arviota ei ole saatavilla, asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kyseisen vaatimuksen noudattamisen edellyttämät aiheelliset toimenpiteet ja ilmoitettava niistä komissiolle.
III LUKU
Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä
19 artikla
Kalastusluvat
1. Kolmannen maan vesillä kalastavien unionin alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä III.
2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan perusteella kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, jäljempänä ’kiintiöiden vaihto’, liitteessä III mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle liitteessä III vahvistettua kalastuslupien kokonaismäärää ei kuitenkaan saa ylittää.
IV LUKU
Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä
20 artikla
Kiintiöiden siirrot ja vaihdot
1. Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot tai vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’kyseinen jäsenvaltio’, voi keskustella jonkin alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta.
2. Komissio voi kyseisen jäsenvaltion ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen, josta kyseinen jäsenvaltio on keskustellut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaisen sopimuspuolen kanssa. Sen jälkeen komissio välittää ilman aiheetonta viivytystä tiedon sitoutumisesta tällaiseen kiintiön siirtoon tai vaihtoon alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaiselle sopimuspuolelle. Komissio ilmoittaa sitten sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti.
3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta.
4. Kiintiön siirron tai vaihdon perusteella alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolelta saatuja tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään kyseiselle jäsenvaltiolle jaettuina taikka siltä vähennettyinä kalastusmahdollisuuksina siitä hetkestä alkaen, kun kiintiön siirto tai vaihto tulee voimaan alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaisen sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti taikka tapauksen mukaan asianomaisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällainen kiintiön siirto tai vaihto ei saa kuitenkaan muuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaista nykyistä jakoperustetta kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä.
1 jakso
ICCAT-yleissopimusalue
21 artikla
Tonnikalan kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen
1. Rajoitetaan sellaisten vapapyydyksiä käyttävien unionin alusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8-30 kilogramman ja 75-115 senttimetrin kokoisia tonnikaloja Itä-Atlantilla, liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti.
2. Rajoitetaan sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8-30 kilogramman ja 75-115 senttimetrin kokoisia tonnikaloja Välimerellä, liitteessä IV olevan 2 kohdan mukaisesti.
3. Rajoitetaan sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8-30 kilogramman ja 75-115 senttimetrin kokoisia tonnikaloja, liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti.
4. Rajoitetaan sellaisten kalastusalusten lukumäärää ja kokonaisbruttovetoisuutta, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, liitteessä IV olevan 4 kohdan mukaisesti.
5. Rajoitetaan Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärä liitteessä IV olevan 5 kohdan mukaisesti.
6. Rajoitetaan tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteettia sekä pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää, joka voidaan myöntää laitoksille Itä-Atlantilla ja Välimerellä, liitteessä IV olevan 6 kohdan mukaisesti.
22 artikla
Virkistys- ja urheilukalastus
Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä erityinen kiintiö virkistys- ja urheilukalastukseen.
23 artikla
Hait
1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa.
2. Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty.
3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Sphyrnidae-heimoon kuuluvan vasarahain (nuijahaita (Sphyrna Tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetun kalastuksen yhteydessä.
4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa pyydetyn valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja.
5. On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa pyydettyä haukkahaita (Carcharhinus falciformis).
2 jakso
CCAMLR-yleissopimusalue
24 artikla
Kiellot ja saalisrajoitukset
1. Liitteessä V olevassa A osassa mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty mainitussa osassa ilmoitetuilla alueilla ja vahvistettuina ajanjaksoina.
2. Koekalastuksessa sovelletaan liitteessä V olevassa B osassa vahvistettuja TACeja ja sivusaalisrajoituksia mainitussa osassa ilmoitetuilla suuralueilla.
25 artikla
Koekalastus
1. Vuonna 2015 vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n toimikunnan jäseniä, saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen kalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015.
2. TACit ja sivusaalisrajoitukset FAO-suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoisille tutkimusalueille (SSRU) kullakin suuralueella ja alueella vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. Kalastus SSRU-alueella on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana.
3. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastusmahdollisuuksien määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a kalastus on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä.
26 artikla
Etelänkrillin kalastaminen kalastuskaudella 2015/2016
1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n toimikunnan jäseniä, saavat kalastaa etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2015/2016. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, sen on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2015 aikomuksestaan kalastaa etelänkrilliä käyttäen liitteessä V olevassa C osassa esitettyä lomaketta. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2015.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen.
3. Jäsenvaltion, joka aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat sen lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR-jäsenen lipun alla, mutta joiden oletetaan purjehtivan kalastusajankohtana kyseisen jäsenvaltion lipun alla.
4. Jäsenvaltiot saavat antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen muilla kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuilla aluksilla, jos luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä heti CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle sekä annettava:
a)
yksityiskohtaiset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta tai suunnitelluista korvaavista aluksista, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot;
b)
täydellinen selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä asianmukaiset tätä tukevat todisteet tai lisätiedot.
5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään CCAMLR:n laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten luetteloon kirjatulle alukselle lupaa osallistua etelänkrillin kalastukseen.
3 jakso
IOTC-yleissopimusalue
27 artikla
IOTC-yleissopimusalueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen
1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin alusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 1 kohdassa.
2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin alusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 kohdassa.
3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tämä muutos johda kyseisten kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset kuuluvat IOTC:n alusrekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastuksenhoitojärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten (LIS-alukset) luetteloon, ei saa siirtää.
5. IOTC:n käsiteltäväksi annettujen kehityssuunnitelmien täytäntöönpanon huomioon ottamiseksi jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan kyseisissä suunnitelmissa asetetuissa rajoissa.
28 artikla
Hait
1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta mihin tahansa Alopiidae-heimon lajiin kuuluvan isosilmäkettuhain osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa.
2. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta aluksia, joiden kokonaispituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
4 jakso
SPRFMO-yleissopimusalue
29 artikla
Pelaginen kalastus - kapasiteetin rajoittaminen
Jäsenvaltioiden, jotka ovat harjoittaneet vuosina 2007, 2008 tai 2009 aktiivisesti pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella, on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2015 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin.
30 artikla
Pelaginen kalastus - TACit
1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet 29 artiklassa tarkoitettua pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja kyseisellä alueella liitteessä I J vahvistettujen TACien mukaisesti.
2. Liitteessä I J vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia saa käyttää vain, jos jäsenvaltiot lähettävät luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella, sekä alusten satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) tietueet, kuukausittaiset saalisraportit ja, jos ne ovat käytettävissä, satamakäyntejä koskevat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenä päivänä komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n sihteeristölle.
31 artikla
Pohjakalastus
Jäsenvaltioiden, joilla on pohjakalastusta koskevaa kirjattua saalista tai pyyntiponnistusta SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, on rajoitettava pohjakalastuksessa saaliinsa tai pyyntiponnistuksensa vuonna 2015 ainoastaan niihin yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta kyseisellä kalastuskaudella, ja sellaiseen määrään, joka ei ylitä saalistasoa tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien vuotuista keskitasoa 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta.
5 jakso
IATTC-yleissopimusalue
32 artikla
Kurenuottakalastus
1. Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus:
a)
29 päivästä heinäkuuta28 päivään syyskuuta 2015 tai 18 päivästä marraskuuta 201518 päivään tammikuuta 2016 alueella, jota rajaavat
-
Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot,
-
pituuspiiri 150° W,
-
leveyspiiri 40° N,
-
leveyspiiri 40° S;
b)
29 päivästä syyskuuta29 päivään lokakuuta 2015 alueella, jota rajaavat
-
pituuspiiri 96° W,
-
pituuspiiri 110° W,
-
leveyspiiri 4° N,
-
leveyspiiri 3° S.
2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava valitsemansa 1 kohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2015. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritetyillä alueilla.
3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit.
4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta:
a)
kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon takia;
b)
kalastusmatkan viimeisellä osuudella, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä kalastusmatkalla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.
33 artikla
Valkopilkkahain kalastuksen kieltäminen
1. On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida, saattaa myyntiin, myydä tai purkaa aluksesta valkopilkkahain osia tai kokonaisia ruhoja kyseisellä alueella.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen sekä:
a)
kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä);
b)
ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellisvuoden aikana keräämänsä tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2015.
6 jakso
SEAFO-yleissopimusalue
34 artikla
Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen
Seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus kielletään SEAFO-yleissopimusalueella:
-
rauskut (Rajidae);
-
piikkihai (Squalus acanthias),
-
pikkuhai (Etmopterus bigelowi),
-
pikkuhai (Etmopterus brachyurus),
-
isovalohai (Etmopterus princeps),
-
pehmovalohai (Etmopterus pusillus),
-
kissahai (Apristurus manis),
-
samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus),
-
Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait.
7 jakso
WCPFC-yleissopimusalue
35 artikla
Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnettyjen kalastuspäivien lukumäärä on enintään 403 päivää. Näissä kalastuksissa on kiellettyä käyttää kurenuottaa kalastettaessa tonnikalaa, jos tonnikalaparvessa on mukana valashaita (Rhincodon typus) ja eläimet havaitaan ennen vetokerran aloittamista.
2. Unionin alukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit ovat enintään 2 000 tonnia vuonna 2015.
36 artikla
Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavaa kalastusta koskeva kalastuskieltoalue
1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2015 kello 00.00 ja 31 päivän lokakuuta 2015 kello 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalastustoiminta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. Kyseisenä aikana kurenuotta-alus saa harjoittaa kalastustoimintaa mainitussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa vain, jos aluksella on tarkkailija, joka tarkkailee, ettei alus millään hetkellä:
a)
käytä tai huolla kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua välinettä tai siihen liittyvää elektronista laitetta;
b)
pyydä parvia kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja purettava tai jälleenlaivattava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit.
3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta:
a)
kalastusmatkan viimeisellä osuudella, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi;
b)
kun kala on ihmisravinnoksi soveltumaton muun syyn kuin koon takia;
c)
pakastuslaitteistossa olevan vakavan toimintahäiriön sattuessa.
37 artikla
IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalue
1. Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava 35-38 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan r alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.
2. Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on noudatettava 32 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2-4 kohdassa sekä 33 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan r alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.
38 artikla
Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin alusten lukumäärän rajoittaminen
WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin alusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VII.
39 artikla
Haukkahait ja valkopilkkahait
1. WCPFC-yleissopimusalueella on kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida tai purkaa aluksesta seuraavien lajien osia tai kokonaisia ruhoja:
a)
haukkahait (Carcharhinus falciformis);
b)
valkopilkkahait (Carcharhinus longimanus).
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
8 jakso
Beringinmeri
40 artikla
Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä
Alaskanseidin (Theragra chalcogramma) kalastus Beringinmeren aavalla merellä on kiellettyä.
III OSASTO
KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ
41 artikla
TACit
Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää unionin vesillä saaliita tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EY) N:o 1006/2008 III luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
42 artikla
Kalastusluvat
Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VIII.
43 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Edellä 42 artiklassa säädettyjen kalastuslupien nojalla kalastavien kolmansien maiden alusten saaliisiin ja sivusaaliisiin sovelletaan 7 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä.
44 artikla
Kiellot
1. Kielletään kolmansien maiden kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta aluksesta seuraavia lajeja silloin, kun ne esiintyvät unionin vesillä:
a)
kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla II a, III a ja VII d ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä;
b)
seuraavat saharauskun lajit unionin vesillä:
i)
puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata);
ii)
pikkusaharausku (Pristis clavata);
iii)
saharausku (Pristis pectinata);
iv)
harmaasaharausku (Pristis pristis);
v)
kampasaharausku (Pristis zijsron);
c)
jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) unionin vesillä;
d)
silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella II a ja ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;
e)
pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella II a sekä ICES-suuralueilla I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä;
f)
pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella II a ja ICES-suuralueilla I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä;
g)
leijahai (Dalatias licha), lattahai (Deania calcea), suomupistinhai (Centrophorus squamosus), isovalohai (Etmopterus princeps) ja ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella II a ja ICES-suuralueilla I, IV ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä;
h)
sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä;
i)
jättiläispaholaisrausku (Manta alfredi) unionin vesillä;
j)
jättiläispaholaisrausku (Manta birostris) unionin vesillä;
k)
seuraavat rauskulajit unionin vesillä:
i)
sarvirausku (Mobula mobular);
ii)
Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei);
iii)
Japanin paholaisrausku (Mobula japanica);
iv)
silopaholaisrausku (Mobula thurstoni);
v)
pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee);
vi)
kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana);
vii)
tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana);
viii)
lyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii);
ix)
pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma);
l)
okarausku (Raja clavata) ICES-alueella III a sijaitsevilla unionin vesillä;
m)
mustavatsarausku (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICES-alueilla VI a, VI b, VII a, VII b, VII c, VII e, VII f, VII g, VII h ja VII k sijaitsevilla unionin vesillä;
n)
aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla VI, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä ja pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;
o)
kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla unionin vesillä;
p)
merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
IV OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
45 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksella (EU) N:o 1380/2013 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
46 artikla
Asetuksen (EU) N:o 43/2014 muuttaminen
Lisätään asetuksen (EU) N:o 43/2014 18 a artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
”o)
pohjankatkarapu alueella III a.”
47 artikla
Kumoaminen
Kumotaan neuvoston asetus (EU) N:o 779/2014 1 päivästä tammikuuta 2015.
48 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämän asetuksen 8 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä helmikuuta 2015.
Asetuksen 12 artiklan b, i ja k alakohtaa ja 44 artiklan b, i ja k alakohtaa sovelletaan 8 päivästä helmikuuta 2015.
Asetuksen 46 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Asetuksen 23, 24 ja 25 artiklassa vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia koskevia säännöksiä ja CCAMLR-yleissopimusaluetta koskevia liitteitä I E ja V sovelletaan niissä mainituista päivistä alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä tammikuuta 2015.