РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1261/2012 НА СЪВЕТА
от 20 декември 2012 година
за определяне на възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи рибни запаси за 2013 г., приложими в Черно море
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В член 43, параграф 3 от Договора се предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
В Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) се изисква установяването на мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни становища, и по-специално доклада, изготвен от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР).
(3)
Съветът приема мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов по вид риболовна дейност или група риболовни дейности, включително някои функционално свързани с това условия, когато това е целесъобразно. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите членки по такъв начин, че да осигуряват за всяка държава членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболов, като надлежно се отчитат целите на общата политика в областта на рибарството, определени в Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(4)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определи въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти, и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и въз основа на мненията, изразени при консултациите със заинтересованите страни.
(5)
Използването на възможностите за риболов, определени в настоящия регламент, следва да бъде предмет на Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (2), и по-специално на членове 33 и 34 от него, отнасящи се съответно до записването на улова и риболовното усилие и съобщаването на данни относно изчерпването на възможностите за риболов. Следователно е необходимо да се определят кодовете, които държавите членки да използват при изпращането на данни до Комисията относно разтоварванията на запаси на сушата, които са предмет на настоящия регламент.
(6)
Съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 г. относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (3) запасите, които са предмет на различните установени в него мерки, трябва да бъдат посочени.
(7)
Важно е тези категории риболов да бъдат открити на 1 януари 2013 г., за да се избегне прекъсване на риболовните дейности и да се осигури поминъкът на рибарите от Съюза. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя възможностите за риболов за 2013 г. на определени рибни запаси и групи рибни запаси в Черно море.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага за кораби на ЕС, които осъществяват дейност в Черно море.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„GFCM“ означава Генерална комисия по рибарство за Средиземно море;
б)
„Черно море“ означава географската подзона 29 съгласно определението в приложение I към Регламент (ЕС) № 1343/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 г. относно определени разпоредби за риболова в зоната по Споразумението за GFCM (Генералната комисия по рибарство в Средиземно море) (4) и в Резолюция GFCM/33/2009/2;
в)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава членка и регистриран в Съюза;
г)
„общ допустим улов (ОДУ)“ означава количеството риба, което може да бъде уловено от всеки запас в рамките на една година;
д)
„квота“ означава част от ОДУ, предоставена на Съюза, държава членка или трета държава.
ГЛАВА II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ
Член 4
ОДУ и разпределяне
ОДУ, неговото разпределяне между държавите членки и функционално свързаните с това условия според случая са посочени в приложението.
Член 5
Специални разпоредби относно разпределянето
Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите членки се извършва без да се засягат:
а)
размените по член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
приспаданията и преразпределенията по член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009;
в)
допълнителните разтоварвания на суша, позволени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
удържаните количества по член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, направени съгласно членове 105 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 6
Условия за разтоварване на суша на улова и прилова
Риба от запасите, за които възможностите за риболов са определени в настоящия регламент, се задържа на борда или се разтоварва на суша, единствено ако:
а)
уловът е извършен от кораби на държава членка, която има квота и тази квота не е изчерпана; или
б)
уловът представлява част от квота на Съюза, която не е била разпределена по квоти между държавите членки, и тази квота на Съюза не е изчерпана.
ГЛАВА III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 7
Предаване на данни
Когато съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 държавите членки изпращат на Комисията данни относно разтоварванията на суша на уловените запаси, те използват посочените в приложението към настоящия регламент кодове на запасите.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2012 година.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1261/2012,
annettu 20 päivänä joulukuuta 2012,
eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Mustallamerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2013
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä.
(2)
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (1) edellytetään sellaisten toimenpiteiden vahvistamista, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot ja erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatima kertomus.
(3)
Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastus- tai kalastusryhmäkohtaisten kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet, mukaan lukien tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.
(4)
Suurimmat sallitut saaliit (TACit) olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella ja ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat varmistaen samalla eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu ja kannanotot, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa.
(5)
Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön olisi sovellettava yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (2) ja erityisesti sen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä, kun ne lähettävät komissiolle tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja.
(6)
TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (3) 2 artiklan mukaisesti on määriteltävä kannat, joihin sovelletaan mainitussa asetuksessa tarkoitettuja eri toimenpiteitä.
(7)
Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi ja turvattaisiin unionin kalastajien toimeentulo, on tärkeää avata nämä kalastusmahdollisuudet 1 päivänä tammikuuta 2013. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Mustallamerellä sovellettavat kalastusmahdollisuudet vuodeksi 2013.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan Mustallamerellä toimiviin EU:n aluksiin.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’GFCM’ tarkoittaa Välimeren yleistä kalastusneuvostoa (General Fisheries Commission for the Mediterranean);
b)
’Mustameri’ tarkoittaa eräistä kalastusta koskevista säännöksistä GFCM:n (Välimeren yleisen kalastuskomission) sopimusalueella 13 päivänä joulukuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1343/2011 (4) liitteessä I sekä päätöslauselmassa nro GFCM/33/2009/2 määriteltyä maantieteellistä osa-aluetta 29;
c)
’EU:n alus’ tarkoittaa jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
d)
’suurin sallittu saalis’ (TAC) tarkoittaa sitä määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna;
e)
’kiintiö’ tarkoittaa unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta.
II LUKU
KALASTUSMAHDOLLISUUDET
4 artikla
TACit ja niiden jakaminen
TACit, niiden jakaminen jäsenvaltioiden kesken ja tarvittaessa niiden käyttöön toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä.
5 artikla
Jakamista koskevat erityissäännökset
Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;
c)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallitut saaliiden lisäpurkamiset;
d)
asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;
e)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.
6 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Aluksella saa pitää ja aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu kalastusmahdollisuudet tällä asetuksella, vain jos
a)
saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai
b)
saaliit ovat osa unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä unionin kiintiö ole täyttynyt.
III LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
7 artikla
Tietojen siirtäminen
Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä esitettyjä kantojen koodeja.
8 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2012.