РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 510/2013 НА КОМИСИЯТА
от 3 юни 2013 година
за изменение на приложения I, II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172), хидроксипропил метил целулоза (Е 464) и полисорбати (E 432-436) за маркиране на някои видове плодове
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 9, параграф 2, член 10, параграф 3 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С приложение I към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установяват функционални класове на добавките в храните в храни и на добавки в храните в добавки в храните и в ензими в храните.
(2)
При необходимост, отчитайки научния прогрес или технологичното развитие, в приложение I към Регламент (ЕО) № 1333/2008 могат да бъдат добавени допълнителни функционални класове.
(3)
Научните изследвания показаха, че когато след депигментация на някои части (например след третиране с лазер) върху повърхността на плодове и зеленчуци се нанесат железни оксиди и хидроксиди (Е 172), се увеличава контрастът на тези части спрямо останалата повърхност чрез взаимодействие с някои освободени вещества от епидермиса. Този ефект може да бъде използван за маркиране на плодове или зеленчуци. Поради това е необходимо да се добави нов функционален клас „подобрители на контраста“ в приложение I към Регламент (ЕО) № 1333/2008.
(4)
С приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установява списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в храни, и условията за тяхната употреба.
(5)
С приложение III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установява списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в добавки в храните, ензими в храните, ароматизанти в храните и хранителни вещества, и условията за тяхната употреба.
(6)
Списъците могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата по Регламент (ЕО) № 1331/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. за установяване на обща разрешителна процедура за добавките в храните, ензимите в храните и ароматизантите в храните (2).
(7)
Съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 списъкът на Съюза на добавките в храните може да бъде актуализиран по инициатива на Комисията или при постъпване на заявление.
(8)
На 8 април 2011 г. беше подадено заявление за разрешаване на употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) като подобрители на контраста, хидроксипропил метил целулоза (Е 464) - като глазиращ агент за незаличимо маркиране на някои видове плодове, и полисорбати (E 432-436) - като емулгатори в препарати за подобряване на контраста, като заявлението бе предоставено на разположение на държавите членки.
(9)
Разработена е нова технология за маркиране с помощта на лазер с въглероден диоксид за гравиране на информация върху повърхността на пресни плодове. Вследствие на депигментиращото действие на лазерния лъч върху повърхността на някои храни се образува лесно забелязващ се знак, а на други - не. Затова технологично необходима е употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) като подобрители на контраста, хидроксипропил метил целулоза (Е 464) - като глазиращ агент, и полисорбати (E 432-436) - като емулгатори в препарати за подобряване на контраста, които да позволят незаличимото маркиране на някои видове плодове. Железните оксиди и хидроксиди (Е 172) осигуряват достатъчен контраст на маркираните зони спрямо останалата повърхност на плода, хидроксипропил метил целулозата (Е 464) образува тънък защитен слой върху маркираните зони, а чрез полисорбатите (E 432-436) се осигурява хомогенна дисперсия на препаратите от добавки в храните върху маркираните зони на хранителните продукти.
(10)
Употребата на добавки в храните следва да донесе предимства и ползи за потребителя. Новата технология за маркиране може да се използва, за да се възпроизведе цялата задължителна съгласно европейското или националното законодателството информация или част от нея. Освен това потребителите могат да имат полза от новата технология за маркиране, когато търговската марка и производственият метод се предоставят на доброволен принцип.
(11)
Също така новата технология за незаличимо маркиране предоставя алтернатива на използваните понастоящем лепящи се стикери и намалява рисковете от загубване, смесване или объркване на хранителните продукти, като по този начин улеснява транспорта и съхранението на плодовете. За тази цел може също да бъде от полза посочването на PLU-код (идентификационен номер, използван от стопанските субекти в хранителната промишленост за улесняване както на обслужването на касите, така и на инвентаризацията на продуктите), QR-код (матричен баркод, позволяващ кодираната информация да бъде сканирана с висока скорост) и баркод. Поради това е целесъобразно да се позволи предоставянето на тази информация върху някои видове плодове.
(12)
Железните оксиди и хидроксиди (Е 172), хидроксипропил метил целулозата (Е 464) и полисорбатите (E 432-436) следва да се използват в малки количества само върху повърхността на плодовете и не е вероятно да преминат във вътрешността им. По тази причина обработката на плодове, чиито обелки не се консумират, не би следвало да въздейства на човешкото здраве. Поради това е целесъобразно да се позволи използването на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) и хидроксипропил метил целулоза (Е 464) единствено за маркиране на цитрусови плодове, пъпеши и нарове, а полисорбати (E 432-436) - в препарати за подобряване на контраста.
(13)
Железните оксиди и хидроксиди (Е 172) последно са оценени от Научния комитет по храните през 1975 г. (3). Беше установено, че само 1 % от железните оксиди и хидратираните железни оксиди е вероятно да се разтворят в стомашно-чревния тракт на човека и затова Комитетът установи допустим дневен прием, без да определя горна граница. Веществото хидроксипропил метил целулоза (Е 464) последно е оценено от Научния комитет по храните през 1992 г. (4) За 5 от модифицираните целулози допустимият дневен прием беше определен като „неуточнен“. През 1983 г. за групата на полисорбатите (E 432-436) Комитетът определи допустим дневен прием от 10 mg/kg телесно тегло/ден (5). В доклада на Комисията относно приема на добавки в храните в Европейския съюз (6) бе направено заключение, че по отношение на полисорбатите (Е 432-436) може да е необходима по-реалистична оценка на приема въз основа на действителните равнища на употреба на добавките в храните. Очаква се Европейският орган за безопасност на храните да извърши това по време на новата оценка на полисорбатите (Е 432-436), за която в Регламент (ЕС) № 257/2010 на Комисията (7) се предвижда, че трябва да бъде проведена до края на 2016 г. Дотогава следва да бъдат разглеждани само заявления за евентуално разширяване на употребата на тези вещества, при което общият прием се увеличава в незначителна степен.
(14)
Съгласно член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 Комисията изисква становището на Европейския орган за безопасност на храните, за да актуализира списъците на Съюза на добавките в храните, установени в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008, освен в случаите, когато не е възможно въпросната актуализация да въздейства върху човешкото здраве. Тъй като разрешаването на употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) и хидроксипропил метил целулоза (Е 464) за маркиране на цитрусови плодове, пъпеши и нарове и на полисорбати (E 432-436) - в препарати за подобряване на контраста, представлява актуализация на тези списъци, която не е възможно да въздейства на човешкото здраве, не е необходимо да се изисква становището на Европейския орган за безопасност на храните.
(15)
Съгласно преходните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1129/2011 на Комисията от 11 ноември 2011 г. за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета посредством създаване на списък на Съюза на добавките в храните (8), приложение II за създаване на списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в храни, и условията за тяхната употреба се прилага от 1 юни 2013 г. За да се разреши употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) и хидроксипропил метил целулоза (Е 464) за маркиране на някои видове плодове преди тази дата, е необходимо да се посочи по-ранна дата на прилагане по отношение на тези добавки в храните.
(16)
Поради това приложения I, II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 следва да бъдат съответно изменени.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I, II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 юни 2013 година.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 510/2013,
annettu 3 päivänä kesäkuuta 2013,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteiden I, II ja III muuttamisesta siltä osin kuin on kyse rautaoksidien ja -hydroksidien (E 172), hydroksipropyylimetyyliselluloosan (E 464) ja polysorbaattien (E 432-436) käytöstä tiettyjen hedelmien merkitsemisessä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikelisäaineista 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan, 10 artiklan 3 kohdan ja 30 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteessä I vahvistetaan elintarvikkeissa esiintyvien elintarvikelisäaineiden sekä elintarvikelisäaineissa ja elintarvike-entsyymeissä esiintyvien elintarvikelisäaineiden lisäaineryhmät.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteeseen I voidaan tieteessä tapahtuneen edistymisen tai tekniikan kehityksen myötä lisätä lisäaineryhmiä.
(3)
Tutkimus- ja kehitystyö on osoittanut, että rautaoksidit ja -hydroksidit (E 172) hedelmien tai kasvisten pinnalla niiden tiettyjen osien (esimerkiksi laserkäsittelystä johtuvan) depigmentoinnin seurauksena käytettyinä lisäävät kontrastia näiden osien ja muun pinnan välillä reagoimalla tiettyjen päällysketosta vapautuvien ainesosien kanssa. Tätä vaikutusta voidaan käyttää hedelmien tai kasvisten merkitsemisessä. Tämän vuoksi on aiheellista lisätä asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteeseen I uusi lisäaineryhmä ”kontrastin lisääjät”.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteessä II vahvistetaan unionissa elintarvikkeissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo ja niiden käyttöä koskevat edellytykset.
(5)
Asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteessä III vahvistetaan unionissa elintarvikelisäaineissa, elintarvike-entsyymeissä, elintarvikearomeissa ja ravintoaineissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo ja niiden käyttöä koskevat edellytykset.
(6)
Näitä luetteloita voidaan muuttaa elintarvikelisäaineiden, elintarvike-entsyymien ja elintarvikearomien yhtenäisestä hyväksymismenettelystä 16 päivänä joulukuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1331/2008 (2) tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
(7)
Unionissa hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo voidaan asetuksen (EY) N:o 1331/2008 3 artiklan 1 kohdan nojalla saattaa ajan tasalle joko komission aloitteesta tai asiaa koskevan hakemuksen perusteella.
(8)
Hakemus, joka koski rautaoksidien ja -hydroksidien (E 172) käytön hyväksymistä kontrastin lisääjänä, hydroksipropyylimetyyliselluloosan (E 464) käytön hyväksymistä kiillotusaineena tiettyjen hedelmien merkitsemiseksi pysyvällä tavalla ja polysorbaattien (E 432-436) käytön hyväksymistä emulgointiaineina kontrastin lisäämiseen tarkoitetussa valmisteessa, toimitettiin 8 päivänä huhtikuuta 2011 ja on toimitettu jäsenvaltioiden saataville.
(9)
On kehitetty hiilidioksidilaseria käyttävää uutta merkitsemisteknologiaa tiedon etsaamiseksi tuoreen hedelmän pinnalle. Joidenkin - muttei kaikkien - elintarvikkeiden pinnalle kehittyy selvästi erottuva merkki lasersäteellä tehdyn depigmentoinnin välittömänä seurauksena. Rautaoksidien ja -hydroksidien (E 172) käytölle kontrastin lisääjänä, hydroksipropyylimetyyliselluloosan (E 464) käytölle kiillotusaineena ja polysorbaattien (E 432-436) käytölle emulgointiaineina kontrastin lisäämiseen tarkoitetussa valmisteessa on näin ollen teknologinen tarve, jotta kontrastia voidaan parantaa ja jotta tiettyjen hedelmien pysyvät merkinnät olisivat mahdollisia. Rautaoksidit ja -hydroksidit (E 172) erottavat riittävästi toisistaan hedelmän pinnan merkityt alueet ja muun pinnan, hydroksipropyylimetyyliselluloosa (E 464) muodostaa ohuen suojakalvon merkityille alueille ja polysorbaatit (E 432-436) varmistavat elintarvikelisäainevalmisteen homogeenisen jakautumisen elintarvikkeen merkityillä alueilla.
(10)
Elintarvikelisäaineiden käytön pitäisi hyödyttää kuluttajaa. Uutta merkitsemisteknologiaa voidaan käyttää esittämään kaikki unionin tai jäsenvaltioiden lainsäädännössä edellytetyt pakolliset tiedot tai osa niistä. Kuluttajat saattavat lisäksi hyötyä uuden merkitsemisteknologian käytöstä silloin, kun tuotenimi ja tuotantomenetelmä ilmoitetaan vapaaehtoisesti.
(11)
Uusi pysyviä merkintöjä käyttävä teknologia tarjoaa lisäksi vaihtoehdon irrotettaville, liimautuville paperitarroille, jotka ovat nykyisin käytössä, ja vähentää elintarvikkeiden katoamisen, sekoittumisen tai vaihtumisen riskiä ja helpottaa näin ollen kyseisten hedelmien kuljetusta ja varastointia. Tältä osin saattaa myös olla hyödyllistä ilmoittaa PLU-koodi (elintarvikealan toimijoiden käyttämä tunnistenumero, joka helpottaa tuotteiden maksamista ja varastonhallintaa), QR-koodi (kaksiulotteinen viivakoodi, joka mahdollistaa koodatun tiedon nopean skannauksen) ja viivakoodi. Tämän vuoksi on aiheellista sallia tällaisten tietojen esittäminen tietyissä hedelmissä.
(12)
Rautaoksideja ja -hydroksideja (E 172), hydroksipropyylimetyyliselluloosaa (E 464) ja polysorbaatteja (E 432-436) saa käyttää vain pieniä määriä ja ainoastaan hedelmän ulkopinnalla, eikä niiden oleteta siirtyvän sisäpuolelle huomattavassa määrin. Tästä syystä sellaisten hedelmien käsittelyllä, joiden kuoria ei yleensä syödä, ei todennäköisesti ole vaikutusta ihmisten terveyteen. Näin ollen on aiheellista sallia rautaoksidien ja -hydroksidien (E 172) ja hydroksipropyylimetyyliselluloosan (E 464) käyttö ainoastaan sitrushedelmien, melonien ja granaattiomenien merkitsemisessä ja polysorbaattien (E 432-436) käyttö ainoastaan kontrastin lisäämiseen tarkoitetussa valmisteessa.
(13)
Elintarvikealan tiedekomitea arvioi rautaoksideja ja -hydroksideja (E 172) viimeksi vuonna 1975 (3). Tällöin ilmeni, että ainoastaan 1 prosentti rautaoksideista ja rautaoksidihydraateista todennäköisesti liukenee ihmisen ruoansulatuskanavaan, ja tämän vuoksi komitea vahvisti hyväksytyn päiväsaannin määrittämättä sen ylärajaa. Elintarvikealan tiedekomitea arvioi hydroksipropyylimetyyliselluloosaa (E 464) viimeksi vuonna 1992 (4). Viiden muunnetun selluloosan ryhmälle määrättiin hyväksyttävä päiväsaanti, jota ei täsmennetty. Vuonna 1983 komitea ilmoitti polysorbaattien ryhmälle (E 432-436) hyväksyttävän päiväsaannin rajaksi 10 mg painokiloa kohti päivässä (5). Komission raportissa elintarvikelisäaineiden saannista ravinnon kautta Euroopan unionissa (6) todettiin, että polysorbaattien (E 432-436) osalta saattaa olla tarpeen tehdä realistisempi saantiarvio, joka perustuu elintarvikelisäaineiden todellisiin käyttömääriin. Polysorbaattien (E 432-436) uudelleenarvioinnin aikana vuoden 2016 loppuun mennessä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, odotetaan tekevän kyseisen saantiarvion, kuten komission asetuksessa (EU) N:o 257/2010 (7) edellytetään. Siihen mennessä tulisi tarkastella ainoastaan sellaisen käytön laajentamista, joka on vähämerkityksistä kyseisten aineiden kokonaissaannin kannalta.
(14)
Asetuksen (EY) N:o 1331/2008 3 artiklan 2 kohdan mukaan komissio pyytää Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta lausunnon asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteissä II ja III esitettyjen unionissa hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luetteloiden päivittämiseksi, paitsi jos kyseisellä päivittämisellä ei todennäköisesti ole vaikutusta ihmisten terveyteen. Koska rautaoksidien ja -hydroksidien (E 172) ja hydroksipropyylimetyyliselluloosan (E 464) käytön hyväksymisellä sitrushedelmien, melonien ja granaattiomenien merkitsemisessä ja polysorbaattien (E 432-436) käytön hyväksymisellä kontrastin lisäämiseen tarkoitetussa valmisteessa on kyse sellaisesta näiden luetteloiden päivittämisestä, jolla ei todennäköisesti ole vaikutusta ihmisten terveyteen, elintarviketurvallisuusviranomaisen lausuntoa ei tarvitse pyytää.
(15)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta vahvistamalla unionissa hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo 11 päivänä marraskuuta 2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1129/2011 (8) siirtymäsäännösten mukaan unionissa elintarvikkeissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luetteloa ja niiden käyttöä koskevia edellytyksiä käsittelevää liitettä II sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2013. Jotta voidaan sallia rautaoksidien ja -hydroksidien (E 172) ja hydroksipropyylimetyyliselluloosan (E 464) käyttö tiettyjen hedelmien merkitsemisessä ennen kyseistä päivämäärää, on näiden elintarvikelisäaineiden osalta tarpeen vahvistaa aikaisempi soveltamispäivä.
(16)
Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteitä I, II ja III olisi muutettava.
(17)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eikä Euroopan parlamentti tai neuvosto ole vastustanut niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteet I, II ja III tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä kesäkuuta 2013.