РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 516/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за създаване на фонд „Убежище, миграция и интеграция“ и за изменение на Решение 2008/381/ЕО на Съвета и отмяна на решения № 573/2007/ЕО и № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Решение 2007/435/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 78, параграф 2 и член 79, параграфи 2 и 4 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Целта на Съюза да представлява пространство на свобода, сигурност и правосъдие следва да бъде постигната, inter alia, чрез общи мерки, определящи рамката на политика по въпросите на убежището и имиграцията, която се основава на солидарността между държавите членки и е справедлива спрямо третите държави и техните граждани. Европейският съвет от 2 декември 2009 г. отчете, че финансовите ресурси в Съюза следва да стават все по-гъвкави и съгласувани от гледна точка както на обхвата, така и на приложимостта им, за да подпомагат развитието на политиката в областта на убежището и миграцията.
(2)
С настоящия регламент следва да се създаде фонд „Убежище, миграция и интеграция“ (наричан по-долу „фондът“) с цел да се допринесе за развитието на общата политика на Съюза в областта на убежището и имиграцията, както и за укрепването на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, при прилагане на принципите на солидарност и поделяне на отговорностите между държавите членки и на сътрудничество с трети държави.
(3)
Фондът следва да отразява необходимостта от повече гъвкавост и опростяване, като същевременно отговаря на изискванията за предвидимост и осигурява справедливо и прозрачно разпределение на ресурсите за постигането на общите и специфичните цели, установени в настоящия регламент.
(4)
Ръководни принципи при изпълнението на фонда са ефикасността на мерките и качеството на разходите. Освен това изпълнението на фонда следва да бъде по възможно най-ефективния и достъпен начин.
(5)
Новата структура от два стълба на финансирането в областта на вътрешните работи следва да допринесе за опростяването, рационализирането, консолидирането и прозрачността на финансирането в тази област. Следва да се търсят полезни взаимодействия, съгласуваност и взаимно допълване между отделните фондове и програми, включително с цел отпускане на финансиране за общи цели. Въпреки това следва да се избягва припокриването между отделните инструменти за финансиране.
(6)
Фондът следва да създаде гъвкава рамка, която позволява на държавите членки да получават финансови ресурси по своите национални програми в подкрепа на политиките, обхванати от този фонд, в съответствие с конкретното им положение и потребности и предвид общите и специфичните цели на фонда, за които финансовата подкрепа би била най-ефективна и подходяща.
(7)
Фондът следва да изразява солидарност чрез предоставяне на финансова помощ на държавите членки. Той следва да подобри ефективното управление на миграционните потоци към Съюза в областите, в които действията на Съюза имат максимална добавена стойност, и по-специално чрез поделяне на отговорностите между държавите членки и поделяне на отговорностите и засилване на сътрудничеството с трети държави.
(8)
За да допринесат за постигането на общата цел на фонда, държавите членки следва да гарантират, че в националните им програми се включват действия в подкрепа на специфичните цели на настоящия регламент и че разпределението на ресурсите между целите осигурява възможност за постигането на тези цели. В редките случаи на държава членка, която желае да използва дерогация от минималните проценти, установени в настоящия регламент, съответната държава членка следва да представи подробна обосновка в националната си програма.
(9)
За да се гарантира еднородна и висококачествена политика в областта на убежището и да се прилагат по-високи стандарти на международна закрила, фондът следва да допринесе за ефективното функциониране на общата европейска система за убежище, която включва мерки, свързани с политиката, законодателството и изграждането на капацитет, като същевременно се работи в сътрудничество с други държави членки, агенции на Съюза и трети държави.
(10)
Целесъобразно е усилията на държавите членки във връзка с пълното и правилното прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището да бъдат подпомагани и подобрени, и по-специално усилията за предоставяне на подходящи условия за прием на разселените лица, на кандидатите за международна закрила и на лицата, на които е предоставена международна закрила, за осигуряване на правилно определяне на статута в съответствие с Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4), за прилагане на справедливи и ефективни процедури за предоставяне на убежище и за насърчаване на добрите практики в областта на убежището с цел да се защитят правата на лицата, търсещи международна закрила, и да се създадат условия за ефикасна работа на системите за убежище на държавите членки.
(11)
Фондът следва да предоставя подходящо подпомагане за съвместните усилия на държавите членки, насочени към установяване, споделяне и насърчаване на най-добрите практики, както и към изграждане на ефективни структури за сътрудничество с цел повишаване качеството на вземането на решения в рамките на общата европейска система за убежище.
(12)
Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO), създадена с Регламент (ЕС) № 439/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), с цел да се координира практическото сътрудничество между държавите членки в областта на убежището, да се подпомогнат държавите членки, чиито системи за убежище са подложени на особено голям натиск, и да се допринесе за осъществяването на общата европейска система за убежище. Комисията може да използва предоставената от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6) възможност да възложи на EASO изпълнението на специфични ad hoc задачи, като координацията на действия на държавите членки по презаселване в съответствие с Регламент (ЕС) № 439/2010.
(13)
Фондът следва да подпомага усилията на Съюза и на държавите членки във връзка със засилването на капацитета на държавите членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките им в областта на убежището, предвид задълженията им съгласно съществуващото право на Съюза.
(14)
Фондът следва да подпомага усилията, полагани от държавите членки, за предоставяне на международна закрила и постигане на трайно решение на тяхна територия за бежанците и разселените лица, за които Върховният комисар на ООН за бежанците е установил, че отговарят на критериите за презаселване, като например оценката на нуждите от презаселване и прехвърлянето на съответните лица на тяхна територия, с цел да им бъде предоставен сигурен правен статут и да бъде насърчена ефективната им интеграция.
(15)
Фондът следва да осигурява подпомагане за нови подходи относно безопасния достъп до процедури за предоставяне на убежище, по-специално като го насочва към основните държави на транзитно преминаване, например програми за закрила на конкретни групи или определени процедури за разглеждане на молбите за предоставяне на убежище.
(16)
Предвид естеството на фонда той следва да може да подпомага доброволни и съгласувани между държавите членки дейности, насочени към поделяне на тежестта между тях и състоящи се в прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, и на кандидати за международна закрила, от една държава членка в друга.
(17)
Партньорствата и сътрудничеството с трети държави, целящи да се гарантира подходящо управление на наплива от хора, подаващи молби за убежище или други форми на международна закрила, са особено важен елемент от политиката на Съюза в областта на убежището. С цел да се осигури достъп до международна закрила и намиране на трайни решения на възможно най-ранен етап, включително в рамките на регионални програми за закрила, фондът следва да включва силно застъпен компонент, свързан с презаселването, на равнището на Съюза.
(18)
С оглед подобряване и засилване на процеса на интегриране в европейските общества фондът следва да улеснява законната миграция към Съюза в съответствие с икономическите и социалните нужди на държавите членки и да предвижда подготовка на процеса на интегриране още в държавата на произход на гражданите на трети държави, идващи в Съюза.
(19)
За да бъде ефикасен и да постигне най-висока добавена стойност, фондът следва да използва по-целенасочен подход, в подкрепа на съгласувани стратегии, специално създадени за насърчаване на интеграцията на граждани на трети държави на национално, местно и/или регионално равнище, където е уместно. Тези стратегии следва да се изпълняват главно от местни или регионални органи и от недържавни участници, като същевременно не се изключват националните органи, по-специално когато специфичната административна организация на държавата членка го налага или когато в дадена държава членка действията за интеграция попадат в областта на споделена компетентност между държавата и децентрализираната администрация. Изпълняващите организации следва да избират от различните мерки, които са на тяхно разположение, най-подходящите за конкретната им ситуация.
(20)
Изпълнението на фонда следва да бъде в съответствие с общите основни принципи на Съюза относно интеграцията, както са уточнени в общата програма за интеграция.
(21)
Обхватът на мерките за интегриране следва да включва и лицата, на които е предоставена международна закрила, за да се гарантира всеобхватен подход към интеграцията, при който се вземат предвид специфичните особености на тези целеви групи. Когато мерките за интегриране са съчетани с мерки по приемане, където е уместно следва да има възможност действията да обхващат и кандидати за международна закрила.
(22)
За да се гарантира последователност на позицията на Съюза по отношение на интегрирането на граждани на трети държави, действията, финансирани от този фонд, следва да са конкретни и да допълват действията, финансирани от Европейския социален фонд. В този контекст от органите на държавите членки, отговарящи за изпълнението на този фонд, следва да се изисква да установят механизми за сътрудничество и координация с органите, определени от държавите членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд.
(23)
От практически съображения някои действия може да се отнасят до група лица, които за по-голяма ефективност може да се разглеждат като едно цяло, без да се прави разлика между отделните членове на групата. Ето защо ще бъде подходящо да се предвиди възможност за тези държави членки, които желаят, да установят в националните си програми, че действията за интеграция може да обхващат близките роднини на гражданите от трети държави, доколкото това е необходимо за ефективното осъществяване на посочените действия. Под „близки роднини“ ще се разбират съпрузите, партньорите, както и всички лица в преки роднински връзки по низходяща или възходяща линия с гражданина на трета държава, спрямо когото са насочени действията за интеграция, които в противен случай няма да бъдат включени в обхвата на фонда.
(24)
Фондът следва да подпомага държавите членки при изготвянето на стратегии за организиране на законната миграция, които укрепват капацитета им за разработване, изпълнение, наблюдение и оценяване като цяло на всички стратегии, политики и мерки в областта на имиграцията и интеграцията на граждани на трети държави, включително правните инструменти на Съюза. Фондът следва да подпомага също така обмена на информация, най-добрите практики и сътрудничеството между различните структури на администрацията, както и сътрудничеството с други държави членки.
(25)
Съюзът следва да продължи и да разшири използването на партньорствата за мобилност като основна стратегическа, всеобхватна и дългосрочна рамка за сътрудничество при управлението на миграцията с трети държави. Фондът следва да подпомага дейности, извършвани в рамките на партньорствата за мобилност, които се осъществяват в Съюза или в трети държави и които целят задоволяване на потребностите и следване на приоритетите на Съюза, и по-специално действия, осигуряващи непрекъснатост на финансирането, които обхващат както Съюза, така и трети държави.
(26)
Целесъобразно е да продължат подпомагането и насърчаването на усилията на държавите членки за подобряване управлението на връщанията на граждани на трети държави във всичките им аспекти, с оглед на непрекъснато справедливо и ефективно прилагане на общите стандарти за връщане, по-специално както са установени в Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7). Фондът следва да насърчава разработването на стратегии за връщане на национално равнище в рамките на концепцията за интегрирано управление на връщането на лица, както и мерки в подкрепа на ефективното им изпълнение в трети държави.
(27)
По отношение на доброволното връщане на лица, включително лица, които желаят да бъдат върнати, въпреки че не са задължени да напускат територията, следва да се предвидят стимули за връщаните лица, като например преференциално третиране под формата на засилена помощ при връщането. Този вид доброволно връщане е в интерес както на връщаните лица, така и на органите, от гледна точка на неговата икономическа ефективност. Държавите членки следва да бъдат насърчавани да отдават предпочитание на доброволното връщане.
(28)
От гледна точка на политиката обаче доброволното и принудителното връщане са свързани помежду си и имат взаимно подсилващ ефект и поради това държавите членки следва да бъдат насърчавани да подсилват взаимно допълващите се елементи на тези две форми при управлението на връщането на лица. Необходимо е да се извършват действия за извеждане, с цел да се запазят целостта на политиката на Съюза в областта на имиграцията и убежището и системите за имиграция и убежище на държавите членки. Следователно възможността за извеждане е предпоставка, за да се гарантира, че тази политика няма да бъде компрометирана и че се прилагат принципите на правовата държава, които от своя страна са от основно значение за създаването на пространство на свобода, сигурност и правосъдие. По тази причина фондът следва да подпомага действията на държавите членки за улесняване на извеждането в съответствие със стандартите, предвидени в правото на Съюза, където е приложимо, и при пълно зачитане на основните права и достойнството на връщаните лица.
(29)
Много е важно фондът да подпомага специфични мерки за връщаните лица в страната на връщане, за да може да се осигури действителното им връщане в техния град или район на произход при добри условия и да се подпомогне трайната им реинтеграция в тяхната общност.
(30)
Споразуменията на Съюза за обратно приемане са неразделна част от политиката на връщане на Съюза и представляват централен инструмент за ефикасно управление на миграционните потоци, тъй като улесняват бързото връщане на незаконните мигранти. Тези споразумения са съществен елемент от рамката за диалог и сътрудничество с трети държави на произход и на транзитно преминаване на незаконни мигранти и прилагането им в трети държави следва да бъде подпомагано в интерес на ефективните стратегии за връщане на национално равнище и на равнище Съюз.
(31)
Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (8), сред чиито задачи е предоставяне необходимата подкрепа на държавите членки при организация на съвместни операции по връщане и определяне на най-добрите практики в областта на получаването на пътни документи и извеждането на граждани на трети държави, незаконно пребиваващи на териториите на държавите членки, както и подпомагане на държавите членки при обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ по външните граници, като се отчита обстоятелството, че някои ситуации могат да включват хуманитарни кризи и морски спасителни операции.
(32)
В допълнение към подпомагането за връщане на лица, предвидено в настоящия регламент, фондът следва да подпомага и други мерки за борба с незаконната имиграция или заобикалянето на съществуващите правила за законна миграция, като по този начин се запазва целостта на имиграционните системи на държавите членки.
(33)
Изпълнението на фонда следва да бъде при пълно спазване на правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз, и на основните права, залегнали в съответните международни инструменти, включително съответната съдебна практика на Европейския съд по правата на човека. Допустимите действия следва да отчитат основания на правата на човека подход към закрилата на мигранти, бежанци и лица, търсещи убежище, и по-специално следва да гарантират, че се отделя специално внимание и се осигуряват специализирани мерки за специфичното положение на уязвимите лица, по-специално жени, непридружени малолетни и непълнолетни лица и други изложени на риск малолетни и непълнолетни.
(34)
Понятията „уязвими лица“ и „членове на семейството“ са определени по различен начин в отделните актове със значение за настоящия регламент. Ето защо те следва да се разглеждат със значението си в съответния акт, като се отчита контекстът, в който са използвани. Във връзка с презаселването държавите членки, които го осъществяват, следва да провеждат тесни консултации с Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на понятието „членове на семейството“ при практиките им на презаселване и реалния процес на презаселване.
(35)
Мерките за трети държави или по отношение на трети държави, които се подпомагат чрез фонда, следва да се приемат така, че да се осигурява полезно взаимодействие и съгласуваност с други действия извън Съюза, получаващи подкрепа чрез инструменти на Съюза за външна помощ, както географски, така и тематични. По-специално, при изпълнението на такива действия следва да се търси пълна съгласуваност с принципите и общите цели на външната дейност и външната политика на Съюза по отношение на съответната държава или регион. Мерките не следва да имат за цел да подпомагат дейности, които са пряко насочени към развитието, и следва да допълват финансовата помощ, предоставяна чрез инструментите за външна помощ, когато това е целесъобразно. Следва да се зачита принципът за съгласуваност на политиката за развитие, изложен в точка 35 от Европейския консенсус за развитие. Важно е също така да се гарантира, че прилагането на спешната помощ е в съответствие с хуманитарната политика на Съюза, като по целесъобразност я допълва, и съблюдава хуманитарните принципи, установени в Европейския консенсус относно хуманитарна помощ.
(36)
Значителна част от наличните средства по фонда следва да бъде отпускана пропорционално на носената от всяка държава членка отговорност, изразяваща се в усилията по управлението на миграционните потоци, като се прилагат обективни критерии. За тази цел следва да се използват последните налични статистически данни на Евростат съгласно Регламент (ЕС) № 862/2007 на Европейския парламент и на Съвета (9) относно миграционните потоци, като например броят на подадените за първи път молби за убежище, броят на положителните решения за предоставяне на статут на бежанец или за предоставяне на субсидиарна закрила, броят на презаселените бежанци, броят законно пребиваващи граждани на трети държави, броят граждани на трети държави, които са получили разрешение за пребиваване, издадено от държава членка, броят на решенията за връщане, издадени от националните органи, и броят на извършените връщания.
(37)
В настоящия регламент се определя разпределянето на основните суми между държавите членки. Основната сума се състои от минимална сума и сума, изчислена въз основа на средната стойност на средствата, отпуснати на всяка държава членка за 2011 г., 2012 г. и 2013 г. по Европейския бежански фонд, създаден с Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10), Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни, създаден с Решение 2007/435/ЕО на Съвета (11) и Европейския фонд за връщане, създаден с Решение № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12). Изчислението на разпределянето беше направено в съответствие с критериите за разпределяне, установени в Решение № 573/2007/ЕО, Решение 2007/435/ЕО и Решение № 575/2007/ЕО. Предвид заключенията на Европейския съвет от 7 февруари 2013 г.-8 февруари 2013 г., в които се подчертава, че следва да „се постави специален акцент върху островните общества, които са изправени пред несъразмерни предизвикателства, свързани с миграцията“, е целесъобразно да се повишат минималните суми за Кипър и Малта.
(38)
Макар да е целесъобразно отпускането на сумата за всяка държава членка да се извършва въз основа на последните налични статистически данни, част от наличните средства по фонда следва също така да бъде отпускана за изпълнението на специфични действия, които изискват съвместни усилия на държавите членки и водят до значителна добавена стойност за Съюза, както и за изпълнението на програмата на Съюза за презаселване и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга.
(39)
За тази цел с настоящия регламент следва да се създаде списък на специфичните действия, които могат да бъдат финансирани по фонда. На онези държави членки, които поемат ангажимент за изпълнението на такива действия, следва да бъдат отпускани допълнителни суми.
(40)
В контекста на постепенното създаване на програма на Съюза за презаселване, фондът следва да предоставя целенасочена помощ под формата на финансови стимули (еднократни суми) за всяко презаселено лице. Комисията, в сътрудничество с EASO и в съответствие със съответните им правомощия, следва да наблюдава ефективното прилагане на действията по презаселване, за които се предоставя подкрепа от фонда.
(41)
С оглед увеличаване на ефекта от усилията на Съюза за презаселване при предоставянето на закрила на нуждаещите се от международна закрила лица и максимално увеличаване на стратегическия ефект от презаселването чрез по-точно определяне на лицата, които най-много се нуждаят от презаселване, следва да бъдат определени общи приоритети в областта на презаселването на равнището на Съюза. Тези общи приоритети следва да се променят само ако има обоснована необходимост от това или във връзка с препоръки на Върховния комисар на ООН за бежанците и въз основа на общите категории, определени в настоящия регламент.
(42)
Като се има предвид особената уязвимост на някои категории лица, нуждаещи се от международна закрила, те следва винаги да бъдат включвани в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването.
(43)
Предвид потребностите във връзка с презаселването, установени в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, е необходимо да се предоставят и допълнителни финансови стимули за презаселването на лица по отношение на специфични географски региони и националности, както и на специфични категории лица, които се презаселват, в случай че презаселването е определено като най-подходящото решение за техните специфични нужди.
(44)
С оглед засилването на солидарността и по-доброто поделяне на отговорността между държавите членки, особено по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците на търсещите убежище, подобен механизъм, основаващ се на финансови стимули, следва да се въведе и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга. Този механизъм следва да ограничи натиска върху държавите членки, които приемат по-голям брой лица, търсещи убежище, и лица, на които е предоставена международна закрила, в абсолютни или относителни стойности.
(45)
Подпомагането, предоставяно от фонда, ще бъде по-ефикасно и ще доведе до по-висока добавена стойност, ако в настоящия регламент се определят ограничен брой задължителни цели, които да се преследват с програмите, изготвяни от всяка държава членка, като се вземат предвид конкретното положение и нужди на съответната държава членка.
(46)
За засилената солидарност е важно фондът да предоставя, по целесъобразност в координация и единодействие с хуманитарната помощ, управлявана от Комисията, допълнително подпомагане за справяне с извънредни ситуации, свързани със силен миграционен натиск в държави членки или в трети държави, или в случай на масово навлизане на разселени лица съгласно Директива 2001/55/ЕО на Съвета (13), чрез отпускане на спешно подпомагане. Спешното подпомагане следва да включва и подпомагане за ad hoc хуманитарни програми за приемане, които имат за цел да се предостави право на временно пребиваване на територията на държава членка в случай на извънредна хуманитарна криза в трета държава. Въпреки това тези други хуманитарни програми за приемане не следва да засягат, нито да застрашават програмата на Съюза за презаселване, която изрично има за цел да предоставя от самото начало трайно решение за нуждаещите се от международна закрила лица, прехвърлени в Съюза от трета държава. За тази цел държавите членки не следва да имат право на допълнителни еднократни суми за лица, на които е предоставено право на временно пребиваване на територията на съответната държава членка по силата на тези други хуманитарни програми за приемане.
(47)
С настоящия регламент следва да се предвиди финансова помощ за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (14), в съответствие с нейните цели и задачи.
(48)
Ето защо Решение 2008/381/ЕО следва да бъде изменено, за да се съгласуват процедурите и да се улесни предоставянето на подходящо и своевременно финансово подпомагане за националните звена за контакт, предвидени в посоченото решение.
(49)
Като се има предвид целта на предоставянето на финансови стимули на държавите членки под формата на еднократни суми във връзка с презаселването и/или прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, и тъй като те представляват малка част от действителните разходи, с настоящия регламент следва да се предвидят някои дерогации от правилата за допустимост на разходите.
(50)
С цел допълване или изменение на разпоредбите на настоящия регламент относно еднократните суми за презаселване и прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, и на определението за специфични действия и на общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(51)
При прилагането на настоящия регламент, включително изготвянето на делегирани актове, Комисията следва да се консултира с експерти от всички държави членки.
(52)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(53)
Финансирането от бюджета на Съюза следва да се съсредоточи върху дейности, при които интервенциите на Съюза могат да създадат допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите членки. Тъй като Съюзът е в по-добра позиция от държавите членки от гледна точка на това да предостави рамка за изразяване на солидарността на Съюза при управлението на миграционните потоци, предоставяното съгласно настоящия регламент финансово подпомагане следва да допринася по-специално за укрепване на националния капацитет и на капацитета на Съюза в тази област.
(54)
Необходимо е да се увеличи максимално въздействието на финансирането от Съюза чрез мобилизиране, обединяване и привличане на публични и частни финансови ресурси.
(55)
Комисията следва да наблюдава изпълнението на фонда в съответствие с регламент (ЕС) № 514/2014 г. на Европейския парламент и на Съвета (16) с помощта на общи показатели за оценка на резултатите и въздействието. Тези показатели, включващи съответни основни параметри, следва да осигуряват минималната основа за оценка на степента на постигане на целите на фонда.
(56)
За да се отчитат постиженията на фонда, следва да се определят общи показатели по отношение на неговите специфични цели. Общите показатели не следва да засягат факултативния или задължителния характер на изпълнението на свързаните действия, както са посочени в настоящия регламент.
(57)
За целите на управлението и използването му фондът следва да представлява част от съгласувана рамка, която се състои от настоящия регламент и Регламент (ЕС) № 513/2014 г. на Европейския парламент и на Съвета (17) За целите на фонда посоченото в Регламент (ЕС) № 514/2014 г. партньорство следва да включва съответните международни организации, неправителствени организации и социални партньори. Всяка държава членка следва да отговаря за установяването на участниците в партньорството и за практическите механизми за осъществяването му.
(58)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да допринесе за ефикасното управление на миграционните потоци и за изпълнението, усъвършенстването и развитието на общата политика в областта на убежището в съответствие с общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и общата политика в областта на имиграцията, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(59)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС фондът следва да отчита систематичното включване на принципите за равенство между жените и мъжете и за борба с дискриминацията.
(60)
Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО следва да бъдат отменени, като се спазват преходните разпоредби, предвидени в настоящия регламент.
(61)
В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, тези държави членки са нотифицирали желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(62)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(63)
Целесъобразно е срокът на прилагане на настоящия регламент да бъде съобразен с този на Регламент (ЕС, Евратом)) № 1311/2013 г. (18) на Съвета*. Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се създава фонд „Убежище, миграция и интеграция“ („фондът“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
2. С настоящия регламент се определят:
а)
целите на финансовото подпомагане и допустимите действия;
б)
общата рамка за изпълнението на допустимите действия;
в)
наличните финансови средства и тяхното разпределение;
г)
принципите и механизмът за установяване на общи приоритети на Съюза в областта на презаселването; и
д)
финансовата помощ за дейностите на Европейската мрежа за миграцията.
3. С настоящия регламент се предвижда прилагането на правилата, установени в Регламент (ЕС) № 514/2014 г., без да се засяга член 4 от настоящия регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„презаселване“ означава процес, при който по искане на Върховния комисар на ООН за бежанците, мотивирано от потребността на дадено лице от международна закрила, граждани на трети държави биват прехвърлени от трета държава и се установяват в държава членка, в която се разрешава пребиваването им с един от следните статути:
i)
„статут на бежанец“ по смисъла на член 2, буква д) от Директива 2011/95/ЕС;
ii)
„статут на субсидиарна закрила“ по смисъла на член 2, буква ж) от Директива 2011/95/ЕС, или
iii)
всеки друг статут, който по силата на националното право и правото на Съюза осигурява подобни права и предимства като статутите, посочени в подточки i) и ii);
б)
„други хуманитарни програми за приемане“ означава ad hoc процес, в рамките на който държава членка допуска определен брой граждани на трета държава да остават временно на нейна територия, с цел да им предостави закрила при извънредни хуманитарни кризи следствие на политически събития или конфликти;
в)
„международна закрила“ означава статут на бежанец и статут на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС;
г)
„връщане“ означава процес на връщане на гражданин на трета държава - при доброволно или принудително изпълнение на задължение за връщане, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
д)
„гражданин на трета държава“ означава всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 20, параграф 1 от ДФЕС. Позоваването на граждани на трети държави се приема, че включва лицата без гражданство и лицата с неопределено гражданство;
е)
„извеждане“ е принудителното изпълнение на задължението за връщане и по-специално физическото транспортиране извън държавата членка, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
ж)
„доброволно напускане“ е изпълнение на задължението за връщане в срока, определен за тази цел в решението за връщане, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
з)
„непридружено малолетно или непълнолетно лице“ означава гражданин на трета държава възраст под 18 години, който влиза или е влязъл на територията на държава членка, непридружен от пълнолетно лице, което да носи отговорност за него по закон или съгласно националните практики на съответната държава членка, докато грижата за него не бъде реално поета от такова лице; включват се и малолетни или непълнолетни лица, които са оставени непридружени след влизането им на територията на държавите членки;
и)
„уязвимо лице“ означава всеки гражданин на трета държава, който съответства на определението съгласно правото на Съюза в областта на политиката, към която се отнася действието, подпомагано от фонда;
й)
„член на семейството“ означава всеки гражданин на трета държава, който съответства на определението съгласно правото на Съюза в областта на политиката, към която се отнася действието, подпомагано от фонда;
к)
„извънредна ситуация“ означава ситуация, която е резултат от:
i)
силен миграционен натиск в една или повече държави членки, характеризиращ се с голям и несъразмерен приток на граждани на трети държави, който създава сериозни и неотложни проблеми за съоръженията за прием и местата за задържане, за системите и за процедурите за убежище,
ii)
прилагане на механизми за временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО, или
iii)
силен миграционен натиск в трети държави, където бежанци са блокирани вследствие на политически събития или конфликти.
Член 3
Цели
1. Общата цел на фонда е да допринася за ефикасното управление на миграционните потоци и за изпълнението, усъвършенстването и развитието на общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и на общата имиграционна политика при пълно зачитане на правата и принципите, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз.
2. В рамките на общата цел, фондът допринася за постигането на следните общи специфични цели:
а)
укрепване и развиване на всички аспекти на общата европейска система за убежище, включително нейното външно измерение;
б)
подпомагане на законната миграция към държавите членки в съответствие с техните икономически и социални нужди, например нуждите на пазара на труда, като същевременно се запазва целостта на имиграционните системи на държавите членки, както и насърчаване на ефективната интеграция на гражданите на трети държави;
в)
насърчаване на справедливи и ефективни стратегии за връщане в държавите членки, които допринасят за борбата с незаконната имиграция, като се обръща особено внимание на трайния характер на връщането и на действителното обратно приемане в страните на произход и транзитно преминаване;
г)
засилване на солидарността и на поделянето на отговорностите между държавите членки, по-специално по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците мигранти и търсещи убежище, включително чрез практическо сътрудничество.
Постигането на специфичните цели на този фонд се оценява в съответствие с член 55, параграф 2 от регламент (ЕС) № 514/2014 г., като се използват общите показатели, посочени в приложение IV към настоящия регламент, и специфичните програмни показатели, включени в националните програми.
3. Мерките, предприети с цел изпълнение на посочените в параграфи 1 и 2 цели, изцяло съответстват на мерките, подкрепяни чрез инструменти за външно финансиране на Съюза, и на принципите и общите цели на външната дейност на Съюза.
4. Постигането на целите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се извършва при отчитане на принципите и целите на хуманитарната политика на Съюза. Съгласуваността с мерките, финансирани чрез инструменти за външно финансиране на Съюза, се осигурява в съответствие с член 24.
Член 4
Партньорство
За целите на фонда посоченото в член 12 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. партньорство включва съответните международни организации, неправителствени организации и социални партньори.
ГЛАВА II
ОБЩА ЕВРОПЕЙСКА СИСТЕМА ЗА УБЕЖИЩЕ
Член 5
Системи за приемане и убежище
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, предвидени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, насочени към една или повече от следните категории граждани на трети държави:
а)
лица, които имат статут на бежанци или статут на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС;
б)
лица, които са подали молба за една от формите на международна закрила, посочени в буква а), но още не са получили окончателно решение;
в)
лица, които се ползват от временна закрила по смисъла на Директива 2011/55/ЕО;
г)
лица, които са в процес на презаселване или прехвърляне от държава членка или са били презаселени или прехвърлени.
По отношение на условията за приемане и процедурите за предоставяне на убежище фондът подкрепя по-специално следните действия, насочени към категориите лица, посочени в първа алинея от настоящия параграф:
а)
предоставянето на материална помощ, включително помощ на границата, образование, обучение, помощни услуги, здравеопазване и психологически грижи;
б)
предоставянето на помощни услуги като писмен и устен превод, образование, обучение, включително езиково обучение, и други инициативи, съответстващи на статута на въпросното лице;
в)
създаването и усъвършенстването на административни структури, системи и обучение за персонала и съответните органи, за да се осигури на лицата, търсещи убежище, ефективен и лесен достъп до процедурите за предоставяне на убежище и ефикасни и висококачествени процедури за предоставяне на убежище, по-специално където е необходимо с оглед развитието на достиженията на правото Съюза;
г)
социалното подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и информация или консултации относно възможния изход от процедурата по предоставяне на убежище, включително относно аспекти като процедурите за връщане;
д)
предоставянето на правна помощ и представителство;
е)
определянето на уязвимите групи и конкретна помощ за уязвимите лица, по-специално в съответствие с букви а)-д);
ж)
създаването, разработването и подобряването на алтернативни мерки на задържането.
Когато се смята за уместно и когато националната програма на дадената държава членка го предвижда, фондът може да подпомага свързани с интеграцията мерки, като мерките по член 9, параграф 1, във връзка с приемането на лицата, посочени в първа алинея от настоящия параграф.
2. В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19, по отношение на инфраструктурата за настаняване и системите за приемане фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
подобряването и поддръжката на съществуващите инфраструктури и услуги за настаняване;
б)
укрепването и подобряването на административните структури и системи;
в)
предоставянето на информация на местните общности;
г)
обучение за служителите на органите, включително местните органи, които ще бъдат в контакт с посочените в параграф 1 лица във връзка с приемането им;
д)
изграждането, управлението и развитието на нови инфраструктури и услуги за настаняване, както и на административни структури и системи, по-специално където е необходимо с цел посрещане на структурните нужди на държавите членки.
3. В рамките на специфичните цели, предвидени в член 3, параграф 2, първа алинея, букви а) и г), и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19, фондът подпомага и действия, подобни на изброените в параграф 1 от настоящия член, когато тези действия са свързани с лица, временно пребиваващи:
-
в центрове за транзит и обработка на досиетата на бежанци, по-специално за да подпомага дейности по презаселване в сътрудничество с Върховния комисар на ООН за бежанците, или
-
на територията на държава членка в контекста на други хуманитарни програми за приемане.
Член 6
Капацитет на държавите членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките и процедурите им за предоставяне на убежище
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на действията за увеличаване на капацитета на държавите членки да разработват, наблюдават и оценяват политиките и процедурите си за предоставяне на убежище, фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
действия за увеличаване капацитета на държавите членки - включително във връзка с механизма за ранно предупреждение, подготвеност и управление на кризи, установен в Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета (19) - за събиране, анализиране и разпространение на качествени и количествени данни и статистическа информация относно процедурите за предоставяне на убежище, възможностите за приемане, действията по презаселване и прехвърляне на лица, подали молби и/или получили международна закрила, от една държава членка в друга;
б)
действия за увеличаване капацитета на държавите членки за събиране, анализиране и разпространение на информация относно страната на произход;
в)
действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките за предоставяне на убежище, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи и други заинтересовани страни, разработване на показатели и сравнителни критерии.
Член 7
Презаселване, прехвърляне на лица, подали молби или получили международна закрила, и друг вид ad hoc приемане по хуманитарни съображения
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, букви а) и г) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага по-специално следните действия във връзка с презаселването на всеки гражданин на трета държава, който е в процес на презаселване или е бил презаселен в държава членка, и във връзка с други хуманитарни програми за приемане:
а)
въвеждане и разработване на национални програми и стратегии за презаселване и на други хуманитарни програми за приемане, включително анализ на потребностите, подобряване на показателите и оценка;
б)
изграждане на подходяща инфраструктура и услуги, за да се гарантира безпрепятственото и ефективно осъществяване на действията по презаселване и на действията във връзка с други хуманитарни програми за приемане, включително езикова помощ;
в)
изграждане на структури и системи и въвеждане на обучение за персонала във връзка с провеждане на мисии в трети държави и/или в други държави членки, провеждане на интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
г)
оценяване от компетентните органи на държавите членки на потенциални случаи за презаселване и/или случаи за друг вид приемане по хуманитарни съображения, например провеждане на мисии в третата държава, интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
д)
оценка на здравословното състояние и лечение преди заминаването, мерки за материално подпомагане преди заминаването, мерки за предоставяне на информация и за интеграция преди заминаването, организация на пътуването, включително осигуряване на придружаване от медицински персонал;
е)
предоставяне на информация и помощ при пристигането или малко след това, включително услуги за устен превод;
ж)
действия, целящи да се пристъпи към събиране на семейството на лицата, които са в процес на презаселване в държава членка;
з)
укрепване на инфраструктурата и услугите, свързани с миграцията и убежището, в държавите, определени да изпълняват регионални програми за закрила;
и)
създаване на условия, водещи до интеграция, автономия и независимост на презаселените бежанци в дългосрочен план.
2. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква г) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага и действия, подобни на изброените в параграф 1 от настоящия член, когато се приема, че те са подходящи с оглед на развитието на политиката в периода на използване на средствата от фонда или когато това е предвидено в националната програма на дадена държава членка, и когато те са свързани с прехвърлянето на лица, подали молби и/или получили международна закрила. Тези действия се извършват със съгласието на въпросните лица от държавата членка, която им е предоставила международна закрила или отговаря за разглеждането на молбите им, в друга заинтересована държава членка, където ще им бъде предоставена равностойна закрила или молбите им за международна закрила ще бъдат разгледани.
ГЛАВА III
ИНТЕГРИРАНЕ НА ГРАЖДАНИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И ЗАКОННА МИГРАЦИЯ
Член 8
Имиграция и мерки преди заминаване
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, които се провеждат в трета държава и са насочени към граждани на трети държави, които изпълняват специфичните мерки, предхождащи заминаването, и/или условията, посочени в националното право и съответстващи на правото на Съюза, където е приложимо, включително относно способността им да се интегрират в обществото на дадена държава членка. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
разработване на информационни пакети и кампании за повишаване на осведомеността и насърчаване на междукултурния диалог, включително посредством лесни за използване комуникационни и информационни технологии и уебсайтове;
б)
оценка на уменията и квалификациите, както и засилване на прозрачността и съпоставимостта на уменията и квалификациите в трета държава с тези в дадена държава членка;
в)
обучение за увеличаване на пригодността на заетост в държава членка;
г)
провеждане на подробни курсове за гражданска култура и езиково обучение;
д)
помощ във връзка с молби за събиране на семейството по смисъла на Директива 2003/86/ЕО на Съвета (20).
Член 9
Мерки за интеграция
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, които се провеждат в рамките на съгласувани стратегии, при отчитане на нуждите от интеграция на граждани на трети държави на местно и/или регионално равнище. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия, насочени към граждани на трети държави, които пребивават законно в държава членка или, където е приложимо, които са в процес на придобиване на право на законно пребиваване в държава членка:
а)
създаване и разработване на такива стратегии за интеграция с участието на местни или регионални заинтересовани страни, когато е целесъобразно, включително анализ на потребностите, подобряване на показателите за интеграция и оценка, включително оценка от страна на участниците, за да се установят най-добрите практики;
б)
предоставяне на съвети и подпомагане в области като жилищно настаняване, средства за издръжка, административни и правни насоки, здравни, психологически и социални грижи, грижи за децата и събиране на семейството;
в)
действия за запознаване на граждани на трети държави с приемащото общество, действия, позволяващи на тези граждани да се адаптират към него, действия за информиране на тези граждани за техните права и задължения, както и за предоставяне на възможност за участие в гражданския и културния живот и за споделяне на ценностите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз;
г)
мерки, насочени към образованието и обучението, включително езиково обучение и подготвителни действия за улесняване на достъпа до пазара на труда;
д)
действия, насочени към насърчаване на самоутвърждаването и предоставяне на възможност за самоиздръжка на граждани на трети държави;
е)
действия за насърчаване на пълноценните контакти и конструктивния диалог между гражданите на трети държави и приемащото общество и действия за насърчаване на приемането им от приемащото общество, включително чрез участие на медиите;
ж)
действия, насърчаващи както равните възможности за достъп, така и равните условия по отношение на резултатите от взаимодействието на гражданите на трети държави с публични и частни служби, включително адаптиране на тези служби за работа с граждани на трети държави;
з)
изграждане на капацитет на бенефициерите, определени в член 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., включително чрез обмен на опит и най-добри практики и работа в мрежа.
2. Посочените в параграф 1 действия отчитат, когато е необходимо, специфичните нужди на различните категории граждани на трети държави, включително лицата, на които е предоставена международна закрила, презаселените или прехвърлените лица и в особена степен уязвимите лица.
3. В националните програми може да се предвиди възможността в посочените в параграф 1 действия да се включват близките роднини на лицата от целевата група, посочена в същия параграф, доколкото това е необходимо за ефективното осъществяване на тези действия.
4. За целите на програмирането и изпълнението на действията по параграф 1 от настоящия член, партньорството, посочено в член 12 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., включва органи, определени от държавите членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд.
Член 10
Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, насочени към едно или повече от следните:
а)
изграждане на стратегии за насърчаване на законната миграция с цел улесняване разработването и прилагането на гъвкави процедури за приемане;
б)
подпомагане на сътрудничеството между агенциите за набиране на персонал на трети държави на службите по заетостта и имиграционните служби в държавите членки, както и подпомагане на държавите членки при изпълнение от тяхна страна на правото на Съюза в областта на миграцията, чрез процеси на консултиране със съответните заинтересовани страни и експертни становища или обмен на информация относно подходи, които са насочени към конкретни националности или категории граждани на трети държави, като се съблюдават нуждите на пазарите на труда;
в)
засилване на капацитета на държавите членки за разработване, прилагане, наблюдение и оценка на имиграционните им стратегии, политики и мерки на различните нива и служби в администрациите, и по-специално засилване на капацитета им за събиране, анализиране и разпространяване на подробни и систематични данни и статистическа информация за миграционните потоци и процедурите в областта на миграцията и за разрешенията за пребиваване и разработването на инструменти за наблюдение, схеми за оценка, показатели и критерии за измерване на постиженията на тези стратегии;
г)
обучение на бенефициерите, определени в член 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и персонала, предоставящ обществени и частни услуги, включително образователните институции, насърчаване на обмена на опит и най-добри практики, сътрудничеството, изграждането на мрежи и междукултурен капацитет, както и подобряване качеството на предоставяните услуги;
д)
изграждане на устойчиви организационни структури за интеграция и управление на многообразието, по-специално чрез сътрудничество между различните заинтересовани страни, позволяващо на длъжностни лица от различни нива на националните администрации бързо да получават информация за опита и най-добрите практики на други места и ако е възможно, обединяване на ресурсите на компетентните органи, както и на държавни и неправителствени органи с цел по-ефективно предоставяне на услуги на гражданите на трети държави, наред с другото, чрез обслужване на едно гише (т.е. координирани центрове за подпомагане на интеграцията);
е)
допринасяне за динамичен двустранен процес на взаимодействие, на който се основават стратегиите за интеграция на местно и регионално равнище, чрез разработване на платформи за консултации на граждани на трети държави, обмен на информация между заинтересованите участници и платформи за междукултурен и религиозен диалог между общностите на гражданите на трети държави, между тези общности и приемащото общество и/или между тези общности и органите, определящи политиката или вземащи решения;
ж)
действия за насърчаване и засилване на практическото сътрудничество между компетентните органи на държавите членки с акцент, inter alia, върху обмена на информация, най-добри практики и стратегии и разработването и осъществяването на съвместни действия, включително с цел да се запази надеждността на имиграционните системи на държавите членки.
ГЛАВА IV
ВРЪЩАНЕ
Член 11
Мерки, съпътстващи процедурите за връщане
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на мерките, съпътстващи процедурите за връщане, средствата от фонда се насочват към една или повече от следните категории граждани на трети държави:
а)
граждани на трети държави, които все още не са получили окончателно отрицателно решение във връзка с молбите им за престой, законно пребиваване и/или международна закрила в дадена държава членка и които могат да решат да се възползват от доброволното връщане;
б)
граждани на трети държави, които се ползват от право на престой, законно пребиваване и/или от международна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС или временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО в държава членка и които са решили да се възползват от доброволното връщане;
в)
граждани на трети държави, които се намират в държава членка, но не отговарят или са престанали да отговарят на изискванията за влизане и/или престой в държавата членка, включително тези граждани на трети държави, чието извеждане е било отложено съгласно член 9 и член 14, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО.
В този контекст фондът подкрепя по-специално следните действия, насочени към категориите лица, посочени в първа алинея:
а)
въвеждане, разработване и подобряване на алтернативни мерки на задържането;
б)
социално подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и предоставяне на информация или консултации;
в)
предоставяне на правна и езикова помощ;
г)
специална помощ за уязвимите лица;
д)
създаване и подобряване на независими и ефективни системи за наблюдение на принудителното връщане, както е предвидено в член 8, параграф 6 от Директива 2008/115/ЕО;
е)
изграждане, поддръжка и подобряване на инфраструктурата, услугите и условията, свързани с настаняването, приемането или задържането;
ж)
изграждане на административни структури и системи, включително инструменти на информационните технологии;
з)
обучение на персонала, с цел да се осигурят безпрепятствено протичащи и ефективни процедури на връщане, включително тяхното управление и изпълнение.
Член 12
Мерки в областта на връщането
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на мерките в областта на връщането фондът подпомага действия, насочени към лицата, посочени в член 11 от настоящия регламент. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
мерките, необходими за подготовката на операции за връщане, като мерки за установяване на самоличността на граждани на трети държави, издаване на документи за пътуване и издирване на семейството;
б)
сътрудничество с консулските власти и имиграционните служби на трети държави с оглед получаването на документи за пътуване, улесняване на репатрирането и осигуряване на обратно приемане;
в)
мерки за подпомагане на доброволното връщане, включително медицински прегледи и помощ, организиране на пътуването, финансова помощ и консултации и подпомагане преди и след връщането;
г)
операции по извеждане и свързани с това мерки в съответствие с установените в правото на Съюза стандарти, с изключение на технически средства за налагане на принудителни мерки;
д)
мерки за даване ход на процеса на реинтегриране с цел постигане на личностно развитие на връщаното лице, като парични стимули, обучение, помощ при настаняване и наемане на работа и подпомагане при започване на икономическа дейност;
е)
съоръжения и услуги в трети държави, гарантиращи подходящо временно настаняване и приемане при пристигане;
ж)
специална помощ за уязвимите лица.
Член 13
Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на практическото сътрудничество и мерките за изграждане на капацитет фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
действия за насърчаване, развиване и засилване на оперативното сътрудничество и обмена на информация между службите, отговарящи за връщането, и другите органи на държавите членки, участващи във връщането, включително що се отнася до сътрудничеството с консулските власти и имиграционните служби на трети държави и съвместните операции за връщане;
б)
действия за подпомагане на сътрудничеството между трети държави и службите на държавите членки, отговарящи за връщането, включително мерки, целящи укрепване на капацитета на третите държави за провеждане на дейности по обратно приемане и реинтегриране, по-специално в рамките на споразумения за обратно приемане;
в)
действия за подобряване на капацитета за разработване на ефективни и устойчиви политики в областта на връщането, по-специално чрез обмен на информация относно ситуацията в страните на връщане, най-добри практики, обмен на опит и обединяване на ресурсите на държавите членки;
г)
действия за подобряване на капацитета за събиране, анализиране и разпространяване на подробни и систематични данни и статистическа информация относно процедурите и мерките в областта на връщането, капацитета за приемане и задържане, принудителното и доброволното връщане, наблюдението и реинтеграцията;
д)
действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките в областта на връщането, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи, разработването на показатели и критерии за съпоставяне на постигнатите резултати;
е)
информационни мерки и кампании в трети държави, насочени към повишаване на осведомеността за подходящите канали за законна имиграция и за рисковете на незаконната имиграция.
ГЛАВА V
ФИНАНСОВА РАМКА И РАМКА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 14
Общи средства и изпълнение
1. Общите средства за изпълнението на настоящия регламент се определят на 3 137 млн. евро по текущи цени.
2. Годишните бюджетни кредити за фонда се отпускат от Европейския парламент и Съвета при спазване на многогодишната финансовата рамка.
3. Общите средства се използват за:
а)
национални програми, в съответствие с член 19;
б)
действия на Съюза, в съответствие с член 20;
в)
спешно подпомагане, в съответствие с член 21;
г)
Европейската мрежа за миграцията, в съответствие с член 22;
д)
техническа помощ, в съответствие с член 23.
4. Отпуснатият съгласно настоящия регламент бюджет за действия на Съюза, посочени в член 20 от настоящия регламент, за спешно подпомагане, посочено в член 21 от настоящия регламент, за Европейската мрежа за миграцията, посочена в член 22 от настоящия регламент, и за техническа помощ, посочена в член 23 от настоящия регламент, се изпълнява при пряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и непряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Отпуснатият бюджет за национални програми, посочени в член 19 от настоящия регламент, се изпълнява при споделено управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
5. Комисията продължава да носи отговорност за изпълнението на бюджета на Съюза в съответствие с член 317 от ДФЕС и информира Европейския парламент и Съвета относно операциите, извършвани от образувания, различни от държавите членки.
6. Без да се засягат правомощията на Европейския парламент и на Съвета, основният референтен финансов пакет се използва индикативно, както следва:
а)
2 752 млн. евро за националните програми на държавите членки;
б)
385 млн. евро за действия на Съюза, спешно подпомагане, Европейската мрежа за миграцията и техническа помощ от страна на Комисията, от които поне 30 % се използват за действия на Съюза и Европейската мрежа за миграцията.
Член 15
Средства за допустими действия в държавите членки
1. На държавите членки се отпуска сумата от 2 752 млн. евро индикативно, както следва:
а)
2 392 млн. евро се отпускат съгласно посоченото в приложение I. Държавите членки отделят най-малко 20 % от тези средства за специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), и най-малко 20 % за специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б). Държавите членки могат да се отклоняват от тези минимални проценти само ако в националните програми бъде включена подробна обосновка защо отделянето на средства под това равнище не застрашава постигането на дадената цел. По отношение на специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), тези държави членки със структурни проблеми в областта на настаняването, инфраструктурата и услугите не определят равнище по-ниско от минималния процент, установен в настоящия регламент.
б)
360 млн. евро се отпускат въз основа на механизма за разпределение, за специфичните действия, посочени в член 16, за програмата на Съюза за презаселване, посочена в член 17, и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, посочено в член 18.
2. Със сумата, посочена в параграф 1, буква б), се подпомагат:
а)
специфичните действия, изброени в приложение II,
б)
програмата на Съюза за презаселване съгласно член 17 и/или прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга съгласно член 18.
3. В случай че остане налична сума по параграф 1, буква б) от настоящия член или че е налична друга сума, тя се разпределя в рамките на междинния преглед, предвиден в член 15 от регламент (ЕС) № 514/2014 г., пропорционално на основните суми за националните програми, установени в приложение I към настоящия регламент.
Член 16
Средства за специфични действия
1. На държавите членки може да бъде отпусната допълнителна сума, съгласно член 15, параграф 2, буква а), при условие че тя е заделена като такава в програмата и че се използва за изпълнение на специфичните действия, изброени в приложение II.
2. За да се вземат предвид нови развития в областта на политиката, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия член с цел преработване на приложение II във връзка с междинния преглед, посочен в член 15 от регламент(ЕС) № 514/2014 г. Въз основа на преработения списък на специфичните действия държавите членки могат да получат допълнителна сума, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член, при условие че има налични средства.
3. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отпускат на държавите членки с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват или преработват националните им програми, в рамките на междинния преглед съгласно предвидената процедура в членове 14 и 15 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. Тези суми се използват единствено за изпълнението на специфичните действия, посочени в приложение II към настоящия регламент.
Член 17
Средства за програмата на Съюза за презаселване
1. В допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите членки получават на всеки две години допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 евро за всяко презаселено лице.
2. Посочената в параграф 1 еднократна сума се увеличава на 10 000 евро за всяко лице, което е презаселено в съответствие с общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, определени съгласно параграф 3 и изброени в приложение III, и за всяко уязвимо лице съгласно посоченото в параграф 5.
3. Общите приоритети на Съюза в областта на презаселването се основават на следните общи категории лица:
а)
лица от държава или регион, определен(а) за прилагане на регионална програма за закрила;
б)
лица от държава или регион, посочен(а) в прогнозите на Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на презаселването, където общите действия на Съюза биха имали значително въздействие за посрещане на нуждите от закрила;
в)
лица от определена категория, отговарящи на критериите на Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на презаселването.
4. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка с изменението на приложение III, въз основа на посочените в параграф 3 от настоящия член общи категории, когато има обоснована необходимост от това или във връзка с препоръки на Върховния комисар на ООН за бежанците.
5. Следните групи уязвими лица също отговарят на изискванията за получаване на еднократната сума, предвидена в параграф 2:
а)
жени и деца, изложени на риск,
б)
непридружени малолетни и непълнолетни лица,
в)
лица с медицински нужди, на които може да се намери решение само чрез презаселване,
г)
лица, нуждаещи се от неотложно или спешно презаселване поради необходимост от правна или физическа закрила, включително жертви на насилие или изтезания.
6. Когато държава членка презаселва дадено лице, което попада в повече от една от категориите, посочени в параграфи 1 и 2, тя получава еднократната сума за това лице само веднъж.
7. По целесъобразност държавите членки може да имат право да получат еднократни суми за членовете на семейството на лицата, посочени в параграфи 1, 3 и 5, при условие че тези членове на семейството са били презаселени в съответствие с настоящия регламент.
8. Чрез актове за изпълнение Комисията определя сроковете и другите условия за изпълнение, свързани с механизма за отпускане на средства за програмата на Съюза за презаселване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
9. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отпускат на държавите членки на всеки две години, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., а по-късно - с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не се прехвърлят към други действия по националната програма.
10. С оглед ефективно преследване на целите на програмата на Съюза за презаселване и в рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26, за да коригира, ако сметне за необходимо, еднократната сума, посочена в параграфи 1 и 2 от настоящия член, по-специално като отчита актуалното равнище на инфлацията, съответното развитие в областта на презаселването, както и факторите, които биха могли да оптимизират използването на финансовите стимули, произтичащи от еднократните суми.
Член 18
Средства за прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила
1. С оглед прилагането на принципа на солидарност и на справедливо разпределение на отговорностите и в светлината на развитието на политиката на Съюза в рамките на периода на използване на средства от фонда, в допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите членки получават допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 евро за всяко прехвърлено от друга държава членка лице, на което е предоставена международна закрила.
2. По целесъобразност държавите членки може да имат право да получат еднократни суми за членовете на семейството на лицата, посочени в параграф 1, при условие че тези членове на семейството са били прехвърлени в съответствие с настоящия регламент.
3. Допълнителните суми, посочени в параграф 1 от настоящия член, се отпускат на държавите членки, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., а по-късно - с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не се прехвърлят към други действия по националната програма.
4. С оглед ефективно преследване на целите за солидарност и разпределение на отговорностите между държавите членки, посочени в член 80 от Договора за функционирането на ЕС, и в рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия регламент във връзка с коригирането на еднократната сума, посочена в параграф 1 от настоящия член, по-специално като взема предвид актуалното равнище на инфлацията, съответното развитие в областта на прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, както и факторите, които биха могли да оптимизират използването на финансовите стимули, произтичащи от еднократните суми.
Член 19
Национални програми
1. По националните програмите, които предстои да бъдат разгледани и одобрени в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., в рамките на целите, предвидени в член 3 от настоящия регламент, и като вземат предвид резултата от диалога по политиката, посочен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014, държавите членки се стремят към постигане по-специално на следните цели:
а)
укрепване на изграждането на общата европейска система за убежище чрез осигуряване на ефективно и еднообразно прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището и чрез осигуряване на доброто функциониране на Регламент (ЕС) № 604/2013. Тези действия могат да включват също изготвянето и развитието на програмата на Съюза за презаселване;
б)
въвеждане и развитие на стратегии за интеграция, които да обхващат различни аспекти на двупосочния динамичен процес и да се изпълняват на национално/местно/регионално равнище според необходимостта, като се вземе предвид нуждата от интеграция на граждани на трети държави на местно/регионално равнище, посрещане на специфичните нужди на различните категории мигранти и разработване на ефективни партньорства между заинтересованите страни;
в)
разработване на програма за връщане, която включва елемент относно подпомагането на доброволното връщане и при необходимост - относно реинтеграцията.
2. Държавите членки гарантират, че всички действия, подпомагани по фонда, се осъществяват при пълно зачитане на основните права и човешкото достойнство. По-специално при тези действия се спазват изцяло правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз.
3. При спазване на изискването за изпълнение на посочените по-горе цели и при отчитане на различните обстоятелства, държавите членки се стремят да постигнат справедливо и прозрачно разпределение на средствата между специфичните цели, изложени в член 3, параграф 2.
Член 20
Действия на Съюза
1. По инициатива на Комисията фондът може да бъде използван за финансиране на транснационални действия или действия, представляващи особен интерес за Съюза („действията на Съюза“), които се отнасят до общите и специфичните цели, посочени в член 3.
2. За да отговарят на критериите за финансиране, действията на Съюза подпомагат по-конкретно:
а)
задълбочаването на сътрудничеството в Съюза при прилагането на правото на Съюза и при обмена на най-добри практики в областта на убежището, най-вече във връзка с презаселването и прехвърлянето на лица, подали молби и/или получили международна закрила, от една държава членка в друга, включително чрез работа в мрежа и обмен на информация, със законната миграция, с интеграцията на граждани на трети държави, включително подпомагане при пристигането и координация на дейности за популяризиране на презаселването сред местните общности, които ще приемат презаселените бежанци, и във връзка с връщанията;
б)
създаването на транснационални мрежи за сътрудничество и пилотни проекти, включително иновативни проекти, основаващи се на транснационални партньорства между образувания, намиращи се в две или повече държави членки, предназначени да стимулират нововъведенията и да улесняват обмена на опит и най-добри практики;
в)
проучвания и научни изследвания относно възможните нови форми на сътрудничество в рамките на Съюза в областта на убежището, имиграцията, интеграцията и връщането и съответното право на Съюза, разпространяването и обмена на информация относно най-добрите практики и относно всички други аспекти на политиките в областта на убежището, имиграцията, интеграцията и връщането, включително корпоративна комуникация относно политическите приоритети на Съюза;
г)
разработването и прилагането от страна на държавите членки на общи статистически инструменти, методи и показатели за оценяване развитието на политиката в областта на убежището, законната миграция и интеграцията и връщането;
д)
подпомагане на мерките за подготовка и наблюдение, както и на административната и техническа подкрепа, и разработване на механизъм за оценяване, необходим за провеждането на политиките в областта на убежището и имиграцията;
е)
сътрудничеството с трети държави на основата на глобалния подход на Съюза към миграцията и мобилността, особено в рамките на изпълнението на споразуменията за обратно приемане, партньорствата за мобилност и регионалните програми за закрила;
ж)
информационни мерки и кампании в трети държави, насочени към повишаване на осведомеността за подходящите канали за законна имиграция и за рисковете на незаконната имиграция.
3. Действията на Съюза се изпълняват в съответствие с член 6 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
4. Комисията гарантира справедливо и прозрачно разпределение на средствата между целите, посочени в член 3, параграф 2.
Член 21
Спешно подпомагане
1. Фондът предоставя финансова помощ за посрещане на неотложни и специфични нужди в случай на извънредна ситуация, както е определено в член 2, буква к). Прилаганите в трети държави мерки съгласно настоящия член са в съответствие с хуманитарната политика на Съюза, като по целесъобразност я допълват, и съблюдават хуманитарните принципи, установени в Консенсуса относно хуманитарна помощ.
2. Спешното подпомагане се осъществява в съответствие с членове 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
Член 22
Европейска мрежа за миграцията
1. Фондът подпомага Европейската мрежа за миграцията и предоставя финансовата помощ, необходима за нейните дейности и бъдещето ѝ развитие.
2. Сумата, предоставена за Европейската мрежа за миграцията от годишните бюджетни кредити на фонда, и работната програма, определяща приоритетите за дейностите ѝ, се приемат от Комисията, след одобрение от управителния съвет, в съответствие с процедурата, посочена в член 4, параграф 5, буква а) от Решение 2008/381/ЕО. Решението на комисията представлява решение за финансиране съгласно член 84 от Регламент (ЕС, Евротом) № 966/2012.
3. Финансовата помощ, предоставяна за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, се отпуска по целесъобразност под формата на безвъзмездни средства за националните звена за контакт, посочени в член 3 от Решение 2008/381/ЕО и на обществени поръчки, в съответствие с Регламент (ЕС, Евротом) № 966/2012. Помощта гарантира подходяща и своевременна финансова подкрепа за посочените национални звена за контакт. Направените разходи за изпълнение на действия на националните звена за контакт, подпомагани с безвъзмездни средства, предоставени през 2014 г., могат да отговорят на критериите за финансиране от 1 януари 2014 г.
4. Решение 2008/381/ЕО се изменя, както следва:
а)
Член 4, параграф 5, буква а) се заменя със следното:
„а)
подготвя и одобрява, въз основа на проект от председателя, проекта за работна програма за дейностите, по-специално по отношение на целите и тематичните приоритети, и индикативен размер на бюджета за всяко национално звено за контакт, с цел да се осигури правилното функциониране на ЕММ;“;
б)
Член 6се изменя както следва:
i)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията следи за изпълнението на работната програма за дейностите и докладва редовно за нейното изпълнение и за развитието на ЕММ пред управителния съвет.“;
ii)
параграфи 5-8 се заличават;
в)
Член 11 се заличава.
г)
Член 12 се заличава.
Член 23
Техническа помощ
1. По инициатива и/или от името на Комисията, за техническа помощ се използват ежегодно до 2,5 млн. евро от фонда, в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
2. По инициатива на дадена държава членка фондът може да финансира дейности, свързани с техническа помощ, в съответствие с член 20 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. Заделената за техническа помощ сума не надвишава за периода 2014-2020 г. 5,5 % от общата сума, отпусната на дадена държава членка, плюс 1 000 000 евро.
Член 24
Координация
Комисията и държавите членки, при целесъобразност съвместно с Европейската служба за външна дейност, вземат мерки действията в трети държави и по отношение на такива държави да се предприемат при осигуряване на полезно взаимодействие и съгласуваност с други действия извън Съюза, които се подкрепят чрез инструменти на Съюза. Те по-специално правят необходимото за това посочените действия:
а)
да бъдат съгласувани с външната политика на Съюза, да съблюдават принципа за съгласуваност на политиките за развитие и да са в съответствие с документите за стратегическо програмиране за въпросния регион или въпросната страна;
б)
да бъдат насочени към мерки, чиято цел е различна от развитието;
в)
да бъдат в интерес на вътрешните политики на Съюза и да са последователни с дейностите, извършвани в рамките на Съюза.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Специални разпоредби относно еднократните суми за презаселване и прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга
Чрез дерогация от правилата относно допустимостта на разходите, установени в член 18 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и по-специално правилата, отнасящи се до еднократните суми и фиксираните ставки, еднократните суми, отпускани на държавите членки за презаселване и/или прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга съгласно настоящия регламент:
а)
се освобождават от задължението да бъдат основани на статистически или исторически данни; и
б)
се предоставят, при условие че лицето, във връзка с което се отпуска еднократната сума, е действително презаселено и/или прехвърлено в съответствие с настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 21 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срок от три години, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на седемгодишния срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета за Фондове „Убежище, миграция и интеграция“ и „Вътрешна сигурност“, създаден с член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Преглед
Въз основа на предложение на Комисията, Европейският парламент и Съветът правят преглед на настоящия регламент до 30 юни 2020 г.
Член 29
Приложимост на Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 514/2014 г. се прилагат спрямо фонда, без да се засяга член 4 от настоящия регламент.
Член 30
Отмяна
Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2014 г.
Член 31
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на съответните проекти и годишни програми до тяхното приключване, или на финансови помощи, одобрени от Комисията въз основа на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо тези помощи към 31 декември 2013 г. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на финансово подпомагане, одобрено от Комисията въз основа на Решение 2008/381/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо това подпомагане към 31 декември 2013 г.
2. При приемане на решения за съфинансиране съгласно настоящия регламент, Комисията взема предвид мерките, приети въз основа на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО, 2007/435/ЕО и 2008/381/ЕО преди 20 май 2014 г., които имат финансови отражения по време на периода, обхванат от това съфинансиране.
3. Средствата, предвидени за съфинансиране, одобрено от Комисията между 1 януари 2011 г. и 31 декември 2014 г., за които документите, необходими за приключване на действията, не са били изпратени на Комисията до изтичане на крайния срок за внасяне на заключителния доклад, автоматично се отменят от Комисията до 31 декември 2017 г., което води до възстановяване на неоснователно изплатените суми.
4. Сумите, свързани с действия, които са спрени заради съдебни производства или административни обжалвания, които имат суспензивно действие, не се вземат предвид при изчисляването на сумата, която подлежи на автоматично отменяне.
5. До 30 юни 2015 г. държавите членки представят на Комисията докладите за оценка на резултатите и последиците от действията, съфинансирани по силата на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО за периода 2011 - 2013 г.
6. До 31 декември 2015 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета, на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета за регионите доклади за последваща оценка по силата на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО за периода 2011 - 2013 г.
Член 32
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 516/2014,
annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston perustamisesta, neuvoston päätöksen 2008/381/EY muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 573/2007/EY ja N:o 575/2007/EY ja neuvoston päätöksen 2007/435/EY kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 78 artiklan 2 kohdan sekä 79 artiklan 2 ja 4 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Unionin tavoitteena on luoda vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, mikä olisi toteutettava muun muassa sellaisten yhteisten toimenpiteiden avulla, jotka muodostavat turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan kehyksen, joka perustuu kolmansia maita ja niiden kansalaisia kohtaan oikeudenmukaiseen jäsenvaltioiden yhteisvastuullisuuteen. Eurooppa-neuvosto tunnusti kokouksessaan 2 päivänä joulukuuta 2009, että rahoitusvarojen käytön joustavuutta ja johdonmukaisuutta unionissa on lisättävä sekä niiden ulottuvuuden että sovellettavuuden osalta, jotta turvapaikka- ja muuttoliikepolitiikan kehittämistä voidaan tukea.
(2)
Tällä asetuksella olisi perustettava turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahasto, jäljempänä ’rahasto’, edistämään unionin yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan kehittämistä sekä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen vahvistamista soveltamalla jäsenvaltioiden yhteisvastuullisuuden ja vastuunjaon sekä kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön periaatteita.
(3)
Rahastossa olisi otettava huomioon joustavuuden lisäämisen ja yksinkertaistamisen tarve mutta myös ennustettavuuteen liittyvät vaatimukset sekä varmistettava resurssien jakautuminen tavalla, joka on oikeudenmukainen ja avoin, siten että saavutetaan tässä asetuksessa asetetut yleiset ja erityiset tavoitteet.
(4)
Toimenpiteiden tehokkuus ja varainkäytön laatu ovat rahaston täytäntöönpanon keskeiset periaatteet. Lisäksi rahastoa olisi käytettävä mahdollisimman vaikuttavasti ja käyttäjäystävällisesti.
(5)
Sisäasiain alan rahoituksen uudella kahden pilarin rakenteella on tarkoitus edistää rahoituksen yksinkertaistamista, järkeistämistä, lujittamista ja avoimuutta. Olisi pyrittävä parantamaan synergiaa, johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä eri rahastojen ja ohjelmien välillä, mukaan luettuna rahoituksen myöntäminen yhteisiin tavoitteisiin. Olisi kuitenkin vältettävä eri rahoitusvälineiden päällekkäisyyksiä.
(6)
Rahastolla olisi luotava joustava kehys, jonka avulla jäsenvaltiot voivat saada rahoitusvaroja kansallisten ohjelmiensa mukaisesti rahaston piiriin kuuluvien toimintapolitiikan alojen tukemiseksi niiden erityisten tilanteiden ja tarpeiden sekä rahaston yleisten ja erityistentavoitteiden mukaisesti ottaen huomioon sen, missä tapauksessa rahoitustuki on tehokkainta ja asianmukaisinta.
(7)
Rahaston olisi ilmennettävä yhteisvastuullisuutta siten, että siitä myönnetään rahoitustukea jäsenvaltioille. Sillä olisi edistettävä unionin muuttovirtojen tehokasta hallintaa aloilla, joilla unionin tuoma lisäarvo on mahdollisimman suuri, erityisesti jakamalla vastuuta jäsenvaltioiden kesken sekä jakamalla vastuuta ja tehostamalla yhteistyötä kolmansien maiden kanssa.
(8)
Jäsenvaltioiden olisi tämän rahaston yleistavoitteen saavuttamisen edistämiseksi varmistettava, että niiden kansallisiin ohjelmiin sisältyy tämän asetuksen erityistavoitteisiin kohdistuvia toimia ja että resurssit kohdennetaan eri tavoitteisiin varmistaen, että tavoitteet ovat saavutettavissa. Sellaisessa epätavallisessa tilanteessa, että jäsenvaltio haluaa poiketa tässä asetuksessa säädetyistä vähimmäisprosenttiosuuksista, kyseisen jäsenvaltion olisi esitettävä tälle yksityiskohtaiset perustelut kansallisessa ohjelmassaan.
(9)
Yhdenmukaisen ja laadukkaan turvapaikkapolitiikan varmistamiseksi sekä korkeatasoisempien kansainvälisen suojelun normien soveltamiseksi rahastolla olisi edistettävä yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän tehokasta toimintaa, mihin kuuluvat toimintalinjoihin, lainsäädäntöön ja valmiuksien kehittämiseen liittyvät toimenpiteet, samalla kun toimitaan samalla yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden, unionin virastojen ja kolmansien maiden kanssa.
(10)
On aiheellista tukea ja kehittää jäsenvaltioiden pyrkimyksiä toteuttaa unionin turvapaikkasäännöstö kokonaisuudessaan ja asianmukaisesti sekä erityisesti asianmukaisten vastaanotto-olosuhteiden tarjoamiseksi siirtymään joutuneille henkilöille ja kansainvälistä suojelua hakeville ja saaville henkilöille, jotta voidaan varmistaa näiden henkilöiden aseman oikea määrittely Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU (4) mukaisesti, soveltaa tasapuolisia ja tehokkaita turvapaikkamenettelyjä sekä edistää turvapaikkakysymyksiin liittyviä hyviä käytäntöjä kansainvälistä suojelua tarvitsevien henkilöiden oikeuksien suojelemiseksi ja jäsenvaltioiden turvapaikkajärjestelmien tehokkuuden mahdollistamiseksi.
(11)
Rahastosta olisi tarjottava riittävää tukea jäsenvaltioiden yhteisille toimille, joilla pyritään tunnistamaan parhaat käytännöt, jakamaan ja edistämään niitä sekä luomaan toimivia yhteistyörakenteita, jotta voidaan parantaa päätöksenteon laatua yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän puitteissa.
(12)
Rahaston olisi täydennettävä ja lujitettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 439/2010 (5) perustetun Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston, jäljempänä ’EASO’, toimintaa, jotta voidaan koordinoida jäsenvaltioiden välistä käytännön yhteistyötä turvapaikka-asioissa, tukea erityisten paineiden kohteeksi joutuneita jäsenvaltioita ja edistää yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän täytäntöönpanoa. Komissio voi käyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (6) tarjoamaa mahdollisuutta antaa EASOlle tehtäväksi toteuttaa erityisiä, tilapäisiä tehtäviä, kuten koordinoida jäsenvaltioiden uudelleensijoittamistoimia asetuksen (EU) N:o 439/2010 mukaisesti.
(13)
Rahaston olisi tuettava unionin ja jäsenvaltioiden toimia, joilla parannetaan jäsenvaltioiden valmiuksia kehittää, seurata ja arvioida turvapaikkapolitiikkaansa voimassa olevan unionin oikeuden mukaisten velvoitteidensa mukaisesti.
(14)
Rahaston olisi tuettava jäsenvaltioiden pyrkimyksiä antaa alueellaan kansainvälistä suojelua ja tarjota pysyvä ratkaisu pakolaisille ja kotiseudultaan siirtymään joutuneille henkilöille, joilla on Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun, jäljempänä ’UNHCR’, mukaan oikeus uudelleensijoittamiseen, mukaan lukien arvio uudelleensijoittamistarpeista ja kyseisten henkilöiden siirtäminen jäsenvaltioiden alueelle, jotta turvataan heidän oikeudellinen asemansa ja edistetään heidän kotouttamistaan.
(15)
Rahastosta olisi myönnettävä tukea turvallisempaa pääsyä turvapaikkamenettelyjen piiriin koskeville uusille toimintatavoille, jotka kohdennetaan erityisesti tärkeimpiin kauttakulkumaihin. Tällaisiin toimintatapoihin olisi kuuluttava tiettyjä ryhmiä koskevia suojeluohjelmia tai turvapaikkahakemusten tutkimisessa noudatettavia tiettyjä menettelyjä.
(16)
Rahaston luonteeseen kuuluu, että siitä olisi voitava tarjota tukea vapaaehtoisten vastuunjakoa koskevien toimien yhteydessä, joista on sovittu jäsenvaltioiden välillä ja joissa kansainväliseen suojeluun oikeutettuja henkilöitä ja kansainvälistä suojelua hakeneita henkilöitä siirretään jäsenvaltiosta toiseen.
(17)
Kumppanuudet ja yhteistyö kolmansien maiden kanssa turvapaikkaa tai muunlaista kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden maahantulon hallitsemiseksi asianmukaisella tavalla ovat unionin turvapaikkapolitiikan olennainen osa. Rahastoon olisi kuuluttava vahva uudelleensijoittamiseen unionissa liittyvä osio kansainvälisen suojelun ja pysyvien ratkaisujen tarjoamiseksi mahdollisimman aikaisessa vaiheessa muun muassa alueellisten suojeluohjelmien puitteissa.
(18)
Kotouttamisprosessin kehittämiseksi ja lujittamiseksi eurooppalaisissa yhteiskunnissa rahaston olisi tehtävä jäsenvaltioiden taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin tarpeisiin perustuvasta laillisesta maahanmuutosta unioniin helpompaa ja valmisteltava jo ennalta kotouttamisprosessia unioniin tulevien kolmansien maiden kansalaisten alkuperämaissa.
(19)
Voidakseen toimia tehokkaasti ja saavuttaakseen suurimman mahdollisen lisäarvon rahaston toiminta olisi kohdennettava paremmin tukemaan johdonmukaisia strategioita, jotka on laadittu nimenomaisesti edistämään kolmansien maiden kansalaisten kotoutumista tapauksen mukaan kansallisella, paikallisella ja/tai aluetasolla. Näiden strategioiden toteuttamisen olisi oltava pääasiassa paikallis- ja alueviranomaisten sekä valtioista riippumattomien toimijoiden tehtävä, sulkematta kuitenkaan pois kansallisia viranomaisia, etenkin jos jäsenvaltion hallinto-organisaatio sitä edellyttää tai jos kotouttamistoimet kuuluvat jäsenvaltiossa valtion ja hajautetun hallinnon jaettuun toimivaltaan. Strategioita toteuttavien organisaatioiden olisi valittava erilaisista käytettävissä olevista toimenpiteistä omaan erityistilanteeseensa sopivimmat.
(20)
Rahaston täytäntöönpanon olisi oltava johdonmukaista unionin yhteisten kotouttamista koskevien perusperiaatteiden kanssa, siten kuin yhteisessä kotouttamisohjelmassa on tarkemmin esitetty.
(21)
Kotouttamistoimenpiteiden olisi käsitettävä myös kansainvälistä suojelua saavat henkilöt, jotta voidaan varmistaa kokonaisvaltainen lähestymistapa kotouttamiseen ottaen huomioon näiden kohderyhmien erityispiirteet. Jos kotouttamistoimenpiteet on yhdistetty vastaanottotoimenpiteisiin, toimien olisi tapauksen mukaan voitava koskea myös kansainvälistä suojelua hakevia.
(22)
Jotta unionin toiminta kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseksi olisi johdonmukaista, rahastosta rahoitettavat toimet olisi määriteltävä tarkkaan ja niillä olisi täydennettävä Euroopan sosiaalirahastosta rahoitettavia toimia. Rahaston täytäntöönpanosta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten olisi luotava tätä varten yhteistyö- ja koordinointimenettelyt niiden viranomaisten kanssa, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet huolehtimaan Euroopan sosiaalirahaston tukitoimien hallinnoinnista.
(23)
Jotkut toimet voivat käytännön syistä koskea tiettyä henkilöryhmää, ja voi olla tehokkaampaa kohdistaa toimet koko ryhmään tekemättä eroa sen jäsenten välillä. Tästä syystä olisi asianmukaista antaa niille jäsenvaltioille, jotka sitä haluavat, mahdollisuus ottaa kansallisissa ohjelmissaan huomioon, että kotouttamistoimet voivat koskea myös kolmansien maiden kansalaisten lähimpiä sukulaisia siinä määrin kuin se on tarpeen tällaisten toimien tehokkaan täytäntöönpanon kannalta. Käsitteellä ’lähimmät sukulaiset’ tarkoitetaan puolisoita tai kumppaneita sekä kaikkia henkilöitä, joilla on kotouttamistoimien kohteena olevan kolmannen maan kansalaisen kanssa suora perheside alenevassa tai ylenevässä polvessa ja jotka eivät muutoin kuuluisi rahaston soveltamisalaan.
(24)
Rahaston olisi tuettava jäsenvaltioita laillisen maahanmuuton järjestämistä koskevien strategioiden laatimisessa parantamalla niiden valmiuksia kehittää, toteuttaa, seurata ja arvioida kaikkia kolmansien maiden kansalaisia koskevia maahanmuutto- ja kotouttamisstrategioita, -politiikkoja ja -toimenpiteitä, unionin oikeudelliset välineet mukaan lukien. Rahaston olisi tuettava myös tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa sekä yhteistyötä eri hallintoyksiköiden välillä ja muiden jäsenvaltioiden kanssa.
(25)
Unionin olisi jatkettava ja laajennettava liikkuvuuskumppanuuksien käyttöä pääasiallisena strategisena, kattavana ja pitkäaikaisena yhteistyökehyksenä muuttoliikkeen hallinnassa kolmansien maiden kanssa. Rahaston olisi tuettava joko unionissa tai kolmansissa maissa toteutettavaa, unionin tarpeiden ja painopisteiden mukaista liikkuvuuskumppanuuksien puitteissa toteutettavaa toimintaa, erityisesti toimia, joilla varmistetaan rahoituksen jatkuvuus sekä unionin alueella että kolmansissa maissa.
(26)
On aiheellista edelleen tukea ja rohkaista jäsenvaltioiden pyrkimyksiä kehittää kolmansien maiden kansalaisten palautusmenettelyjen hallinnoinnin kaikkia osa-alueita palauttamista koskevien yhteisten vaatimusten tasapuolisen ja tehokkaan täytäntöönpanon jatkamiseksi erityisesti siten kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/115/EY (7) säädetään. Rahaston olisi edistettävä palauttamisstrategioiden laatimista kansallisella tasolla yhdennetyn palauttamismenettelyjen hallinnoinnin käsitteen puitteissa sekä toimenpiteitä niiden tehokkaan täytäntöönpanon tukemiseksi kolmansissa maissa.
(27)
Henkilöiden, myös sellaisten henkilöiden, joilla ei ole velvoitetta poistua alueelta, vapaaehtoista paluuta olisi edistettävä kannustimilla, esimerkiksi soveltamalla heihin erityiskohtelua paluun tehostettuna tukemisena. Tällainen vapaaehtoinen paluu on sekä paluumuuttajien että viranomaisten edun mukaista, koska se on kustannustehokasta. Jäsenvaltioita olisi rohkaistava antamaan etusija vapaaehtoiselle paluulle.
(28)
Käytännössä vapaaehtoinen paluu ja pakkoon perustuva paluu ovat kuitenkin sidoksissa toisiinsa, ja näillä kahdella menettelytavalla on toisiaan täydentävä vaikutus, minkä vuoksi jäsenvaltioita olisi rohkaistava tehostamaan näiden kahden tavan täydentävyyttä palauttamismenettelyjen hallinnoinnissaan. Maasta poistamisia on toteutettava, jotta unionin maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan sekä jäsenvaltioiden maahanmuutto- ja turvapaikkajärjestelmien eheys voidaan turvata. Mahdollisuus soveltaa maasta poistamista on ennakkoehto sille, että voidaan turvata tämän toimintapolitiikan perusta ja noudattaa oikeusvaltioperiaatetta, joka on vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomisen perusedellytys. Rahastosta olisi sen vuoksi tuettava jäsenvaltioiden toimia helpottaa maasta poistamista, soveltuvin osin unionin oikeudessa asetettujen vaatimusten mukaisesti sekä palautettavien henkilöiden perusoikeuksia ja ihmisarvoa täysimääräisesti kunnioittaen.
(29)
On olennaisen tärkeää, että rahastosta tuetaan palautettavien henkilöiden hyväksi paluumaassa toteutettavia erityistoimia, joilla varmistetaan heidän onnistunut paluunsa lähtökaupunkiin tai -alueelle ja edistetään heidän pysyvää uudelleen kotouttamistaan yhteisöönsä.
(30)
Unionin takaisinottosopimukset ovat olennainen osa unionin palauttamispolitiikkaa ja muuttovirtojen tehokkaan hallinnan keskeinen väline, koska ne helpottavat laittomien maahanmuuttajien nopeaa palauttamista. Nämä sopimukset ovat tärkeä osatekijä laittomien maahanmuuttajien alkuperämaiden ja kauttakulkumaiden kanssa käytävässä vuoropuhelussa ja niiden kanssa tehtävässä yhteistyössä, ja niiden täytäntöönpanoa kolmansissa maissa olisi tuettava kansallisella ja unionin tasolla toteutettavien palautusstrategioiden tehokkuutta ajatellen.
(31)
Rahaston olisi täydennettävä ja lujitettava neuvoston asetuksella (EY) N:o 2007/2004 (8) perustetun Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston toimintaa, jonka tehtävänä on muun muassa avustaa tarvittaessa jäsenvaltioita yhteisten palauttamisoperaatioiden organisoinnissa ja määrittää parhaita käytäntöjä, jotka liittyvät matkustusasiakirjojen hankintaan ja jäsenvaltioiden alueella laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten poistamiseen maasta sekä avustaa jäsenvaltioita tilanteissa, joissa ulkorajoilla tarvitaan teknistä ja operatiivista lisäapua, ottaen huomioon, että jotkut tilanteet saattavat vaatia humanitaarista hätäapua ja meripelastustoimia.
(32)
Sen lisäksi, että tuetaan henkilöiden paluuta tämän asetuksen mukaisesti, rahastosta olisi tuettava myös muita toimenpiteitä, joilla torjutaan laitonta maahanmuuttoa tai voimassa olevien laillista maahanmuuttoa koskevien sääntöjen kiertämistä, ja turvata näin jäsenvaltioiden maahanmuuttojärjestelmien eheys.
(33)
Rahasto olisi pantava täytäntöön noudattaen täysin Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja oikeuksia ja periaatteita sekä asiaan liittyvissä kansainvälisissä sopimuksissa vahvistettuja perusoikeuksia, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaan liittyvä oikeuskäytäntö mukaan luettuna. Tukikelpoisissa toimissa olisi otettava huomioon ihmisoikeuksiin perustuva lähestymistapa maahanmuuttajien, pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden suojeluun ja niillä olisi erityisesti varmistettava, että kiinnitetään erityistä huomiota ja toimia kohdennetaan haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden, erityisesti naisten, ilman huoltajaa olevien alaikäisten ja muiden riskiryhmiin kuuluvien alaikäisten erityistilanteeseen.
(34)
Käsitteet ”haavoittuvassa asemassa olevat henkilöt” ja ”perheenjäsenet” on tämän asetuksen kannalta merkityksellisissä eri säädöksissä määritelty eri tavoin. Niitä olisi siksi tulkittava asianomaisen säädöksen mukaisesti ja ottaen huomioon se yhteys, jossa niitä käytetään. Uudelleensijoittamisen yhteydessä niiden jäsenvaltioiden, jotka toteuttavat uudelleensijoittamista, olisi kuultava tarkoin UNHCR:ää, kun niiden uudelleensijoittamiskäytäntöjen ja tosiasiallisten uudelleensijoittamismenettelyjen yhteydessä on kyse käsitteestä ”perheenjäsenet”.
(35)
Kolmansissa maissa rahaston tuella suoritettavat ja näitä maita koskevat toimenpiteet olisi hyväksyttävä hyödyntäen yhteisvaikutusta ja noudattaen johdonmukaisuutta muiden unionin ulkopuolella toteutettavien, sekä maantieteellisistä että temaattisista unionin ulkoisen avun välineistä tuettujen toimien kanssa. Näiden toimien toteuttamisessa olisi erityisesti pyrittävä noudattamaan täysin johdonmukaisesti asianomaista maata tai aluetta koskevan unionin ulkoisen toiminnan periaatteita ja yleistavoitteita. Toimenpiteiden tarkoituksena ei olisi oltava tukea kehitystä suoraan tukevia toimia, ja niillä olisi tarvittaessa täydennettävä ulkoisen avun välineiden perusteella myönnettyä rahoitusta. Kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen 35 kohdassa vahvistettua kehityspolitiikan johdonmukaisuuden periaatetta olisi noudatettava. Lisäksi on tärkeää varmistaa, että hätäavun toteuttaminen on johdonmukaista humanitaarista apua koskevan unionin politiikan kanssa ja että se tarvittaessa täydentää sitä sekä noudattaa humanitaarista apua koskevassa eurooppalaisessa konsensuksessa vahvistettuja humanitaarisia periaatteita.
(36)
Suuri osa rahaston käytettävissä olevista varoista olisi objektiivisten perusteiden mukaisesti jaettava suhteessa vastuuseen, jonka kukin jäsenvaltio kantaa muuttovirtojen hallintaa koskevien ponnistelujensa johdosta. Tätä varten olisi käytettävä tuoreimpia saatavilla olevia, Eurostatin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 862/2007 (9) nojalla keräämiä muuttovirtoja koskevia tilastotietoja, jotka koskevat muun muassa ensimmäisten turvapaikkahakemusten määrää, pakolaisaseman tai toissijaisen suojelun myöntämispäätöksiä, uudelleensijoitettujen pakolaisten, laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten ja jäsenvaltiolta luvan oleskella sen alueella saaneiden kolmansien maiden kansalaisten määrää, kansallisten viranomaisten antamia palauttamispäätöksiä sekä toteutuneiden palautusten määrää.
(37)
Tässä asetuksessa säädetään jäsenvaltioille jaettavista rahoituksen perusosista. Perusosan koostuu vähimmäismäärästä sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 573/2007/EY (10) perustetusta Euroopan pakolaisrahastosta, neuvoston päätöksellä 2007/435/EY perustetusta (11) kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten perustetusta eurooppalaisesta rahastosta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 575/2007/EY (12) perustetusta Euroopan paluurahastosta kullekin jäsenvaltiolle vuosina 2011, 2012 ja 2013 myönnettyjen määrärahojen keskiarvon perusteella lasketusta määrästä. Rahoituksen kohdentamista koskevat laskelmat on tehty päätöksessä N:o 573/2007/EY, päätöksessä N:o 2007/435/EY sekä päätöksessä N:o 575/2007/EY säädettyjen jakoperusteiden mukaisesti. Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 antamien päätelmien mukaisesti, joissa korostettiin, että ”erityistä huomiota kiinnitetään saariyhteisöihin, joihin kohdistuu suhteettoman suuria muuttoliikehaasteita”, on asianmukaista korottaa Kyproksen ja Maltan vähimmäismääriä.
(38)
Vaikka onkin asianmukaista, että kullekin jäsenvaltiolle osoitetaan tuoreimpiin saatavilla oleviin tilastotietoihin perustuva määrä, osa rahaston käytettävissä olevista varoista olisi jaettava myös jäsenvaltioiden yhteistyötä edellyttävien, unionille merkittävää lisäarvoa tuovien erityistoimien toteuttamiseen sekä unionin uudelleensijoittamisohjelman toteuttamiseen ja kansainväliseen suojeluun oikeutettujen henkilöiden jäsenvaltiosta toiseen tapahtuviin siirtoihin.
(39)
Tätä varten tässä asetuksessa olisi vahvistettava luettelo erityistoimista, joille voidaan myöntää rahoitusta rahastosta. Niille jäsenvaltioille, jotka sitoutuvat toteuttamaan tällaisia toimia, olisi osoitettava täydentäviä määriä.
(40)
Unionin uudelleensijoittamisohjelman vähittäisen toteuttamisen mukaisesti rahastosta olisi myönnettävä kohdennettua tukea taloudellisena kannustimena (kertakorvauksena) kutakin uudelleensijoitettua henkilöä kohden. Komission olisi yhteistyössä EASOn kanssa sekä kummankin toimivallan mukaisesti seurattava rahastosta tuettavien uudelleensijoittamisoperaatioiden täytäntöönpanon tehokkuutta.
(41)
Yhteiset uudelleensijoittamista koskevat painopisteet olisi määritettävä unionin tasolla unionin toteuttamien uudelleensijoittamispyrkimysten vaikutuksen lisäämiseksi tarjottaessa suojelua kansainvälistä suojelua tarvitseville henkilöille, ja uudelleensijoittamisen strategisen vaikutuksen maksimoimiseksi kohdistamalla toimet paremmin henkilöihin, jotka tarvitsevat uudelleensijoittamista eniten. Näitä yhteisiä painopisteitä olisi muutettava vain, jos muutos on selkeästi perusteltu, tai UNHCR:n suosituksien mukaisesti sekä tässä asetuksessa vahvistetun yleisluokituksen perusteella.
(42)
Tietyt kansainvälistä suojelua tarvitsevat henkilöryhmät olisi erityisen haavoittuvuutensa vuoksi aina sisällytettävä unionin yhteisiin uudelleensijoittamista koskeviin painopisteisiin.
(43)
Kun otetaan huomioon unionin yhteisissä uudelleensijoittamista koskevissa painopisteissä määritetyt uudelleensijoittamistarpeet, on myös tarpeen tarjota taloudellisia lisäkannustimia henkilöiden uudelleensijoittamiseen tiettyjen maantieteellisten alueiden ja kansallisuuksien osalta samoin kuin tiettyjen uudelleensijoitettavien henkilöryhmien osalta, jos uudelleensijoittamisen katsotaan olevan sopivin ratkaisu heidän erityistarpeisiinsa.
(44)
Jäsenvaltioiden yhteisvastuullisuuden lisäämiseksi sekä vastuun jakamiseksi paremmin jäsenvaltioiden kesken erityisesti niiden jäsenvaltioiden osalta, joihin turvapaikanhakijoiden virrat vaikuttavat voimakkaimmin, olisi perustettava vastaavanlainen taloudellisiin kannustimiin perustuva järjestely kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden siirtämiseksi jäsenvaltiosta toiseen. Tällaisen järjestelyn olisi määrä vähentää niihin jäsenvaltioihin kohdistuvaa painetta, jotka vastaanottavat absoluuttisesti tai suhteellisesti suurempia määriä turvapaikanhakijoita ja kansainvälistä suojelua hakevia ja saavia henkilöitä.
(45)
Rahastosta myönnetty tuki on tehokkaampaa ja tuo enemmän lisäarvoa, jos tässä asetuksessa määritellään rajoitettu määrä pakollisia tavoitteita, joihin on pyrittävä kunkin jäsenvaltion erityistilanteensa ja -tarpeidensa huomioon ottaen laatimissa ohjelmissa.
(46)
Yhteisvastuullisuuden lujittamiseksi on tärkeää, että rahastosta myönnetään koordinoidusti ja yhteisvaikutuksessa komission hallinnoiman humanitaarisen avun kanssa tarpeen mukaan lisätukea, jotta voidaan hätäapua antamalla vastata hätätilanteisiin, joihin liittyy voimakkaita muuttopaineita jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa tai sellaiseen siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaiseen maahantuloon neuvoston direktiivissä 2001/55/EY (13) mukaisesti. Hätäavun olisi sisällettävä myös sellaisille tilapäisille humanitaarisin perustein hyväksyttävän maahantulon ohjelmille annettava tuki, joiden tarkoituksena on, että henkilöt voivat oleskella tilapäisesti jäsenvaltion alueella kolmansissa maissa ilmenneen äkillisen humanitaarisen kriisin vuoksi. Tällaiset muut humanitaarisin perustein hyväksyttävän maahantulon ohjelmat eivät vaikuta eivätkä saisi haitata unionin uudelleensijoitusohjelmaa, jolla pyritään nimenomaisesti alusta lähtien löytämään kestävä ratkaisu niitä kansainvälistä suojelua tarvitsevia henkilöitä varten, jotka on siirretty unioniin kolmansista maista. Tätä varten jäsenvaltioilla ei saisi olla oikeutta saada täydentäviä kertakorvauksia niiden henkilöiden osalta, joille on myönnetty tilapäinen lupa oleskella jäsenvaltion alueella tällaisten muiden humanitaarisin perustein hyväksyttävän maahantulon ohjelmien perusteella.
(47)
Tällä asetuksella olisi annettava rahoitustukea neuvoston päätöksellä 2008/381/EY (14) perustetun Euroopan muuttoliikeverkoston toiminnalle sen tavoitteiden ja tehtävien mukaisesti.
(48)
Sen vuoksi neuvoston päätös 2008/381/EY olisi muutettava menettelyjen yhdenmukaistamiseksi sekä siinä tarkoitettujen kansallisten yhteyspisteiden asianmukaisen ja oikea-aikaisen rahoitustuen saannin helpottamiseksi.
(49)
Jäsenvaltioille kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden uudelleensijoittamisten ja/tai jäsenvaltiosta toiseen siirtämisten toteuttamiseen kertakorvauksina myönnettävien taloudellisten kannustimien tarkoitus huomioiden, ja koska nämä kertakorvaukset muodostavat vain murto-osan tosiasiallisista kustannuksista, tässä asetuksessa olisi säädettävä tietyistä poikkeuksista menojen tukikelpoisuutta koskeviin sääntöihin.
(50)
Komissiolle olisi siirrettävä valta antaa säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti tämän asetuksen sellaisten säännösten täydentämiseksi tai muuttamiseksi, jotka koskevat kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden uudelleensijoittamista ja jäsenvaltiosta toiseen siirtämistä varten myönnettäviä kertakorvauksia sekä erityistoimien ja unionin yhteisten uudelleensijoittamista koskevien painopisteiden määrittelyä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(51)
Komission olisi tätä asetusta soveltaessaan ja myös delegoituja säädöksiä valmistellessaan kuultava kaikkien jäsenvaltioiden asiantuntijoita.
(52)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon edellytykset, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (15) mukaisesti.
(53)
Unionin talousarviosta myönnettävä rahoitus olisi keskitettävä toimiin, joissa unionin toiminta voi tuoda lisäarvoa verrattuna jäsenvaltioiden yksinään toteuttamiin toimiin. Koska unionilla on paremmat mahdollisuudet kuin jäsenvaltioilla tarjota kehys, joka ilmentää unionin yhteisvastuullisuutta muuttovirtojen hallinnassa, tämän asetuksen mukaisella rahoitustuella olisi erityisesti edistettävä jäsenvaltioiden ja unionin valmiuksien vahvistamista tällä alalla.
(54)
Unionin rahoituksen vaikutukset on tarpeen maksimoida asettamalla käyttöön, yhdistämällä ja hyödyntämällä julkisia ja yksityisiä rahoitusvaroja.
(55)
Komission olisi seurattava rahaston täytäntöönpanoa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 514/2014 (16) mukaisesti yhteisten tulosten ja vaikutusten arviointiin sovellettavien indikaattorien avulla. Näiden indikaattoreiden, asiaankuuluvat perustasot mukaan lukien, olisi muodostettava vähimmäisperusta sen arvioimiseksi, missä määrin rahaston tavoitteet on saavutettu.
(56)
Rahaston saavutusten arvioimiseksi olisi luotava sen kuhunkin erityistavoitteeseen liittyviä yhteisiä indikaattoreita. Yhteisten indikaattorien ei olisi vaikutettava tässä asetuksessa säädettyjen niihin liittyvien toimien täytäntöönpanon vapaaehtoiseen tai pakolliseen luonteeseen.
(57)
Tämän rahaston hallinnointia ja täytäntöönpanoa varten rahaston olisi muodostettava osa johdonmukaista kokonaisuutta, johon kuuluvat tämä asetus sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 513/2014 (17). Rahaston täytäntöön panemiseksi olisi asetuksessa (EU) N:o 514/2014 säädettyyn kumppanuuteen sisällytettävä asiaan liittyviä kansainvälisiä organisaatioita, valtioista riippumattomia järjestöjä sekä työmarkkinaosapuolia. Kukin jäsenvaltion olisi vastattava kumppanuuden kokoonpanon vahvistamisesta ja sen täytäntöönpanoon liittyvistä käytännön järjestelyistä.
(58)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on muuttovirtojen tehokkaan hallinnan edistäminen sekä yhteisen turvapaikkapolitiikan, toissijaisen suojelun ja tilapäisen suojelun sekä yhteisen maahanmuuttopolitiikan täytäntöönpano, lujittaminen ja kehittäminen, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(59)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 ja 10 artiklan mukaisesti rahaston olisi otettava huomioon sukupuolten tasa-arvon ja syrjimättömyyden periaatteiden sisällyttäminen toimintaan.
(60)
Päätökset N:o 573/2007/EY, N:o 575/2007/EY ja 2007/435/EY olisi kumottava, jollei tässä asetuksessa annetuista siirtymäsäännöksistä muuta johdu.
(61)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 3 artiklan mukaisesti ja rajoittamatta kyseisen pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista nämä jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän asetuksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.
(62)
Tanskan asemaa koskevan, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen, asetus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.
(63)
On asianmukaista yhdenmukaistaa tämän asetuksen soveltamiskausi neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (18) soveltamiskauden kanssa. Sen vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Tarkoitus ja soveltamisala
1. Tällä asetuksella perustetaan kaudelle, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2014 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020, turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahasto, jäljempänä ’rahasto’.
2. Tässä asetuksessa vahvistetaan
a)
rahoitustuen tavoitteet ja tukikelpoiset toimet;
b)
tukikelpoisten toimien yleinen täytäntöönpanokehys;
c)
käytettävissä olevat rahoitusvarat ja niiden jakautuminen;
d)
unionin yhteisten uudelleensijoittamista koskevien painopisteiden vahvistamista koskevat periaatteet ja sitä koskeva mekanismi; ja
e)
Euroopan muuttoliikeverkoston toimintaa varten myönnettävä rahoitustuki.
3. Tässä asetuksessa säädetään asetuksessa (EU) N:o 514/2014 annettujen sääntöjen soveltamisesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 4 artiklan soveltamista.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’uudelleensijoittamisella’ prosessia, jossa kolmansien maiden kansalaisia siirretään Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun, jäljempänä ’UNHCR’, pyynnöstä henkilön kansainvälisen suojelun tarpeen perusteella kolmannesta maasta jäsenvaltioon, jossa he saavat oleskella jonkin seuraavan aseman perusteella:
i)
’pakolaisasema’ sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan e alakohdassa;
ii)
’toissijainen suojeluasema’ sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan g alakohdassa; tai
iii)
muu asema, joka antaa i ja ii alakohdassa tarkoitettua asemaa vastaavat kansallisen ja unionin oikeuden mukaiset oikeudet ja etuudet;
b)
’muilla humanitaarisin perustein hyväksyttävän maahantulon ohjelmilla’ tilapäistä prosessia, jossa jäsenvaltio antaa useille kolmansien maiden kansalaisille luvan oleskella alueellaan väliaikaisesti suojellakseen heitä äkilliseltä humanitaariselta kriisiltä, joka johtuu esimerkiksi poliittisesta kehityksestä tai konflikteista;
c)
’kansainvälisellä suojelulla’ direktiivissä 2011/95/EU tarkoitettua pakolaisasemaa ja toissijaista suojeluasemaa;
d)
’palauttamisella’ prosessia, jonka aikana kolmannen maan kansalainen palaa joko vapaaehtoisesti paluuvelvoitetta noudattaen tai pakotettuna, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2008/115/EY 3 artiklassa;
e)
’kolmannen maan kansalaisella’ henkilöä, joka ei ole Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin kansalainen. Viittaus kolmannen maan kansalaisiin on ymmärrettävä niin, että siihen sisältyvät kansalaisuudettomat henkilöt ja henkilöt, joiden kansalaisuus on määrittelemätön;
f)
’maasta poistamisella’ paluuvelvoitteen täytäntöönpanoa eli varsinaista kuljetusta pois asianomaisesta jäsenvaltiosta, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2008/115/EY 3 artiklassa;
g)
’vapaaehtoisella paluulla’ paluuvelvoitteen noudattamista palauttamispäätöksessä tuota tarkoitusta varten asetetussa määräajassa, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2008/115/EY 3 artiklassa;
h)
’ilman huoltajaa olevalla alaikäisellä’ alle 18-vuotiasta kolmannen maan kansalaista, joka saapuu tai on saapunut jäsenvaltion alueelle ilman hänestä joko asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön tai kansallisen käytännön mukaisesti vastuussa olevaa aikuista, niin kauan kuin tällainen henkilö ei tosiasiallisesti huolehdi hänestä; sillä tarkoitetaan myös alaikäistä, joka on jäänyt ilman huoltajaa sen jälkeen, kun hän on saapunut jäsenvaltion alueelle;
i)
’haavoittuvassa asemassa olevalla henkilöllä’ kolmannen maan kansalaista, joka on tästä rahastosta tuettavaa toimintapolitiikan alaa koskevan unionin oikeuden kannalta merkityksellisen määritelmän mukainen;
j)
’perheenjäsenellä’ kolmannen maan kansalaista, joka on tästä rahastosta tuettavaa toimintapolitiikan alaa koskevan unionin oikeuden kannalta merkityksellisen määritelmän mukainen;
k)
’hätätilanteella’ tilannetta, joka johtuu
i)
yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa vallitsevasta voimakkaasta muuttopaineesta, johon liittyy kolmansien maiden kansalaisten laajamittainen ja suhteeton maahantulo, mistä aiheutuu jäsenvaltioiden vastaanotto- ja säilöönottovalmiuksiin, turvapaikkajärjestelmiin ja -menettelyihin kohdistuu huomattavia kiireellisiä vaatimuksia;
ii)
direktiivissä 2001/55/EY tarkoitetun tilapäisen suojelun toteuttamisesta; tai
iii)
voimakkaasta muuttopaineesta, joka vallitsee kolmansissa maissa, joihin jää pakolaisia poliittisten mullistusten tai konfliktien kaltaisten tapahtumien vuoksi.
3 artikla
Tavoitteet
1. Rahaston yleistavoitteena on edistää muuttovirtojen tehokasta hallintaa ja yhteisen turvapaikkapolitiikan, toissijaisen suojelun ja tilapäisen suojelun sekä yhteisen maahanmuuttopolitiikan täytäntöönpanoa, lujittamista ja kehittämistä noudattaen samalla täysin Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja oikeuksia ja periaatteita.
2. Yleistavoitteen puitteissa rahastolla edistetään seuraavia yhteisiä erityistavoitteita:
a)
vahvistaa ja kehittää yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän kaikkia näkökohtia, myös sen ulkoista ulottuvuutta;
b)
tukea jäsenvaltioihin suuntautuvaa, niiden taloudellisten ja yhteiskunnallisten tarpeiden, kuten työmarkkinoiden tarpeiden, mukaista laillista maahanmuuttoa, niin että samalla turvataan jäsenvaltioiden maahanmuuttojärjestelmien eheys ja edistetään kolmansien maiden kansalaisten tehokasta kotouttamista;
c)
kehittää jäsenvaltioissa oikeudenmukaisia ja tehokkaita palauttamisstrategioita, joilla tuetaan laittoman maahanmuuton torjuntaa, korostaen paluun pysyvyyttä ja tehokasta takaisinottoa alkuperä- ja kauttakulkumaihin;
d)
tehostaa jäsenvaltioiden yhteisvastuullisuutta ja keskinäistä vastuunjakoa varsinkin niiden jäsenvaltioiden osalta, joihin siirtolais- ja pakolaisvirrat kohdistuvat voimakkaimmin, myös käytännön yhteistyön kautta.
Rahaston erityistavoitteiden toteutumista arvioidaan asetuksen (EU) N:o 514/2014 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti tämän asetuksen liitteessä IV olevilla yhteisillä indikaattoreilla ja kansallisiin ohjelmiin sisältyvillä ohjelmakohtaisilla indikaattoreilla.
3. Toimenpiteiden, jotka toteutetaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, on oltava täysin johdonmukaisia unionin ulkoisilla rahoitusvälineillä tuettujen toimenpiteiden kanssa ja niiden on oltava unionin ulkoisen toiminnan tavoitteiden ja yleisten periaatteiden mukaisia.
4. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tavoitteet toteutetaan ottaen asianmukaisesti huomioon unionin humanitaarisen politiikan tavoitteet ja periaatteet. Johdonmukaisuus unionin ulkoisten rahoitusvälineiden avulla rahoitettujen toimenpiteiden kanssa varmistetaan 24 artiklan mukaisesti.
4 artikla
Kumppanuus
Tämän rahaston soveltamiseksi asetuksen (EU) N:o 514/2014 12 artiklassa tarkoitettu kumppanuus sisältää asiaan liittyviä kansainvälisiä organisaatioita, valtioista riippumattomia järjestöjä sekä työmarkkinaosapuolia.
II LUKU
YHTEINEN EUROOPALAINEN TURVAPAIKKAJÄRJESTELMÄ
5 artikla
Vastaanotto- ja turvapaikkajärjestelmät
1. Edellä 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa määritellyn erityistavoitteen puitteissa ja asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaiset poliittisen vuoropuhelun tulokset huomioiden sekä tämän asetuksen 19 artiklassa säädettyjen kansallisiin ohjelmiin sisältyvien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan toimia, jotka kohdistetaan yhteen tai useampaan seuraavaan kolmansien maiden kansalaisten ryhmään:
a)
henkilöt, joilla on direktiivissä 2011/95/EU tarkoitettu pakolaisasema tai toissijainen suojeluasema;
b)
henkilöt, jotka ovat hakeneet jompaakumpaa a alakohdassa tarkoitettua kansainvälisen suojelun muotoa mutta eivät vielä ole saaneet lopullista päätöstä;
c)
henkilöt, jotka saavat direktiivissä 2001/55/EY tarkoitettua tilapäistä suojelua;
d)
henkilöt, joita uudelleensijoitetaan tai jotka on uudelleensijoitettu johonkin jäsenvaltioon tai joita siirretään tai jotka on siirretty jostakin jäsenvaltiosta.
Siltä osin kuin on kyse vastaanotto-olosuhteista ja turvapaikkamenettelyistä, rahastosta tuetaan erityisesti seuraavia tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin henkilöryhmiin kohdistuvia toimia:
a)
aineellisen avun, rajalla annettava apu mukaan lukien, yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen, tukipalveluiden sekä fyysisen ja psyykkisen terveydenhoidon antaminen;
b)
tukitoimet, kuten kääntäminen ja tulkkaus, koulutus, myös kielikoulutus, ja muut asianomaisen henkilön oikeudellisen aseman mukaiset aloitteet;
c)
hallintorakenteiden ja -järjestelmien perustaminen ja parantaminen sekä henkilöstölle ja asiaan liittyville hallintoviranomaisille tarjottava koulutus, jotta voidaan varmistaa turvapaikanhakijoiden tehokas ja kitkaton pääsy turvapaikkamenettelyjen piiriin sekä näiden menettelyjen tehokkuus ja korkea laatu, erityisesti unionin säännöstön kehittämisen tukemiseksi, kun se on tarpeen;
d)
sosiaaliavun tai hallinnollisia ja/tai oikeudellisia muodollisuuksia koskevien tietojen ja avun antaminen sekä turvapaikkamenettelyn mahdollista tulosta koskevien tietojen ja neuvonnan antaminen, myös paluumenettelyjä koskevien näkökohtien osalta;
e)
oikeudellisen avun antaminen ja oikeudellisen edustajan käytön tarjoaminen;
f)
haavoittuvassa asemassa olevien henkilöryhmien tunnistaminen ja erityisesti a-e alakohdan mukainen erityisapu haavoittuvassa asemassa oleville henkilöille;
g)
säilöönotolle vaihtoehtoisten toimenpiteiden toteuttaminen, kehittäminen ja parantaminen.
Tarvittaessa jos jäsenvaltion kansallisessa ohjelmassa näin määrätään, rahastosta voidaan tukea myös kotouttamiseen liittyviä toimenpiteitä, kuten 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja, jotka koskevat tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden vastaanottoa.
2. Edellä 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa määritellyn erityistavoitteen puitteissa ja 19 artiklassa määriteltyjen kansallisten ohjelmien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan majoitusinfrastruktuurien ja vastaanottojärjestelmien osalta erityisesti seuraavia toimia:
a)
olemassa olevien majoitusinfrastruktuurien ja -palvelujen parantaminen ja ylläpito;
b)
hallintorakenteiden ja -järjestelmien lujittaminen ja kehittäminen;
c)
paikallisyhteisöille suunnattu tiedottaminen;
d)
viranomaisten, myös paikallisviranomaisten, sellaisen henkilöstön koulutus, joka on tekemisissä 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden kanssa näiden vastaanoton yhteydessä;
e)
uusien majoitusinfrastruktuurien ja -palvelujen sekä hallintorakenteiden ja -järjestelmien perustaminen, ylläpito ja kehittäminen erityisesti, jos tämä on tarpeen jäsenvaltioiden rakenteellisten tarpeiden täyttämiseksi;
3. Edellä 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja d alakohdassa säädettyjen erityistavoitteiden puitteissa ja 19 artiklassa määriteltyjen kansallisten ohjelmien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan myös tämän artiklan 1 kohdassa luetteloitujen toimien kaltaisia toimia, jos tällaiset toimet liittyvät väliaikaisesti oleskeleviin henkilöihin, jotka ovat
-
pakolaisten kauttakulku- ja hakemusten käsittelykeskuksissa, erityisesti yhteistyössä UNHCR:n kanssa toteutettavien uudelleensijoittamisoperaatioiden tukemiseksi, tai
-
jäsenvaltion alueella muiden humanitaarisin perustein hyväksyttävän maahantulon ohjelmien puitteissa.
6 artikla
Jäsenvaltioiden valmiudet kehittää, seurata ja arvioida turvapaikkapolitiikkaansa ja -menettelyitään
Tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa määritellyn erityistavoitteen puitteissa ja asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaiset poliittisen vuoropuhelun tulokset huomioiden sekä tämän asetuksen 19 artiklassa määriteltyihin kansallisiin ohjelmiin sisältyvien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan, siltä osin kuin on kyse toimista, joilla parannetaan jäsenvaltioiden valmiuksia kehittää, seurata ja arvioida turvapaikkapolitiikkaansa ja -menettelyitään, erityisesti seuraavia toimia:
a)
toimet, joilla kehitetään jäsenvaltioiden valmiuksia - mukaan luettuna siltä osin kuin on kyse Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 604/2013 (19) perustettuun varhaisvaroitus-, valmius- ja kriisinhallintamenettelyyn liittyvistä toimista - kerätä, analysoida ja levittää laadullista ja määrällistä tietoa sekä tilastotietoja turvapaikkamenettelyistä, vastaanottovalmiuksista, uudelleensijoittamisesta sekä kansainvälistä suojelua hakevien ja/tai saavien henkilöiden siirtämisestä jäsenvaltiosta toiseen;
b)
toimet, joilla tehostetaan jäsenvaltioiden valmiuksia kerätä, analysoida ja levittää alkuperämaita koskevaa tietoa;
c)
toimet, joilla edistetään välittömästi turvapaikkapolitiikan arviointia, kuten kansalliset vaikutustenarvioinnit, kohderyhmien ja muiden asiaankuuluvien sidosryhmien parissa tehtävät selvitykset, sekä indikaattorien laatimisen ja vertailuanalyysien kehittämistä.
7 artikla
Kansainvälistä suojelua hakeneiden ja saavien henkilöiden uudelleensijoittaminen ja siirto sekä muunlainen tilapäinen humanitaarisin perustein hyväksyttävä maahantulo
1. Tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja d alakohdassa säädetyn erityistavoitteen puitteissa, asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaiset poliittisen vuoropuhelun tulokset huomioiden sekä tämän asetuksen 19 artiklassa määriteltyihin kansallisiin ohjelmiin sisältyvien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan erityisesti seuraavia toimia, jotka koskevat jäsenvaltioon uudelleensijoitettavaa tai uudelleensijoitettua kolmannen maan kansalaisen uudelleensijoittamista ja muita humanitaarisin perustein hyväksyttävää maahantuloa koskevia ohjelmia:
a)
kansallisten uudelleensijoittamisohjelmien sekä strategioiden ja muiden humanitaarisin perustein hyväksyttävän maahantulon ohjelmien perustaminen ja kehittäminen, mukaan lukien tarveanalyysi, indikaattorien parantaminen ja arviointi;
b)
asianmukaisten infrastruktuurien ja palvelujen perustaminen uudelleensijoittamistoimien ja muita humanitaarisin perustein hyväksyttävän maahantulon ohjelmia koskevien toimien kitkattoman ja tehokkaan toteuttamisen varmistamiseksi, kieliä koskeva apu mukaan lukien;
c)
rakenteiden ja järjestelmien perustaminen sekä henkilöstön kouluttaminen sellaisia kolmansiin maihin ja/tai muihin jäsenvaltioihin suuntautuvien virkamatkoja varten, joiden tarkoituksena on haastattelujen, lääkärintarkastusten ja turvallisuusselvitysten tekeminen;
d)
jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittama mahdollista uudelleensijoittamista edellyttävien tapausten ja/tai muiden humanitaarisen perustein hyväksyttävän maahantulon tapausten arviointi esimerkiksi tekemällä virkamatkoja kolmansiin maihin, toteuttamalla haastatteluja sekä tekemällä lääkärintarkastuksia ja turvallisuusselvityksiä;
e)
lähtöä edeltävä terveydentilan arviointi ja lääkärinhoito, aineellinen huolenpito, tiedottamistoimenpiteet, kotouttamistoimenpiteet ja matkajärjestelyt, mukaan luettuina lääketieteellisistä syistä tarvittavien saattajan palvelujen järjestäminen;
f)
saapumisen yhteydessä tai pian sen jälkeen järjestettävä tiedottaminen ja avustaminen, tulkkauspalvelut mukaan luettuina;
g)
toimet, joiden tarkoituksena on toteuttaa jäsenvaltioon uudelleensijoitettavien henkilöiden perheen yhdistäminen;
h)
maahanmuuton ja turvapaikan kannalta merkityksellisten infrastruktuurien ja palvelujen vahvistaminen alueellisten suojeluohjelmien kohdemaissa;
i)
suotuisten olosuhteiden luominen uudelleensijoitettujen pakolaisten kotouttamiselle, itsenäisyydelle ja itseluottamukselle pitkällä aikavälillä.
2. Tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa säädetyn erityistavoitteen puitteissa ja asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaiset poliittisen vuoropuhelun tulokset huomioiden sekä ja tämän asetuksen 19 artiklassa määriteltyjen kansallisten ohjelmien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan myös tämän artiklan 1 kohdassa lueteltujen toimien kaltaisia toimia, jos niiden katsotaan olevan rahaston täytäntöönpanokaudella tapahtuneiden toimintapoliittisten muutosten kannalta asianmukaisia tai jos jäsenvaltion kansallinen ohjelma sisältää tällaisia kansainvälistä suojelua hakeneiden ja/tai saavien henkilöiden siirtoihin liittyviä säännöksiä. Tällaiset operaatiot toteutetaan heidän suostumuksellaan siitä jäsenvaltiosta käsin, joka on myöntänyt heille kansainvälisen suojelun tai joka vastaa heidän hakemuksensa käsittelystä, toiseen asiaan liittyvään jäsenvaltioon, jossa heille annetaan vastaava suojelu tai jossa heidän kansainvälistä suojelua koskeva hakemuksensa tutkitaan.
III LUKU
KOLMANSIEN MAIDEN KANSALAISTEN KOTOUTTAMINEN JA LAILLINEN MAAHANMUUTTO
8 artikla
Maahanmuuttoon liittyvät ja lähtöä edeltävät toimenpiteet
Edellä 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa määritellyn erityistavoitteen puitteissa ja asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaiset poliittisen vuoropuhelun tulokset huomioiden sekä tämän asetuksen 19 artiklassa määriteltyjen kansallisten ohjelmien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan kolmansissa maissa toteutettavia toimia, jotka kohdistetaan kolmansien maiden kansalaisiin, jotka noudattavat tiettyjä lähtöä edeltäviä toimenpiteitä ja/tai täyttävät ehdot, jotka ovat kansallisessa lainsäädännössä säädettyjä ja sovellettavan unionin oikeuden mukaisia, mukaan lukien ne, jotka liittyvät valmiuksiin kotoutua kyseisen jäsenvaltion yhteiskuntaan. Tässä yhteydessä rahastosta tuetaan erityisesti seuraavia toimia:
a)
tietopakettien kokoaminen ja kampanjoiden järjestäminen tietoisuuden lisäämiseksi ja kulttuurienvälisen vuoropuhelun edistämiseksi myös käyttäjäystävällistä viestintä- ja tietotekniikkaa sekä verkkosivustoja hyödyntämällä;
b)
ammattitaidon ja -pätevyyden arviointi sekä kolmannessa maassa hankitun ammattitaidon ja -pätevyyden avoimuuden lisääminen ja yhteensopivuuden parantaminen jäsenvaltioon nähden;
c)
jäsenvaltiossa työllistymistä edistävä koulutus;
d)
kattavat kansalaistaidon kurssit ja kielenopetus;
e)
avustaminen neuvoston direktiivissä 2003/86/EY (20) tarkoitettua perheenyhdistämistä koskevien hakemusten osalta.
9 artikla
Kotouttamistoimenpiteet
1. Tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa määritellyn erityistavoitteen puitteissa ja asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaiset poliittisen vuoropuhelun tulokset huomioiden sekä tämän asetuksen 19 artiklassa määriteltyihin kansallisiin ohjelmiin sisältyvien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan toimia, jotka toteutetaan johdonmukaisten strategioiden puitteissa ja ottamalla huomioon kolmansien maiden kansalaisten kotouttamistarpeet paikallis- ja/tai aluetasolla. Tässä yhteydessä rahastosta tuetaan erityisesti seuraavia toimia, jotka koskevat jossakin jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia tai tapauksen mukaan sellaisia kolmansien maiden kansalaisia, jotka ovat hankkimassa lupaa oleskella laillisesti jäsenvaltiossa:
a)
tällaisten kotouttamisstrategioiden laatiminen ja kehittäminen yhteistyössä paikallisten tai alueellisten toimijoiden kanssa, mukaan lukien tarveanalyysi, kotouttamisindikaattorien parantaminen ja arviointi, mukaan lukien osallistavat arvioinnit, jotta voidaan määrittää parhaat käytännöt;
b)
opastuksen ja avun tarjoaminen esimerkiksi asumisen, toimeentuloturvan, hallinnollisen ja oikeudellisen neuvonnan, terveyden, psykologisen ja sosiaaliavun, lastenhoidon ja perheenyhdistämisen järjestämisessä;
c)
toimet kolmansien maiden kansalaisten tutustuttamiseksi vastaanottavaan yhteiskuntaan ja toimet, joilla edistetään heidän sopeutumistaan siihen, tiedottamista heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan, heidän osallistumistaan yhteiskunta- ja kulttuurielämään sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettujen arvojen sisäistämistä;
d)
koulutusta koskevat toimenpiteet, kuten kielenopetus ja työmarkkinoille pääsyä helpottavat valmistelutoimet;
e)
toimet, joiden tarkoituksena on auttaa kolmansien maiden kansalaisia ottamaan vastuu omasta elämästään ja tulemaan toimeen itsenäisesti;
f)
toimet, joilla edistetään mielekkäitä yhteyksiä ja rakentavaa vuoropuhelua kolmansien maiden kansalaisten ja vastaanottavan yhteiskunnan välillä sekä kolmansien maiden kansalaisten hyväksymistä vastaanottavassa yhteiskunnassa muun muassa tiedotusvälineiden osallistumisen kautta;
g)
toimet, joilla edistetään kolmansien maiden kansalaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia asioida ja saada yhtäläistä kohtelua heidän käyttäessään julkisia tai ja yksityisiä palveluja, mukaan lukien niiden palvelujen, jotka ovat tekemisissä kolmansien maiden kansalaisten kanssa, mukauttaminen;
h)
tuensaajien valmiuksien kehittäminen asetuksen (EU) N:o 514/2014 2 artiklan g alakohdassa määritellyn mukaisesti muun muassa kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdon sekä verkostoitumisen avulla.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimien yhteydessä on aina tarvittaessa otettava huomioon erilaisiin kolmansien maiden kansalaisten ryhmiin kuuluvien henkilöiden, myös kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden, uudelleensijoitettujen tai siirrettyjen henkilöiden ja erityisesti haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden erityistarpeet.
3. Kansallisiin ohjelmiin voidaan sisällyttää 1 kohdassa tarkoitettuja toimia tuossa kohdassa tarkoitettuihin kohderyhmiin kuuluvien henkilöiden lähimpien sukulaisten osalta siinä määrin kuin se on tarpeen tällaisten toimien tehokkaan toteuttamisen kannalta.
4. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimien suunnittelua ja toteutusta varten asetuksen (EU) N:o 514/2014 12 artiklassa tarkoitettuun kumppanuuteen kuuluvat ne viranomaiset, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet huolehtimaan Euroopan sosiaalirahaston tukitoimien hallinnoinnista.
10 artikla
Käytännön yhteistyö ja valmiuksien kehittämistoimenpiteet
Tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa säädetyn erityistavoitteen puitteissa ja asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaiset poliittisen vuoropuhelun tulokset huomioiden sekä tämän asetuksen 19 artiklassa määriteltyihin kansallisiin ohjelmiin sisältyvien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan toimia, jotka kohdistetaan yhteen tai useampaan seuraavista:
a)
laaditaan laillista maahanmuuttoa edistäviä strategioita tavoitteena edistää joustavien maahanpääsymenettelyjen kehittämistä ja täytäntöönpanoa;
b)
tuetaan kolmansien maiden ja jäsenvaltioiden yksityisten ja julkisten työnvälityspalvelujen sekä maahanmuuttoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tuetaan jäsenvaltioita unionin maahanmuuttolainsäädännön täytäntöönpanossa, tuetaan asianomaisten sidosryhmien kuulemista sekä sellaista asiantuntija-apua tai tietojenvaihtoa, joka koskee tiettyihin kansalaisuuksiin tai tiettyihin kolmansien maiden kansalaisten ryhmiin työmarkkinoiden tarpeiden täyttämiseksi sovellettavia käytäntöjä;
c)
kehitetään jäsenvaltioiden valmiuksia laatia, toteuttaa, seurata ja arvioida maahanmuuttostrategiaansa, -politiikkaansa ja -toimenpiteitään hallinnon eri tasoilla ja yksiköissä, erityisesti lisäämällä niiden valmiuksia kerätä, analysoida ja levittää yksityiskohtaista ja järjestelmällistä tietoa ja tilastotietoa maahanmuuttoon liittyvistä menettelyistä, muuttovirroista ja oleskeluluvista sekä kehittämällä seurantavälineitä, arviointijärjestelmiä, indikaattoreita ja vertailuanalyyseja näiden strategioiden tulosten mittaamiseksi;
d)
koulutetaan asetuksen (EU) N:o 514/2014 2 artiklan g alakohdassa määriteltyjä tuensaajia sekä julkisia ja yksityisiä palveluja tarjoavien organisaatioiden, mukaan lukien oppilaitosten, henkilöstöä, edistetään kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, yhteistyötä ja verkostoitumista sekä kulttuurienvälisiä valmiuksia ja parannetaan tarjottujen palvelujen laatua;
e)
perustetaan kotouttamisen ja monimuotoisuuden hallintaa varten kestävät organisaatiorakenteet erityisesti eri sidosryhmien välisellä yhteistyöllä, jonka avulla virkamiehet kansallisen hallinnon eri tasoilla saavat nopeasti tietoa muualla saaduista kokemuksista ja parhaista käytännöistä ja voivat mahdollisuuksien mukaan yhdistää asiaankuuluvien viranomaisten sekä hallintoelinten ja valtiosta riippumattomien tahojen resursseja kolmansien maiden kansalaisille tarjottavien palvelujen tehostamiseksi muun muassa käyttämällä keskitettyjä asiointipisteitä, eli koordinoituja kotouttamisen tukikeskuksia;
f)
edistetään paikallis- ja aluetason kotouttamisstrategioiden taustalla olevaa dynaamista kaksisuuntaista vuorovaikutusprosessia perustamalla kolmansien maiden kansalaisten kuulemista, sidosryhmien keskinäistä tietojenvaihtoa sekä kulttuurien ja uskontojen välistä vuoropuhelua varten foorumeita kolmansien maiden kansalaisten yhteisöjen välille, näiden yhteisöjen ja vastaanottavan yhteiskunnan välille ja/tai näiden yhteisöjen ja poliittisten ja päätöksentekoviranomaisten välille;
g)
toimet, joilla edistetään ja lujitetaan jäsenvaltioiden asianomaisten viranomaisten välistä käytännön yhteistyötä keskittyen muun muassa tietojen ja parhaiden käytäntöjen ja strategioiden vaihtoon sekä yhteisten toimien kehittämiseen ja täytäntöönpanoon, myös jäsenvaltioiden maahanmuuttojärjestelmien eheyden turvaamiseksi.
IV LUKU
PALUU
11 artikla
Palauttamismenettelyjen liitännäistoimenpiteet
Tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa säädetyn erityistavoitteen puitteissa ja asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaiset poliittisen vuoropuhelun tulokset huomioiden sekä tämän asetuksen 19 artiklassa määriteltyihin kansallisiin ohjelmiin sisältyvien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan palauttamismenettelyjen liitännäistoimenpiteisiin liittyviä toimenpiteitä, jotka kohdistetaan yhteen tai useampaan seuraavan kolmansien maiden kansalaisten ryhmään:
a)
kolmannen maan kansalaiset, joiden jäsenvaltioon jäämistä, oleskelulupaa ja/tai heille jäsenvaltiossa annettavaa kansainvälistä suojelua koskevaan hakemukseen ei ole vielä annettu kielteistä päätöstä ja jotka saattavat päättää palata vapaaehtoisesti;
b)
kolmannen maan kansalaiset, joille on myönnetty oikeus jäädä jäsenvaltioon tai oleskelulupa ja/tai jotka saavat jäsenvaltiossa kansainvälistä suojelua direktiivissä 2011/95/EU tarkoitetussa merkityksessä tai tilapäistä suojelua direktiivissä 2001/55/EY tarkoitetussa merkityksessä ja jotka päättävät palata vapaaehtoisesti;
c)
kolmannen maan kansalaiset, jotka ovat jäsenvaltiossa eivätkä täytä tai eivät enää täytä jäsenvaltioon saapumisen ja/tai jäämisen ehtoja, mukaan lukien ne kolmansien maiden kansalaiset, joiden maasta poistamista on lykätty direktiivin 2008/115/EY 9 artiklan ja 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Tässä yhteydessä rahastosta tuetaan erityisesti seuraavia ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin henkilöryhmiin kohdistuvia toimia:
a)
säilöönotolle vaihtoehtoisten toimenpiteiden käyttöönotto, kehittäminen ja parantaminen;
b)
sosiaaliavun tai hallinnollisia ja/tai oikeudellisia menettelyjä koskevien tietojen ja avun tai neuvonnan antaminen;
c)
oikeus- ja kieliä koskevan avun antaminen;
d)
haavoittuvassa asemassa oleville henkilöille annettava erityistuki;
e)
direktiivin 2008/115/EY 8 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen pakkoon perustuvaa palauttamista koskevien riippumattomien ja tehokkaiden seurantajärjestelmien käyttöönotto ja parantaminen;
f)
majoittamiseen, vastaanottoon tai säilöönottoon liittyvien infrastruktuurien, palvelujen ja olosuhteiden käyttöönotto ja kehittäminen ja niiden parantaminen;
g)
hallintorakenteiden ja -järjestelmien, mukaan lukien tietotekniset välineet, perustaminen;
h)
henkilöstön kouluttaminen, jotta voidaan varmistaa kitkattomat ja tehokkaat palauttamismenettelyt ja myös niiden hallinnointi sekä täytäntöönpano.
12 artikla
Paluutoimenpiteet
Tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa säädetyn erityistavoitteen puitteissa ja asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaiset poliittisen vuoropuhelun tulokset huomioiden sekä tämän asetuksen 19 artiklassa määriteltyihin kansallisiin ohjelmiin sisältyvien tavoitteiden mukaisesti rahastosta tuetaan palauttamistoimenpiteiden osalta toimia, jotka kohdistetaan tämän asetuksen 11 artiklassa tarkoitettuihin henkilöihin. Tässä yhteydessä rahastosta tuetaan erityisesti seuraavia toimia:
a)
palauttamistoimenpiteiden valmistelemiseksi tarvittavat toimenpiteet, kuten kolmansien maiden kansalaisten tunnistamiseen, matkustusasiakirjojen myöntämiseen ja perheenjäsenten jäljittämiseen johtavat toimet;
b)
yhteistyö kolmansien maiden konsuli- ja maahanmuuttoviranomaisten kanssa tavoitteena hankkia matkustusasiakirjoja, helpottaa palauttamista ja varmistaa takaisinotto;
c)
vapaaehtoisen paluun toimenpiteet, mukaan lukien lääkärintarkastukset ja -apu, matkajärjestelyt, taloudellinen apu sekä paluuta edeltävä ja sen jälkeinen neuvonta ja apu;
d)
maastapoistamisoperaatiot sekä niihin liittyvät toimenpiteet unionin oikeudessa asetettujen vaatimusten mukaisesti, pakkokeinoihin liittyviä välineitä lukuun ottamatta;
e)
toimenpiteet, joilla aloitetaan paluumuuttajan henkilökohtainen uudelleenkotoutumisprosessi, kuten rahalliset kannustimet, koulutus- ja työllistymistuki sekä elinkeinotoiminnan käynnistämistuki;
f)
asianmukaiset väliaikaiset majoitus- ja vastaanottotilat ja -palvelut kolmansissa maissa sinne saavuttaessa;
g)
haavoittuvassa asemassa oleville henkilöille annettava erityistuki.
13 artikla
Käytännön yhteistyö ja valmiuksien kehittämistoimenpiteet
Tämän asetuksen Edellä 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa säädetyn erityistavoitteen puitteissa ja asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaiset poliittisen vuoropuhelun tulokset huomioiden sekä tämän asetuksen 19 artiklassa määriteltyihin kansallisiin ohjelmiin sisältyvien tavoitteiden mukaisesti käytännön yhteistyön ja valmiuksien kehittämistoimenpiteiden osalta rahastosta tuetaan erityisesti seuraavia toimia:
a)
toimet, joilla edistetään, kehitetään ja lujitetaan palauttamisesta vastaavien ja jäsenvaltioiden muiden viranomaisten operatiivista yhteistyötä ja keskinäistä tietojenvaihtoa muun muassa kolmansien maiden konsuli- ja maahanmuuttoviranomaisten kanssa tehtävän yhteistyön ja yhteisten palauttamisoperaatioiden osalta;
b)
toimet, joilla tuetaan kolmansien maiden ja paluusta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten välistä yhteistyötä, mukaan lukien toimet, joiden tavoitteena on vahvistaa kolmansien maiden valmiuksia toteuttaa takaisinotto- ja uudelleenkotouttamistoimia, erityisesti takaisinottosopimusten puitteissa;
c)
toimet, joilla kehitetään tehokkaan ja kestävän paluupolitiikan kehittämisvalmiuksia erityisesti vaihtamalla paluumaiden tilannetta koskevia tietoja, parhaita käytäntöjä ja kokemuksia jäsenvaltioiden kesken sekä yhdistämällä niiden resursseja;
d)
toimet, joilla tehostetaan jäsenvaltioiden valmiuksia kerätä, analysoida ja jakaa yksityiskohtaista ja järjestelmällistä tietoa ja tilastotietoa palauttamismenettelyistä ja -toimenpiteistä, vastaanotto- ja säilöönottovalmiuksista, pakkoon perustuvasta ja vapaaehtoisesta paluusta, seurannasta ja uudelleenkotouttamisesta;
e)
toimet, joilla edistetään välittömästi palauttamispolitiikan arviointia, kuten kansalliset vaikutustenarvioinnit, kohderyhmien parissa tehtävät selvitykset, indikaattorien kehittäminen ja vertailuanalyysit;
f)
kolmansissa maissa toteutettavat tiedotustoimenpiteet ja -kampanjat, joilla pyritään lisäämään tietoisuutta maahanmuuttoa koskevista asianmukaisista laillisista väylistä ja laittoman maahanmuuton riskeistä.
V LUKU
RAHOITUS- JA TÄYTÄNTÖÖNPANOKEHYS
14 artikla
Kokonaismäärärahat ja täytäntöönpano
1. Tämän asetuksen täytäntöönpanoon osoitettavat kokonaismäärärahat ovat 3 137 miljoonaa euroa nykyhintoina.
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät rahaston vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa.
3. Kokonaismäärärahat pannaan täytäntöön seuraavien toimenpiteiden avulla:
a)
kansalliset ohjelmat 19 artiklan mukaisesti;
b)
unionin toimet 20 artiklan mukaisesti;
c)
hätäapu 21 artiklan mukaisesti;
d)
Euroopan muuttoliikeverkosto 22 artiklan mukaisesti;
e)
tekninen apu 23 artiklan mukaisesti.
4. Tähän asetukseen perustuva talousarvio, joka koskee tämän asetuksen 20 artiklassa tarkoitettuja unionin toimia, tämän asetuksen 21 artiklassa tarkoitettua hätäapua, tämän asetuksen 22 artiklassa tarkoitettua Euroopan muuttoliikeverkostoa ja tämän asetuksen 23 artiklassa tarkoitettua teknistä apua, toteutetaan suoralla hallinnoinnilla asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti sekä tarpeen mukaan välillisellä hallinnoinnilla asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti. Tämän asetuksen 19 artiklassa tarkoitettujen kansallisten ohjelmien talousarvio toteutetaan jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä toteutettavaa hallinnointia noudattaen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.
5. Komissio on edelleen vastuussa unionin talousarvion toteuttamisesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklan mukaisesti, ja se ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimista, joiden täytäntöönpanosta vastaavat muut tahot kuin jäsenvaltiot.
6. Ensisijaisena ohjeena pidettävien rahoituspuitteiden ohjeellinen jakautuminen on Euroopan parlamentin ja neuvoston oikeuksia rajoittamatta seuraava:
a)
2 752 miljoonaa euroa jäsenvaltioiden kansallisiin ohjelmiin;
b)
385 miljoonaa euroa unionin toimiin, hätäapuun, Euroopan muuttoliikeverkostoon ja komission tekniseen apuun niin, että vähintään 30 prosenttia käytetään unionin toimiin ja Euroopan muuttoliikeverkostoon.
15 artikla
Jäsenvaltioiden tukikelpoisiin toimiin tarkoitetut määrärahat
1. Osoitetaan jäsenvaltioille 2 752 miljoonaa euroa ohjeellisesti seuraavasti:
a)
2 392 miljoonaa euroa osoitetaan liitteessä I esitetyn mukaisesti. Jäsenvaltioiden on kohdennettava näistä määrärahoista vähintään 20 prosenttia 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen kohdan a alakohdassa tarkoitettuun erityistavoitteeseen ja vähintään 20 prosenttia 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuun erityistavoitteeseen. Jäsenvaltiot voivat poiketa näistä vähimmäisprosenttiosuuksista vain, jos kansalliseen ohjelmaan liitetään yksityiskohtainen selvitys siitä, että nämä määrät alittavien määrärahojen osoittaminen ei vaikuta haitallisesti tavoitteen saavuttamiseen. Siltä osin kuin on kyse 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetusta erityistavoitteesta, ne jäsenvaltiot, joilla on rakenteellisia puutteita majoittamisen, infrastruktuurien ja palvelujen alalla, eivät saa alittaa tässä asetuksessa säädettyä vähimmäisprosenttiosuutta.
b)
360 miljoonaa euroa osoitetaan jakomekanismin perusteella 16 artiklassa tarkoitettuihin erityistoimiin, 17 artiklassa tarkoitettuun unionin uudelleensijoittamisohjelmaan ja 18 artiklassa tarkoitettuihin kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden siirtoihin jäsenvaltiosta toiseen.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuilla varoilla tuetaan
a)
liitteessä II lueteltuja erityistoimia,
b)
unionin uudelleensijoittamisohjelmaa 17 artiklan mukaisesti ja/tai kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden siirtoa jäsenvaltiosta toiseen siirtoa 18 artiklan mukaisesti.
3. Jos tämän artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisia määriä jää käyttöön tai käytettävissä on muita määriä, ne kohdennetaan asetuksen (EU) N:o 514/2014 15 artiklassa säädetyn väliarvioinnin puitteissa suhteutettuina tämän asetuksen liitteessä I esitettyihin kansallisia ohjelmia varten vahvistettuihin perusosiin.
16 artikla
Erityistoimiin tarkoitetut määrärahat
1. Jäsenvaltioille voidaan osoittaa 15 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu täydentävä määrä, edellyttäen että se merkitään ohjelmassa täydentäväksi määräksi ja se käytetään liitteessä II lueteltujen erityistoimien toteuttamiseen.
2. Poliittisen kehityksen huomioon ottamiseksi komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä tämän asetuksen 26 artiklan mukaisesti liitteen II tarkistamiseksi asetuksen (EU) N:o 514/2014 15 artiklassa tarkoitetun väliarvioinnin yhteydessä. Jäsenvaltiot voivat saada tämän artiklan 1 kohdassa säädetyn täydentävän määrän tarkistetun erityistoimien luettelon perusteella, jos määrärahoja on käytettävissä.
3. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut täydentävät määrät osoitetaan jäsenvaltioille yksilöllisissä rahoituspäätöksissä, joissa hyväksytään niiden kansallinen ohjelma tai tarkistetaan sitä väliarvioinnin yhteydessä asetuksen (EU) N:o 514/2014 14 ja 15 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Näitä määriä saa käyttää ainoastaan tämän asetuksen liitteessä II lueteltujen erityistoimien toteuttamiseen.
17 artikla
Unionin uudelleensijoittamisohjelman määrärahat
1. Jäsenvaltiot saavat 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti lasketun osuutensa lisäksi joka toinen vuosi 15 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun täydentävän määrän, joka perustuu 6 000 euron suuruiseen kertakorvaukseen kutakin uudelleensijoitettua henkilöä kohden.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua kertakorvausta korotetaan 10 000 euroon kutakin uudelleensijoitettua henkilöä kohden 3 kohdan mukaisesti vahvistettujen, liitteessä III lueteltujen unionin yhteisten uudelleensijoittamista koskevien painopisteiden mukaisesti ja kutakin haavoittuvassa asemassa olevaa henkilöä kohden 5 kohdan mukaisesti.
3. Unionin yhteisiä uudelleensijoittamista koskevia painopisteitä toteutetaan seuraavan yleisen henkilöiden luokituksen pohjalta:
a)
alueellisen suojeluohjelman kohdemaasta tai -alueelta tulevat henkilöt;
b)
henkilöt, jotka tulevat sellaisesta UNHCR:n uudelleensijoittamisennusteessa yksilöidystä maasta tai yksilöidyltä alueelta, jossa unionin yhteisellä toiminnalla olisi merkittävä vaikutus suojelutarpeiden täyttämiseen;
c)
sellaiseen erityisryhmään kuuluvat henkilöt, joka täyttää UNHCR:n uudelleensijoittamisperusteet.
4. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 26 artiklan mukaisesti liitteen III muuttamiseksi tämän artiklan 3 kohdassa esitettyjen yleisten luokkien pohjalta, jos tälle on selkeät perusteet tai tämä tapahtuu UNHCR:n antamat suositukset huomioiden.
5. Seuraavilla haavoittuvassa asemassa olevat henkilöryhmät antavat myös oikeuden 2 kohdassa säädettyyn kertakorvaukseen:
a)
vaarassa olevat naiset ja lapset;
b)
ilman huoltajaa olevat alaikäiset;
c)
henkilöt, joilla on lääketieteellisen hoidon tarvetta, johon voidaan vastata ainoastaan uudelleensijoittamisen avulla;
d)
henkilöt, jotka tarvitsevat hätäsijoituspaikan tai kiireellisesti uudelleensijoituspaikan oikeudelliseen tai fyysiseen suojeluun liittyvien tarpeiden vuoksi, väkivallan tai kidutuksen uhrit mukaan luettuina.
6. Jos jäsenvaltio uudelleensijoittaa useampaan kuin yhteen 1 tai 2 kohdassa tarkoitettuun ryhmään kuuluvan henkilön, se saa kyseistä henkilöä varten myönnettävän kertakorvauksen vain kerran.
7. Jäsenvaltioilla voi tarvittaessa olla oikeus kertakorvauksiin myös 1, 3 ja 5 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden perheenjäsenten osalta edellyttäen, että nämä perheenjäsenet on uudelleensijoitettu tämän asetuksen mukaisesti.
8. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä unionin uudelleensijoittamisohjelman määrärahojen jakamismekanismin aikataulun ja muut täytäntöönpanoehdot. Tämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa antavaa menettelyä noudattaen.
9. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut täydentävät määrät osoitetaan jäsenvaltioille joka toinen vuosi ja ensimmäisen kerran yksilöllisissä rahoituspäätöksissä, joilla hyväksytään niiden kansallinen ohjelma asetuksen (EU) N:o 514/2014 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, ja sen jälkeen rahoituspäätöksessä, joka liitetään kansallisen ohjelman hyväksymispäätökseen. Näitä määriä ei saa siirtää muihin kansallisen ohjelman mukaisiin toimiin.
10. Jotta unionin uudelleensijoittamisohjelman tavoitteet voidaan saavuttaa käytettävissä olevilla varoilla, komissiolle siirretään valta antaa 26 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen kertakorvausten mukauttamiseksi, jos se katsotaan tarpeelliseksi, ottaen erityisesti huomioon vallitsevan inflaatiotason, uudelleensijoittamiseen liittyvät kehityssuunnat sekä tekijät, joilla voidaan optimoida kertakorvausten muodostama taloudellinen kannustinvaikutus.
18 artikla
Kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden siirtoja varten tarkoitetut määrärahat
1. Oikeudenmukaisen vastuunjaon ja yhteisvastuullisuuden periaatteiden toteuttamiseksi sekä rahaston täytäntöönpanokaudella tapahtuneiden unionin toimintapoliittisten muutosten perusteella jäsenvaltiot saavat 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti lasketun osuutensa lisäksi 15 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun täydentävän määrän, joka perustuu 6 000 euron suuruiseen kertakorvaukseen kutakin kansainvälistä suojelua saavaa toisesta jäsenvaltiosta siirrettyä henkilöä kohden.
2. Jäsenvaltioilla voi tarvittaessa olla oikeus kertakorvauksiin myös 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden perheenjäsenten osalta edellyttäen, että nämä perheenjäsenet on siirretty tämän asetuksen mukaisesti.
3. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut täydentävät määrät osoitetaan jäsenvaltioille ensimmäisen kerran yksilöllisissä rahoituspäätöksissä, joilla hyväksytään niiden kansallinen ohjelma asetuksen (EU) N:o 514/2014 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, ja sen jälkeen rahoituspäätöksessä, joka liitetään kansallisen ohjelman hyväksymispäätökseen. Näitä määriä ei saa siirtää muihin kansallisen ohjelman mukaisiin toimiin.
4. Jotta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 80 artiklassa tarkoitetut jäsenvaltioiden yhteisvastuullisuuden ja vastuunjaon tavoitteet voidaan tehokkaasti saavuttaa käytettävissä olevilla varoilla, komissiolle siirretään valta antaa tämän asetuksen 26 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kertakorvausten mukauttamiseksi, ottaen erityisesti huomioon vallitsevan inflaatiotason, kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden jäsenvaltiosta toiseen siirtämiseen liittyvät kehityssuunnat sekä tekijät, joilla voidaan optimoida kertakorvausten muodostama taloudellinen kannustinvaikutus.
19 artikla
Kansalliset ohjelmat
1. Jäsenvaltioiden on kansallisilla ohjelmilla, jotka tutkitaan ja hyväksytään asetuksen (EU) N:o 514/2014 14 artiklan mukaisesti, tämän asetuksen 3 artiklassa säädettyjen tavoitteiden puitteissa ja ottaen huomioon asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklassa tarkoitetun poliittisen vuoropuhelun tulokset, pyrittävä toteuttamaan erityisesti seuraavat tavoitteet:
a)
tukea yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän perustamista varmistamalla unionin turvapaikkasäännösten tehokkaan ja yhdenmukaisen soveltamisen ja asetuksen (EU) N:o 604/2013 asianmukaisen toiminnan. Tällaisiin toimiin voi kuulua myös unionin uudelleensijoittamisohjelman perustaminen ja kehittäminen;
b)
luoda ja kehittää kaksisuuntaisen dynaamisen prosessin eri näkökohdat kattavia, tapauksen mukaan kansallisella, paikallisella tai aluetasolla toteutettavia kotouttamisstrategioita, joissa otetaan huomioon kolmansien maiden kansalaisten kotouttamistarpeet paikallis- ja aluetasolla, käsitellään eri maahanmuuttajaryhmien erityistarpeita ja luodaan toimivia kumppanuuksia asiaankuuluvien sidosryhmien välille;
c)
laatia paluuta koskeva ohjelma, johon kuuluu vapaaehtoista paluuta koskeva osio sekä tarvittaessa uudelleenkotouttamista koskeva osio.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kaikissa rahastosta tuetuissa toimissa noudatetaan perusoikeuksia ja kunnioitetaan ihmisarvoa. Näissä toimissa on erityisesti noudatettava täysin Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja oikeuksia ja periaatteita.
3. Edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamista koskevan vaatimuksen mukaisesti ja ottaen huomioon kunkin jäsenvaltion tilanteen jäsenvaltioiden on pyrittävä siihen, että määrärahat jaetaan oikeudenmukaisesti ja avoimella tavalla 3 artiklan 2 kohdassa säädettyjen erityistavoitteiden kesken.
20 artikla
Unionin toimet
1. Rahastosta voidaan komission aloitteesta rahoittaa valtioiden välisiä toimia tai unionin erityisen edun mukaisia toimia, jäljempänä ’unionin toimet’, jotka koskevat 3 artiklassa tarkoitettuja yleisiä ja erityisiä tavoitteita.
2. Rahoitusta voidaan myöntää unionin toimille, joilla tuetaan erityisesti seuraavia:
a)
unionin oikeuden täytäntöönpanoa koskeva unionin yhteistyö ja parhaiden käytäntöjen jakaminen turvapaikka-alalla, erityisesti siltä osin kuin on kyse uudelleensijoittamisesta ja kansainvälistä suojelua hakevien ja/tai saavien henkilöiden jäsenvaltiosta toiseen siirtämisestä, muun muassa verkottumisen ja tiedonvaihdon avulla, laillisesta maahanmuutosta, kolmansien maiden kansalaisten kotouttamisesta, mukaan lukien sellainen saapumisvaiheessa annettava apu sekä koordinointi, joilla edistetään uudelleensijoittumista paikallisyhteisöissä, joiden on määrä vastaanottaa uudelleensijoitettavia pakolaisia, sekä palauttamisesta;
b)
valtioiden välisten yhteistyöverkostojen perustaminen sekä pilottihankkeet, mukaan lukien innovatiiviset hankkeet, jotka perustuvat rajat ylittäviin, vähintään kahdessa jäsenvaltiossa sijaitsevien elinten välisiin kumppanuuksiin, joiden tarkoituksena on innovoinnin edistäminen sekä kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdon helpottaminen;
c)
selvitykset ja tutkimukset, joissa kartoitetaan unionin tason yhteistyön uusia muotoja turvapaikka-asioiden, maahanmuuton, kotouttamisen ja palauttamisen sekä näitä koskevan unionin oikeuden alalla, tietojen levitystä ja tietojen vaihtoa parhaista käytännöistä sekä kaikista muista turvapaikka-, maahanmuutto-, kotouttamis- ja palauttamispolitiikkaan liittyvistä näkökohdista, mukaan lukien unionin poliittisia painopisteitä koskeva ulkoinen tiedotustoiminta;
d)
yhteisten tilastollisten välineiden, menetelmien ja indikaattoreiden kehittäminen ja soveltaminen jäsenvaltioissa toiminnan kehittämisen mittaamiseksi turvapaikka-asioiden, laillisen maahanmuuton, kotouttamisen ja palauttamisen alalla;
e)
valmistelu-, seuranta- ja hallinnollinen tuki, tekninen apu sekä arviointimekanismin laatiminen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan täytäntöönpanoa varten;
f)
yhteistyö kolmansien maiden kanssa maahanmuuttoa koskevan unionin kokonaisvaltaisen lähestymistavan mukaisesti erityisesti takaisinottosopimusten täytäntöönpanon, liikkuvuuskumppanuuksien ja alueellisten suojeluohjelmien yhteydessä;
g)
kolmansissa maissa toteutettavat tiedotustoimenpiteet ja -kampanjat, joilla pyritään lisäämään tietoisuutta maahanmuuton asianmukaisista laillisista väylistä ja laittoman maahanmuuton riskeistä.
3. Unionin toimet toteutetaan asetuksen (EU) N:o 514/2014 6 artiklan mukaisesti.
4. Komissio varmistaa, että määrärahat jaetaan oikeudenmukaisesti ja avoimella tavalla 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden kesken.
21 artikla
Hätäapu
1. Rahastosta myönnetään rahoitustukea kiireellisiin erityistarpeisiin vastaamista varten 2 artiklan k alakohdassa määritellyn hätätilanteen sattuessa. Kolmansissa maissa toteutettujen tämän artiklan mukaisten toimenpiteiden on oltava johdonmukaisia ja niiden on tarvittaessa täydennettävä humanitaarista apua koskevaa unionin politiikkaa ja noudatettava humanitaarista apua koskevassa konsensuksessa vahvistettuja humanitaarisia periaatteita.
2. Hätäapu toteutetaan asetuksen (EU) N:o 514/2014 6 ja 7 artiklan mukaisesti.
22 artikla
Euroopan muuttoliikeverkosto
1. Rahastosta tuetaan Euroopan muuttoliikeverkostoa ja myönnetään sen toimintaa ja tulevaa kehitystä varten tarvittavaa rahoitustukea.
2. Komissio hyväksyy ohjausryhmän hyväksynnän saatuaan rahaston vuotuisista määrärahoista Euroopan muuttoliikeverkostolle osoitettavan määrän ja työohjelman, jossa vahvistetaan sen toiminnan painopisteet, päätöksen 2008/381/EY 4 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Tämä komission päätös on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 84 artiklan mukainen rahoituspäätös.
3. Euroopan muuttoliikeverkoston toimintaa varten annettava rahoitustuki myönnetään päätöksen 2008/381/EY 3 artiklassa tarkoitetuille kansallisille yhteyspisteille annattavina avustuksina ja tarpeen mukaan julkisina hankintoina asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti. Tuella varmistetaan näiden kansallisten yhteyspisteiden asianmukainen ja oikea-aikainen rahoitustuen saanti. Näiden kansallisten yhteyspisteiden toteuttamien toimien toteuttamisesta aiheutuneet kustannukset, joihin on saatu tukea vuonna 2014 myönnetyillä avustuksilla, voivat olla tukikelpoisia 1 päivästä tammikuuta 2014 lähtien.
4. Muutetaan päätös 2008/381/EY seuraavasti:
a)
korvataan 4 artiklan 5 kohdan a alakohta seuraavasti:
”a)
valmistella ja hyväksyä vuosittainen työohjelma puheenjohtajan laatiman luonnoksen pohjalta EMV:n moitteettoman toiminnan varmistamiseksi, erityisesti siltä osin kuin on kyse tavoitteista ja aihekohtaisista painopisteistä ja kunkin kansallisen yhteyspisteen talousarvion alustavista määristä;”;
b)
muutetaan 6 artikla seuraavasti:
i)
korvataan 4 kohta seuraavasti:
”4. Komissio seuraa Euroopan muuttoliikeverkoston työohjelman täytäntöönpanoa ja raportoi ohjausryhmälle säännöllisesti sekä työohjelman täytäntöönpanosta että EMV:n kehityksestä.”;
ii)
kumotaan 5-8 kohta;
c)
kumotaan 11 artikla;
d)
kumotaan 12 artikla.
23 artikla
Tekninen apu
1. Rahaston määrärahoista käytetään komission aloitteesta ja/tai puolesta vuosittain enintään 2,5 miljoonaa euroa tekniseen apuun asetuksen (EU) N:o 514/2014 9 artiklan mukaisesti.
2. Rahastosta voidaan jäsenvaltion aloitteesta rahoittaa tekniseen apuun liittyviä toimia asetuksen (EU) N:o 514/2014 20 artiklan mukaisesti. Tekniseen apuun voidaan osoittaa kaudella 2014-2020 enintään 5,5 prosenttia jäsenvaltiolle myönnetystä kokonaismäärästä lisättynä 1 000 000 eurolla.
24 artikla
Koordinointi
Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, tarpeen mukaan yhdessä Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa, että kolmansissa maissa toteutettavat tai niihin liittyvät toimet toteutetaan yhteisvaikutusta hyödyntäen ja johdonmukaisesti muiden unionin ulkopuolella toteutettavien ja unionin välineillä tuettavien toimien kanssa. Niiden on erityisesti varmistettava, että nämä toimet
a)
ovat unionin ulkoisen politiikan mukaisia ja noudattavat kehityspoliittisen johdonmukaisuuden periaatetta ja ovat johdonmukaisia kyseessä olevan alueen tai maan strategista ohjelmasuunnittelua koskevien asiakirjojen kanssa;
b)
keskittyvät muihin kuin kehitystä tukeviin toimenpiteisiin;
c)
palvelevat unionin sisäisen politiikan etuja ja ovat johdonmukaisia unionin sisällä toteutettavien toimien kanssa.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
25 artikla
Uudelleensijoittamista ja kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden siirtoa jäsenvaltiosta toiseen varten myönnettäviä kertakorvauksia koskevat erityissäännökset
Poiketen siitä, mitä menojen tukikelpoisuutta koskevista säännöistä on säädetty asetuksen (EU) N:o 514/2014 18 artiklassa erityisesti kertakorvausten ja kiinteämääräisten maksujen osalta, jäsenvaltioille tämän asetuksen mukaisesti uudelleensijoittamista ja/tai kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden jäsenvaltiosta toiseen siirtoa varten osoitetut kertakorvaukset
a)
vapautetaan vaatimuksesta, jonka mukaan niiden on perustuttava tilastotietoihin tai aiempiin tietoihin; ja
b)
myönnetään sillä edellytyksellä, että henkilö, jonka osalta kertakorvaus on myönnetty, on tosiasiallisesti uudelleensijoitettu ja/tai siirretty tämän asetuksen mukaisesti.
26 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Edellä 16 artiklan 2 kohdassa, 17 artiklan 4 kohdassa ja 10 kohdassa sekä 18 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu säädösvalta siirretään komissiolle seitsemän vuoden ajaksi 21 päivästä toukokuuta 2014. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen seitsemän vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä kolmeksi vuodeksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen seitsemän vuoden kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 16 artiklan 2 kohdassa, 17 artiklan 4 kohdassa ja 10 kohdassa sekä 18 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan16 artiklan 2 kohdan, 17 artiklan 4 kohdan ja 10 kohdan sekä 18 artiklan 4 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
27 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksen (EU) N:o 514/2014 59 artiklan 1 kohdassa perustettu turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston sekä sisäisen turvallisuuden rahaston komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
28 artikla
Uudelleentarkastelu
Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä asetusta uudelleen komission ehdotuksen pohjalta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2020.
29 artikla
Asetuksen (EU) N:o 514/2014 soveltaminen
Tähän rahastoon sovelletaan asetuksen (EU) N:o 514/2014 säännöksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 4 artiklan soveltamista.
30 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätökset N:o 573/2007/EY, N:o 575/2007/EY ja 2007/435/EY 1 päivästä tammikuuta 2014.
31 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Tämä asetus ei estä jatkamasta tai muuttamasta, myös peruuttamasta osittain tai kokonaan, asianomaisia hankkeita tai vuosiohjelmia ennen niiden päättämistä tai rahoitustukea, jonka komissio on hyväksynyt päätösten N:o 573/2007/EY, N:o 575/2007/EY ja 2007/435/EY perusteella tai minkä tahansa muun tuohon apuun 31 päivänä joulukuuta 2013 sovellettavan lainsäädännön perusteella. Tämä asetus ei estä jatkamasta tai muuttamasta, myös peruuttamasta osittain tai kokonaan, rahoitustukea, jonka komissio on hyväksynyt neuvoston päätöksen 2008/381/EY tai muun tuohon tukeen 31 päivänä joulukuuta 2013 sovellettavan lainsäädännön perusteella.
2. Tehdessään tämän asetuksen perusteella myönnettävää osarahoitusta koskevia päätöksiä komissio ottaa huomioon päätösten N:o 573/2007/EY, N:o 575/2007/EY, 2007/435/EY ja 2008/381/EY nojalla ennen 20 päivää toukokuuta 2014 hyväksytyt toimenpiteet, joilla on taloudellisia vaikutuksia tuon osarahoituksen kattamana aikana.
3. Komissio vapauttaa ilman eri toimenpiteitä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 ne varat, jotka on osoitettu sen 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2014 välisenä aikana hyväksymään osarahoitukseen ja joita koskevia, toimien päättämiseen vaadittavia asiakirjoja ei ole lähetetty komissiolle loppukertomuksen jättämiselle vahvistettuun määräaikaan mennessä. Aiheettomasti maksetut määrät on maksettava takaisin.
4. Määriä, jotka liittyvät toimiin, joita on lykätty sellaisten oikeudellisten menettelyjen tai hallinnollisten muutoksenhakujen vuoksi, joilla on lykkäävä vaikutus, ei oteta huomioon ilman eri toimenpiteitä vapautettavaa määrää laskettaessa.
5. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2015 arviointikertomukset päätösten 573/2007/EY, 575/2007/EY ja 2007/435/EY perusteella kaudella 2011-2013 osarahoitettujen toimien tuloksista ja vaikutuksista.
6. Komissio toimittaa päätösten 573/2007/EY, 575/2007/EY ja 2007/435/EY mukaiset, kautta 2011-2013 koskevat jälkiarviointikertomukset Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015.
32 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Strasbourgissa 16 päivänä huhtikuuta 2014.