РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 януари 2013 година
за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на данъка върху финансовите сделки
(2013/52/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 329, параграф 1 от него,
като взе предвид исканията, отправени от Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Австрия, Португалската република, Република Словения и Словашката република,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) Съюзът установява вътрешен пазар.
(2)
В съответствие с член 113 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Съветът приема разпоредби за хармонизиране на законодателството относно данъците върху оборота, акцизите и другите форми на косвено данъчно облагане, в степента, в която такава хармонизация е необходима за осигуряване създаването и функционирането на вътрешния пазар и за предотвратяване на нарушаването на конкуренцията.
(3)
През 2011 г. Комисията взе под внимание дискусията на всички нива относно допълнително облагане на финансовия сектор. Тази дискусия е израз на желанието да се гарантира, че финансовият сектор поема справедлив и съществен дял от разходите, свързани с кризата, и че в бъдеще ще подлежи на равнопоставено облагане спрямо други сектори, както и на стремежа да се премахнат стимулите за прекомерно рискови дейности на финансовите институции, да се допълнят регулаторните мерки, с които се цели избягване на бъдещи кризи, и да се генерират допълнителни приходи за общите бюджети или за конкретни политически цели.
(4)
В този контекст на 28 септември 2011 г. Комисията прие предложение за Директива на Съвета относно обща система на данък върху финансовите сделки и за изменение на Директива 2008/7/ЕО (1). Основната цел на предложението беше да се осигури правилно функциониране на вътрешния пазар и да се избегне нарушаване на конкуренцията.
(5)
На заседанието на Съвета от 22 юни 2012 г. беше установено, че липсва единодушна подкрепа за предложената от Комисията обща система за данък върху финансовите сделки (ДФС). На заседанието си от 29 юни 2012 г. Европейският съвет заключи, че предложената директива няма да бъде приета от Съвета в разумен срок. На заседанието на Съвета на 10 юли 2012 г. бяха отбелязани оставащите съществени различия в мненията по отношение на необходимостта от създаване на обща система на ДФС на равнището на Съюза и беше потвърдено, че принципът на хармонизирано данъчно облагане на финансовите сделки няма в близко бъдеще да получи единодушна подкрепа в рамките на Съвета.
(6)
При тези обстоятелства единадесет държави-членки, а именно Белгия, Германия, Естония, Гърция, Испания, Франция, Италия, Австрия, Португалия, Словения и Словакия отправиха искания до Комисията с писма, получени между 28 септември и 23 октомври 2012 г., в които се посочва, че желаят да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на ДФС. Тези държави-членки поискаха обхватът и целите на засиленото сътрудничество да се основават на предложението на Комисията за директива от 28 септември 2011 г. Отбелязана беше по-специално необходимостта от предотвратяване на действия за избягване на данъчно облагане, данъчни нарушения и прехвърляне към други юрисдикции.
(7)
Засиленото сътрудничество следва да осигури необходимата правна уредба за създаването на обща система на ДФС в участващите държави-членки и да гарантира, че са хармонизирани основните данъчни характеристики. Следва, доколкото е възможно, да бъдат избегнати стимулите за данъчен арбитраж и изкривяванията при разпределяне на средствата между финансовите пазари, както и възможностите за двойно данъчно облагане или двойно необлагане, а също и действията за избягване на данъчно облагане.
(8)
Условията, установени в член 20 от ДЕС и в членове 326 и 329 от ДФЕС, са изпълнени.
(9)
На заседанието на Съвета от 29 юни 2012 г. беше посочено, че целта за приемане на обща система за ДФС не може да бъде постигната в разумен срок от Съюза като цяло и това беше потвърдено на заседанието на Съвета от 10 юли 2012 г. Следователно е изпълнено изискването по член 20, параграф 2 от ДЕС, според което засиленото сътрудничество може да бъде установено единствено като крайна мярка.
(10)
Материалноправната област, в която ще се осъществява засиленото сътрудничество - а именно създаването на обща система на ДФС в рамките на Съюза, попада в обхвата на член 113 от ДФЕС и следователно в обхвата на Договорите.
(11)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на обща система на ДФС има за цел да осигури правилното функциониране на вътрешния пазар. Чрез това сътрудничество се избягва едновременното съществуване на различни национални режими, а оттам - ненужното фрагментиране на пазара, както и последващите проблеми под формата на нарушаване на конкуренцията, отклонения в търговията между различните продукти, участници и географски региони, и стимули, насърчаващи стопанските субекти да избягват данъчното облагане чрез операции с ниска икономическа стойност. Тези въпроси са от особено значение във финансовата област, която се отличава с високо мобилни данъчни основи. По този начин засиленото сътрудничество благоприятства осъществяването на целите на Съюза, защитава интересите му и засилва процеса на интеграция в съответствие с член 20, параграф 1 от ДЕС.
(12)
Създаването на обща хармонизирана система на ДФС не е включено в списъка с областите от изключителната компетентност на Съюза, установен в член 3, параграф 1 от ДФЕС. Тъй като тя служи за функционирането на вътрешния пазар, съгласно член 113 от ДФЕС тя попада в обхвата на споделената компетентност на Съюза по смисъла на член 4 от ДФЕС и следователно не е от изключителната компетентност на Съюза.
(13)
Засиленото сътрудничество във въпросната област е в съответствие с Договорите и с правото на Съюза съгласно член 326, първа алинея от ДФЕС. Съгласно член 326, втора алинея от ДФЕС то няма да засяга вътрешния пазар, нито икономическото, социалното и териториалното сближаване, не представлява пречка, нито дискриминация спрямо търговията между държавите-членки и не предизвиква нарушения на конкуренцията между тях.
(14)
В съответствие с член 327 от ДФЕС засиленото сътрудничество в съответната област зачита компетентността, правата и задълженията на държавите-членки, които не участват в него. Тази система няма да попречи на неучастващите държави-членки да запазят или да въведат ДФС въз основа на нехармонизирани национални правила. Общата система на ДФС ще определи данъчните права на участващите държави-членки единствено въз основа на подходящи критерии за привързване.
(15)
При изпълнение на всяко от условията за участие, изложени в настоящото решение, и в съответствие с член 328 от ДФЕС засиленото сътрудничество в посочената в решението област е отворено по всяко време за всички държави-членки, желаещи да спазват вече приетите в тази насока актове,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
На Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Австрия, Португалската република, Република Словения и Словашката република се разрешава да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на създаването на обща система на данък върху финансовите сделки, като за целта прилагат съответните разпоредби на Договорите.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 22 януари 2013 година.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 22 päivänä tammikuuta 2013,
luvan antamisesta tiiviimpään yhteistyöhön finanssitransaktioveron alalla
(2013/52/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 329 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Belgian kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan, Viron tasavallan, Helleenien tasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Italian tasavallan, Itävallan tasavallan, Portugalin tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan esittämät pyynnöt,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti unioni toteuttaa sisämarkkinat.
(2)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 113 artiklan nojalla neuvosto antaa säännökset liikevaihtoveroja, valmisteveroja ja muita välillisiä veroja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta siltä osin kuin yhdenmukaistaminen on tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi sekä kilpailun vääristymien välttämiseksi.
(3)
Komissio pani vuonna 2011 merkille keskustelun, jota käytiin kaikilla tasoilla finanssialan uusista veroista. Keskustelun taustalla on halu varmistaa finanssialan osallistuminen kohtuullisella ja tuntuvalla osuudella kriisin kustannusten kattamiseen sekä se, että finanssialaa verotetaan tasapuolisesti suhteessa muihin aloihin, kannustaa finanssilaitoksia olemaan harjoittamatta toimintaa, johon liittyy liian suuria riskejä, täydentää tulevien kriisien välttämiseen tähtääviä sääntelytoimenpiteitä sekä kerätä lisätuloja yleisiin talousarvioihin tai erityisiin toimenpidepoliittisiin tarkoituksiin.
(4)
Tätä taustaa vasten komissio hyväksyi 28 päivänä syyskuuta 2011 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi yhteisestä finanssitransaktioverojärjestelmästä ja direktiivin 2008/7/EY muuttamisesta (1). Kyseisen ehdotuksen päätavoitteena oli varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja välttää kilpailun vääristymät.
(5)
Neuvoston kokouksessa 22 päivänä kesäkuuta 2012 varmistuttiin siitä, ettei komission ehdotuksen mukaista yhteistä finanssitransaktioverojärjestelmää kannatettu yksimielisesti. Eurooppa-neuvosto totesi 29 päivänä kesäkuuta 2012, ettei neuvosto hyväksyisi ehdotettua direktiiviä kohtuullisessa ajassa. Neuvoston kokouksessa 10 päivänä heinäkuuta 2012 viitattiin jäsenvaltioiden välillä edelleen vallitseviin olennaisiin mielipide-eroihin siitä, oliko unionin tasolla tarpeen ottaa käyttöön yhteinen finanssitransaktioverojärjestelmä, ja vahvistettiin, että finanssitransaktioista kannettavan yhdenmukaistetun veron periaate ei saisi osakseen neuvoston yksimielistä kannatusta lähitulevaisuudessa.
(6)
Tässä tilanteessa 11 jäsenvaltiota, eli Belgia, Saksa, Viro, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Itävalta, Portugali, Slovenia ja Slovakia, osoittivat komissiolle 28 päivän syyskuuta ja 23 päivän lokakuuta 2012 välisenä aikana vastaanotetuilla kirjeillä pyynnöt, joissa ne ilmoittavat halukkuudestaan aloittaa keskenään tiiviimpi yhteistyö yhteisen finanssitransaktioveron alalla. Kyseiset jäsenvaltiot pyysivät, että tiiviimmän yhteistyön soveltamisala ja tavoitteet perustuisivat 28 päivänä syyskuuta 2011 annettuun komission direktiiviehdotukseen. Pyynnöissä viitattiin myös erityisesti tarpeeseen välttää veron kiertäminen, vääristymät ja siirtymiset muille oikeudenkäyttöalueille.
(7)
Tiiviimmän yhteistyön puitteissa olisi vahvistettava tarvittava oikeudellinen kehys yhteisen finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönotolle osallistuvissa jäsenvaltioissa ja varmistettava, että veron perusominaisuudet yhdenmukaistetaan. Samalla olisi mahdollisuuksien mukaan pyrittävä välttämään kannustimet verokeinotteluun ja finanssimarkkinoiden väliset vääristymät, mahdollisuudet kaksinkertaiseen verotukseen tai verottamatta jättämiseen ja veron kiertämiseen.
(8)
SEU 20 artiklassa sekä SEUT 326 ja 329 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät.
(9)
Kesäkuun 29 päivänä 2012 pidetyssä neuvoston kokouksessa todettiin ja neuvoston istunnossa 10 päivänä heinäkuuta 2012 vahvistettiin, ettei koko unioni voi saavuttaa tavoitteeksi asetettua yhteisen finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönottoa kohtuullisessa ajassa. Tämän vuoksi SEU 20 artiklan 2 kohdassa asetettu vaatimus, jonka mukaan tiiviimpi yhteistyö voidaan ottaa käyttöön vasta viimeisenä keinona, täyttyy.
(10)
Aineellinen soveltamisala, jolla tiiviimpää yhteistyötä harjoitettaisiin, eli yhteisen finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönotto unionissa, on SEUT 113 artiklan ja sen vuoksi myös perussopimusten soveltamisalaan kuuluva ala.
(11)
Yhteisen finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönoton alalla harjoitettavan tiiviimmän yhteistyön tarkoituksena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta. Yhteistyön soveltamisalalla vältetään keskenään erilaiset kansalliset järjestelmät ja markkinoiden perusteeton pirstoutuminen sekä näistä johtuvat ongelmat, kuten kilpailun vääristymät, kaupan vinoutumat tuotteiden, toimijoiden ja maantieteellisten alueiden välillä sekä toimijoiden kannustimet verotuksen välttämiseen taloudelliselta arvoltaan vähäisten toimien avulla. Näillä kysymyksillä on erityisen suuri merkitys kyseisellä alalla, jolla veropohjat ovat tyypillisesti erittäin liikkuvia. Tämän vuoksi se edistää unionin tavoitteiden saavuttamista, suojelee sen etuja ja vahvistaa sen yhdentymiskehitystä SEU 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(12)
Yhteisen yhdenmukaistetun finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönottoa ei ole sisälletty SEUT 3 artiklan 1 kohdassa vahvistettuun luetteloon aloista, joilla unionilla on yksinomainen toimivalta. Koska tällaisen järjestelmän käyttöönotto edistää sisämarkkinoiden toimintaa SEUT 113 artiklan mukaisesti, se kuuluu SEUT 4 artiklassa tarkoitettuun unionin jaettuun toimivaltaan, ja näin ollen unionin muuhun kuin yksinomaiseen toimivaltaan.
(13)
Kyseisellä alalla harjoitettava tiiviimpi yhteistyö noudattaa perussopimuksia ja unionin oikeutta SEUT 326 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti. SEUT 326 artiklan toisen kohdan mukaisesti se ei haittaa sisämarkkinoita eikä taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta, ei luo esteitä eikä aiheuta syrjintää jäsenvaltioiden välisessä kaupankäynnissä eikä vääristä jäsenvaltioiden välistä kilpailua.
(14)
Tiiviimmässä yhteistyössä kyseisellä alalla kunnioitetaan SEUT 327 artiklan mukaisesti niiden jäsenvaltioiden toimivaltaa, oikeuksia ja velvoitteita, jotka eivät osallistu siihen. Tällainen järjestelmä ei vaikuttaisi yhteistyön ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden mahdollisuuteen pitää voimassa tai ottaa käyttöön finanssitransaktiovero yhdenmukaistamattomien kansallisten sääntöjen perusteella. Verotusoikeudet jaettaisiin yhteisessä finanssitransaktioverojärjestelmässä siihen osallistuville jäsenvaltioille vain asianmukaisten liittymätekijöiden perusteella.
(15)
Kaikki jäsenvaltiot, jotka ovat tässä päätöksessä vahvistettujen osallistumisehtojen lisäksi valmiit noudattamaan tässä päätöksessä tarkoitetulla alalla tehtävän tiiviimmän yhteistyön yhteydessä jo annettuja säädöksiä, voivat milloin tahansa liittyä tähän yhteistyöhön SEUT 328 artiklan mukaisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Annetaan Belgian kuningaskunnalle, Saksan liittotasavallalle, Viron tasavallalle, Helleenien tasavallalle, Espanjan kuningaskunnalle, Ranskan tasavallalle, Italian tasavallalle, Itävallan tasavallalle, Portugalin tasavallalle, Slovenian tasavallalle ja Slovakian tasavallalle lupa aloittaa toistensa kanssa tiiviimpi yhteistyö yhteisen finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönoton alalla asiaa koskevien perussopimusten määräysten mukaisesti.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Brysselissä 22 päivänä tammikuuta 2013.