РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 17 декември 2012 година
за присъединяване на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра
(2013/5/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, която впоследствие бе преименувана на Конвенция за опазване на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието (наричана по-долу „Конвенцията от Барселона“), бе сключена от името на Европейската общност с Решение 77/585/ЕИО на Съвета (2), а измененията на конвенцията от Барселона бяха приети с Решение 1999/802/ЕО на Съвета (3).
(2)
В съответствие с член 7 от Конвенцията от Барселона договарящите страни вземат всички необходими мерки за предотвратяне, намаляване, противодействие и премахване във възможно най-голяма степен на замърсяването в района на Средиземно море в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра.
(3)
Един от протоколите към Конвенцията от Барселона урежда опазването на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра (наричан по-долу „Офшорен протокол“). Той влезе в сила на 24 март 2011 г., като до момента е ратифициран от Албания, Кипър, Либия, Мароко, Сирия и Тунис. В последно време освен Кипър и някои други държави-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона, заявиха намерението си също да ратифицират протокола.
(4)
Счита се, че съществуват над 200 действащи платформи в Средиземно море и се обмисля въвеждането на още съоръжения. Очаква се дейностите, свързани с проучването и експлоатацията на въглеводород, да се увеличат, след като бяха открити големи залежи от изкопаеми горива в Средиземно море. Поради полузатворения характер и специфичната хидродинамика на Средиземно море инцидент с мащабите на този в Мексиканския залив през 2010 г. може да доведе до непосредствени отрицателни трансгранични последици за икономиката на Средиземноморието и за уязвимите морски и крайбрежни екосистеми. Вероятно в средносрочен план обект на проучвателни и експлоатационни дейности ще станат и други минерални ресурси в дълбоководните зони, на морското дъно и неговите недра.
(5)
Неефективните действия за справяне с рисковете, произтичащи от подобни дейности, биха могли сериозно да застрашат усилията на държавите-членки, които имат задължението да предприемат мерки за постигане и поддържане на добро екологично състояние на морските им води съгласно изискванията на Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда (Рамкова директива за морска стратегия) (4), а също и спазването на ангажиментите и задълженията, които Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Малта, Словения и Съюзът като цяло са поели като договарящи страни по Конвенцията от Барселона.
(6)
Офшорният протокол включва широк набор от разпоредби, които трябва да бъдат приложени от различни нива на администрацията. Макар че е уместно Съюзът да предприеме действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, като inter alia се отчита, че съществува голяма вероятност екологичните проблеми, свързани с тези дейности, да имат трансгранични последици, държавите-членки и техните съответни компетентни органи следва да отговарят за определени подробни мерки, посочени в Офшорния протокол.
(7)
В съобщението на Комисията, озаглавено „Изправени сме пред предизвикателството да се осигури безопасност на нефтените и газови дейности в морски райони“, прието на 12 октомври 2010 г., се посочва необходимостта от международно сътрудничество за насърчаване на безопасността на дейностите в морските райони и на възможностите за реакция в световен мащаб, като едно от свързаните с това действия е проучването на потенциала на регионалните конвенции. Комисията препоръчва подновяване на процедурата по осигуряване на влизането в сила на Офшорния протокол, в тясно сътрудничество със съответните държави-членки.
(8)
В заключенията относно безопасността на нефтените и газовите дейности в морските райони, приети на 3 декември 2010 г., Съветът посочи, че Съюзът и държавите-членки следва да продължат да играят важна роля в стремежа към постигането на най-високи стандарти за безопасност в рамките на международни инициативи и форуми и регионално сътрудничество, като например в Средиземноморието. Съветът също така призова Комисията и държавите-членки да използват по най-добър възможен начин съществуващите международни конвенции.
(9)
В резолюция от 13 септември 2011 г. Европейският парламент подчерта значението на пълното влизане в сила на нератифицирания Офшорен протокол, насочен към бобра със замърсяването, причинено от проучване и експлоатация.
(10)
Една от целите на политиката на Съюза в областта на околната среда е насърчаването на мерки на международно равнище за справяне с регионални проблеми на околната среда. По отношение на Офшорния протокол е от особено значение да се отчете голямата вероятност от трансгранични въздействия върху околната среда в случай на инциденти в полузатворено море, каквото е Средиземно море. Ето защо е уместно Съюзът да предприеме всички необходими действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, и в подкрепа на опазването на морската среда в Средиземно море.
(11)
Комисията също така предлага регламент относно безопасността на дейностите, свързани с проучването, изследването и добива на нефт и газ в морските райони (наричан по-долу „предложеният регламент“).
(12)
Офшорният протокол се отнася до област, която в по-голямата си част е обхваната от правото на Съюза. Някои от включените в нея елементи са опазване на морската среда, оценка на въздействието върху околната среда и екологична отговорност. В зависимост от окончателното решение на законодателите по предложения регламент Офшорният протокол би бил съвместим и с неговите цели, включително със свързаните с разрешаването, оценката на въздействието върху околната среда и техническия и финансовия капацитет на операторите.
(13)
От съществено значение е да се осигури тясно сътрудничество между държавите-членки и институциите на Съюза както в процеса на преговори и сключване, така и при изпълнението на поетите ангажименти. Това задължение за сътрудничество произтича от изискването за единство в международното представителство на Съюза. Следователно държавите-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона и които все още не са направили необходимите стъпки за приключване на процедурите по ратифициране или присъединяване към Офшорния протокол, следва да предприемат съответните действия.
(14)
Следователно Съюзът следва да се присъедини към Офшорния протокол,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Присъединяването на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра се одобрява от името на Съюза.
Текстът на Офшорния протокол е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета е оправомощен да определи лицето(лицата), упълномощено(и) да извърши(ат) от името на Съюза депозирането на инструмента за одобрение пред правителството на Испания, което изпълнява функцията на депозитар съгласно член 32, параграф 2 от Офшорния протокол, за да изрази съгласието на Съюза да бъде обвързан от Офшорния протокол (5).
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2012 година.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 17 päivänä joulukuuta 2012,
Euroopan unionin liittymisestä pöytäkirjaan Välimeren suojelemisesta mannerjalustan sekä merenpohjan ja sen maaperän tutkimisesta ja hyväksikäytöstä johtuvalta pilaantumiselta
(2013/5/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Välimeren suojelemista pilaantumiselta koskeva yleissopimus, joka nimettiin myöhemmin uudelleen Välimeren merellisen ympäristön ja rannikkoalueiden suojelemista koskevaksi yleissopimukseksi, jäljempänä ’Barcelonan yleissopimus’, tehtiin Euroopan yhteisön puolesta neuvoston päätöksellä 77/585/ETY (2), ja muutokset Barcelonan yleissopimukseen hyväksyttiin neuvoston päätöksellä 1999/802/EY (3).
(2)
Barcelonan yleissopimuksen 7 artiklan mukaan osapuolten on toteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet mannerjalustan sekä merenpohjan ja sen maaperän tutkimisesta ja hyväksikäytöstä johtuvan pilaantumisen ehkäisemiseksi, vähentämiseksi, torjumiseksi ja poistamiseksi Välimeren merialueella mahdollisimman suuressa määrin.
(3)
Yksi Barcelonan yleissopimuksen pöytäkirjoista koskee Välimeren suojelemista mannerjalustan sekä merenpohjan ja sen maaperän tutkimisesta ja hyväksikäytöstä johtuvalta pilaantumiselta, jäljempänä ’Offshore-pöytäkirja’. Se tuli voimaan 24 päivänä maaliskuuta 2011. Tähän mennessä sen ovat ratifioineet Albania, Kypros, Libya, Marokko, Syyria ja Tunisia. Jotkin unionin jäsenvaltiot, jotka ovat Barcelonan yleissopimuksen sopimuspuolia, ovat jo ilmoittaneet viime kuukausien aikana, että myös ne aikovat ratifioida pöytäkirjan.
(4)
Arvioiden mukaan Välimerellä on toiminnassa yli 200 offshore-lauttaa ja uusia laitoksia harkitaan. Hiilivetyjen etsintä- ja hyödyntämistoimien odotetaan lisääntyvän, koska Välimerestä on löydetty laajoja fossiilisten polttoaineiden varantoja. Välimeren osittain suljetun luonteen ja sen erityisen hydrodynamiikan vuoksi Meksikonlahdella vuonna 2010 sattuneen onnettomuuden kaltaisella onnettomuudella voisi olla välittömiä ja haitallisia rajatylittäviä vaikutuksia Välimeren alueen talouteen sekä meren ja rannikon herkkiin ekosysteemeihin. On todennäköistä, että keskipitkällä aikavälillä etsitään ja hyödynnetään myös muita syvänmeren, merenpohjan ja maaperän mineraalivaroja.
(5)
Mikäli näihin toimintoihin liittyviin riskeihin ei varauduta asianmukaisesti, voidaan vaarantaa merkittävästi kaikkien niiden jäsenvaltioiden ponnistelut, joiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ympäristön hyvän tilan saavuttamiseksi ja säilyttämiseksi merialueillaan Välimerellä, kuten yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/56/EY (meristrategiadirektiivi) (4) edellytetään. Tarvittavien toimenpiteiden toteuttaminen myös edistäisi niiden sitoumusten ja velvoitteiden täyttämistä, joihin Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Kypros, Malta, Slovenia sekä unioni itse ovat sitoutuneet Barcelonan yleissopimuksen sopimuspuolina.
(6)
Offshore-pöytäkirja kattaa suuren määrän erilaisia määräyksiä, jotka on pantava täytäntöön hallinnon eri tasoilla. Vaikka Euroopan unionin on syytä tukea avomerellä tapahtuvien etsintä- ja hyödyntämistoimien turvallisuutta ottaen huomioon muun muassa se, että näihin toimiin liittyvät ympäristöongelmat erittäin todennäköisesti ylittävät valtioiden rajat, jäsenvaltioiden ja niiden toimivaltaisten viranomaisten olisi oltava vastuussa tietyistä Offshore-pöytäkirjassa määrätyistä yksityiskohtaisista toimenpiteistä.
(7)
Komission 12 päivänä lokakuuta 2010 antamassa tiedonannossa ”Öljyn- ja kaasunporaustoiminnan turvallisuus avomerellä” todetaan, että tarvitaan kansainvälistä yhteistyötä avomeritoiminnan turvallisuuden ja kriisivalmiuksien edistämiseksi maailmanlaajuisesti ja että tähän liittyen olisi tarkasteltava alueellisten sopimusten tarjoamia mahdollisuuksia. Tiedonannossa suositellaan, että käynnistetään uudelleen tiiviissä yhteistyössä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa prosessi Offshore-pöytäkirjan voimaan saattamiseksi.
(8)
Neuvosto totesi avomerellä harjoitettavan öljyn- ja kaasunporaustoiminnan turvallisuudesta 3 päivänä joulukuuta 2010 antamissaan päätelmissä, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden olisi edelleen toimittava esimerkkinä pyrittäessä tiukimpiin mahdollisiin turvallisuusstandardeihin kansainvälisten aloitteiden ja foorumien sekä alueellisen yhteistyön puitteissa esimerkiksi Välimerellä, ja kehotti komissiota ja jäsenvaltioita hyödyntämään voimassa olevia kansainvälisiä yleissopimuksia parhaalla mahdollisella tavalla.
(9)
Euroopan parlamentti korosti 13 päivänä syyskuuta 2011 antamassaan päätöslauselmassa, että ratifioimaton Offshore-pöytäkirja, jolla pyritään suojautumaan tutkimisesta ja hyväksikäytöstä johtuvalta pilaantumiselta, on välittömästi pantava täytäntöön.
(10)
Yksi unionin ympäristöpolitiikan tavoitteista on edistää toimia kansainvälisellä tasolla alueellisten ympäristöongelmien ratkaisemiseksi. Offshore-pöytäkirjan osalta on erityisen tärkeää muistaa, että mikäli Välimeren kaltaisella osittain suljetulla merialueella tapahtuu onnettomuus, sen ympäristövaikutukset ulottuvat erittäin todennäköisesti valtioiden rajojen yli. Tämän vuoksi unionin on syytä toteuttaa kaikki tarvittavat toimet avomerellä tapahtuvien etsintä- ja hyödyntämistoimien turvallisuuden tukemiseksi sekä ympäristön suojelemiseksi Välimerellä.
(11)
Komissio ehdottaa myös asetusta öljyn ja kaasun etsintä-, hyödyntämis- ja tuotantotoiminnan turvallisuudesta avomerellä, jäljempänä ’asetusehdotus’.
(12)
Offshore-pöytäkirja kattaa alan, jota säännellään jo suuressa määrin unionin lainsäädännöllä. Siihen kuuluvat esimerkiksi meriympäristön suojelu, ympäristövaikutusten arviointi ja ympäristövahinkovastuu. Jollei asetusehdotusta koskevasta lainsäätäjien lopullisesta päätöksestä muuta johdu, Offshore-pöytäkirja vastaa myös asetusehdotuksen tavoitteita, myös niitä, jotka liittyvät lupien myöntämiseen, ympäristövaikutusten arviointiin sekä toiminnanharjoittajien teknisiin ja taloudellisiin valmiuksiin.
(13)
On tärkeää varmistaa tiivis yhteistyö jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten välillä sekä neuvottelujen aikana että pöytäkirjaa tehtäessä ja annettujen sitoumusten täyttämisessä. Tämä yhteistoimintavelvollisuus perustuu vaatimukseen, jonka mukaan unionia on edustettava yhtenäisesti kansainvälisissä yhteyksissä. Tämän vuoksi niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat Barcelonan yleissopimuksen sopimuspuolia mutta jotka eivät vielä ole toteuttaneet tarvittavia toimia toteuttaakseen menettelyt, joilla Offshore-pöytäkirja ratifioidaan tai siihen liitytään, olisi tehtävä niin.
(14)
Unionin olisi näin ollen liityttävä Offshore-pöytäkirjaan,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin liittyminen pöytäkirjaan Välimeren suojelemisesta mannerjalustan sekä merenpohjan ja sen maaperän tutkimisesta ja hyväksikäytöstä johtuvalta pilaantumiselta, jäljempänä ’Offshore-pöytäkirja’.
Offshore-pöytäkirjan teksti on liitetty tähän päätökseen.
2 artikla
Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus tallettaa unionin puolesta hyväksymisasiakirja Offshore-pöytäkirjan 32 artiklan 2 kohdassa määrättynä pöytäkirjan tallettajana toimivan Espanjan hallituksen huostaan osoituksena unionin tahdosta tulla Offshore-pöytäkirjan sitomaksi (5).
3 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2012.