РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2014 година
относно финансово участие на Съюза за надзорни дейности и други спешни мерки, прилагани в Естония, Латвия, Литва и Полша срещу африканската чума по свинете
(нотифицирано под номер С(2014) 2551)
(само текстовете на естонски, латвийски, литовски и полски език са автентични)
(2014/236/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 8 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (2), и по-специално член 84 от него,
като има предвид, че:
(1)
Африканската чума по свинете е инфекциозно вирусно заболяване, обикновено с фатален край, по домашните и дивите свине, което причинява сериозни смущения във вътресъюзната търговия и в износа за трети държави на живи свине и на продукти, получени от животни от вида на свинете.
(2)
След потвърждаване на случаите на африканска чума по свинете в Грузия през 2007 г. болестта се разпространи в Руската федерация, където бяха докладвани голям брой огнища на болестта при свине и диви свине на цялата територия на европейската част на Русия. През юни 2013 г. Беларус докладва за потвърдено огнище на африканска чума по свинете при домашни свине в региона на Гродно, разположен на около четиридесет километра от границата с Литва и близо до границата с Полша.
(3)
С Решение за изпълнение 2013/498/ЕС на Комисията (3) се предвиди финансово участие на Съюза за надзорни дейности и други спешни мерки, прилагани през 2013 г. срещу африканска чума по свинете в Естония, Латвия, Литва и Полша, които са държавите членки, изправени пред пряка заплаха от въвеждане на африканска чума по свинете.
(4)
През януари 2014 г. са докладвани случаи на болестта в популацията от диви свине в Украйна. Болестта продължава да се разпространява в Беларус и в Руската федерация. Освен това през януари 2014 г. са установени два случая на африканска чума по свинете в популацията от диви свине в Литва и няколко дни по-късно - други два случая при диви свине в Полша. И в двете държави членки болестта е възникнала на границата с Беларус. Поради това ситуацията във връзка с африканската чума по свинете в държави, граничещи с Европейския съюз, представлява постоянна заплаха за свиневъдните стопанства в Съюза, тъй като вирусът може да бъде въведен в държавите членки, които граничат със засегнатите трети държави, от диви свине, които влизат на територията на Съюза от заразени райони, но и чрез превозни средства, използвани за превоз на живи животни, или чрез неразрешеното въвеждане в Съюза на продукти, получени от животни от вида на свинете.
(5)
Рискът от въвеждане на африканска чума по свинете в Съюза е по-висок за Естония, Латвия, Литва и Полша, поради появата и развитието на болестта в съседната територия на Беларус, Руската федерация и Украйна. Тези държави членки са информирали Комисията и другите държави членки за мерките, които възнамеряват да приемат за повишаване на защитата на техните територии и на териториите на други държави членки.
(6)
През 2013 г. Естония, Латвия, Литва и Полша са провели надзорни дейности за ранно откриване на африканска чума по свинете както при дивите, така и при домашните свине. За да се предотврати по-успешно появата на африканска чума по свинете, е необходимо на територията на тези държави членки да бъдат проведени някои надзорни дейности.
(7)
Почистването и дезинфекцирането на превозните средства, които е вероятно да са били в контакт с вируса на африканска чума по свинете, е една от основните предпазни мерки срещу навлизането на болестта в Съюза. Поради това в Решение за изпълнение 2013/426/ЕС на Комисията (4) се определят някои мерки за предотвратяване на пренасянето в Съюза на африканска чума по свинете от Беларус и Руската федерация и се установява, че превозните средства, които са използвани за превоз на живи животни и които влизат в Съюза от заразени райони, са почистени и дезинфекцирани по подходящ начин.
(8)
Независимо от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 206/2009 на Комисията (5) рискът от въвеждане в Съюза на африканска чума по свинете чрез лични пратки, съдържащи продукти от свински произход, изпращани по пощата или пренасяни в багажа на пътници, пристигащи по-специално от Беларус, Руската федерация и Украйна, не е пренебрежимо малък и налага допълнителни мерки и проверки на пунктовете на влизане.
(9)
Освен това широк кръг от заинтересовани страни, в това число ветеринарни лекари, земеделски производители, занимаващи се с тази дейност професионално или не, водачи на камиони, митнически служители, пътници и широката общественост следва да бъдат информирани за рисковете от въвеждане на африканска чума по свинете и за последиците от това чрез целенасочени кампании за повишаване на осведомеността и готовността за реакция по отношение на тази болест в рамките на плановете за случаите, изискващи спешна намеса, изготвени в съответствие с Директива 2002/60/ЕО на Съвета (6), за да се реагира бързо в случай на поява на африканска чума по свинете.
(10)
През 2014 г. бяха установени случаи на африканска чума по свинете при диви свине в Литва и Полша и двете държави членки са пряко застрашени поради наличието на африканска чума по свинете отвъд границата с Беларус. С цел свеждане до минимум на риска от разпространение на болестта на техните територии, Литва и Полша възнамеряват да намалят гъстотата на възприемчивите към болестта животни в свиневъдни стопанства с ниска степен на биологична сигурност в заразения район, като насърчат клането на свине и предотвратят попълването на свиневъдните стопанства в продължение на поне една година. През декември 2013 г. Естония, Латвия, Литва и Полша представиха съответните си планове и разчети на разходите по изпълнението през 2014 г. на спешни мерки в районите, за които се счита, че са изложени на по-висок риск от въвеждане на африканска чума по свинете от Беларус, Руската федерация и Украйна. Плановете бяха прегледани от Комисията за преценяване на финансовото участие на Съюза и бе установено, че са в съответствие с изискванията на Директива 2002/60/ЕО.
(11)
Действията, предприети от Естония, Латвия, Литва и Полша, за надзор на болестта, почистване и дезинфекция на превозните средства и за организирането на кампании за повишаване на осведомеността са съфинансирани в размер на 50 %.
(12)
Действията, предприети от Литва и Полша за намаляване на гъстотата на свинете в заразените райони на границата с Беларус, следва да бъдат съфинансирани в размер на 30 %.
(13)
Тъй като планираните мерки, представени от Естония, Латвия, Литва и Полша, за спешните мерки, които трябва да бъдат извършени през 2014 г. срещу въвеждането на африканска чума по свинете от Беларус, Руската федерация и Украйна, съставляват достатъчно подробна рамка по смисъла на член 94 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7), настоящото решение представлява решение за финансиране на разходите, предвидени в работната програма за безвъзмездни средства.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. В рамките на спешните мерки, предприети през 2014 г. от Естония, Латвия, Литва и Полша за защита срещу африканската чума по свинете, тези държави членки имат право на специално участие от страна на Съюза в разходите, направени във връзка с изпълнението на дейностите, посочени в параграфи 2 и 3 и планирани за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза е в размер на 50 % от разходите, направени и платени за изпълнението на следните дейности:
а)
вземане на проби от домашни свине;
б)
вземане на проби от диви свине;
в)
изследвания ELISA;
г)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция и секвениране;
д)
закупуване на оборудване и дезинфектанти за почистване и дезинфекция;
е)
закупуване на оборудване, специално използвано за унищожаване на труповете на животни;
ж)
закупуване на оборудване за провеждане на вирусологични лабораторни изследвания;
з)
кампании за повишаване на осведомеността.
3. Финансовото участие на Съюза е в размер на 30 % от разходите, направени и платени от Литва и Полша за компенсиране на свиневъдите за загубите, причинени в следствие на преждевременното клане на свине в заразените райони.
Член 2
1. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите членки, посочени в член 1, параграф 1, за дейностите, посочени в член 1, параграф 2, букви а), б), в) и г), не надвишава като средна стойност:
а)
0,5 EUR на домашно прасе, от което са взети проби;
б)
5 EUR на диво прасе, от което са взети проби;
в)
2 EUR на изследване ELISA;
г)
10 EUR на изследване чрез полимеразна верижна реакция и секвениране.
2. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква д), не надвишава като средна стойност:
а)
6 000 ЕUR за Естония;
б)
58 000 ЕUR за Латвия;
в)
950 000 ЕUR за Литва;
г)
102 100 ЕUR за Полша.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква е), не надвишава:
а)
100 000 ЕUR за Литва;
б)
150 000 ЕUR за Полша.
4. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква ж), не надвишава:
75 000 ЕUR за Литва.
5. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква з), не надвишава като средна стойност:
а)
1 500 ЕUR за Естония;
б)
15 000 ЕUR за Латвия;
в)
75 000 ЕUR за Литва;
г)
11 250 ЕUR за Полша.
6. Финансовото участие на Съюза за държавите членки, посочени в член 1, параграф 3, не надвишава:
а)
225 000 ЕUR за Литва;
б)
337 500 ЕUR за Полша.
7. Финансовото участие на Съюза за държавите членки, посочени в член 1, параграф 1, не надвишава:
а)
27 000 ЕUR за Естония;
б)
190 000 ЕUR за Латвия;
в)
1 948 000 ЕUR за Литва;
г)
1 341 000 ЕUR за Полша.
8. Допустимите разходи за финансово участие на Съюза за мерките, посочени в параграф 1, букви в) и г), се ограничават до разходите, направени от държавите членки за:
а)
закупуване на комплекти за изследвания, реагенти и всякакви консумативи, които са специално предназначени и използвани за извършване на лабораторните изследвания;
б)
персонал - независимо от статута на служителите - специално определен, изцяло или частично, за извършване на изследванията в лабораторията, като разходите са ограничени до действителните трудови възнаграждения, социалноосигурителните вноски и другите задължителни разходи, включени в трудовите възнаграждения;
в)
допълнителни разходи в размер на 7 % от сумата на разходите по букви а) и б).
Член 3
1. Финансовото участие на Съюза за мерките, посочени в член 1, се предоставя, при условие че съответните държави членки:
а)
изпълняват дейностите и мерките, описани в техните планове;
б)
изпълняват мерките съгласно съответните разпоредби от законодателството на Съюза, включително правилата в областта на конкуренцията и възлагането на обществени поръчки;
в)
препратят на Комисията не по-късно от 30 април 2015 г. окончателен технически доклад за мерките в съответствие с приложение I, както и окончателен финансов доклад в съответствие с приложение II.
2. В случай че държава членка не спазва разпоредбите на параграф 1, Комисията може да намали финансовото участие на Съюза пропорционално на естеството и сериозността на нарушението, както и на финансовите загуби за Съюза.
Член 4
Адресати на настоящото решение са Република Естония, Република Латвия, Република Литва и Република Полша.
Съставено в Брюксел на 24 април 2014 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 24 päivänä huhtikuuta 2014,
unionin rahoitusosuudesta valvonta- ja muihin hätätoimenpiteisiin, joita toteutetaan Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Puolassa afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 2551)
(Ainoastaan latvian-, liettuan-, puolan- ja vironkieliset versiot ovat todistusvoimaiset)
(2014/236/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 25 päivänä toukokuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/470/EY (1) ja erityisesti sen 8 artiklan,
ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (2) ja erityisesti sen 84 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Afrikkalainen sikarutto on kotieläiminä pidettävien sikojen ja luonnonvaraisten sikojen tarttuva, tavallisesti kuolemaan johtava virustauti, joka haittaa merkitsevästi elävien sikojen ja sikaeläimistä saatujen tuotteiden kauppaa unionin sisällä ja vientiä kolmansiin maihin.
(2)
Afrikkalaista sikaruttoa todettiin esiintyvän Georgiassa vuonna 2007, ja sieltä se levisi Venäjän federaatioon, jonka kaikissa eurooppalaisissa osissa on havaittu useita sikojen ja villisikojen taudinpurkauksia. Lisäksi Valko-Venäjä ilmoitti kesäkuussa 2013 afrikkalaisen sikaruton vahvistetusta taudinpurkauksesta harrastesikalassa pidetyissä sioissa Grodnon alueella, joka sijaitsee noin 40 kilometrin päässä Liettuan rajasta ja lähellä Puolan rajaa.
(3)
Komission täytäntöönpanopäätöksessä 2013/498/EU (3) säädettiin unionin rahoitusosuudesta valvonta- ja muihin hätätoimenpiteisiin, joita toteutettiin vuonna 2013 Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Puolassa afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi. Kyseisiin jäsenvaltioihin kohdistuu afrikkalaisen sikaruton leviämisen välitön uhka.
(4)
Tammikuussa 2014 taudin ilmoitettiin levinneen villisikapopulaatioon Ukrainassa, ja se leviää edelleen Valko-Venäjällä ja Venäjän federaatiossa. Tammikuussa 2014 havaittiin myös kaksi tapausta, joissa afrikkalaista sikaruttoa esiintyi Liettuan villisikapopulaatiossa, ja muutama päivä myöhemmin ilmoitettiin kahdesta uudesta tapauksesta villisioissa Puolassa. Molemmissa jäsenvaltioissa tauti ilmeni Valko-Venäjän vastaisella rajalla. Sen vuoksi afrikkalaisen sikaruton tilanne Euroopan unionin naapurimaissa muodostaa välittömän uhan unionin sikatiloille, sillä virus voi kulkeutua sellaisten unioniin kuulumattomien valtioiden rajanaapureina sijaitseviin jäsenvaltioihin, joissa tautia esiintyy, tautialueilta unionin alueelle tulevien villisikojen tai eläviä eläimiä ja rehua kuljettaneiden ajoneuvojen välityksellä tai jos unioniin tuodaan luvatta sikaeläimistä saatuja tuotteita.
(5)
Afrikkalaisen sikaruton unioniin leviämisen riski on kohonnut Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Puolassa, koska tautia esiintyy niiden rajan lähellä Valko-Venäjällä, Venäjän federaatiossa ja Ukrainassa. Kyseiset jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet komissiolle ja muille jäsenvaltioille toimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa alueidensa ja muiden jäsenvaltioiden suojaamisen lujittamiseksi.
(6)
Viro, Latvia, Liettua ja Puola toteuttivat vuonna 2013 valvontatoimenpiteitä afrikkalaisen sikaruton havaitsemiseksi varhaisessa vaiheessa sekä luonnonvaraisissa että kotieläiminä pidettävissä sioissa. Afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi tehokkaammin on tarpeen toteuttaa tiettyjä valvontatoimenpiteitä kyseisten jäsenvaltioiden alueella.
(7)
Afrikkalaisen sikaruton kanssa mahdollisesti tekemisiin joutuneiden ajoneuvojen puhdistus ja desinfiointi on yksi tärkeimmistä varotoimenpiteistä, joilla pyritään ehkäisemään taudin kulkeutumista unionin alueelle. Sen vuoksi komission täytäntöönpanopäätöksessä 2013/426/EU (4) vahvistetaan eräitä toimenpiteitä, joilla on tarkoitus estää afrikkalaisen sikaruton kulkeutuminen unioniin Valko-Venäjältä ja Venäjän federaatiosta, sekä säädetään, että tautialueilta unionin alueelle tulevat ajoneuvot, joilla on kuljetettu eläviä eläimiä, on puhdistettava ja desinfioitava asianmukaisesti.
(8)
Sen estämättä, mitä komission asetuksessa (EY) N:o 206/2009 (5) säädetään, afrikkalaisen sikaruton kulkeutumisriski unioniin sianlihatuotteita sisältävissä henkilökohtaisissa tavaroissa, joita joko lähetetään postitse tai tuodaan erityisesti Valko-Venäjältä, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta tulevien matkustajien matkatavaroissa, ei ole aivan merkityksetön ja edellyttää sen vuoksi lisätoimia ja -tarkastuksia rajanylityspaikoissa.
(9)
Lisäksi kohdennetuilla tiedotuskampanjoilla olisi kerrottava afrikkalaisen sikaruton kulkeutumisriskistä ja sen seurauksista useille eri sidosryhmille, muun muassa eläinlääkäreille, ammatti- ja harrastelijaviljelijöille, kuorma-autonkuljettajille, tullivirkailijoille, matkustajille ja suurelle yleisölle, tautia koskevan tietoisuuden ja valmiuden lisäämiseksi osana neuvoston direktiivin 2002/60/EY (6) mukaisesti laadittavia valmiussuunnitelmia, jotta voidaan varmistaa nopea reagointi siinä tapauksessa, että afrikkalainen sikarutto leviäisi.
(10)
Vuonna 2014 afrikkalaista sikaruttoa on todettu villisioissa, ja se muodostaa välittömän uhan Liettuassa ja Puolassa johtuen taudin esiintymisestä niiden Valko-Venäjän vastaisen rajan takana. Minimoidakseen taudin leviämisriskin alueelleen Liettua ja Puola aikovat rajoittaa taudille alttiiden eläinten tiheyttä tartunta-alueella sijaitsevilla alhaisen bioturvallisuustason sikatiloilla lisäämällä sikojen teurastusta ja estämällä eläinmäärän lisäämisen vähintään yhden vuoden ajan. Viro, Latvia, Liettua ja Puola toimittivat joulukuussa 2013 suunnitelmansa ja alustavat kustannusarvionsa hätätoimenpiteiden toteuttamiseksi vuonna 2014 alueilla, joilla katsotaan olevan afrikkalaisen sikaruton kohonnut kulkeutumisriski Valko-Venäjältä, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta. Komissio on tutkinut suunnitelmat unionin taloudellisen tuen myöntämiseksi ja todennut niiden täyttävän direktiivin 2002/60/EY vaatimukset.
(11)
Viron, Latvian, Liettuan ja Puolan toimenpiteistä, joiden tavoitteena on taudin valvominen, ajoneuvojen puhdistaminen ja desinfiointi sekä tietoisuudenlisäämiskampanjoiden järjestäminen, rahoitetaan 50 prosenttia.
(12)
Toimiin, joilla Liettua ja Puola ovat vähentäneet sikatiheyttä tartunta-alueella Valko-Venäjän rajan tuntumassa, olisi myönnettävä yhteisrahoitusta 30 prosenttia.
(13)
Koska Viron, Latvian, Liettuan ja Puolan toimittamat suunnitelmat vuonna 2014 toteutettaviksi hätätoimenpiteiksi afrikkalaisen sikaruton Valko-Venäjältä, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta kulkeutumista vastaan muodostavat riittävän yksityiskohtaiset puitteet komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (7) 94 artiklan mukaisesti, tämä päätös muodostaa avustuksia koskevaan vuosittaiseen työohjelmaan sisältyvien menojen rahoituspäätöksen.
(14)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Viro, Latvia, Liettua ja Puola ovat oikeutettuja saamaan unionin erityisen rahoitusosuuden menoihin, joita niille on aiheutunut afrikkalaiselta sikarutolta suojautumiseksi vuonna 2014 hätätoimenpiteiden yhteydessä toteutettujen 2 ja 3 kohdassa kuvattujen, 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2014 väliselle ajanjaksolle suunniteltujen toimien täytäntöönpanosta.
2. Unionin rahoitusosuus on 50 prosenttia aiheutuneista kustannuksista, ja se maksetaan seuraavien toimien toteuttamisesta:
a)
näytteenotto kotieläiminä pidetyistä sioista;
b)
näytteenotto villisioista;
c)
ELISA-testit;
d)
PCR- ja sekvenssitestit;
e)
välineiden ja desinfiointiaineiden hankkiminen puhdistamista ja desinfiointia varten;
f)
erityisesti eläinten ruhojen hävittämiseen käytettävien välineiden hankkiminen;
g)
virologisten laboratoriotestien tekemiseen tarvittavien välineiden hankkiminen;
h)
tietoisuudenlisäämiskampanjat.
3. Unionin rahoitusosuus on 30 prosenttia Liettualle ja Puolalle aiheutuneista kustannuksista, joita ne ovat maksaneet siankasvattajille korvauksena varhaisista teurastuksista tartunta-alueilla.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille jäsenvaltioille korvattavat, 1 artiklan 2 kohdan a-d alakohdassa tarkoitetuista toimista aiheutuvat kustannukset eivät saa keskimäärin ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
0,5 euroa jokaisesta kotieläimenä pidetystä siasta, josta on otettu näyte;
b)
5 euroa jokaisesta villisiasta, josta on otettu näyte;
c)
2 euroa jokaisesta ELISA-testistä;
d)
10 euroa jokaisesta PCR- ja sekvenssitestistä.
2. Korvattavat kustannukset, jotka aiheutuvat 1 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitetusta toimesta, eivät saa keskimäärin ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
6 000 euroa Viron osalta;
b)
58 000 euroa Latvian osalta;
c)
950 000 euroa Liettuan osalta;
d)
102 100 euroa Puolan osalta.
3. Korvattavat kustannukset, jotka aiheutuvat 1 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitetusta toimesta, eivät saa ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
100 000 euroa Liettuan osalta;
b)
150 000 euroa Puolan osalta.
4. Korvattavat kustannukset, jotka aiheutuvat 1 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitetusta toimesta, eivät saa ylittää seuraavia enimmäismääriä:
75 000 euroa Liettuan osalta.
5. Korvattavat kustannukset, jotka aiheutuvat 1 artiklan 2 kohdan h alakohdassa tarkoitetusta toimesta, eivät saa keskimäärin ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
1 500 euroa Viron osalta;
b)
15 000 euroa Latvian osalta;
c)
75 000 euroa Liettuan osalta;
d)
11 250 euroa Puolan osalta.
6. Unionin rahoitusosuus 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille jäsenvaltioille ei saa ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
225 000 euroa Liettuan osalta;
b)
337 500 euroa Puolan osalta.
7. Unionin rahoitusosuus 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille jäsenvaltioille ei saa ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
27 000 euroa Viron osalta;
b)
190 000 euroa Latvian osalta;
c)
1 948 000 euroa Liettuan osalta;
d)
1 341 000 euroa Puolan osalta.
8. Edellä 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä aiheutuneista menoista unionin rahoitusosuuteen ovat oikeutettuja ainoastaan kustannukset, joita jäsenvaltioille aiheutuu seuraavista:
a)
erityisesti laboratoriotestin toteuttamiseksi ostetut ja käytetyt testipakkaukset, reagenssit ja kaikki yksilöitävissä olevat tarvikkeet;
b)
kaikki millä tahansa nimikkeellä toimiva henkilöstö, joka on osoitettu kokonaan tai osittain testien suorittamiseen laboratoriossa; kustannukset on rajoitettu tosiasiallisiin palkkoihin sekä sosiaaliturvamaksuihin ja muihin lakisääteisiin kustannuksiin, jotka sisältyvät palkkaan;
c)
yleiskustannukset, jotka ovat 7 prosenttia a ja b alakohdassa tarkoitettujen kustannusten summasta.
3 artikla
1. Yhteisön rahoitusosuus 1 artiklassa tarkoitetuille toimenpiteille myönnetään sillä edellytyksellä, että asianomaiset jäsenvaltiot
a)
panevat täytäntöön toimet ja toimenpiteet ohjelmissaan kuvatulla tavalla;
b)
toteuttavat toimenpiteet unionin lainsäädännön asiaa koskevien säännösten, myös kilpailusääntöjä ja julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti;
c)
toimittavat komissiolle viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2015 liitteen I mukaisen teknistä toteuttamista ja liitteen II mukaisen rahoitusta koskevan loppukertomuksen.
2. Jos jäsenvaltio ei noudata 1 kohdan säännöksiä, komissio voi vähentää unionin rahoitusosuutta ottaen huomioon rikkomuksen luonteen ja vakavuuden ja unionille aiheutuneet taloudelliset menetykset.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Viron tasavallalle, Latvian tasavallalle, Liettuan tasavallalle ja Puolan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 24 päivänä huhtikuuta 2014.