ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1046/2014 НА КОМИСИЯТА
от 28 юли 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 508/2014 на Европейския парламент и на Съвета относно Европейския фонд за морско дело и рибарство по отношение на критериите за изчисляване на допълнителните разходи на операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 508/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за Европейския фонд за морско дело и рибарство и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2328/2003, (ЕО) № 861/2006, (ЕО) № 1198/2006 и (ЕО) № 791/2007 на Съвета и Регламент (ЕС) № 1255/2011 на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 72, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно глава V от Регламент (ЕС) № 508/2014 Европейският фонд за морско дело и рибарство може да подпомага компенсирането на допълнителните разходи на операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора.
(2)
С цел да се запази конкурентоспособността на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза спрямо подобни продукти от други региони на Съюза, през 1992 г. Съюзът въведе мерки за компенсиране на съответните допълнителни разходи в сектора на рибарството и аквакултурите. Мерките за компенсиране през периода 2007-2013 г. бяха определени с Регламент (ЕО) № 791/2007 на Съвета (2). Поради структурната, социалната и икономическата ситуация в най-отдалечените региони на Съюза, усложнена от тяхната отдалеченост, островен характер, малка площ, трудна топография, икономическа зависимост от малко на брой продукти и специфични климатични условия, е необходимо да продължи предоставянето на помощ, за да се компенсират допълнителните разходи за риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури, считано от 1 януари 2014 г. Компенсирането на допълнителните разходи, направени от операторите в тези региони, действително им помага да останат икономически жизнеспособни.
(3)
Тези допълнителни разходи следва да бъдат посочени в план за компенсации, както е посочено в член 72 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
(4)
С цел да се осигури хармонизирано и равно третиране на всички засегнати региони, чрез по-добра съпоставимост между различните региони и между последователни години, и особено за да се избегне свръхкомпенсиране на допълнителни разходи, е необходимо да се определят критериите за изчисляване на допълнителните разходи, произтичащи от специфичните проблеми в най-отдалечените региони на Съюза. Общите критерии, които трябва да се използват, ще гарантират, че за всички засегнати региони се прилага хомогенен метод за изчисляване на допълнителните разходи.
(5)
Референтните разходи за продукти или категории продукти, направени от операторите в континенталната част на държавата членка или на територията на Съюза, въз основа на които се определят допълнителни разходи, следва да се оценят особено грижливо, за да се избегне свръхкомпенсиране.
(6)
Съществуват продукти или категории продукти, за които не съществуват критерии за сравнение или единици за измерване в континенталната част от територията на съответната държава членка. В такива случаи референтната стойност за изчисляване на допълнителните разходи се определя в сравнение с разходите за еквивалентен продукт или категории продукти, направени от оператори от континенталната част на Съюза.
(7)
Предвид различните пазарни условия в най-отдалечените региони, колебанията в улова и запасите, както и в пазарното търсене, съответните държави членки следва сами да определят продуктите (или категориите продукти) от риболов и аквакултури, отговарящи на изискванията за компенсиране, съответните максимални количества и размера на компенсацията в рамките на общото разпределение за държава членка.
(8)
Държавите членки следва да определят размера на компенсацията на ниво, което позволява да се компенсират подходящо допълнителните разходи, породени от специфичните проблеми на най-отдалечените региони, и да се избегне свръхкомпенсиране. За тази цел при определянето на размера на компенсацията следва да се вземат предвид и другите видове публична намеса, включително всякаква държавна помощ, нотифицирана съгласно член 108, параграф 3 от Договора и член 73 от Регламент (ЕС) № 508/2014, които оказват въздействие върху размера на допълнителните разходи.
(9)
С цел да се осигури хармонизирано представяне на допълнителните разходи е необходимо те да бъдат изразени на базата на тонове живо тегло, както е определено в Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (3) и Регламент (ЕО) № 409/2009 на Комисията (4), с който се определят коефициенти на преобразуване и кодове на начините за представяне на прясна и прясно осолена преработена риба в Европейския съюз, използвани за преобразуване на теглото на съхранената или преработена риба в живо тегло за целите на наблюдението на улова.
(10)
С цел да се докаже, че не съществува свръхкомпенсиране, държавите членки следва да включват съответна информация относно прилагането на компенсационния механизъм в рамките на годишния доклад за изпълнението, посочен в член 114, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
(11)
За да се осигури бързо прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент, при положение че разходите вече отговарят на условията за Европейския фонд за морско дело и рибарство от 1 януари 2014 г. в съответствие с член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
С настоящия регламент се установяват критериите за изчисляване на допълнителните разходи, направени в периода на допустимост, определен в член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 от операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора, поради специфичните проблеми на най-отдалечените региони.
Член 2
1. Допълнителните разходи, посочени в член 1, се изчисляват отделно за всяка от следните дейности:
а)
риболов;
б)
отглеждане;
в)
преработване;
г)
предлагане на пазара.
2. В рамките на всяка от дейностите, посочени в параграф 1, допълнителните разходи се изчисляват като разходни позиции, изброени в плана за компенсации, посочен в член 72 от Регламент (ЕС) № 508/2014, за всеки продукт или категория продукти, определени от държавата членка като отговарящи на условията за компенсация.
3. Допълнителните разходи се определят за всяка разходна позиция като разликата между разходите, направени от операторите в съответните най-отдалечени региони, от които са приспаднати всички други видове публична намеса, които оказват въздействие върху равнището на допълнителните разходи, и съпоставимите разходи, направени от операторите в континенталната част на съответната държава членка.
4. Чрез дерогация от параграф 3 за разходни позиции, специфични за продукти или категории продукти, за които не съществуват критерии за сравнение, или единици за измерване в континенталната част от територията на държавата членка, допълнителните разходи следва да се определят въз основа на сравняване със съпоставимите разходи за еквивалентни продукти или категории продукти, направени от оператори от континенталната част на Съюза.
5. При изчисляването на допълнителните разходи се взема под внимание всяка публична намеса, включително всяка държавна помощ, нотифицирана съгласно член 108, параграф 3 от Договора и член 73 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
Член 3
1. Изчисляването на допълнителните разходи се основава само на разходи, произтичащи от специфичните проблеми на най-отдалечените региони.
2. Изчисляването на допълнителните разходи се основава на средна годишна стойност на регистрираните цени.
3. Допълнителните разходи се изразяват в евро за тон живо тегло и, когато е необходимо, всички разходни компоненти на общите допълнителни разходи се изразяват в евро за тон живо тегло.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 28 юли 2014 година.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 1046/2014,
annettu 28 päivänä heinäkuuta 2014,
Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 508/2014 täydentämisestä toimijoille tiettyjen syrjäisimmiltä alueilta tulevien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kalastuksessa, viljelyssä, jalostuksessa ja kaupan pitämisessä aiheutuneiden lisäkustannusten laskentaperusteiden osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta ja neuvoston asetusten (EY) N:o 2328/2003, (EY) N:o 861/2006, (EY) N:o 1198/2006 ja (EY) N:o 791/2007 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1255/2011 kumoamisesta 15 päivänä toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 508/2014 (1) ja erityisesti sen 72 artiklan 4 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EU) N:o 508/2014 V luvun mukaan Euroopan meri- ja kalatalousrahaston tukea voidaan myöntää toimijoille tiettyjen perussopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuilta unionin syrjäisimmiltä alueilta tulevien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kalastuksessa, viljelyssä, jalostuksessa ja kaupan pitämisessä aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseen.
(2)
Säilyttääkseen tietyt unionin syrjäisimmiltä alueilta tulevat kalastus- ja vesiviljelytuotteet kilpailukykyisinä unionin muilta alueilta tuleviin vastaaviin tuotteisiin verrattuna unioni otti vuonna 1992 käyttöön toimenpiteitä asiaan liittyvien lisäkustannusten korvaamiseksi kalastus- ja vesiviljelyaloilla. Vuodet 2007-2013 kattavista korvaustoimenpiteistä säädettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 791/2007 (2). Ottaen huomioon unionin syrjäisimpien alueiden rakenteellinen, taloudellinen ja sosiaalinen tilanne yhdistettynä syrjäiseen sijaintiin, saaristoasemaan, pieneen kokoon, vaikeisiin pinnanmuodostusoloihin, taloudelliseen riippuvuuteen muutamista harvoista tuotteista sekä erityisiin ilmasto-oloihin on tarpeen jatkaa tuen myöntämistä syrjäisimmiltä alueilta tulevien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kalastuksessa, viljelyssä, jalostuksessa ja kaupan pitämisessä aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseksi 1 päivästä tammikuuta 2014. Lisäkustannusten korvaaminen auttaa kyseisten alueiden toimijoita pitämään toimintansa taloudellisesti kannattavana.
(3)
Kyseiset lisäkustannukset olisi esitettävä asetuksen (EU) N:o 508/2014 72 artiklassa tarkoitetussa korvaussuunnitelmassa.
(4)
Yhdenmukaisen ja tasapuolisen kohtelun kohdistamiseksi kaikkiin kyseessä oleviin alueisiin, vertailtavuuden parantamiseksi alueiden välillä ja peräkkäisten vuosien välillä ja erityisesti lisäkustannusten ylikompensaation välttämiseksi on tarpeen vahvistaa perusteet unionin syrjäisimpien alueiden erityisistä haitoista aiheutuvien lisäkustannusten laskemiseksi. Yhteiset laskentaperusteet takaavat sen, että lisäkustannukset lasketaan yhdenmukaisella tavalla kaikkien kyseessä olevien alueiden osalta.
(5)
Jäsenvaltion tai unionin alueen mannerosan toimijoille aiheutuvat tuotteiden tai tuoteluokkien viitekustannukset, joiden perusteella lisäkustannukset lasketaan, olisi määritettävä erityisellä huolella ylikompensaation välttämiseksi.
(6)
On tuotteita tai tuoteluokkia, joille ei ole olemassa vertailuperusteita tai mittayksikköjä kyseisen jäsenvaltion mannerosassa. Tällaisissa tapauksissa lisäkustannusten laskennan perustana käytettävä viitearvo on vahvistettava vertaamalla kustannuksia unionin mannerosan toimijoille vastaavan tuotteen tai tuoteluokan osalta aiheutuneisiin kustannuksiin.
(7)
Syrjäisimpien alueiden erilaisten kaupan pitämisen edellytysten sekä saaliiden, kantojen ja markkinoiden kysynnän vaihtelujen vuoksi olisi jätettävä asianomaisten jäsenvaltioiden tehtäväksi määritellä korvauskelpoiset kalastus- ja vesiviljelytuotteet ja -tuoteluokat sekä niiden enimmäismäärät ja korvausmäärät jäsenvaltiokohtaisten kokonaismäärärahojen rajoissa.
(8)
Jäsenvaltioiden olisi asetettava korvausmäärät sellaiselle tasolle, että voidaan korvata asianmukaisesti syrjäisimpien alueiden erityisistä haitoista aiheutuvat lisäkustannukset ja välttää ylikompensaatio. Tätä tarkoitusta varten korvauksen määrässä olisi otettava huomioon myös kaikki muu lisäkustannusten määrään vaikuttava julkinen tuki, kuten perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 508/2014 73 artiklan nojalla ilmoitettu valtiontuki.
(9)
Lisäkustannusten esittämiseksi yhdenmukaisesti ne on ilmaistava käyttäen perustana tonneina ilmoitettua elopainoa, kuten määritellään neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 (3) sekä komission asetuksessa (EY) N:o 409/2009 (4), jossa vahvistetaan tuoreelle ja tuoresuolatulle kalalle jalostettua kalaa koskevat Euroopan unionin muuntokertoimet ja jalostusasteen koodit, joita tarvitaan saaliiden seurannassa muunnettaessa varastoidun tai jalostetun kalan painoa elopainoksi.
(10)
Osoittaakseen, ettei ylikompensaatiota ole tapahtunut, jäsenvaltioiden olisi esitettävä asiaankuuluvat tiedot korvausmekanismin täytäntöönpanosta vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa asetuksen (EU) N:o 508/2014 114 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(11)
Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden pikaisen soveltamisen varmistamiseksi ja koska kyseiset menot ovat olleet Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 65 artiklan 2 kohdan mukaisesti oikeutettuja Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta myönnettävään tukeen jo 1 päivästä tammikuuta 2014, tämän asetuksen olisi tultava voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan perusteet toimijoille asetuksen (EU) N:o 1303/2013 65 artiklan 2 kohdassa määritettynä tukikelpoisuusaikana tiettyjen perussopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuilta syrjäisimmiltä alueilta tulevien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kalastuksessa, viljelyssä, jalostuksessa ja kaupan pitämisessä kyseisten syrjäisimpien alueiden erityisten haittojen vuoksi aiheutuneiden lisäkustannusten laskemiseksi.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut lisäkustannukset on laskettava erikseen kullekin seuraavista toiminnoista:
a)
kalastus;
b)
viljely;
c)
jalostus;
d)
kaupan pitäminen.
2. Kunkin 1 kohdassa tarkoitetun toiminnon osalta lisäkustannukset on laskettava menoerittäin, jotka luetellaan asetuksen (EU) N:o 508/2014 72 artiklassa tarkoitetussa korvaussuunnitelmassa, kunkin sellaisen tuotteen tai tuoteluokan osalta, jonka jäsenvaltio on määritellyt korvauskelpoiseksi.
3. Lisäkustannukset on määritettävä menoerittäin toimijoille kyseisillä syrjäisimmillä alueilla aiheutuneiden kustannusten, joista on vähennetty kaikenlaiset lisäkustannusten tasoon vaikuttavat julkiset tukitoimet, sekä niihin verrattavissa olevien, kyseisen jäsenvaltion mannerosan toimijoille aiheutuneiden kustannusten välisenä erona.
4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, sellaisille tuotteille tai tuoteluokille, joille ei ole vertailuperustetta tai mittayksikköä jäsenvaltion mannerosassa, ominaisia menoeriä koskevat lisäkustannukset on määritettävä niihin verrattavien, unionin mannerosan toimijoille vastaavien tuotteiden tai tuoteluokkien osalta aiheutuneiden kustannusten perusteella.
5. Lisäkustannusten laskennassa on otettava huomioon kaikki julkiset tukitoimenpiteet, mukaan luettuna perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 508/2014 73 artiklan nojalla ilmoitettu valtiontuki.
3 artikla
1. Lisäkustannusten laskennan on perustuttava yksinomaan kustannuksiin, jotka aiheutuvat syrjäisimpien alueiden erityisistä haitoista.
2. Lisäkustannusten laskennan on perustuttava todettujen hintojen vuotuiseen keskiarvoon.
3. Lisäkustannukset on ilmaistava euroina elopainotonnia kohden, ja tarvittaessa kaikki lisäkustannusten kustannustekijät on muunnettava euroiksi elopainotonnia kohden.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 28 päivänä heinäkuuta 2014.