РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/159 НА СЪВЕТА
от 27 януари 2015 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2532/98 относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 132, параграф 3 от него,
като взе предвид устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 34.3 от него,
като взе предвид препоръката на Европейската централна банка (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Европейската комисия (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 129, параграф 4 от Договора и в член 41 от устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2532/98 (4) се основава на член 132, параграф 3 от ДФЕС и член 34.3 от устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-нататък „уставът“), които оправомощават Съвета да определи рамките и условията, при които Европейската централна банка (наричана по-нататък „ЕЦБ“) има правото да налага на предприятия глоби или периодични парични санкции при неизпълнение на задължения, произтичащи от нейните регламенти и решения. Във връзка с това съдържанието на Регламент (ЕО) № 2532/98 следва да бъде ограничено до нарушенията на регламентите и решенията, приети от ЕЦБ. За нарушения на пряко приложимото право на Съюза, с изключение на регламентите и решенията, приети от ЕЦБ, следва да се прилагат съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1024/2013 (5).
(2)
ЕЦБ прилага Регламент (ЕО) № 2532/98, за да налага санкции в различните области на компетентността си, включително по-специално осъществяването на паричната политика на Съюза, функционирането на платежните системи и събирането на статистическа информация.
(3)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 възложи на ЕЦБ някои надзорни задачи и я оправомощи да налага на кредитните институции, над които упражнява надзор: а) административни имуществени наказания, когато тези институции нарушават изискване на пряко приложимо право на Съюза, по отношение на което на компетентните органи се предоставя възможност за налагане на административни имуществени санкции съгласно съответното право на Съюза; и б) санкции в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ (наричани по-долу заедно „административни наказания“).
(4)
В член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 е предвидено, че с оглед на изпълнението на възложените ѝ с посочения регламент задачи ЕЦБ може в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 да налага санкции за нарушение на приети от нея регламенти и решения.
(5)
В това отношение някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 2532/98 не съответстват на широк кръг разпоредби, съдържащи се в Регламент (ЕС) № 1024/2013, които са пряко свързани с правомощията на ЕЦБ да налага санкции в случай на нарушение на регламенти или решения на ЕЦБ. Поради това е необходимо да се определят правилата, предвидени в Регламент (ЕО) № 2532/98, които следва да бъдат изменени, ако се отнасят до налагането на санкции от страна на ЕЦБ за нарушение на приети от нея регламенти или решения, свързани с надзорните ѝ задачи.
(6)
Въз основа на правомощието да изпълнява възложените ѝ по силата на Договорите надзорни задачи, предвидено в член 34 от Протокол № 4 за устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, ЕЦБ прие Регламент (ЕС) № 468/2014 (6). С цел да се организира изпълнението на задачата на ЕЦБ да осигурява спазването на правилата, съдържащи се в пряко приложимото право на Съюза, Регламент (ЕС) № 468/2014, в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 и в съответствие с основните права и принципи, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз, внася допълнителни уточнения в рамката за административните наказания, предвидени в член 18 от Регламент (ЕС) № 1024/2013. Той също така установява правила относно налагането на административни наказания в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ. Регламент (ЕС) № 468/2014 е инструмент за изпълнение на вторичното законодателство. Поради това, в случай на стълкновение на разпоредбите, предвидени в този регламент, и разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2532/98, предимство имат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2532/98.
(7)
ЕЦБ следва да публикува решенията за налагане на санкции в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ в областта на надзора, освен ако такова публикуване би застрашило стабилността на финансовите пазари или би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното предприятие.
(8)
С оглед осигуряване на съгласуваност при третирането на еднакво сериозни нарушения горната граница на глобите, които ЕЦБ може да налага на предприятия за неизпълнение на регламенти или решения на ЕЦБ в областта на надзора, не следва да се различава от горната граница на глобите, които ЕЦБ може да налага на предприятия за нарушение на пряко приложимото право на Съюза. Поради това спрямо всички глоби, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи, следва да се прилагат едни и същи горни граници.
(9)
ЕЦБ следва да може да налага периодични парични санкции на предприятията, за да ги принуди да спазват регламентите или решенията на ЕЦБ в областта на надзора или да преустановят продължаващо нарушение на такива регламенти или решения. Горната граница на периодичните парични санкции следва да бъде съизмерима с горната граница на глобите, приложими в областта на надзора.
(10)
Член 25 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 урежда принципа за разделение, съгласно който ЕЦБ изпълнява възложените ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013 задачи, без да се засягат задачите ѝ, свързани с паричната политика, и другите ѝ задачи, и отделно от тях. Този принцип трябва да бъде следван безусловно във всички действия на ЕЦБ. С оглед утвърждаването на този принцип за разделение, съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 беше създаден Надзорен съвет, който, наред с другото, отговаря за изготвянето на цялостни проекти за решения за Управителния съвет на ЕЦБ в областта на надзора. Освен това приетите от Управителния съвет на ЕЦБ решения подлежат на преглед от Административния съвет за преглед при условията на член 24 от Регламент (ЕС) № 1024/2013. Като се отчитат принципът за разделение и създаването на Надзорния съвет и Административния съвет за преглед, следва да се прилагат две различни процедури: а) в случай че ЕЦБ възнамерява да наложи административни наказания при изпълнение на надзорните си задачи, решенията за това се вземат от Управителния съвет на ЕЦБ въз основа на цялостен проект за решение от Надзорния съвет и подлежат на преглед от Административния съвет за преглед; и б) в случай че ЕЦБ възнамерява да наложи санкции при изпълнение на задачите си, които не са свързани с надзора, решенията за това се вземат от Изпълнителния съвет на ЕЦБ и подлежат на преглед от Управителния съвет на ЕЦБ.
(11)
Поради сложността на разследването на нарушенията в областта на надзора, спрямо правото за налагане и изпълнение на санкции, свързани с надзорните задачи на ЕЦБ, следва да се прилагат по-дълги давностни срокове от тези, установени за санкциите, отнасящи се до задачите на ЕЦБ, които не са свързани с надзора. Спирането и прекъсването на тези давностни срокове следва да бъде съответно уредено, като се вземе предвид и фактът, че процедурите за нарушения в областта на надзора биха могли да съвпадат с наказателни разследвания и производства, които се основават на същите факти.
(12)
Регламент (ЕО) № 2532/98 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2532/98 се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
точка 6 се заменя със следното:
„6.
„периодични парични санкции“ означава суми, които, в случай на продължаващо нарушение, предприятието е длъжно да плати или като санкция, или за да бъдат принудени съответните субекти да изпълнят надзорните решения и регламенти на ЕЦБ. Периодичните парични санкции се изчисляват за всеки пълен ден на продължаващото нарушение:
а)
след като предприятието е било уведомено за решението, с което се изисква прекратяване на това нарушение в съответствие с процедурата, предвидена в член 3, параграф 1, втора алинея; или
б)
когато продължаващото нарушение попада в обхвата на член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (7), в съответствие с процедурата, предвидена в член 4б от настоящия регламент;
;
б)
точка 7 се заменя със следното:
„7.
„санкции“ означава глоби и периодични парични санкции.“
2.
Вмъква се следният член:
„Член 1а
Общи принципи и обхват
1. Настоящият регламент се прилага спрямо налагането от ЕЦБ на санкции на предприятията за неизпълнение на задълженията, произтичащи от решенията или регламентите на ЕЦБ.
2. Правилата, приложими за налагането от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи на санкции за нарушения на регламентите или решенията на ЕЦБ, се ползват с дерогация от правилата, определени в членове 2-4, в степента, посочена в членове 4а-4в.
3. ЕЦБ публикува всяко решение за налагане на санкции на предприятие в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ в областта на надзора, независимо от това дали решението е обжалвано или не.
ЕЦБ своевременно извършва публикуването на своя уебсайт, след като съответното предприятие е било уведомено за решението. Публикацията включва информация за вида и естеството на нарушението и идентификационни данни на съответното предприятие, освен ако такова публикуване:
а)
би застрашило стабилността на финансовите пазари или текущо наказателно разследване; или
б)
би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното предприятие.
При такива обстоятелства решенията относно санкциите се публикуват анонимно. Като алтернативен вариант, когато има вероятност тези обстоятелства да престанат да съществуват в рамките на разумен срок, публикуването съгласно настоящия параграф може да бъде отложено за този срок.
Ако решение за налагане на санкция е предмет на висящо производство по обжалване пред Съда, ЕЦБ своевременно публикува на официалния си уебсайт и информация относно актуалното състояние на въпросното обжалване и резултата от него.
ЕЦБ прави необходимото публикуваната съгласно настоящия параграф информация да остане на официалния ѝ уебсайт в продължение най-малко на пет години.“
3.
В член 2 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Когато нарушението се състои в неизпълнение на задължение, прилагането на санкция не освобождава предприятието от изпълнение на това задължение, освен ако обратното е изрично посочено в решението, прието съгласно член 3, параграф 4 или член 4б.“
4.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
първото изречение на параграф 1 се заменя със следното:
„1. Решението дали да се започне процедура за нарушение се взема от ЕЦБ по нейна инициатива или на основание на предложение за това, адресирано до нея от страна на националната централна банка на държавата-членка, в рамките на чиято юрисдикция е извършено предполагаемото нарушение.“
;
б)
параграф 10 се заменя със следното:
„10. Ако нарушението е свързано изключително със задача, възложена на ЕСЦБ или на ЕЦБ в съответствие с Договора и устава, процедурата за нарушение може да започне единствено на основание на настоящия регламент, независимо от съществуващите национални закони или подзаконови актове, които могат да предвиждат отделна процедура. Ако нарушението е свързано също и с една или повече области извън компетентността на ЕСЦБ или на ЕЦБ, правото да се започне процедура за нарушение на основание настоящия регламент е независимо от правото на компетентния национален орган да започне отделна процедура по отношение на областите извън компетентността на ЕСЦБ или на ЕЦБ. Настоящата разпоредба не засяга прилагането на наказателното право и на националното право, свързано с компетентностите по пруденциален надзор в участващите държави-членки, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013.“
5.
Вмъкват се следните членове:
„Член 4а
Специални правила относно горните граници на санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1, в случай на нарушения, свързани с решения и регламенти, приети от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи, границите, в които ЕЦБ може да налага глоби и периодични парични санкции, са следните:
а)
за глоби: горната граница е равна на удвоения размер на реализираната печалба или нереализираната загуба вследствие на нарушението, когато размерът им може да бъде определен, или на 10 % от общия годишен оборот на предприятието;
б)
за периодични парични санкции: горната граница е 5 % от среднодневния оборот на ден за периода на нарушението. Периодични парични санкции могат да бъдат налагани за период от максимум шест месеца от датата, определена в решението, с което се налага периодичната парична санкция.
2. За целите на параграф 1:
а)
„годишен оборот“ означава годишният оборот на съответното предприятие през предходната стопанска година, както е определен в приложимото право на Съюза, а ако няма налични данни - съгласно последния наличен годишен финансов отчет на образуванието. Когато предприятието е дъщерно предприятие на предприятие майка, съответният общ годишен оборот е общият годишен оборот съгласно последния наличен консолидиран годишен финансов отчет през предходната стопанска година, а ако няма налични данни - съгласно последния наличен годишен финансов отчет на образуванието;
б)
„среднодневен оборот“ означава годишният оборот съгласно определението по буква а), разделен на 365.
Член 4б
Специални процедурни правила за санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 3, параграфи 1-8 от настоящия регламент правилата, установени в настоящия член, се прилагат спрямо нарушения, свързани с решения и регламенти, приети от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи.
2. Когато ЕЦБ, при изпълнението на задачите си съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, счита, че има основание да подозира, че предприятие, чието седалище се намира в държава-членка от еврозоната, извършва или е извършило едно или повече нарушения на регламент или решение на ЕЦБ, както е посочено в член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013, ЕЦБ извършва необходимото разследване в съответствие с посочените по-долу разпоредби.
3. При завършване на разследване и преди изготвяне и представяне пред Надзорния съвет на предложение за цялостен проект на решение, ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, уведомява писмено съответното предприятие за констатациите от извършеното разследване и за повдигнатите във връзка с това възражения.
В уведомлението, посочена в първа алинея, ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, информира съответното предприятие за правото му да представи становището си в писмена форма на ЕЦБ относно съдържащите се в него фактически резултати и повдигнатите срещу предприятието възражения, включително отделните разпоредби, за които се счита, че са били нарушени, и определя разумен срок за предоставяне на това становище. ЕЦБ не е длъжна да взема предвид писмени становища, предоставени след изтичане на определения от нея срок в качеството ѝ на институция, разследваща нарушения в областта на надзора.
ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, може също така, след като изпрати уведомлението съгласно първа алинея, да покани съответното предприятие на устно изслушване. Страните, обект на разследване, могат да бъдат представлявани и/или подпомагани по време на изслушването от адвокати или други квалифицирани лица. Устното изслушване не е публично.
Правото на достъп до досието на съответното предприятие, което е обект на разследване, е гарантирано. Това право не обхваща поверителната информация.
4. Надзорният съвет предлага на Управителния съвет цялостен проект за решение, в който се определя дали съответното предприятие е извършило нарушение и се уточняват санкциите, които трябва да бъдат наложени, ако има такива, в съответствие с процедурата по член 26, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
5. Съответното предприятие има правото да поиска преглед от Административния съвет за преглед на решението, прието от Управителния съвет съгласно параграф 4, в съответствие с процедурата, установена в член 24 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
Член 4в
Специални давностни срокове за санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 4 правото за вземане на решение за налагане на санкция за нарушения на решения или регламенти на ЕЦБ, свързани с надзорните ѝ задачи, се погасява пет години след извършване на нарушението или в случай на продължаващо нарушение - пет години след прекратяване на нарушението.
2. Всяко предприето от ЕЦБ действие за целите на разследването или производството във връзка с нарушение води до прекъсване на давностния срок по параграф 1. Давността се прекъсва, считано от датата, на която съответното поднадзорно лице е уведомено за действието. След всяко прекъсване давностният срок започва да тече наново. Давностният срок обаче не може да надвишава период от десет години след извършване на нарушението или в случай на продължаващо нарушение - десет години след прекратяване на нарушението.
3. Давностните срокове, описани в предходните параграфи, могат да бъдат удължени, ако:
а)
решение на Управителния съвет е предмет на преглед пред Административния съвет за преглед или на производство по обжалване пред Съда на Европейския съюз; или
б)
има висящо наказателно производство срещу съответното предприятие във връзка със същите факти. В този случай давностните срокове, описани в предходните параграфи, се удължават със срока, необходим на Административния съвет за преглед или на Съда да разгледа решението, или до приключване на наказателното производство срещу съответното предприятие.
4. Правото на ЕЦБ да изпълни решение за налагане на санкция се погасява пет години след приемането на това решение. Всяко действие на ЕЦБ, насочено към изпълнение на плащане или на условия на плащане съгласно наложената санкция, води до прекъсване на давностния срок за изпълнение.
5. Давностният срок за изпълнение на санкциите се спира:
а)
до изтичане на крайния срок за плащане на наложената санкция;
б)
ако изпълнението на плащането на наложената санкция е спряно по силата на решение на Управителния съвет или на Съда.“
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки съгласно Договорите.
Съставено в Брюксел на 27 януари 2015 година.
NEUVOSTON ASETUS (EU) 2015/159,
annettu 27 päivänä tammikuuta 2015,
Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia annetun asetuksen (EY) N:o 2532/98 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 132 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 34.3 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon (3),
noudattaa perussopimuksen 129 artiklan 4 kohdassa ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 41 artiklassa vahvistettua menettelyä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston asetus (EY) N:o 2532/98 (4) perustuu SEUT 132 artiklan 3 kohtaan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön, jäljempänä ’perussääntö’, 34.3 artiklaan, joissa neuvostolle annetaan valtuudet vahvistaa ne rajat ja ehdot, joita noudattaen Euroopan keskuspankki, jäljempänä ’EKP’, voi määrätä yrityksille sakkoja tai uhkasakkoja, jollei sen antamia asetuksia tai päätöksiä noudateta. Asetuksen (EY) N:o 2532/98 sisältö olisi sen vuoksi rajattava EKP:n antamien asetusten ja päätösten rikkomiseen. Muun suoraan sovellettavan unionin lainsäädännön kuin EKP:n antamien asetusten ja päätösten rikkomiseen sovelletaan neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (5) asiaankuuluvia säännöksiä.
(2)
EKP on soveltanut asetusta (EY) N:o 2532/98 seuraamusten määräämiseksi toimivaltansa eri aloilla; tällaisia aloja ovat erityisesti unionin rahapolitiikan toteuttaminen, maksujärjestelmien toiminta sekä tilastotietojen kerääminen.
(3)
Asetuksessa (EU) N:o 1024/2013 EKP:lle annetaan joitakin valvontatehtäviä ja valtuutetaan se määräämään sen valvonnassa oleville luottolaitoksille: a) hallinnollisia rahoituksellisia seuraamuksia, jos nämä laitokset rikkovat suoraan sovellettavan unionin lainsäädännön mukaista vaatimusta, jonka osalta toimivaltaiset viranomaiset voivat määrätä unionin lainsäädännön nojalla hallinnollisia taloudellisia seuraamuksia; ja b) asetuksen (EY) N:o 2532/98 mukaisia seuraamuksia, jos EKP:n asetusta tai päätöstä rikotaan, jäljempänä yhdessä ’hallinnolliset seuraamukset’.
(4)
Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 18 artiklan 7 kohdan mukaan EKP voi kyseisellä asetuksella sille annettujen tehtävien hoitamiseksi määrätä seuraamuksia asetuksen (EY) N:o 2532/98 mukaisesti, jos EKP:n asetuksia ja päätöksiä rikotaan.
(5)
Tietyt asetuksen (EY) N:o 2532/98 säännökset eivät ole yhdenmukaisia monien sellaisten asetuksen (EU) N:o 1024/2013 säännösten kanssa, jotka liittyvät suoraan EKP:n valtuuksiin määrätä seuraamuksia silloin kun EKP:n asetuksia tai päätöksiä rikotaan. Tästä syystä on tarpeen määrittää ne asetuksessa (EY) N:o 2532/98 annetut säännöt, jotka olisi muutettava siltä osin kuin viitataan EKP:n määräämiin seuraamuksiin silloin kun EKP:n antamaa sen valvontatehtäviin liittyviä asetuksia tai päätöksiä on rikottu.
(6)
EKP on hyväksynyt asetuksen (EU) N:o 468/2014 (6) sille perussopimuksilla annettujen valvontatehtävien suorittamista koskevan toimivaltansa perusteella, josta määrätään Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussääntöä koskevan pöytäkirjan N:o 4 34 artiklassa. Suoraan sovellettavaan unionin lainsäädäntöön sisältyvien sääntöjen noudattamisen varmistamista koskevan EKP:n tehtävän järjestämiseksi asetuksessa (EU) N:o 468/2014 täsmennetään asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettujen perusoikeuksien ja periaatteiden mukaisesti asetuksen (EU) N:o 1024/2013 18 artiklassa säädettyjä hallinnollisia seuraamuksia koskeva kehys. Lisäksi siinä vahvistetaan säännöt, jotka koskevat hallinnollisten seuraamusten määräämistä siinä tapauksessa, että EKP:n asetusta tai päätöstä rikotaan. Asetus (EU) N:o 468/2014 on väline, jolla pannaan täytäntöön johdettua oikeutta. Vastaavasti jos tuon asetuksen säännökset ja asetuksen (EY) N:o 2532/98 säännökset ovat keskenään ristiriidassa, sovelletaan asetusta (EY) N:o 2532/98.
(7)
EKP:n olisi julkaistava seuraamusten määräämisestä tehdyt päätökset EKP:n valvonta-alan asetuksen tai päätöksen rikkomistapauksissa, ellei tällainen julkaiseminen vaarantaisi rahoitusmarkkinoiden vakautta tai aiheuttaisi, siltä osin kuin voidaan yksilöidä, kohtuutonta vahinkoa asianomaiselle yritykselle.
(8)
Yhtä vakavia rikkomuksia olisi kohdeltava yhdenmukaisella tavalla; tästä syystä niiden sakkojen enimmäismäärä, joita EKP voi määrätä yrityksille EKP:n valvonta-alan asetuksen tai päätöksen noudattamatta jättämisestä, ei saisi poiketa sellaisten sakkojen enimmäismäärästä, jotka EKP voi määrätä yrityksille suoraan sovellettavan unionin lainsäädännön rikkomisesta. Näin ollen kaikkia EKP:n valvontatehtäviä hoitaessaan määräämiä sakkoja tulisi koskea samat enimmäismäärät.
(9)
EKP:llä olisi oltava toimivalta määrätä uhkasakkoja yrityksille niiden pakottamiseksi noudattamaan EKP:n valvonta-alan asetuksia ja päätöksiä tai jotta EKP:n asetusten ja päätösten jatkuva rikkominen lakkaa. Uhkasakon enimmäismäärän olisi vastattava valvonnan alalla sovellettavien sakkojen enimmäismäärää.
(10)
Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 25 artiklassa vahvistetaan eriyttämisperiaate, jonka mukaan EKP hoitaa sille asetuksella (EU) N:o 1024/2013 annetut tehtävät erillään rahapolitiikkaan liittyvistä tehtävistään ja muista tehtävistään ja niihin vaikuttamatta. Tätä periaatetta on noudatettava rajoituksetta kaikissa EKP:n suorittamissa tehtävissä. Eriyttämisperiaatteen vahvistamiseksi asetuksen (EU) N:o 1024/2013 26 artiklan nojalla on perustettu valvontaelin, jonka tehtäviin kuuluu muun muassa valvonta-alan täydelliset tiedot sisältävien päätösluonnosten laatiminen EKP:n neuvostoa varten. Lisäksi oikaisulautakunta voi suorittaa EKP:n neuvoston päätösten uudelleenkäsittelyn asetuksen EU) N:o 1024/2013 24 artiklassa vahvistetuin edellytyksin. Ottaen huomioon eriyttämisperiaate sekä valvontaelimen ja oikaisulautakunnan perustaminen, olisi tarpeen ottaa käyttöön kaksi erillistä menettelyä: a) jos EKP harkitsee valvontatehtävien hoitoon liittyvien seuraamusten määräämistä, EKP:n neuvosto tekee täydelliset tiedot sisältävän valvontaelimen päätösluonnoksen perusteella päätöksen, jonka uudelleenkäsittelyä voi pyytää oikaisulautakunnalta, ja b) jos EKP harkitsee muiden tehtävien kuin valvontatehtävien hoitoon liittyvien seuraamusten määräämistä, EKP:n johtokunta tekee päätöksen, jonka uudelleenkäsittelyä voi pyytää EKP:n neuvostolta.
(11)
Valvontatehtäviin liittyvien rikkomusten tutkinnan monimutkaisuuden vuoksi valtuuksiin määrätä EKP:n valvontatehtävien hoitoon liittyviä seuraamuksia olisi sovellettava pitempiä määräaikoja kuin mitä sovelletaan muiden tehtävien kuin valvontatehtävien hoitoon liittyviin EKP:n seuraamuksiin. Näiden aikarajojen lykkäämisestä ja katkaisemisesta olisi säänneltävä vastaavasti, ottaen huomioon myös, että valvonnan alalla määräysten rikkomisesta johtuva menettely saattaa olla päällekkäinen samoja tosiseikkoja koskevan rikostutkinnan tai rikosoikeudellisen menettelyn kanssa.
(12)
Asetus (EY) N:o 2532/98 olisi sen vuoksi muutettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutokset
Muutetaan asetus (EY) N:o 2532/98 seuraavasti:
1)
Muutetaan 1 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 6 alakohta seuraavasti:
”6.
’uhkasakolla’ rahasummaa, jonka yritys on velvollinen maksamaan jatketusta määräysten rikkomisesta joko rangaistuksena tai kyseessä olevien henkilöiden pakottamiseksi noudattamaan valvontaan liittyviä EKP:n asetuksia ja päätöksiä. Uhkasakko lasketaan kultakin kokonaiselta päivältä, jona määräysten rikkomista on jatkettu,
a)
sen jälkeen kun päätös määräysten rikkomisen lopettamista koskevasta vaatimuksesta on 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa vahvistetun menettelyn mukaisesti annettu tiedoksi yritykselle, tai
b)
tämän asetuksen 4 b artiklassa vahvistettua menettelyä noudattaen, jos jatkettu määräysten rikkominen kuuluu neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (7) 18 artiklan 7 kohdan soveltamisalaan.
;
b)
korvataan 7 alakohta seuraavasti:
”7.
’seuraamuksilla’ sakkoja tai uhkasakkoja.”
2)
Lisätään artikla seuraavasti:
”1 a artikla
Yleiset periaatteet ja soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan seuraamuksiin, joita EKP määrää yrityksille EKP:n päätöksistä tai asetuksista johtuvien velvoitteiden noudattamatta jättämisestä.
2. Säännöt, joita EKP:n on sovellettava määrätessään valvontatehtäviensä hoidossa seuraamuksia EKP:n asetuksen tai päätöksen rikkomisesta, poikkeavat 2-4 artiklassa vahvistetuista säännöistä niiltä osin kuin 4 a-4 c artiklassa säädetään.
3. EKP:n on julkaistava mikä tahansa päätös, joka koskee seuraamusten määräämistä yritykselle EKP:n valvonta-alan asetuksen tai päätöksen rikkomisesta, riippumatta siitä, onko päätöksestä valitettu.
EKP:n on huolehdittava tällaisesta julkaisemisesta verkkosivustollaan ilman aiheetonta viivästystä ja sen jälkeen, kun päätös on annettu tiedoksi asianomaiselle yritykselle. Julkaisemisen on sisällettävä tiedot rikkomisen tyypistä ja luonteesta sekä asianomaisen yrityksen henkilöllisyydestä, ellei tällainen julkaiseminen:
a)
vaarantaisi rahoitusmarkkinoiden vakautta tai vireillä olevaa rikostutkintaa; tai
b)
aiheuttaisi, siltä osin kuin voidaan yksilöidä, kohtuutonta vahinkoa asianomaiselle yritykselle.
Näissä olosuhteissa seuraamuksia koskevat päätökset on julkaistava nimettömästi. Jos tällaiset olosuhteet todennäköisesti päättyvät kohtuullisen ajan sisällä, tämän kohdan mukaista julkaisemista voidaan vaihtoehtoisesti lykätä täksi ajaksi.
Jos seuraamuksen määräävää päätöstä koskeva muutoksenhaku on vireillä unionin tuomioistuimessa, EKP:n on ilman aiheetonta viivästystä julkaistava virallisella verkkosivustollaan myös tiedot kyseisen muutoksenhaun tilanteesta ja sen lopputuloksesta.
EKP:n on varmistettava, että tämän kohdan nojalla julkaistut tiedot pysyvät sen virallisella verkkosivustolla vähintään viiden vuoden ajan.”
3)
Korvataan 2 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Jos määräysten rikkomisessa on kyse velvoitteen noudattamatta jättämisestä, seuraamuksen soveltaminen ei vapauta yritystä tästä velvoitteesta, ellei 3 artiklan 4 kohdan tai 4 b artiklan mukaisesti tehdyssä päätöksessä nimenomaisesti toisin todeta.”
4)
Muutetaan 3 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 1 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti:
”1. Päätöksen siitä, aloitetaanko määräysten rikkomisesta johtuva menettely, tekee EKP omasta aloitteestaan tai sen jäsenvaltion kansallisen keskuspankin esityksestä, jonka lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella väitetty määräysten rikkominen on tapahtunut.”
;
b)
korvataan 10 kohta seuraavasti:
”10. Jos määräysten rikkominen liittyy yksinomaan EKPJ:lle tai EKP:lle perussopimuksessa ja perussäännössä uskottuun tehtävään, määräysten rikkomisesta johtuva menettely voidaan aloittaa ainoastaan tämän asetuksen perusteella riippumatta siitä, säädetäänkö jossakin kansallisessa laissa tai asetuksessa erillisestä menettelystä. Jos määräysten rikkominen liittyy myös yhteen tai useampaan sellaiseen alaan, joka ei kuulu EKPJ:n tai EKP:n toimivaltaan, toimivaltaisen kansallisen viranomaisen mahdollinen oikeus aloittaa tällaisiin EKPJ:n tai EKP:n toimivaltaan kuulumattomiin aloihin liittyviä erillisiä menettelyjä ei vaikuta oikeuteen aloittaa määräysten rikkomisesta johtuva menettely tämän asetuksen perusteella. Tämä säännös ei rajoita rikoslain eikä vakavaraisuusvalvontaa koskevaan toimivaltaan liittyvän kansallisen lainsäädännön soveltamista osallistuvissa jäsenvaltioissa neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 mukaisesti.”
5)
Lisätään artiklat seuraavasti:
”4 a artikla
EKP:n valvontatehtäviään hoitaessaan määräämien seuraamusten enimmäismääriä koskevat erityiset säännöt
1. Poiketen 2 artiklan 1 kohdasta, niihin sakkoihin ja uhkasakkoihin, joita EKP voi määrätä valvontatehtäviään hoitaessaan hyväksymänsä päätöksen tai asetuksen rikkomisesta, sovelletaan seuraavia enimmäismääriä:
a)
sakot voivat olla enintään kaksi kertaa niin suuret kuin rikkomisella saadut voitot tai vältetyt tappiot, jos ne voidaan määrittää, tai enintään 10 prosenttia yrityksen vuotuisesta kokonaisliikevaihdosta;
b)
uhkasakot voivat olla enintään 5 prosenttia keskimääräisestä päivittäisestä liikevaihdosta kultakin rikkomispäivältä. Uhkasakkoja voidaan määrätä enintään kuuden kuukauden ajalta uhkasakon määräämisestä tehdyssä päätöksessä vahvistetusta päivämäärästä lukien.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa:
a)
’vuotuisella liikevaihdolla’ tarkoitetaan asianomaisen yrityksen vuotuista liikevaihtoa edellisenä tilikautena, sellaisena kuin se on määritelty asiaa koskevassa unionin lainsäädännössä ja, jollei tällaista ole saatavilla, tällaisen henkilön viimeisimpään saatavilla olevaan vuositilinpäätökseen perustuvaa vuotuista liikevaihtoa. Jos asianomainen yritys on jonkin emoyrityksen tytäryritys, vuotuisella kokonaisliikevaihdolla tarkoitetaan vuotuista kokonaisliikevaihtoa, joka ilmenee viimeisimmästä saatavilla olevasta konsolidoidusta vuositilinpäätöksestä edellisenä tilikautena ja, jos tällaista ei ole saatavilla, tällaisen henkilön viimeisimpään saatavilla olevaan vuositilinpäätökseen perustuvaa vuotuista kokonaisliikevaihtoa;
b)
’keskimääräisellä päivittäisellä liikevaihdolla’ tarkoitetaan a alakohdassa määriteltyä vuosittaista liikevaihtoa jaettuna 365:llä.
4 b artikla
EKP:n valvontatehtäviään hoitaessaan määräämiä seuraamuksia koskevat erityiset menettelysäännöt
1. Poiketen tämän asetuksen 3 artiklan 1-8 kohdasta tämän artiklan sääntöjä sovelletaan EKP:n valvontatehtäviään hoitaessaan hyväksymien päätösten ja asetusten rikkomiseen.
2. Jos EKP sille asetuksen (EU) N:o 1024/2013 nojalla kuuluvia tehtäviä hoitaessaan katsoo, että on syytä epäillä yhtä tai useampaa asetuksen (EU) N:o 1024/2013 18 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun EKP:n asetuksen tai päätöksen rikkomista sellaisen yrityksen toimesta, jolla on päätoimipaikka jossain euroalueen jäsenvaltiossa, EKP:n on suoritettava asiaankuuluvat tutkinnat seuraavien säännösten mukaisesti.
3. Päätettyään tutkinnan EKP:n on toimiessaan valvonta-alalla rikkomusten tutkijana ennen täydelliset tiedot sisältävää päätösluonnosta koskevan ehdotuksen laatimista ja antamista valvontaelimelle ilmoitettava kirjallisesti asianomaiselle yritykselle suoritetun tutkinnan havainnoista ja mahdollisista sitä vastaan esitetyistä väitteistä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa EKP:n on toimiessaan valvonta-alalla rikkomusten tutkijana kerrottava asianomaiselle yritykselle sen oikeudesta esittää EKP:lle kirjallisia lausumia tosiseikkoja koskevista tuloksista ja niissä yhteisöä vastaan esitetyistä väitteistä, mukaan lukien yksittäiset säännökset, joita väitetään rikotun, sekä asetettava kohtuullinen määräaika, jonka kuluessa lausumia voidaan esittää. EKP ei ole velvollinen ottamaan huomioon kirjallisia lausumia, jotka on esitetty valvonta-alalla rikkomusten tutkijana toimivan EKP:n asettaman määräajan päättymisen jälkeen.
Toimiessaan valvonta-alalla rikkomusten tutkijana EKP voi myös ensimmäisen alakohdan mukaisen ilmoituksen jälkeen kutsua asianomaisen yrityksen suulliseen käsittelyyn. Tutkinnan osapuolet voivat olla suullisessa käsittelyssä asianajajien tai muiden pätevien henkilöiden edustamina ja/tai avustamina. Suulliset käsittelyt eivät ole julkisia.
Asianomaiselle yritykselle taataan oikeus tutustua asiakirja-aineistoon tutkinnan aikana. Se ei ulotu luottamuksellisiin tietoihin.
4. Valvontaelimen on ehdotettava EKP:n neuvostolle täydelliset tiedot sisältävää päätösluonnosta, jossa vahvistetaan, onko asianomainen yritys rikkonut määräyksiä, sekä täsmennetään mahdollisesti määrättävät seuraamukset asetuksen (EU) N:o 1024/2013 26 artiklan 8 kohdan mukaista menettelyä noudattaen.
5. Asianomaisella yrityksellä on asetuksen (EU) N:o 1024/2013 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen oikeus pyytää oikaisulautakunnalta EKP:n neuvoston 4 kohdan mukaisesti tekemän päätöksen uudelleenkäsittelyä.
4 c artikla
EKP:n valvontatehtäviään hoitaessaan määräämiä seuraamuksia koskevat erityiset määräajat
1. Poiketen 4 artiklasta oikeus päättää seuraamuksen määräämisestä siinä tapauksessa, että EKP:n valvontatehtäviin liittyvää asetusta tai päätöstä rikotaan, lakkaa viiden vuoden kuluttua määräysten rikkomisesta tai viiden vuoden kuluttua jatketun määräysten rikkomisen päättymisestä.
2. Mikä tahansa toimenpide, jonka EKP toteuttaa tutkiakseen määräysten rikkomista tai toteuttaakseen määräysten rikkomista koskevan menettelyn, katkaisee 1 kohdassa tarkoitetun vanhentumisajan. Vanhentumisaika keskeytyy päivämäärästä, jona toimenpiteestä ilmoitetaan asianomaiselle valvottavalle yhteisölle. Vanhentumisajan katkaiseminen merkitsee, että määräaika alkaa alusta. Määräaika ei kuitenkaan saa olla pidempi kuin kymmenen vuotta määräysten rikkomisesta tai jatketun määräysten rikkomisen päättymisestä.
3. Tätä kohtaa edeltävissä kohdissa tarkoitettua määräaikaa voidaan pidentää, jos:
a)
EKP:n neuvoston päätös on uudelleenkäsittelyssä oikaisulautakunnassa tai muutoksenhakumenettelyssä Euroopan unionin tuomioistuimessa, tai jos
b)
rikosoikeudellinen menettely on vireillä kyseistä yritystä vastaan samojen tosiseikkojen perusteella. Tällaisessa tapauksessa edeltävissä kohdissa tarkoitettuja määräaikoja pidennetään, kunnes oikaisulautakunta tai unionin tuomioistuin on käsitellyt päätöksen uudelleen tai kunnes rikosoikeudellinen menettely asianomaista yritystä vastaan on saatettu päätökseen.
4. EKP:n oikeus panna täytäntöön seuraamuksia koskeva päätös lakkaa viiden vuoden kuluttua päätöksen tekemisestä. Mikä tahansa EKP:n toimi, jolla peritään maksu tai asetetaan määrätylle seuraamukselle maksuajat tai -ehdot, keskeyttää täytäntöönpanoa koskevan vanhentumisajan.
5. Seuraamusten täytäntöönpanoa koskeva vanhentumisaika keskeytyy:
a)
kunnes määrätyn seuraamuksen maksamiselle asetettu määräaika on kulunut umpeen;
b)
jos määrätyn seuraamuksen maksua on lykätty EKP:n neuvoston tai unionin tuomioistuimen päätöksellä.”
2 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä 27 päivänä tammikuuta 2015.