РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 39/2013 НА СЪВЕТА
от 21 януари 2013 година
за определяне на възможностите за риболов за 2013 г. на кораби на ЕС за определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са предмет на международни преговори или споразумения
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да се установят мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, и по-специално докладите, съставени от Научно-техническия и икономически комитет по рибарство (НТИКР), както и становища, получени от регионалните консултативни съвети.
(2)
Задължение на Съвета е да приеме мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов, включително определени условия, имащи функционална връзка с тях според случая. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите членки по такъв начин, че да осигуряват за всяка държава членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболов, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени в Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(3)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определя въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти, и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и в контекста на становищата, изразени по време на консултацията на заинтересованите страни, и най-вече на заседанията на съответните регионални консултативни съвети.
(4)
За рибните запаси, за които се прилагат специални многогодишни планове, ОДУ следва да бъде определян в съответствие с правилата, предвидени в тези планове. Следователно ОДУ за запасите от южен хек и норвежки омари, от морски език в Западния Ламанш, от херинга на запад от Шотландия и от атлантическа треска в Категат, в зоната на запад от Шотландия и в Ирландско море следва да бъде определян в съответствие с правилата, предвидени в: Регламент (ЕО) № 2166/2005 на Съвета от 20 декември 2005 година за установяване на мерки за възстановяването на запасите от южен хек и норвежки омар в Карибско море и Западния иберийски полуостров (2); Регламент (ЕО) № 509/2007 на Съвета от 7 май 2007 година за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Западния Ламанш (3); Регламент (ЕО) № 1300/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за създаване на многогодишен план за запаса от херинга, намиращ се на запад от Шотландия, и за риболовните дейности по експлоатация на този запас (4); и Регламент (ЕО) № 1342/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси (5) („планът за атлантическата треска“). По отношение на запасите от северен хек (Регламент (ЕО) № 811/2004 (6)) и морски език в Бискайския залив (Регламент (ЕО) № 388/2006 (7)) обаче минималните цели на съответните планове за възстановяване и управление са постигнати, поради което е целесъобразно да се следват научните становища, за да се постигнат или запазят ОДУ на равнищата на максималния устойчив улов - в зависимост от случая.
(5)
За запасите, за които няма достатъчно или надеждни данни, с цел предоставяне на оценки за размера, мерките за управление и нивата на ОДУ трябва да следват подхода на предпазливост към управлението на рибарството, определен в член 3, буква и) от Регламент (ЕО) № 2371/2002, като същевременно се вземат предвид специфичните за запасите фактори, по-специално наличната информация относно тенденциите в развитието на запасите и съображения, свързани със смесения характер на риболова.
(6)
Съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 година относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (8) запасите, които са предмет на различните установени в него мерки, следва да бъдат посочени.
(7)
Когато ОДУ, свързан с определен запас, е разпределен само на една държава членка, е целесъобразно тази държава членка да се оправомощи в съответствие с член 2, параграф 1 от Договора да определи равнището на този ОДУ. Следва да се предвидят разпоредби, за да се гарантира, че когато определя равнището на ОДУ, въпросната държава членка действа по начин, който напълно съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството.
(8)
За определени ОДУ следва да се позволи на държавите членки да отпускат допълнително разпределение за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов. Целта на тези опити е да се изпита система за квоти за улов, т.е. система, при която целият улов се разтоварва на брега и се приспада от квотите, с цел да се избягнат изхвърлянията и породеното от тях разхищаване на иначе годните рибни ресурси. Неконтролираните изхвърляния на риба са заплаха за дългосрочната устойчивост на рибните ресурси като обществено благо и съответно и за целите на общата политика в областта на рибарството. От друга страна, системите за квоти за улов по своята същност представляват стимул за рибарите за оптимизиране на избирателния характер на улова при своите действия. За да се постигне рационално управление на изхвърляния улов напълно документираният риболов следва да обхваща всяка операция в морето, а не само разтоварения в пристанището улов. Условията, при които държавите членки могат да предоставят такова допълнително разпределение, следва съответно да включват задължение за използване на камери за видеонаблюдение (CCTV), свързани със система от датчици (наричани с общото наименование „CCTV система“). Това ще позволи да се регистрират подробно и съхранената и изхвърлената част на улова. Система, основана на наблюдение от хора на борда, работещи в реално време, би била не толкова ефективна, по-скъпоструваща и по-несигурна. Вследствие на това използването на CCTV системи в момента е предпоставка за постигане на схеми за намаляване на изхвърлянията като например напълно документиран риболов. При използването на такава система следва да бъдат спазвани изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (9).
(9)
С цел да се гарантира, че опитите за напълно документиран риболов могат ефективно да оценят потенциала на системите за квоти за улов да контролират абсолютната смъртност от риболов на засегнатите запаси, е необходимо всички риби, уловени при тези опити, включително онези с размер под минималния за разтоварване на брега, да се приспадат от общото разпределено количество, предназначено за участващия кораб, и риболовните операции да се прекратят след като това общо разпределено количество бъде напълно изчерпано от въпросния кораб. Целесъобразно е също така да се разреши прехвърляне на разпределени количества между кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов, и неучастващи кораби ако може да бъде доказано, че няма да се увеличат изхвърлянията от страна на неучастващите кораби.
(10)
Необходимо е да се определят тавани на риболовното усилие за 2013 г. в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 2166/2005, член 5 от Регламент (ЕО) № 509/2007, членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 1342/2008, като същевременно се взема предвид Регламент (ЕО) № 754/2009 на Съвета от 27 юли 2009 година за изключване на определени групи кораби от режима на риболовното усилие, предвиден в глава III от Регламент (ЕО) № 1342/2008 (10).
(11)
При някои видове, като например някои видове акули, дори ограничените риболовни дейности могат да доведат до сериозен риск за тяхното опазване. Ето защо възможностите за риболов на такива видове следва да бъдат напълно ограничени чрез обща забрана за риболов на тези видове.
(12)
Тъй като четирите зони на ОДУ на северните запаси от мерлуза отговарят на едни и същи биологични запаси, уместно е - с цел гарантиране на пълноценното използване на възможностите за риболов - да се разреши прилагането на гъвкава договореност за държавите членки, участващи в този вид риболов между ОДУ за IIIа, водите на ЕС от подучастъци 22-32 и ОДУ за водите на ЕС от IIа и IV.
(13)
Възможностите за риболов следва да се използват в пълно съответствие с приложимото право на Съюза,
(14)
Използването на възможностите за риболов на кораби на ЕС, определени в настоящия регламент, е предмет на Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (11), и по-специално на членове 33 и 34 от същия регламент, отнасящи се до записването на улова и риболовното усилие, и съобщаването на данни относно изчерпването на възможностите за риболов. Ето защо е необходимо да се определят кодовете, които да се използват от държавите членки при изпращане на данни до Комисията във връзка с разтоварването на суша на запаси, за които се прилага настоящият регламент.
(15)
За да се осигурят уеднаквени условия за прилагането във връзка с разрешаването на отделната държава членка да се ползва от системата за управление на разпределянето на риболовното си усилие в съответствие със схемата за киловат дни, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия.
(16)
За да се осигурят уеднаквени условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия, свързани с предоставяне на допълнителни дни в морето за окончателно преустановяване на риболовните дейности или за засилено присъствие на научни наблюдатели, както и със създаване на таблични формати за събиране и предаване на информация, отнасяща се до прехвърляне на дни в морето между риболовни кораби под флага на държава членка. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (12).
(17)
С цел да се избегне прекъсването на риболовните дейности и да се осигури прехраната на рибарите от Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2013 г., с изключение на разпоредбите относно ограниченията на риболовното усилие, които следва да се прилагат от 1 февруари 2013 г. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се определят възможностите за риболов на кораби на ЕС за определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са предмет на международни преговори и споразумения.
2. Възможностите за риболов, посочени в параграф 1, включват:
а)
ограниченията за улова за 2013 г.;
б)
ограниченията на риболовното усилие за периода от 1 февруари 2013 г. до 31 януари 2014 г.
Член 2
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага за кораби на ЕС.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под флага на държава членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на ЕС“ означава водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите членки, с изключение на водите, граничещи с отвъдморските страни и територии, посочени в приложение II към Договора;
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството, което може да се улови и разтовари на суша от всеки рибен запас в рамките на една година;
г)
„квота“ означава дял от ОДУ, разпределен на Съюза или на държава членка;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава;
е)
„размер на окото“ означава размерът на окото на риболовните мрежи, определен в съответствие с Регламент (ЕО) № 517/2008 (13);
ж)
„регистър на риболовния флот на ЕС“ означава регистърът, създаден от Комисията в съответствие с член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
з)
„риболовен дневник“ означава дневникът, посочен в член 14 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
и)
„аналитични оценки“ означава количествена оценка на тенденциите за даден запас въз основа на данни за биологията и експлоатацията на запаса, за които научен преглед е указал, че са с достатъчно добро качество за осигуряване на научно становище по варианти за бъдещ улов.
Член 4
Риболовни зони
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зони:
а)
„зони на ICES“ (зони на Международния съвет за изследване на морето) са географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 (14);
б)
„Скагерак (Skagerrak)“ означава географската зона, ограничена на запад от линия, прекарана от фара Hanstholm до фара Lindesnes, и на юг от линия, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка до най-близката точка на шведския бряг;
в)
„Категат (Kattegat)“ означава географската зона, ограничена на север от линия, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка - до най-близката точка на шведския бряг, и на юг - от линия, прекарана от Hasenøre до Gnibens Spids, от Korshage до Spodsbjerg, и от Gilbjerg Hoved до Kullen;
г)
„Функционална единица 16 на подзона VII на ICES“ означава географската зона, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.,
53° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.,
51° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.,
51° 30′ с.ш., 13° 00′ з.д.,
51° 00′ с.ш., 13° 00′ з.д.,
51° 00′ с.ш., 15° 00′ з.д.,
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.;
д)
„залив на Кадис“ означава географският район на участък IXa на ICES, разположен на изток от дължина 7° 23′ 48″ з.д.;
е)
зоните CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан) са географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 (15).
ДЯЛ II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ
Член 5
ОДУ и разпределения
ОДУ за кораби на ЕС във води на ЕС или в определени води извън ЕС и разпределението на този ОДУ между държавите членки, както и условията, функционално свързани с тях според случая, са определени в приложение I.
Член 6
ОДУ, който се определя от държавите членки
1. ОДУ за някои рибни запаси се определя от съответната държава членка. Тези запаси са посочени в приложение I.
2. ОДУ, който се определя от държава членка, отговаря на следните условия:
а)
съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството, по-специално на принципа на устойчива експлоатация на запасите; както и
б)
води:
i)
ако са на разположение аналитични оценки, с възможно най-висока степен на вероятност, до експлоатация на запаса, която съответства на максималния устойчив улов, считано от 2015 г. нататък;
ii)
ако няма на разположение аналитични оценки или пък те са непълни, до експлоатация на запаса, която съответства на подхода на предпазливост при управлението на риболовните дейности.
3. До 15 март 2013 г. всяка заинтересована държава членка предоставя на Комисията следната информация:
а)
приетите ОДУ;
б)
данните, събрани и оценени от съответната държава членка, на които се основава приетият ОДУ;
в)
данни за това, до каква степен приетият ОДУ е в съответствие с параграф 2.
Член 7
Допълнително разпределение за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов
1. За определени запаси отделна държава членка може да предостави допълнително разпределение на корабите, плаващи под неин флаг и участващи в опити за напълно документиран риболов. Тези запаси са посочени в приложение I.
2. Допълнителното разпределение от даден запас, посочено в параграф 1, не надвишава общата граница, определена в приложение I като процент от квотата, предоставена на съответната държава членка.
3. Допълнителното разпределение, посочено в параграф 1, отговаря на следните условия:
а)
корабът използва камери за видеонаблюдение (CCTV), свързани със система от датчици (наричани с общото наименование „CCTV система“), за да записва всички дейности по риболова и преработката на борда;
б)
допълнителното разпределение, предоставено на отделен кораб, участващ в опити за напълно документиран риболов, не може да превишава никоя от следните граници:
(i)
75 % от изхвърлянията по оценка на съответната държава членка от запаса, осъществявани от вида кораб, към който принадлежи отделният кораб, на който е предоставено допълнителното разпределение.
(ii)
30 % от индивидуалното разпределение на кораба преди участието в опитите.
в)
целият улов на кораба от запаса, за който е предоставено допълнително разпределение, включително рибата, която е под минималния размер за разтоварване на сушата, както е определено в приложение XII към Регламент (ЕО) № 850/98, се приспада от индивидуалното разпределение на кораба, получено от допълнително разпределение, отпуснато съгласно настоящия член.
г)
щом индивидуалното разпределение за всеки запас, за който са предоставени допълнително разпределени квоти, бъде напълно изчерпано от кораба, той трябва да прекрати всяка риболовна дейност в зоната на съответния ОДУ.
д)
по отношение на запасите, за които може да бъде използван настоящият член, държавите членки могат да разрешат прехвърляне на индивидуалното разпределение или част от него от кораби, неучастващи в опити за напълно документиран риболов, към кораби, участващи в такива опити, при положение че може да се докаже, че изхвърлянията от неучастващите кораби не се увеличават.
4. Независимо от разпоредбите на параграф 3, буква б), подточка i), държава членка може по изключение да предостави на кораб под неин флаг допълнително разпределение, превишаващо 75 % от оценените изхвърляния от запаса, осъществявани от вида кораб, към който принадлежи отделният кораб, на който е разпределен допълнителен улов, при условие че:
а)
размерът на изхвърлянията от запаса, както е оценен за съответния вид кораб, е по-малък от 10 %;
б)
включването на този вид кораб е важно, за да се оцени потенциалът на CCTV системата за целите на контрола;
в)
общата граница от 75 % от оценените изхвърляния от запаса, осъществени от всички участващи в опитите кораби, не е надвишена.
5. Доколкото записите, получени в съответствие с параграф 3, буква а), включват обработването на лични данни по смисъла на Директива 95/46/ЕО, посочената директива се прилага при обработването на тези данни.
6. Когато държава членка установи, че кораб, участващ в опити за напълно документиран риболов, не спазва определените в параграф 3 условия, тя незабавно отнема допълнителното разпределение, предоставено на този кораб, и го изключва от участие в тези опити за останалата част на 2013 г.
7. Преди да предостави допълнително разпределение по параграфи 1-6, държавата членка изпраща на Комисията следната информация:
а)
списъка на корабите под неин флаг, които участват в опити за напълно документиран риболов;
б)
спецификациите на инсталираното на борда на тези кораби електронно оборудване за наблюдение от разстояние;
в)
капацитета, вида и спецификацията на уредите, използвани от тези кораби;
г)
оценените количества на изхвърлянията за всеки вид кораб, участващ в опитите;
д)
количеството от запаса, за който се прилага съответният ОДУ, уловено през 2012 г. от корабите, участващи в опитите.
8. Комисията може да поиска от всяка държава членка, която се ползва от настоящия член, да представи за преглед на научния консултативен орган своята оценка на изхвърлянията по вид кораб, за да се следи за изпълнението на изискването, определено в параграф 3, буква б), подточка i). При липса на оценка, потвърждаваща тези изхвърляния, съответната държава членка предприема всички подходящи мерки, за да осигури спазването на това изискване, и информира Комисията за това.
Член 8
Условия за разтоварване на суша на улова и прилова
Риба от запасите, за които е определен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва на сушата единствено, ако:
а)
уловът е извършен от кораби под флага на държава членка, която има квота и тази квота не е изчерпана; или
б)
уловът представлява част от квота на ЕС, която не е била разпределена по квоти между държавите членки, и тази квота на ЕС не е изчерпана.
Член 9
Ограничения на риболовното усилие
От 1 февруари 2013 г. до 31 януари 2014 г. мерките за риболовното усилие, определени в:
а)
приложение IIA, се прилагат за управлението на запасите от атлантическа треска в Категат, участъци VIIa и VIa на ICES и водите на ЕС от участък Vb на ICES;
б)
приложение IIБ, се прилагат за възстановяването на южен хек и норвежкия омар в участъци VIIIc и IXa на ICES, с изключение на залива на Кадис;
в)
приложение IIВ, се прилагат за управлението на запасите от морски език в участък VIIe на ICES.
Член 10
Специални разпоредби относно разпределенията на възможностите за риболов
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените, направени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
преразпределенията, направени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 или член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 (16);
в)
допълнителните разтоварвания, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
удържаните количества в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, направени съгласно членове 37, 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Освен в случаите, когато в приложение I към настоящия регламент е посочено друго, член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ.
Член 11
Закрит риболовен сезон
1. Забранява се риболовът или задържането на борда на всеки от следните видове в Porcupine Bank за периода 1 май - 31 май 2013 г.: атлантическа треска, мегрим, морски дявол, пикша, меджид, мерлуза, норвежки омар, писия, сребриста сайда, сайда, скатоподобни, обикновен морски език и черноморска бодлива акула.
2. За целите на настоящия член Porcupine Bank обхваща географската зона, ограничена от лаксодромите, последователно съединяващи следните точки:
Точка
Географска ширина
Географска дължина
1
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
2
52° 40′ с.ш.
12° 30′ з.д.
3
52° 47′ с.ш.
12° 39,600′ з.д.
4
52° 47′ с.ш.
12° 56′ з.д.
5
52° 13,5′ с.ш.
13° 53,830′ з.д.
6
51° 22′ с.ш.
14° 24′ з.д.
7
51° 22′ с.ш.
14° 03′ з.д.
8
52° 10′ с.ш.
13° 25′ з.д.
9
52° 32′ с.ш.
13° 07,500′ з.д.
10
52° 43′ с.ш.
12° 55′ з.д.
11
52° 43′ с.ш.
12° 43′ з.д.
12
52° 38,800′ с.ш.
12° 37′ з.д.
13
52° 27′ с.ш.
12° 23′ з.д.
14
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
3. Чрез дерогация от параграф 1 се разрешава транзитно преминаване през Porcupine Bank с посочените в този параграф видове на борда в съответствие с член 50, параграфи 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 12
Забрани
1. На корабите на ЕС се забранява да извършват риболов, да задържат на борда, да трансбордират или да разтоварват на суша следните видове:
а)
гигантска акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във всички води;
б)
селдова акула (Lamna nasus) във всички води, освен когато е предвидено друго в приложение I, част Б;
в)
морски ангел (Squatina squatina) във водите на ЕС;
г)
обикновен скат (Dipturus batis) във води на ЕС от участък IIa и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
д)
вълнист скат (Raja undulata) и бял скат (Raja alba) във води на ЕС от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
е)
риба китара (Rhinobatidae) във води на ЕС от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES;
ж)
манта от вида Мanta birostris във всички води.
2. Ако бъдат случайно уловени, видовете по параграф 1 не се нараняват. Екземплярите незабавно се пускат обратно в морето.
Член 13
Предаване на данни
Когато държавите членки изпращат на Комисията данни относно разтоварванията на суша на уловените запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
ДЯЛ III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по рибарство и аквакултури, създаден съгласно член 30 от Регламент (ЕО) № 2371/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 15
Влизане в сила и приложение
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Член 9 обаче се прилага от 1 февруари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2013 година.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 39/2013,
annettu 21 päivästä tammikuuta 2013,
EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen alaan tai sopimusten soveltamisalaan kuulumattomien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2013
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (1) edellytetään että toimenpiteet, jotka koskevat vesialueille pääsyä, ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, vahvistetaan ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatimat kertomukset ja alueellisilta neuvoa-antavilta toimikunnilta saadut lausunnot.
(2)
Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa eräät niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.
(3)
Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, ‧TAC‧) olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu, ja ottaen huomioon myös ne kannanotot, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.
(4)
Erityisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Näin ollen olisi vahvistettava etelänkummeliturskan, keisarihummerin, Englannin kanaalin länsiosan merianturan, Skotlannin länsipuolisen alueen sillin sekä Kattegatin, Skotlannin länsipuolisen alueen ja Irlanninmeren turskan kantojen TACit seuraavissa säädöksissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti: etelänkummeliturska- ja keisarihummerikantojen elvytystoimenpiteistä Cantabrian merellä ja Iberian niemimaan länsipuolella 20 päivänä joulukuuta 2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2166/2005 (2); neuvoston asetus (EY) N:o 509/2007, annettu 7 päivänä toukokuuta 2007, monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta kielikampelakannan kestäväksi hyödyntämiseksi Englannin kanaalin länsiosassa (3), neuvoston asetus (EY) N:o 1300/2008 (4), annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan ja mainittua kalakantaa hyödyntävien kalastusten monivuotisesta suunnitelmasta neuvoston asetus (EY) N:o 1342/2008 (5), annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta (‧turskasuunnitelma‧). Pohjoisen kummeliturskakannan (asetus (EY) N:o 811/2004 (6)) ja Biskajanlahden merianturan (asetus (EY) N:o 388/2006 (7)) osalta on saavutettu asianomaisissa elpymis- ja hoitosuunnitelmissa asetetut vähimmäistavoitteet, ja siksi on syytä noudattaa tieteellisiä lausuntoja, jotta TACit voidaan saada kestävän enimmäistuoton mukaisille tasoille tai säilyttää näillä tasoilla.
(5)
Jos kannoista ei ole tarpeeksi tietoa tai tiedot eivät ole riittävän luotettavia kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklan i alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista ja sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.
(6)
TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (8) 2 artiklan mukaisesti olisi määriteltävä kannat, joihin sovelletaan mainitussa asetuksessa tarkoitettuja eri toimenpiteitä.
(7)
Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, kyseinen jäsenvaltio on aiheellista valtuuttaa perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että kyseinen jäsenvaltio toimii TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.
(8)
Tiettyjen TACien osalta jäsenvaltioilla olisi oltava valtuudet myöntää aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, jos ne osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Koekalastuksen tarkoituksena on testata saaliskiintiöjärjestelmää, jossa kaikki saaliit on purettava aluksesta ja luettava kiintiöihin, jotta voitaisiin välttää poisheittämisiä ja niiden mukanaan tuomaa muuten käytettävissä olevien kalavarojen tuhlausta. Kalavarojen valvomaton poisheittäminen uhkaa niiden pitkän aikavälin kestävyyttä julkisena hyödykkeenä ja vaarantaa siten yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet. Saaliskiintiöjärjestelmät tarjoavat sitä vastoin jo sinällään kalastajille kannustimen pyrkiä toimissaan saaliin mahdollisimman tarkkaan valikoimiseen. Jotta poisheittämisiä voitaisiin hallinnoida järkevästi, kaikki kalastustiedot kirjaavan kalastuksen olisi katettava pikemminkin kaikki toiminnot merellä kuin purkamiset satamassa. Jäsenvaltioiden edellytyksiin myöntää tällaisia lisäkalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi sisällyttävä velvoite varmistaa sensorijärjestelmään yhdistettyjen valvontakameroiden käyttö. Tämän ansiosta voitaisiin yksityiskohtaisesti kirjata kaikki aluksella pidetyt ja poisheitetyt saaliin osat. Aluksella reaaliaikaisesti työskenteleviin tarkkailijoihin perustuva järjestelmä olisi tehottomampi, kalliimpi ja epäluotettavampi. Näin ollen valvontakameroiden käyttö on ennakkoedellytys poisheittämisten vähennysjärjestelmien, kuten kaikki kalastustiedot kirjaavan kalastuksen, toteuttamiseksi. Tällaisten järjestelmien käytössä olisi noudatettava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (9) säädettyjä vaatimuksia.
(9)
Sen varmistamiseksi, että kaikki kalastustiedot kirjaavan koekalastuksen avulla voidaan tehokkaasti arvioida saaliskiintiöjärjestelmien vaikutusta asianomaisten kalakantojen absoluuttiseen kalastuskuolevuuteen, on tarpeen lukea kaikki kyseisessä koekalastuksessa saadut saaliit, purkamiselle asetettua alamittaa pienemmät kalat mukaan luettuina, osallistuvalle alukselle myönnettyyn kokonaismäärään, ja varmistaa, että kalastustoimet lopetetaan, kun kyseinen alus on käyttänyt loppuun sille myönnetyn kokonaismäärän. On myös asianmukaista sallia kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuvien alusten ja muiden alusten väliset määrien siirrot edellyttäen, että voidaan osoittaa, ettei muiden alusten poisheittämien saaliiden määrä lisäänny.
(10)
On tarpeen vahvistaa vuoden 2013 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 2166/2005 8 artiklan, asetuksen (EY) N:o 509/2007 5 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1342/2008 (10) 11 ja 12 artiklan mukaisesti samalla kun otetaan huomioon tiettyjen alusryhmien sulkemisesta asetuksen (EY) N:o 1342/2008 III luvussa säädetyn pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle 27 päivänä heinäkuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009.
(11)
Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava asettamalla yleinen kielto pyytää näitä lajeja.
(12)
Koska pohjoisen kummeliturskakannan neljä TAC-aluetta koskevat samaa biologista kantaa, kalastusmahdollisuuksien täysimääräisen käytön takaamiseksi on tarkoituksenmukaista sallia joustava järjestely tätä kalastusta harjoittaville jäsenvaltioille alueen IIIa ja osa-alueilla 22-32 sijaitsevien EU:n vesien TACin ja alueen IIIa ja alueilla IIa ja IV sijaitsevien EU:n vesien TACin välillä.
(13)
Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin lainsäädäntöä.
(14)
Tässä asetuksessa vahvistettujen, EU:n alusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käytössä sovelletaan yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (11) ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(15)
Jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen täytäntöönpano myönnettäessä yksittäiselle jäsenvaltiolle lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.
(16)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee lisäpäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen vuoksi, tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä laskentataulukkojen vahvistamiseksi merelläolopäivien siirtämistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (12) mukaisesti.
(17)
Kalastustoimien keskeytyksen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2013 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2013. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen alaan tai sopimusten soveltamisalaan kuulumattomien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat:
a)
saalisrajoitukset vuodeksi 2013;
b)
pyyntiponnistusrajoitukset 1 päivän helmikuuta 2013 ja 31 päivän tammikuuta 2014 väliseksi ajaksi.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan EU:n aluksiin.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
‧EU:n aluksella‧ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
b)
‧EU:n vesillä‧ jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvia vesialueita, lukuun ottamatta perussopimuksen liitteessä II lueteltujen merentakaisten maiden ja alueiden lähivesiä;
c)
‧suurimmalla sallitulla saaliilla‧ (TAC) määrää, joka voidaan pyytää ja purkaa kustakin kalakannasta vuosittain;
d)
‧kiintiöllä‧ unionille tai jäsenvaltiolle myönnettyä osuutta TACista;
e)
‧kansainvälisillä vesillä‧ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;
f)
‧silmäkoolla‧ asetuksen (EY) N:o 517/2008 (13) mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa;
g)
‧EU:n kalastusalusrekisterillä‧ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EY) N:o 2371/2002 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
h)
‧kalastuspäiväkirjalla‧ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa;
i)
‧analyyttisillä arvioinneilla‧ kalakannan kehityssuunnan määrällistä arviointia sen biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien sellaisten tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän luotettaviksi, jotta tulevaisuuden saalismääriä koskevista vaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto.
4 artikla
Kalastusalueet
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
‧ICESin (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) alueilla‧ asetuksen (EY) N:o 218/2009 (14) liitteessä III mainittuja maantieteellisiä alueita;
b)
‧Skagerrakilla‧ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, sekä linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;
c)
‧Kattegatilla‧ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla, sekä etelässä linjoihin Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin;
d)
‧ICES -suuralueen VII toiminnallisella yksiköllä 16‧ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
53° 30′ N 15° 00′ W,
53° 30′ N 11° 00′ W,
51° 30′ N 11° 00′ W,
51° 30′ N 13° 00′ W,
51° 00′ N 13° 00′ W,
51° 00′ N 15° 00′ W,
53° 30′ N 15° 00′ W;
e)
‧Cádizinlahdella‧ pituuspiirin 7o 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa osaa ICES-alueesta IXa;
f)
‧CECAF:n (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) alueilla‧ asetuksen (EY) N:o 216/2009 liitteessä II mainittuja maantieteellisiä alueita (15).
II OSASTO
KALASTUSMAHDOLLISUUDET
5 artikla
TACit ja niiden jakaminen
EU:n alusten TACit EU:n vesillä tai tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä ja kyseisten TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.
6 artikla
Jäsenvaltioiden määrittämät TACit
1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.
2. Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on
a)
oltava johdonmukaiset yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kalakannan kestävän hyödyntämisen periaatteen, kanssa; sekä
b)
johdettava
i)
todennäköisimmin kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2015 alkaen, jos analyyttisia arvioita on saatavilla;
ii)
kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttisia arvioita ei ole saatavilla tai ne ovat puutteellisia.
3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2013 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot:
a)
hyväksytyt TACit;
b)
asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat;
c)
yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.
7 artikla
Lisäkalastusmahdollisuuksien jakaminen aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää tiettyjen kantojen lisäkalastusmahdollisuuksia niiden lipun alla purjehtiville aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien prosentuaalinen osuus kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä ei saa ylittää liitteessä I vahvistettua kokonaismäärää.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien on oltava seuraavien edellytysten mukaisia:
a)
alus käyttää kameravalvontaa yhdistettynä anturijärjestelmään, joka tallentaa kaikki aluksella tapahtuvat kalastus- ja käsittelytoimet;
b)
kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuvalle yksittäiselle alukselle myönnettyjen lisäkalastusmahdollisuuksien määrä ei saa ylittää seuraavia ylärajoja:
i)
75 prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joiden asianomainen jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu.
ii)
30 prosenttia alukselle ennen koekalastukseen osallistumista osoitetusta kalastusmahdollisuuksien määrästä;
c)
kaikki kyseisen kalakannan lisämahdollisuuksien tuomat saaliit, asetuksen (EY) N:o 850/98 liitteessä XII määriteltyä purkamisen alamittaa pienemmät kalat mukaan luettuina, on luettava alukselle osoitettuun määrään tämän artiklan mukaisilla lisäkalastusmahdollisuuksilla korotettuna;
d)
kun alus on käyttänyt sille tietyn kannan osalta osoitetut kalastusmahdollisuudet lisäkalastusmahdollisuudet mukaan lukien kokonaisuudessaan, aluksen on lopetettava kaikki kalastustoimet asianomaisella TAC-alueella;
e)
sellaisten kantojen, joihin tätä artiklaa voidaan soveltaa, osalta jäsenvaltiot voivat sallia aluskohtaisen määrän tai sen osan siirrot kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistumattomilta aluksilta tähän koekalastukseen osallistuville aluksille edellyttäen, että voidaan osoittaa, että osallistumattomien alusten poisheittämien saaliiden määrä ei lisäänny.
4. Sen estämättä, mitä 3 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi poikkeuksellisesti myöntää sen lipun alla purjehtivalle alukselle lisämäärän, joka ylittää 75 prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joita arvioidaan aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu, jos
a)
kyseisen kannan arvioidut poisheitettävät saaliit ovat asianomaisen alustyypin osalta alle 10 prosenttia;
b)
tällaisen aluksen osallistuminen on tärkeää, jotta voidaan arvioida kameravalvontajärjestelmän hyödyllisyyttä valvontatarkoituksissa;
c)
kaikkien koekalastukseen osallistuvien alusten kyseisen kannan poisheitettyjen saaliiden arvioitumäärä ei yhteisesti ylitä 75 prosentin rajaa.
5. Jos 3 kohdan a alakohdan mukaisesti tehdyt nauhoitukset merkitsevät direktiivissä 95/46/EY tarkoitettua henkilötietojen käsittelyä, mainittua direktiiviä sovelletaan tällaisten tietojen käsittelyyn.
6. Jos jäsenvaltio havaitsee, että kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuva alus jättää täyttämättä 3 kohdassa säädetyt edellytykset, sen on viipymättä peruutettava kyseiselle alukselle jaetut lisäkalastusmahdollisuudet ja kiellettävä sen osallistuminen koekalastukseen loppuvuodeksi 2013.
7. Jäsenvaltion on ennen 1-6 kohdassa tarkoitetun lisäkalastusmahdollisuuden myöntämistä esitettävä komissiolle seuraavat tiedot:
a)
luettelo lippunsa alla purjehtivista aluksista, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen;
b)
erittely aluksille asennetuista sähköisistä etävalvontalaitteista;
c)
kyseisten alusten käyttämien pyydysten kapasiteetti, tyyppi ja erittely;
d)
arvioidut poisheitettävät saaliit kunkin koekalastukseen osallistuvan alustyypin osalta;
e)
koekalastukseen osallistuvien alusten kyseisestä kannasta, johon sovelletaan asiaankuuluvaa TACia, vuonna 2012 pyytämät saalismäärät.
8. Komissio voi 3 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetyn vaatimuksen täytäntöönpanon valvomiseksi edellyttää tätä artiklaa soveltavaa jäsenvaltiota toimittamaan arvionsa kunkin alustyypin aiheuttamien poisheitettyjen saaliiden määrästä tieteelliselle neuvoa-antavalle elimelle arviointia varten. Jos poisheitettyjä määriä koskevaa arviointia ei ole, asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kyseisen vaatimuksen noudattamisen edellyttämät toimenpiteet ja ilmoitettava niistä komissiolle.
8 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Niihin kalakantoihin, joille on vahvistettu TACit, kuuluvia kaloja saadaan pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos
a)
saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on olemassa kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai
b)
saaliit ovat osa EU:n kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä EU:n kiintiö ole täyttynyt.
9 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
Pyyntiponnistuksia koskevia toimenpiteitä sovelletaan 1 päivästä helmikuuta 201331 päivään tammikuuta 2014 seuraavasti:
a)
Turskakantojen hoidossa Kattegatissa, ICES-alueilla VIIa ja VIa sekä EU:n vesillä ICES-alueella Vb sovelletaan liitettä II A;
b)
ICES-alueiden VIIIc ja IXa, Cádizinlahtea lukuun ottamatta, kummeliturskan ja keisarihummerin elvyttämisessä sovelletaan liitettä II B;
c)
ICES-alueen VIIe merianturakannan hoidossa sovelletaan liitettä II C.
10 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset
1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 1006/2008 (16) 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät kalastusmahdollisuuksien uudelleen jakamiset;
c)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
d)
asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;
e)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.
2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.
11 artikla
Kalastuskieltokausi
1. On kiellettyä kalastaa tai pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivän toukokuuta ja 31 päivän toukokuuta 2013 välisenä aikana seuraavia lajeja: turska, lasikampelat, merikrotti, kolja, valkoturska, kummeliturska, keisarihummeri, punakampela, lyyraturska, seiti, rauskut, meriantura ja piikkihai.
2. Tämän artiklan soveltamiseksi Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
Piste
Leveysaste
Pituusaste
1
52° 27′ N
12° 19′ W
2
52° 40′ N
12° 30′ W
3
52° 47′ N
12° 39,600′ W
4
52° 47′ N
12° 56′ W
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ W
6
51° 22′ N
14° 24′ W
7
51° 22′ N
14° 03′ W
8
52° 10′ N
13° 25′ W
9
52° 32′ N
13° 07,500′ W
10
52° 43′ N
12° 55′ W
11
52° 43′ N
12° 43′ W
12
52° 38,800′ N
12° 37′ W
13
52° 27′ N
12° 23′ W
14
52° 27′ N
12° 19′ W
3. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti.
12 artikla
Kiellot
1. Kielletään EU:n kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:
a)
jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla vesillä;
b)
sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä, ellei liitteessä I olevassa B osassa muuta säädetä;
c)
merienkeli (Squatina squatina) EU:n vesillä;
d)
silorausku (Dipturus batis) ICES-alueella IIa sekä ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;
e)
aaltorausku (Raja undulata) ja pullonokkarausku (Rostroraja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;
f)
kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla EU:n vesillä;
g)
paholaisrausku (Manta birostris) kaikilla vesillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
13 artikla
Tietojen siirtäminen
Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja.
III OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
14 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksella (EY) N:o 2371/2002 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
15 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013.
Asetuksen 9 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä helmikuuta 2013.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä tammikuuta 2013.