ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1394/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърлянето на улов при риболова на някои пелагични видове в югозападните води
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта, заложена в Регламент (ЕС) № 1380/2013, е постепенно да се прекрати изхвърлянето на улов при всички риболовни дейности в ЕС, като се въведе задължение за разтоварване по отношение на видовете, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(2)
С член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, на Комисията се предоставя правомощието чрез делегирани актове да приема планове за премахване на изхвърлянето на улов за период до три години, които се основават на съвместни препоръки, изготвени от държавите членки след допитване до съответните консултативни съвети.
(3)
Пряк управленски интерес към риболова в югозападните води имат Белгия, Испания, Франция, Нидерландия и Португалия. След допитване до консултативните съвети по пелагичните видове, по флота за далечно плаване и по югозападните води тези държави членки представиха на Комисията съвместна препоръка, съдържаща конкретни мерки. Бяха получени също така становищата на съответните научни организации. Мерките, включени в съвместната препоръка, са съобразени с член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 - поради това, в съответствие с член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, те следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(4)
Що се отнася до югозападните води, в съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване следва да се прилага най-късно от 1 януари 2015 г. за всички кораби, извършващи риболов на дребни и едри пелагични видове, когато в рамките на този риболов бъдат уловени екземпляри от посочените видове, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(5)
В съответствие със съвместната препоръка, от 1 януари 2015 г. планът за премахване на изхвърлянето на улов следва да обхваща риболова на някои дребни и едри пелагични видове, по-конкретно сафрид, скумрия, цаца, хамсия, бял тон и син меджид в зони VIII, IX и X на ICES и в зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2.0 на CECAF.
(6)
С оглед на научните данни, доказващи висока степен на оцеляване в съответствие с член 15, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, в съвместната препоръка е предвидено изключение от задължението за разтоварване на хамсия, сафрид и скумрия, уловени с мрежи гъргър в зони VIII, IX и X на ICES и зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2 на CECAF. Такива научни данни в подкрепа на високата способност за оцеляване бяха предоставени в съвместната препоръка, в която се посочва конкретно научно изследване върху оцеляването на освободената риба при риболова с мрежи гъргър в южноевропейските води. Съгласно изследването процентът на оцеляване зависи от времето за направлявано струпване и гъстотата на рибата в мрежата, които при конкретните риболовни дейности обикновено са ограничени. Тази информация бе разгледана от НТИКР на неговото второ пленарно заседание през 2014 г. Според НТИКР, ако резултатите от изследването върху оцеляването бъдат приети за представителни по отношение на процента на оцеляване при стопанския риболов, има значителна вероятност делът на оцелялата освободена риба да надвишава 50 %. В член 19б, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 850/98 на Съвета (2) се съдържа забрана за освобождаването на скумрия и херинга преди пълното изтегляне на мрежата на борда на риболовния кораб, което води до загуба на мъртвата или умиращата риба. Това изключение, свързано със способността за оцеляване, не засяга действащата забрана, тъй като освобождаването на рибата ще се извършва на етап на риболовната операция, гарантиращ висок процент на оцеляване. Поради тази причина то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(7)
В съвместната препоръка се предвиждат четири минимални изключения от задължението за разтоварване за някои риболовни дейности до определени равнища. НТИКР разгледа предоставените от държавите членки доказателства и стигна до заключението, че съвместните препоръки съдържат обосновани аргументи, свързани с повишаване на разходите за обработка на нежелания улов, които в някои случаи са подкрепени от качествена оценка на разходите. В контекста на гореизложеното и при липса на научна информация за противното е целесъобразно да се установят минимални изключения в съответствие с процента, предложен в съвместната препоръка, и при равнища, ненадвишаващи разрешените съгласно член 15, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(8)
Минималното изключение за син меджид (Micromesistius poutassou), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов на този вид при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към запасите от този вид в зона VIII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими, се основава на невъзможността за подобряване на селективността и на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Според НТИКР изключението е достатъчно добре обосновано. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(9)
Минималното изключение за бял тон (Thunnus alalunga), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при целевия риболов с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM), в зона VIII на ICES, се основава на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Това са разходите за съхранение и обработка както в морето, така и на брега. В оценката си НТИКР посочва риска от селективно изхвърляне с цел повишаване на качеството. Това изключение не засяга разпоредбите на член 19а от Регламент (ЕО) № 850/98. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(10)
Минималното изключение за хамсия (Engraulis encrasicolus), скумрия (Scomber scombrus) и сафрид (Trachurus spp.), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов при риболова с пелагични тралове в зона VIII на ICES, се основава на затрудненията, свързани с подобряване на селективността при тази риболовна дейност. НТИКР посочва, че изключението е добре обосновано по отношение на запасите от скумрия и сафрид, но че съществува известен риск от селективно изхвърляне с цел повишаване на качеството при запасите от хамсия. Изключението обаче не засяга разпоредбите на член 19а от Регламент (ЕО) № 850/98. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(11)
Минималното изключение за сафрид (Trachurus spp.) и скумрия (Scomber scombrus) през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов на тези видове при риболова с мрежи гъргър в зони VIII, IX и X на ICES и зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2.0 на CECAF; минималното изключение за хамсия (Engraulis encrasicolus) през 2015 г. и 2016 г. не може да надвишава 2 %, а през 2017 г. - 1 % от общия годишен улов. Според НТИКР това изключение е подкрепено с обосновани аргументи, които демонстрират затрудненията, свързани с подобряване на селективността при конкретната риболовна дейност. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(12)
В съвместната препоръка е предвиден минимален референтен размер за опазване от 9 cm за две риболовни дейности, насочени към запаси от хамсия, с цел да се защитят младите екземпляри от този вид. След като направи оценка на тази мярка, НТИКР посочи, че тя няма да окаже отрицателно въздействие върху младите екземпляри, ще увеличи равнището на улова, който може да се продава за консумация от човека без това да води до увеличена смъртност от риболов и че може да подпомогне контрола и правоприлагането. Поради това минималният референтен размер за опазване на хамсията при съответните риболовни дейности следва да се определи на 9 cm.
(13)
Настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му, тъй като предвидените в него мерки оказват пряко въздействие върху икономическите дейности и планирането на риболовния сезон на корабите на Съюза. Той следва да се прилага от 1 януари 2015 г. с цел да се спазят сроковете, посочени в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент настоящият регламент следва да се прилага за не повече от три години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят подробностите по прилагането от 1 януари 2015 г. на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължение за разтоварване по отношение на югозападните води, определени в член 4, параграф 2, буква г) от същия регламент, при риболовните дейности, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Изключение, свързано със способността за оцеляване
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължението за разтоварване не се прилага за улова на хамсия, сафрид и скумрия при непромишлен риболов с мрежи гъргър. Всеки такъв улов може да се освобождава, при условие че мрежите не са напълно изтеглени на борда.
Член 3
Минимални изключения
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се разрешава изхвърлянето на улов в следните количества:
а)
син меджид (Micromesistius poutassou) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към този вид в зона VIII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими;
б)
бял тон (Thunnus alalunga) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при целевия риболов с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM), в зона VIII на ICES;
в)
хамсия (Engraulis encrasicolus), скумрия (Scomber scombrus) и сафрид (Trachurus spp.) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов при риболова с пелагични тралове в зона VIII на ICES;
г)
сафрид (Trachurus spp.) и скумрия (Scomber scombrus) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов при риболова с мрежи гъргър в зони VIII, IX и X на ICES и зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2.0 на CECAF; хамсия (Engraulis encrasicolus) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 2 %, а през 2017 г. - 1 % от общия годишен улов.
Член 4
Минимален референтен размер за опазване
Минималният референтен размер за опазване за хамсия (Engraulis encrasicolus), уловена в подзона IX на ICES и зона 34.1.2 на CECAF, се определя на 9 cm.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 1394/2014,
annettu 20 päivänä lokakuuta 2014,
tiettyä lounaisilla vesialueilla harjoitettavaa pelagista kalastusta koskevasta poisheittämissuunnitelmasta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta 11 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 6 kohdan ja 18 artiklan 1 ja 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 tavoitteena on saaliiden poisheittämisen lopettaminen asteittain kaikissa unionin kalastuksissa ottamalla käyttöön purkamisvelvoite, joka koskee saalisrajoitusten alaisten lajien saaliita.
(2)
Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 6 kohdassa siirretään komissiolle valta hyväksyä delegoidulla säädöksellä poisheittämissuunnitelmia enintään kolmen vuoden ajaksi niiden yhteisten suositusten perusteella, jotka jäsenvaltiot ovat laatineet kuultuaan asianomaisia neuvoa-antavia toimikuntia.
(3)
Belgialla, Espanjalla, Ranskalla, Alankomailla ja Portugalilla on lounaisilla vesialueilla välitön kalastuksenhoitoetu. Nämä jäsenvaltiot toimittivat komissiolle erityisiä toimenpiteitä sisältävän yhteisen suosituksen kuultuaan pelagista neuvoa-antavaa toimikuntaa, pitkän matkan neuvoa-antavaa toimikuntaa ja lounaisten vesialueiden neuvoa-antavaa toimikuntaa. Asiaankuuluvilta tieteellisiltä elimiltä on saatu tieteelliset lausunnot. Yhteiseen suositukseen sisältyvät toimenpiteet noudattavat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 6 kohtaa, ja näin ollen ne pitäisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan 3 kohden mukaisesti sisällyttää tähän asetukseen.
(4)
Lounaisilla vesialueilla purkamisvelvoitetta pitäisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti soveltaa viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2015 kaikkiin aluksiin, jotka harjoittavat sellaisten pienten ja suurten pelagisten lajien kalastusta, jotka ovat kyseisissä kalastuksissa saalisrajoitusten alaisia.
(5)
Yhteisen suosituksen mukaisesti poisheittämissuunnitelman pitäisi kattaa tietyt pienten ja suurten pelagisten lajien kalastukset eli piikkimakrillin, makrillin, kilohailin, sardellin, valkotonnikalan, mustakitaturskan ja perunpiikkimakrillin kalastukset ICES-alueilla VIII, IX ja X ja CECAF-alueilla 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0 1 päivästä tammikuuta 2015.
(6)
Yhteiseen suositukseen sisältyy purkamisvelvoitetta koskeva poikkeus, joka koskee sardellin, piikkimakrillin, perunpiikkimakrillin ja makrillin kurenuottakalastusta ICES-alueilla VIII, IX ja X ja CECAF-alueilla 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0 ja joka perustuu tieteelliseen näyttöön korkeasta eloonjäämisasteesta, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti. Korkeaa eloonjäämisastetta tukeva tieteellinen näyttö esitettiin yhteisessä suosituksessa, jossa viitattiin erityiseen, kalojen eloonjäämistä kurenuottakalastuksessa vapauttamisen yhteydessä Euroopan eteläisillä vesillä käsitelleeseen tieteelliseen tutkimukseen. Tutkimuksessa todettiin, että eloonjäämisaste riippuu siitä, kuinka kauan ja kuinka tiiviisti kalat ovat olleet pakkautuneina verkossa; pakkautumisen aika ja tiiviys jäävät tyypillisesti rajallisiksi näissä kalastuksissa. STECF tarkasteli näitä tietoja (vuonna 2014 pidetyssä toisessa täysistunnossaan). STECF:n mielipide oli, että olettaen, että eloonjäämistutkimuksen tulokset ovat edustavia kaupalliseen kalastustoimintaan liittyvien eloonjäämisasteiden osalta, vapaaksi päästetyistä kaloista jää eloon todennäköisesti yli 50 prosenttia. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 (2) 19 b artiklan 2 kohdassa kielletään ennen verkon nostamista kokonaisuudessaan alukselle tapahtuva makrillien tai sillien vapaaksi päästäminen, jonka seurauksena kuolleet tai kuolevat kalat menetetään. Suosituksessa esitetty eloonjäämisasteeseen perustuva poikkeus ei vaikuta voimassa olevaan kieltoon, koska kalojen vapaaksi päästäminen tapahtuu sellaisessa kalastuksen vaiheessa, että kalojen vapaaksi päästämisen jälkeinen eloonjäämisaste on korkea. Sen vuoksi tällainen poikkeus olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(7)
Yhteinen suositus sisältää myös neljä purkamisvelvoitetta koskevaa de minimis -poikkeusta tietyissä kalastuksissa ja tiettyihin tasoihin saakka. STECF tarkasteli jäsenvaltioiden toimittamaa näyttöä ja totesi, että yhteiset suositukset sisälsivät perusteltuja argumentteja, jotka liittyivät tahattomien saaliiden käsittelykustannusten kasvuun ja joita joissakin tapauksissa tuettiin laadullisella arvioinnilla kustannuksista. Edellä kuvatun vuoksi ja koska eriävä tieteellinen näyttö puuttuu, on asianmukaista ottaa käyttöön de minimis -poikkeukset yhteisessä suosituksessa ehdotettujen prosenttiosuuksien mukaisesti siten, etteivät asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 5 kohdassa sallitut osuudet ylity.
(8)
Mustakitaturskaa (Micromesistius poutassou) koskeva de minimis -poikkeus eli enintään 7 prosenttia vuonna 2015 ja vuonna 2016 ja 6 prosenttia vuonna 2017 vuotuisesta kokonaissaaliista, joka pyydetään kyseisen lajin teollisessa pelagisessa troolarikalastuksessa ICES-alueella VIII kyseisen lajin jalostamiseksi aluksella surimimassaksi, perustuu siihen seikkaan, ettei lisääntynyttä valikoivuutta voida saavuttaa ja että tahattomien saaliiden käsittelykustannukset ovat suhteettomat. STECF toteaa, että poikkeus on riittävän hyvin perusteltu. Sen vuoksi kyseinen poikkeus olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(9)
Valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) koskeva de minimis -poikkeus eli enintään 7 prosenttia vuonna 2015 ja vuonna 2016 ja 6 prosenttia vuonna 2017 vuotuisesta kokonaissaaliista valkotonnikalan kohdennetussa kalastuksessa parittaisilla välivesitrooleilla ICES-alueella VIII perustuu tahattomien saaliiden suhteettomiin käsittelykustannuksiin. Kyseessä ovat varastointi- ja käsittelykustannukset merellä ja maissa. STECF mainitsi arvioinnissaan saaliiden arvon keinotekoisen nostamisen riskin. Tämä poikkeus ei kuitenkaan rajoita asetuksen (EY) N:o 850/98 19 a artiklan soveltamista. Sen vuoksi kyseinen poikkeus olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(10)
Sardellia (Engraulis encrasicolus), makrillia (Scomber scombrus) ja piikkimakrillia (Trachurus spp.) koskeva de minimis -poikkeus, joka on enintään 5 prosenttia vuonna 2015 ja vuonna 2016 ja 4 prosenttia vuonna 2017 vuotuisesta kokonaissaaliista pelagisessa troolikalastuksessa ICES-alueella VIII, perustuu siihen, miten vaikeaa on parantaa valikoivuutta kyseisessä kalastuksessa. STECF katsoo, että poikkeus on hyvin perusteltu makrillin ja piikkimakrillin osalta, ja panee merkille erityisen saaliiden arvon keinotekoisen nostamisen riskin sardellin osalta. Tämä poikkeus ei kuitenkaan rajoita asetuksen (EY) N:o 850/98 19 a artiklan soveltamista. Sen vuoksi kyseinen poikkeus olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(11)
Viimeinen de minimis -poikkeus koskee kurenuottakalastusta ICES-alueilla VIII, IX ja X ja CECAF-alueilla 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0 kohteena seuraavat lajit: enintään 5 prosenttia vuonna 2015 ja vuonna 2016 ja 4 prosenttia vuonna 2017 piikkimakrillin (Trachurus spp.) ja makrillin (Scomber scombrus) vuotuisesta kokonaissaaliista ja enintään 2 prosenttia vuonna 2015 ja vuonna 2016 ja 1 prosentti vuonna 2017 sardellin (Engraulis encrasicolus) vuotuisesta kokonaissaaliista. STECF katsoo, että kyseisen poikkeuksen tueksi esitetään perusteltuja argumentteja, joilla osoitetaan, miten vaikeaa on parantaa valikoivuutta tässä kalastuksessa. Sen vuoksi kyseinen poikkeus olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(12)
Lopuksi yhteinen suositus sisältää 9 senttimetriksi asetetun säilyttämisen vähimmäisviitekoon kahdessa sardellin kalastuksessa kyseisen lajin nuorten yksilöiden suojelemiseksi. STECF arvioi tätä toimenpidettä ja katsoi, ettei se vaikuttaisi kielteisesti nuoriin sardelleihin, että se lisäisi sellaisten saaliiden määrää, jotka voidaan myydä ihmisravinnoksi kasvattamatta kuitenkaan kalastuskuolevuutta, ja että siitä voisi koitua etua valvonnan ja täytäntöönpanon kannalta. Sardellin säilyttämisen vähimmäisviitekooksi olisi sen vuoksi vahvistettava 9 senttimetriä.
(13)
Koska tällä asetuksella säädetyt toimenpiteet vaikuttavat suoraan unionin alusten kalastuskauden suunnitteluun ja kalastuskauden taloudelliseen toimintaan, asetuksen olisi tultava voimaan heti sen julkaisemisen jälkeen. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa asetetun aikataulun noudattamiseksi asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2015. Mainitun asetuksen 15 artiklan 6 kohdan nojalla tätä asetusta olisi sovellettava enintään kolmen vuoden ajan,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohdat, jotka koskevat tämän asetuksen liitteessä määritettyjä kalastuksia koskevan, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetyn purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa 1 päivästä tammikuuta 2015 mainitun asetuksen 4 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetuilla lounaisilla vesillä.
2 artikla
Eloonjäämisasteeseen perustuva poikkeus
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, purkamisvelvoitetta ei sovelleta pienimuotoisessa kurenuottakalastuksessa saatuihin sardelli-, piikkimakrilli-, perunpiikkimakrilli- ja makrillisaaliisiin. Kaikki tällaiset saaliit voidaan vapauttaa edellyttäen, ettei verkkoa ole nostettu kokonaisuudessaan alukselle.
3 artikla
De minimis -poikkeukset
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, seuraavat määrät saa heittää pois:
a)
mustakitaturska (Micromesistius poutassou): enintään 7 prosenttia vuonna 2015 ja vuonna 2016 ja 6 prosenttia vuonna 2017 vuotuisesta kokonaissaaliista, joka pyydetään kyseisen lajin teollisessa pelagisessa troolarikalastuksessa ICES-alueella VIII kyseisen lajin jalostamiseksi aluksella surimimassaksi;
b)
valkotonnikala (Thunnus alalunga): enintään 7 prosenttia vuonna 2015 ja vuonna 2016 ja 6 prosenttia vuonna 2017 vuotuisesta kokonaissaaliista valkotonnikalan kohdennetussa kalastuksessa parittaisilla välivesitrooleilla ICES-alueella VIII;
c)
sardelli (Engraulis encrasicolus), makrilli (Scomber scombrus) ja piikkimakrilli (Trachurus spp.): enintään 5 prosenttia vuonna 2015 ja vuonna 2016 ja 4 prosenttia vuonna 2017 vuotuisesta kokonaissaaliista pelagisessa troolikalastuksessa ICES-alueella VIII;
d)
kurenuottakalastuksessa ICES-alueilla VIII, IX ja X ja CECAF-alueilla 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0, kun kohteena ovat seuraavat lajit: enintään 5 prosenttia vuonna 2015 ja vuonna 2016 ja 4 prosenttia vuonna 2017 piikkimakrillin (Trachurus spp.) ja makrillin (Scomber scombrus) vuotuisesta kokonaissaaliista ja enintään 2 prosenttia vuonna 2015 ja vuonna 2016 ja 1 prosentti vuonna 2017 sardellin (Engraulis encrasicolus) vuotuisesta kokonaissaaliista.
4 artikla
Säilyttämisen vähimmäisviitekoko
Säilyttämisen vähimmäisviitekoko on ICES-suuralueella IX ja CECAF-alueella 34.1.2 pyydetyn sardellin (Engraulis encrasicolus) osalta 9 senttimetriä.
5 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivän tammikuuta 2015 ja 31 päivän joulukuuta 2017 välisenä aikana.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä lokakuuta 2014.