РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 251/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
за определяне, описание, представяне, етикетиране и правна закрила на географските указания на ароматизирани лозаро-винарски продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета (3) и Регламент (ЕО) № 122/94 на Комисията (4) бе постигнат успех при регулирането на ароматизираните вина, ароматизираните напитки на винена основа и ароматизираните коктейли от лозаро-винарски продукти („ароматизирани лозаро-винарски продукти“). Същевременно, предвид технологичните нововъведения, развитието на пазара и променящите се очаквания на потребителите е необходимо да се актуализират правилата, приложими за определянето, описанието, представянето, етикетирането и правната закрила на географските указания на някои ароматизирани лозаро-винарски продукти при отчитане на традиционните производствени методи.
(2)
Вследствие на влизането в сила на Договора от Лисабон са необходими допълнителни изменения с цел привеждане на правомощията, предоставени на Комисията съгласно Регламент (ЕИО) № 1601/91, в съответствие с членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Предвид обхвата на тези изменения е целесъобразно Регламент (ЕИО) № 1601/91 да бъде отменен и да бъде заменен с настоящия регламент. С Регламент (ЕО) № 122/94 бяха въведени правила за ароматизиране и добавяне на алкохол, приложими към някои ароматизирани лозаро-винарски продукти, като за да се гарантира яснота, тези правила следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(3)
Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5) се прилага по отношение на представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
(4)
Ароматизираните лозаро-винарски продукти са важни за потребителите, производителите и селскостопанския сектор в Съюза. Приложимите към ароматизираните лозаро-винарски продукти мерки следва да допринасят за постигане на висока степен на защита на потребителите, предотвратяване на измамни практики и постигане на прозрачност на пазара и лоялна конкуренция. По този начин мерките ще запазят репутацията, която ароматизираните лозаро-винарски продукти от Съюза са придобили на вътрешния и на световния пазар, като запазват традиционните практики, използвани в производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти, и отчитат нарастващата необходимост от защита на потребителя и от информация. Технологичните нововъведения също следва да бъдат взети предвид по отношение на продуктите, при които тези нововъведения служат за повишаване на качеството, без да се засяга традиционният характер на съответните ароматизирани лозаро-винарски продукти.
(5)
Производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти представлява важна възможност за реализация на продукцията на селскостопанския сектор на Съюза, което следва да се подчертае чрез регулаторната рамка.
(6)
В интерес на потребителите настоящият регламент следва да се прилага за всички ароматизирани лозаро-винарски продукти, които се пускат на пазара в Съюза, независимо дали са произведени в държави членки или в трети държави. За да се запази и подобри репутацията на ароматизираните лозаро-винарски продукти от Съюза на световния пазар, е необходимо правилата в настоящия регламент да се прилагат и за произведени в Съюза ароматизирани лозаро-винарски продукти за износ.
(7)
За да се гарантира яснота и прозрачност в правото на Съюза, уреждащо ароматизираните лозаро-винарски продукти, е необходимо ясно да се определят обхванатите от него продукти, критериите за производството, описанието, представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, и в частност - търговското наименование. Следва да бъдат установени и специални правила относно доброволното обозначение на източника на продукта, в допълнение към правилата, установени с Регламент (ЕС) № 1169/2011. Чрез установяването на такива правила се регулират всички етапи от производствената верига и потребителите са защитени и надлежно информирани.
(8)
Определенията на ароматизираните лозаро-винарски продукти следва да продължат да са съобразени с традиционните практики по отношение на качеството, но и да бъдат актуализирани и подобрени с оглед на технологичното развитие.
(9)
Ароматизираните лозаро-винарски продукти следва да бъдат произвеждани в съответствие с някои правила и ограничения, които да гарантират оправдаването на очакванията на потребителите по отношение на качеството и производствените методи. За спазване на международните стандарти в тази област следва да бъдат установени производствените методи и Комисията следва по правило да взема предвид стандартите, които са препоръчани и публикувани от Международната организация по лозата и виното (МОЛВ).
(10)
Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (6) и Регламент (ЕО) № 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) следва да се прилагат за ароматизираните лозаро-винарски продукти.
(11)
Освен това, етиловият алкохол, използван в производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти, следва да е изключително от земеделски произход, така че да се отговори на очакванията на потребителите и да се спазят традиционните практики за качество. Това също така гарантира възможност за реализация на основни селскостопански продукти.
(12)
Предвид значението и сложността на сектора на ароматизираните лозаро-винарски продукти, е уместно да се установят специални правила по отношение на описанието и представянето на ароматизираните лозаро-винарски продукти в допълнение към разпоредбите, предвидени с Регламент (ЕС) № 1169/2011 по отношение на етикетирането. Тези специални правила следва също така да предотвратяват злоупотребите при използването на търговските наименования на ароматизираните лозаро-винарски продукти в случай на продукти, които не отговарят на изискванията по настоящия регламент.
(13)
С оглед улесняването на разбирането от страна на потребителите следва да бъде възможно да се допълнят търговските наименования, предвидени в настоящия регламент, с обичайното наименование на продукта по смисъла на Регламент (ЕС) № 1169/2011.
(14)
Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (8) се прилага, inter alia, по отношение на преработените селскостопански продукти, предназначени за храна, които включват ароматизираните лозаро-винарски продукти. Съответно, ароматизираните лозаро-винарски продукти, които отговарят на условията, установени с посочения регламент и приетите съгласно него актове, могат да бъдат пускани на пазара като биологични ароматизирани лозаро-винарски продукти.
(15)
При прилагането на политика за качество и с цел осигуряване на високо качество на ароматизираните лозаро-винарски продукти с географско указание държавите членки следва да разполагат с възможност да приемат по-строги правила от установените с настоящия регламент по отношение на производството, описанието, представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти с географско указание, които са произведени на тяхна територия, доколкото тези правила са съвместими с правото на Съюза.
(16)
Тъй като Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10) и разпоредбите относно географските указания в Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) не се прилагат за ароматизираните лозаро-винарски продукти, следва да бъдат установени специални правила за правна закрила на географските указания за ароматизирани лозаро-винарски продукти. Географските указания следва да се използват за обозначаване на ароматизираните лозаро-винарски продукти като произхождащи от територията на държава или от район или местност на тази територия, когато определено качество, репутация или друга характеристика на ароматизиран лозаро-винарски продукт се дължат основно на неговия географски произход, като такива географски указания следва да бъдат регистрирани от Комисията.
(17)
В настоящия регламент следва да бъде предвидена процедура за регистрация, съответствие, изменение и евентуална отмяна на географски указания на трети държави и на Съюза.
(18)
Органите на държавите членки следва да отговарят за осигуряване на спазването на настоящия регламент, като същевременно следва да се приемат мерки, които да позволят на Комисията да наблюдава и проверява това спазване.
(19)
С цел да допълни или измени определени несъществени елементи от настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС във връзка с установяването на производствени процеси за получаване на ароматизирани лозаро-винарски продукти; критерии относно очертаването на границите на географските райони и правила, ограничения и дерогации във връзка с производството в такива райони; условията, при които спецификация на продукт може да включва допълнителни изисквания; определяне на случаите, в които отделен производител може да подаде заявление за предоставяне на правна закрила на географско указание, и ограниченията, приложими към видовете заявители, които могат да подават заявления за предоставяне на такава закрила; установяване на условията, които трябва да се спазват по отношение на заявленията за предоставяне на правна закрила на географско указание; контрола от страна на Комисията; процедурата за предявяване на възражения и процедурите за изменение и отмяна на географски указания; установяване на условията, приложими по отношение на трансгранични заявления; определяне на датата на подаване на заявление или на искане, датата, от която се предоставя правна закрила, или датата, от която се изменя предоставената правна закрила; установяване на условията, свързани с измененията в спецификациите на продукти, включително условията, при които изменението се счита за несъществено, и условията, свързани със заявления и одобрение на изменения, които не налагат промени в единния документ; ограниченията относно защитените наименования; естеството и вида информация, която се съобщава в рамките на обмена на информация между държавите членки и Комисията, методите на съобщаване, правилата, свързани с достъпа до информация или осигурените информационни системи и реда и условията за публикуване на информацията. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(20)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент по отношение на методите на анализ за определяне на състава на ароматизираните лозаро-винарски продукти; решенията за предоставяне на правна закрила на географските указания или отхвърляне на заявления за предоставяне на такава закрила; решенията за отмяна на предоставена правна закрила на географските указания и на съществуващи географски означения; решения за одобряване на прилагането на изменения при несъществени изменения в спецификациите на продукти; информацията, която се предоставя в спецификацията на продукта по отношение на определянето на географското указание; способите за публично оповестяване на решенията за предоставяне или отмяна на правната закрила на географски указания; мерките, свързани с подаването на трансгранични заявления; правилата относно проверките, които се извършват от държавите членки; процедурата, включително допустимостта, за разглеждане на заявленията за предоставяне на правна закрила или за одобрение на изменението на географско указание и процедурата, включително допустимостта, приискания с цел възражение, отмяна или преобразуване, както и предоставянето на информация, свързана със съществуващите защитени географски означения; административните и физически проверки, които държавите членки извършват; както и правилата за предоставяне на информацията, необходима за прилагане на разпоредбите относно обмена на информация между държавите членки и Комисията, реда и условията за управление на информацията, която се съобщава, както и съдържанието, формата, периодичността, честотата и крайните срокове на съобщаването ѝ и реда и условията за предаване или осигуряване достъп на държавите членки, на компетентните органи или на обществеността до информация и документи, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(21)
Комисията следва, чрез актове за изпълнение и, предвид тяхното особено естество, без да прилага Регламент (ЕС) № 182/2011, да публикува в Официален вестник на Европейския съюз единния документ, да реши дали да отхвърли заявление за правна закрила на географско указание като недопустимо и да създаде и поддържа регистър на географски указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящи регламент, което включва вписването на съществуващи географски означения в посочения регистър или заличаването им от него.
(22)
Преходът от правилата, предвидени в Регламент (ЕИО) № 1601/91, към правилата,установени в настоящия регламент, може да доведе до трудности, които не са уредени с настоящия регламент. За тази цел на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема необходимите преходни разпоредби.
(23)
Следва да се осигури достатъчно време и подходящи мерки, за да се улесни гладкият преход от правилата, предвидени в Регламент (ЕИО) № 1601/91, към правилата, установени в настоящия регламент. При всички положения, следва да се разреши предлагането на пазара на налични запаси след започване на прилагането на настоящия регламент до изчерпването им.
(24)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно установяването на правила за определяне, описание, представяне и етикетиране на ароматизираните лозаро-винарски продукти, както и на правила за правна закрила на ароматизираните лозаро-винарски продукти, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, a поради обхватът и последиците му могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент установява правилата за определянето, описанието, представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, както и за правната закрила на географските указания на ароматизираните лозаро-винарски продукти.
2. Регламент (ЕС) № 1169/2011 се прилага по отношение на представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
3. Настоящият регламент се прилага за всички ароматизирани лозаро-винарски продукти, пуснати на пазара в Съюза, независимо дали са произведени в държавите членки или в трети държави, както и за продуктите, произведени в Съюза за износ.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„търговско наименование“ означава наименованието на лозаро-винарски продукт по настоящия регламент;
2)
„описание“ означава списъкът със специфичните характеристики на ароматизиран лозаро-винарски продукт;
3)
„географско указание“ означава указание, което обозначава ароматизиран лозаро-винарски продукт като произхождащ от район, конкретно място или държава, когато дадено качество, репутация или друга характеристика на съответния продукт се дължат основно на неговия географски произход.
ГЛАВА II
ОПРЕДЕЛЯНЕ, ОПИСАНИЕ, ПРЕДСТАВЯНЕ И ЕТИКЕТИРАНЕ НА АРОМАТИЗИРАНИ ЛОЗАРО-ВИНАРСКИ ПОРДУКТИ
Член 3
Определяне и класификация на ароматизираните лозаро-винарски продукти
1. Ароматизирани лозаро-винарски продукти са продукти, получени от продукти на лозаро-винарския сектор по Регламент (ЕС) № 1308/2013, които са били ароматизирани. Те се класифицират в следните категории:
а)
ароматизирани вина,
б)
ароматизирани напитки на основата на вино,
в)
ароматизирани коктейли от лозаро-винарски продукти.
2. Ароматизирано вино е напитка:
а)
получена от един или няколко лозаро-винарски продукта, определени в част IV, точка 5 от приложение II и в точки 1 и 3-9 от част II от приложение VII към Регламент (ЕС) № 1308/2013, с изключение на виното „Рецина“;
б)
в която лозаро-винарските продукти, посочени в буква а), съставляват най-малко 75 % от общия обем;
в)
към която може да е бил добавен алкохол,
г)
към която може да са били добавени оцветители;
д)
към която може да са били добавени гроздова мъст, частично ферментирала гроздова мъст или и двете;
е)
която може да е била подсладена;
ж)
с действително алкохолно съдържание по обем не по-малко от 14,5 обемни процента и по-малко от 22 обемни процента и общо алкохолно съдържание по обем не по-малко от 17,5 обемни процента.
3. Ароматизирана напитка на основата на вино е напитка:
а)
получена от един или няколко лозаро-винарски продукта, определени в точки 1, 2 и 4-9 от част II от приложение VII към Регламент (ЕС) № 1308/2013, с изключение на вината, произведени с добавяне на алкохол и на виното „Рецина“;
б)
в която лозаро-винарските продукти, посочени в буква а), съставляват най-малко 50 % от общия обем;
в)
към която не е добавен алкохол, освен ако в приложение II не е предвидено друго;
г)
към която може да са били добавени оцветители;
д)
към която може да са били добавени гроздова мъст, частично ферментирала гроздова мъст или и двете;
е)
която може да е била подсладена.
ж)
която е с действително алкохолно съдържание по обем не по-малко от 4,5 обемни процента и по-малко от 14,5 обемни процента.
4. Ароматизиран коктейл от лозаро-винарски продукти е напитка:
а)
получена от един или няколко лозаро-винарски продукта, определени в точки 1, 2 и 4-11 от част II от приложение VII към Регламент (ЕС) № 1308/2013, с изключение на вината, произведени с добавяне на алкохол и на виното „Рецина“;
б)
в която лозаро-винарските продукти, посочени в буква а), съставляват най-малко 50 % от общия обем;
в)
към която не е добавен алкохол;
г)
към която може да са били добавени оцветители;
д)
която може да е била подсладена;
е)
която е с действително алкохолно съдържание по обем повече от 1,2 обемни процента и по-малко от 10 обемни процента.
Член 4
Производствени процеси и методи за анализ на ароматизирани лозаро-винарски продукти
1. Ароматизираните лозаро-винарски продукти се произвеждат в съответствие с изискванията, ограниченията и описанията, установени в приложения I и II.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно определянето на разрешени производствени процеси с цел получаване на ароматизирани лозаро-винарски продукти, като се вземат предвид очакванията на потребителите.
При установяването на разрешените производствени процеси по първа алинея Комисията взема предвид производствените процеси, които са препоръчани и публикувани от МОЛВ.
3. При необходимост Комисията приема чрез актове за изпълнение методи за анализ за определяне състава на ароматизираните лозаро-винарски продукти. Посочените методи трябва да се основават на всички съответни методи, които са препоръчани и публикувани от МОЛВ, освен ако те биха били неефективни или неподходящи с оглед на преследваната цел. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
До приемането на такива методи от страна на Комисията се прилагат методите, разрешени от съответната държава членка.
4. Енологичните практики и ограничения, установени в съответствие с член 74, член 75, параграф 4 и член 80 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се прилагат за лозаро-винарски продукти, използвани за производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти.
Член 5
Търговски наименования
1. Търговските наименования, посочени в приложение II, се използват за всеки ароматизиран лозаро-винарски продукт, пуснат на пазара в Съюза, при условие че отговаря на изискванията за съответното търговско наименование, определени в същото приложение. Търговските наименования могат да се допълнят с обичайното наименование по смисъла на член 2, параграф 2, буква о) от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
2. Когато ароматизиран лозаро-винарски продуктотговаря на изискванията на повече от едно търговско наименование, се разрешава използването само на едно от съответните търговски наименования, освен ако в приложение II не е предвидено друго.
3. За алкохолна напитка, която не отговаря на изискванията по настоящия регламент, не може да се използва описание, представяне или етикетиране чрез съчетаване на думи или изрази като „като“, „тип“, „стил“, „произведено“, „аромат“ или други думи, сходни с някое от търговските наименования.
4. Търговските наименования могат да бъдат допълвани или заменяни от географско указание, което се ползва с правна закрила съгласно настоящия регламент.
5. Без да се засяга член 26, търговските наименования не могат да бъдат допълвани със защитени наименования за произход или защитени географски указания, чието използване се допуска за лозаро-винарските продукти.
Член 6
Допълнителни пояснения към търговските наименования
1. Търговските наименования, посочени в член 5, могат да бъдат допълнени и от следните пояснения относно съдържанието на захар на ароматизирания лозаро-винарски продукт:
а) „екстра сухо“: за продукти, чието съдържание на захар е по-малко от 30 грама на литър и, за категорията на ароматизираните вина и чрез дерогация от член 3, параграф 2, буква ж), с минимално общо алкохолно съдържание по обем от 15 обемни процента;
б) „сухо“: за продукти, чието съдържание на захар е по-малко от 50 грама на литър и, за категорията на ароматизираните вина и чрез дерогация от член 3, параграф 2, буква ж), с минимално общо алкохолно съдържание по обем от 16 обемни процента;
в) „полусухо“: за продукти, чието съдържание на захар е между 50 и по-малко от 90 грама на литър;
г) „полусладко“: за продукти, чието съдържание на захар е между 90 и по-малко от 130 грама на литър;
д) „сладко“: за продукти, чието съдържание на захар е 130 грама на литър или повече.
Съдържанието на захар, посочено в първа алинея, букви а) - д), е изразено в инвертна захар.
Поясненията „полусладко“ и „сладко“ могат да бъдат придружени с означение на съдържанието на захар, изразено в грамове инвертна захар на литър.
2. Когато търговското наименование се допълва от пояснението „пенливо“ или включва това пояснение, използваното количество пенливо вино не трябва да бъде по-малко от 95 %.
3. Търговските наименования могат да бъдат допълвани и с посочване на използвания основен ароматизант.
Член 7
Обозначение на източника
Когато е обозначен източникът на ароматизираните лозаро-винарски продукти, той трябва да съответства на мястото, където е произведен ароматизираният лозаро-винарски продукт. Източникът на продукта се обозначава с думите „произведено в (…)“, или с равнозначни изрази, последвани от наименованието на съответната държава членка или трета държава.
Член 8
Езиков режим при представянето и етикетирането на ароматизирани лозаро-винарски продукти
1. Търговските наименования, изписани в курсив в приложение II, не се превеждат на етикета, нито при представянето на ароматизирани лозаро-винарски продукти.
Когато предвидените в настоящия регламент допълнителни пояснения са изразени с думи, те се изписват най-малко на един от официалните езици на Съюза.
2. Наименованието на географското указание, което е защитено съгласно настоящия регламент, трябва да е изписано на етикета на езика или езиците, на който/които то е регистрирано, дори в случаите, когато географското указание заменя търговското наименование в съответствие с член 5, параграф 4.
Когато наименованието на географско указание, защитено съгласно настоящия регламент, се изписва на различна от латиницата азбука, то може също така да бъде изписано на един или повече от официалните езици на Съюза.
Член 9
По-строги правила, въведени от държавите членки
При прилагане на политика за качеството спрямо ароматизирани лозаро-винарски продукти с географски указания, които се ползват с правна закрила съгласно настоящия регламент и са произведени на територията на съответната държава членка, или при установяване на нови географски указания държавите членки могат да предвидят правила за производство и описание, които са по-строги от посочените в член 4 и в приложения I и II, доколкото тези правила са съвместими с правото на Съюза.
ГЛАВА III
ГЕОГРАФСКИ УКАЗАНИЯ
Член 10
Съдържание на заявленията за предоставяне на правна закрила
1. Заявленията за предоставяне на правна закрила на наименования като географски указания трябва да включват техническо досие, съдържащо:
а)
наименованието, за което се иска правна закрила;
б)
име и адрес на заявителя;
в)
спецификация на продукта съгласно параграф 2; както и
г)
единен документ, съдържащ обобщение на спецификацията на продукта съгласно параграф 2.
2. За да отговаря на изискванията за географско указание, което се ползва с правна закрила съгласно настоящия регламент, продуктът трябва да отговаря на съответната спецификация на продукта, която включва най-малко:
а)
наименованието, за което се иска правна закрила;
б)
описание на продукта, по-специално неговите основни аналитични характеристики, както и посочване на неговите органолептични характеристики;
в)
когато е приложимо, особените производствени процеси и спецификации, както и съответните ограничения върху производството на продукта;
г)
очертаване на границите на съответния географски район;
д)
данни за връзката по член 2, точка 3;
е)
приложимите изисквания, установени в правото на Съюза или в националното право, или - когато това е предвидено от държавите членки - от организация, която управлява защитеното географско указание, като се отчита обстоятелството, че тези изисквания трябва да бъдат обективни, недискриминационни и съвместими с правото на Съюза;
ж)
посочване на основната суровина, от която е получен ароматизираният лозаро-винарски продукт;
з)
наименованието и адреса на органите или структурите, които проверяват спазването на разпоредбите на спецификацията на продукта, заедно с описание на техните конкретни задачи.
Член 11
Заявление за предоставяне на правна закрила, свързано с географски район в трета държава
1. Когато заявлението за предоставяне на правна закрила се отнася до географски район в трета държава, освен данните по член 10 то трябва да съдържа доказателство, че въпросното наименование е защитено в неговата държава на произход.
2. Заявлението за предоставяне на правна закрила се изпраща на Комисията пряко от заявителя или чрез органите на съответната трета държава.
3. Заявлението за предоставяне на правна закрила се подава на един от официалните езици на Съюза или се придружава от заверен превод на един от тези езици.
Член 12
Заявители
1. Всяка заинтересована група производители или, по изключение, отделен производител, може да подаде заявление за предоставяне на правна закрила на географско указание. В заявлението за предоставяне на правна закрила могат да се включат и други заинтересовани лица.
2. Производителите могат да подават заявления за предоставяне на правна закрила само за произвеждани от тях ароматизирани лозаро-винарски продукти.
3. По отношение на наименование, обозначаващо трансгранична географска област, може да се подаде общо заявление за предоставяне на правна закрила.
Член 13
Предварителна национална процедура
1. Заявленията за предоставяне на правна закрила на географско указание за ароматизирани лозаро-винарски продукти с произход в Съюза подлежат на предварителна национална процедура в съответствие с параграфи 2 - 7 от настоящия член.
2. Заявлението за предоставяне на правна закрила се подава в държавата членка, от чиято територия произхожда географското указание.
3. Държавата членка разглежда заявлението за предоставяне на правна закрила, за да установи дали то отговаря на посочените в настоящата глава условия.
Държавата членка осигурява чрез национална процедура съответно публикуване на заявлението за предоставяне на правна закрила и предвижда срок най-малко два месеца от датата на публикуване, в който всяко физическо или юридическо лице със законен интерес и пребиваващо или установено на нейна територия може да възрази срещу предложената правна закрила, като представи на държавата членка надлежно обосновано изложение.
4. В случай че държавата членка прецени, че географското указание не отговаря на съответните изисквания или е несъвместимо с правото на Съюза като цяло, тя отхвърля заявлението.
5. Ако държавата членка прецени, че са спазени съответните изисквания, тя:
а)
публикува единния документ и спецификацията на продукта най-малко в интернет, както и
б)
препраща до Комисията заявление за предоставяне на правна закрила, което съдържа следната информация:
i)
име и адрес на заявителя;
ii)
спецификацията на продукта по член 10, параграф 2;
iii)
единния документ по член 10, параграф 1, буква г);
iv)
декларация от държавата членка, че според нея заявлението, подадено от заявителя, отговаря на необходимите условия; както и
v)
данни за публикацията по буква а).
Информацията, посочена в първа алинея, буква б), се изпраща на един от официалните езици на Съюза или се придружава от заверен превод на един от тези езици.
6. В срок до 28 март 2015 г. държавите членки приемат необходимите законови, подзаконови или административни разпоредби, за да се съобразят с разпоредбите на настоящия член.
7. В случай че държава членка няма национално законодателство в областта на правната закрила на географските указания, тя може, единствено като преходна мярка, да предостави правна закрила на наименованието на национално равнище в съответствие с правилата в настоящата глава. Тази правна закрила се предоставя от датата на подаване на заявлението в Комисията и отпада на датата на вземане на решение за регистрация или отказ на регистрация съгласно настоящата глава.
Член 14
Контрол от страна на Комисията
1. Комисията публично оповестява датата, на която е подадено заявлението за предоставяне на правна закрила.
2. Комисията проверява дали заявленията за предоставяне на правна закрила по член 13, параграф 5 отговарят на условията по настоящата глава.
3. В случай че Комисията прецени, че са изпълнени установените в настоящата глава условия, чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага процедурата по член 34, параграф 2, тя публикува в Официален вестник на Европейския съюз единния документ по член 10, параграф 1, буква г), както и данните за публикацията на спецификацията на продукта по член 13, параграф 5, буква а).
4. Когато Комисията прецени, че не са изпълнени установените в настоящата глава условия, чрез актове за изпълнение тя взема решение за отхвърляне на заявлението. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 15
Процедура за предявяване на възражения
В срок до два месеца от датата на публикуването, предвидено в член 14, параграф 3, всяка държава членка или трета държава, както и всяко физическо или юридическо лице със законен интерес, установено или пребиваващо в държава членка, различна от тази, която е поискала правната закрила, или в трета държава, може да възрази срещу предложената закрила, като подаде до Комисията надлежно обосновано изложение относно условията за предоставяне на правна закрила, установени в настоящата глава.
В случай на физически или юридически лица, пребиваващи или установени в трета държава, това изложение се подава пряко или чрез органите на съответната трета държава в двумесечния срок по първа алинея.
Член 16
Решение по предоставянето на правна закрила
Въз основа на информацията, с която разполага при приключване на процедурата по предявяване на възражения по член 15, Комисията чрез актове за изпълнение взема решение за предоставяне на правна закрила на географското указание, което отговаря на установените в настоящата глава условия и е съвместимо с правото на Съюза, или за отхвърляне на заявлението, ако тези условия не са изпълнени. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 17
Омоними
1. Наименование, за което е подадено заявление за предоставяне на правна закрила и което изцяло или частично е омоним с наименование, което вече е регистрирано съгласно настоящия регламент, се регистрира, като се спазва местната и традиционно установена употреба и се отчита рискът от объркване.
2. Омонимно наименование, което подвежда потребителя, че продуктите идват от друга територия, не се регистрира, дори ако наименованието е точно по отношение на действителната територия, район или място на произход на съответните продукти.
3. Използването на регистрирано омонимно наименование зависи от наличието на достатъчно практическо различие между омонима, регистриран впоследствие, и вече регистрираното наименование, като се взема предвид необходимостта заинтересованите производители да бъдат справедливо третирани и да не бъдат подвеждани потребителите.
Член 18
Основания за отказ на правна закрила
1. Наименованията, които са станали родови, не могат да се ползват с правна закрила като географски указания.
За целите на настоящата глава „наименование, които е станало родово“ означава наименованието на ароматизиран лозаро-винарски продукт, което, въпреки че е свързано с местността или района, където този продукт първоначално е бил произведен или пуснат на пазара, се е превърнало в традиционно наименование на ароматизиран лозаро-винарски продукт в Съюза.
За да се установи дали едно наименование е станало родово, се вземат предвид всички фактори от значение, и по-специално:
а)
съществуващото положение в Съюза, и по-специално в сферата на потреблението;
б)
приложимото право на Съюза или национално право.
2. Едно наименование не може да се ползва с правна закрила като географско указание, когато предвид репутацията и известността на търговската марка тази правна закрила може да подведе потребителите по отношение на истинската идентичност на ароматизирания лозаро-винарски продукт.
Член 19
Връзка с търговските марки
1. Когато географско указание се ползва с правна закрила съгласно настоящия регламент, регистрацията на търговска марка, чието използване попада в обхвата на член 20, параграф 2 и която е свързана с ароматизиран лозаро-винарски продукт, се отказва, ако заявлението за регистрация на търговската марка е подадено след датата на представяне в Комисията на заявлението за предоставяне на правна закрила на географското указание и ако впоследствие географското указание е получило правна закрила.
Регистрацията на търговски марки, извършена в нарушение на първа алинея, се обезсилва.
2. Без да се засяга член 17, параграф 2, търговска марка, чиято употреба попада в обхвата на член 20, параграф 2, за която има подадено заявление, която е регистрирана или е наложена в резултат на употреба, ако такава възможност е предвидена в съответното законодателство, на територията на Съюза преди датата, на която заявлението за предоставяне на правна закрила на географското указание е представено в Комисията, може да продължи да се използва и подновява, независимо от правната закрила на географско указание, при условие че не са налице основания за недействителност или отмяна на търговската марка, предвидени в Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13) или в Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета (14).
В такива случаи употребата на географското указание се разрешава паралелно с тази на съответните търговски марки.
Член 20
Правна закрила
1. Географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, могат да се използват от всеки оператор, предлагащ на пазара ароматизиран лозаро-винарски продукт, който е бил произведен в съответствие със съответната продуктова спецификация.
2. Географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, и ароматизираните лозаро-винарски продукти, използващи тези защитени наименования в съответствие със спецификацията на продукта, са защитени срещу:
а)
всяка пряка или непряка търговска употреба на защитеното наименование:
i)
от сходни продукти, за които не е спазена спецификацията на продукта на защитеното наименование; или
ii)
доколкото такава употреба е свързана с използване на репутацията на съответното географско указание;
б)
всякаква злоупотреба, имитация или позоваване, дори ако е посочен истинският произход на продукта или услугата или ако защитеното наименование е преведено, транскрибирано, транслитерирано или придружено от израз като „стил“, „тип“, „метод“, „както се произвежда във“, „имитация“, „аромат“, „като“ или други подобни изрази;
в)
всяко друго невярно или подвеждащо указание за източника на продукта, произхода, естеството или основни свойства на продукта, върху вътрешната или външната опаковка, рекламни материали или документи, свързани със съответния лозаро-винарски продукт, както и опаковането на продукта в съд, който може да създаде невярна представа за неговия произход;
г)
всяка друга практика, която би могла да подведе потребителите относно истинския произход на продукта.
3. Географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, не стават родови в Съюза по смисъла на член 18, параграф 1.
4. Държавите членки вземат подходящи административни и съдебни мерки, за да предотвратят или да преустановят неправомерната употреба на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, както е посочено в параграф 2.
Член 21
Регистър
Комисията, чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 процедура, създава и поддържа електронен регистър на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, на ароматизираните лозаро-винарски продукти, до който се предоставя публичен достъп.
Географски указания, отнасящи се до продукти от трети държави, които са защитени в Съюза съгласно международно споразумение, по което Съюзът е договаряща страна, могат да бъдат вписани в регистъра по първа алинея като географски указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент.
Член 22
Определяне на компетентен орган
1. Държавите членки определят компетентния орган или органи, отговарящи за контрола върху спазването на установените в настоящата глава задължения, в съответствие с критериите по член 4 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (15).
2. Държавите членки гарантират, че всеки оператор, спазващ разпоредбите на настоящата глава, може да бъде обхванат от система на проверки.
3. Държавите членки уведомяват Комисията за компетентния(те) орган(и) по параграф 1. Комисията осигурява публикуването на техните наименования и адреси, както и периодичната актуализация на тази информация.
Член 23
Проверка за спазването на спецификациите
1. По отношение на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, свързани с географски район в Съюза, се осигурява ежегодна проверка за спазването на спецификацията на продукта по време на производството на ароматизирания лозаро-винарски продукт, както и по време на опаковането му или след това, като тази проверка се извършва от:
а)
компетентния орган или органи по член 22; или
б)
един или повече контролни органи, отговарящи за проверката по смисъла на член 2, втора алинея, точка 5 от Регламент (ЕО) № 882/2004, действащи като органи по сертифициране на продуктите в съответствие с изискванията, предвидени в член 5 от посочения регламент.
Разходите за тези проверки са за сметка на проверяваните оператори.
2. По отношение на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, свързани с географски район в трета държава, се осигурява ежегодна проверка за спазването на спецификацията на продукта по време на производството на ароматизирания лозаро-винарски продукт, както и по време на опаковането му или след това, като тази проверка се извършва от:
а)
един или повече публични органи, определени от третата държава; или
б)
един или повече органи по сертифицирането.
3. Органите, посочени в параграф 1, буква б) и в параграф 2, буква б), трябва да спазват и да са акредитирани в съответствие със стандарт EN ISO/IEC 17065:2012 („Оценяване на съответствието. Изисквания към органите за сертификация на продукти, процеси и услуги“).
4. Когато органът или органите по параграф 1, буква а) и параграф 2, буква а), проверяват спазването на спецификацията на продукта, те трябва да осигуряват подходящи гаранции за обективност и безпристрастност и да разполагат със съответния квалифициран персонал и ресурси, необходими за изпълнението на своите задачи.
Член 24
Изменение на спецификациите на продуктите
1. Заявител, който отговаря на условията по член 12, може да подаде заявление за одобрение на изменение в спецификацията на продукта на географско указание, ползващо се с правна закрила съгласно настоящия регламент, по-специално с цел отчитане развитието на научно-техническите знания или промяна на границите на географския район по член 10, параграф 2, буква г). В заявлението се описват исканите изменения и се излагат основанията за тях.
2. В случай че предложеното изменение предполага една или повече промени в единния документ по член 10, параграф 1, буква г), членове 13 - 16 се прилагат mutatis mutandis по отношение на заявлението за изменение. Ако обаче предложеното изменение е несъществено, Комисията чрез актове за изпълнение решава дали да одобри заявлението, без да следва процедурата, предвидена в член 14, параграф 2 и член 15, като в случай на одобрение Комисията публикува елементите, посочени в член 14, параграф 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 25
Отмяна
Комисията може да реши чрез актове за изпълнение, по своя инициатива или въз основа на надлежно обосновано искане от държава членка, от трета държава или от физическо или юридическо лице, имащо законен интерес, да отмени правната закрила за географско указание, ако повече не може да бъде гарантирано спазването на съответната спецификация на продукта. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Членове 13 - 16 се прилагат mutatis mutandis.
Член 26
Съществуващи географски означения
1. Географските означения на ароматизираните лозаро-винарски продукти, изброени в приложение II към Регламент (ЕИО) № 1601/91, и всяко друго географско означение, подадено до държава членка и одобрено от съответната държава членка преди 27 март 2014 г., се ползват автоматично с правна закрила като географски указания съгласно настоящия регламент. Комисията ги вписва в регистъра, предвиден в член 21 от настоящия регламент, чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 от настоящия регламент процедура.
2. По отношение на съществуващите географски означения по параграф 1, държавите членки предават на Комисията:
а)
техническите досиета по член 10, параграф 1;
б)
националните решения за одобряването им.
3. Съществуващите географски означения по параграф 1, за които информацията по параграф 2 не е представена до 28 март 2017 г., губят правната закрила съгласно настоящия регламент. Комисията извършва съответните формални действия по заличаването на такива наименования от регистъра, предвиден в член 21, чрез актове за изпълнение и без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 процедура.
4. Член 25 не се прилага по отношение на съществуващите географски означения по параграф 1 от настоящия член.
До 28 март 2018 г. Комисията може, по своя собствена инициатива, чрез актове за изпълнение да вземе решение за отмяна на правната закрила на съществуващи географски означения по параграф 1 от настоящия член, ако те не съответстват на изискванията по член 2, точка 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 27
Такси
Държавите членки могат да начисляват такса за покриване на разноските си, включително за разглеждането на заявленията за предоставяне на правна закрила, изложения на възражения, заявленията за изменение и исканията за отмяна в съответствие с настоящата глава.
Член 28
Делегирани правомощия
1. С цел да се вземат предвид специфичните характеристики на производството в очертания географския район на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно:
а)
критерии за очертаване на границите на географския район; и
б)
правила, ограничения и дерогации, свързани с производството в очертания географски район.
2. С цел да се гарантира качеството и проследяването на продуктите на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 с цел да установи условията, при които спецификациите на продуктите могат да съдържат допълнителни изисквания освен посочените в член 10, параграф 2, буква е).
3. С цел да се гарантират правата или законните интереси на производителите или операторите на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 с цел:
а)
да определи случаите, в които отделен производител може да подаде заявление за предоставяне на правна закрила на географско указание;
б)
да определи ограниченията, приложими към видовете заявители, които могат да подават заявления за предоставяне на правна закрила на географско указание;
в)
да установи условията, които трябва да се следват по отношение на заявленията за предоставяне на правна закрила на географско указание, контрола от страна на Комисията, процедурата по предявяване на възражения и процедурите за изменение и отмяна на географски указания;
г)
да установи условията, приложими по отношение на трансгранични заявления;
д)
да определи датата на подаване на заявление или на искане;
е)
да определи датата, от която се предоставя правната закрила;
ж)
да установи условията, при които дадено изменение се счита за несъществено по смисъла на член 24, параграф 2;
з)
да определи датата, на която изменението започва да се прилага;
и)
да установи условията, свързани със заявленията за изменения в спецификацията на продукта на географско указание, ползващо се с правна закрила съгласно настоящия регламент, и одобрението на тези изменения, в случаите когато измененията не налагат промени в единния документ по член 10, параграф 1, буква г).
4. С цел да се осигури подходяща правна закрила на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно ограниченията по отношение на защитеното наименование.
Член 29
Изпълнителни правомощия
1. Комисията може да приема чрез актове за изпълнение всички необходими мерки, свързани с настоящата глава, по отношение на:
а)
информацията, която се посочва в спецификацията на продукта по отношение на връзката, посочена в член 2, точка 3), между географския район и крайния продукт;
б)
способите за публично оповестяване на решенията за правна закрила или отхвърляне, посочени в член 16;
в)
подаването на трансгранични заявления;
г)
проверките, които се извършват от държавите членки, включително изпитванията.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
2. Комисията може да приема чрез актове за изпълнение всички необходими мерки, свързани с настоящата глава, по отношение на процедурата, включително допустимостта, за разглеждане на заявленията за предоставяне на правна закрила или за одобрение на изменението на географско указание, както и на процедурата, включително допустимостта, при искания с цел възражение, отмяна или преобразуване, както и на предоставянето на информация, свързана със съществуващите защитени географски означения, по-специално по отношение на:
а)
образци на документи и формат на предаване;
б)
срокове;
в)
подробна информация относно фактите, доказателствата и придружаващите документи, които се представят в подкрепа на заявлението или искането.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 30
Недопустими заявления или искания
Когато заявление или искане, подадено в съответствие с настоящата глава, бъде счетено за недопустимо, Комисията взема решение за отхвърлянето му като недопустимо чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 процедура.
ГЛАВА IV
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 31
Проверки на ароматизирани лозаро-винарски продукти
1. Държавите членки отговарят за проверките на ароматизираните лозаро-винарски продукти. Те вземат необходимите мерки за осигуряване на спазването на разпоредбите на настоящия регламент, и по-специално определят компетентния орган или органи, отговорни за проверките по отношение на задълженията, установени с настоящия регламент в съответствие с Регламент (ЕО) № 882/2004.
2. Комисията, при необходимост, чрез актове за изпълнение приема правила относно административните и физически проверки, които държавите членки провеждат във връзка със спазването на задълженията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 32
Обмен на информация
1. Държавите членки и Комисията си съобщават взаимно всяка информация, необходима за прилагането на настоящия регламент и за спазването на международните ангажименти относно ароматизираните лозаро-винарски продукти. Когато е целесъобразно, тази информация може да се предава или предоставя на компетентните органи на трети държави и да се публикува.
2. С оглед на бързото, ефикасно, точно и икономически ефективно съобщаване на информация по параграф 1, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 за определяне на:
а)
естеството и типа на информацията, която се съобщава;
б)
методите на съобщаване на информация;
в)
правилата, свързани с правата за достъп до информация или до предоставените информационни системи;
г)
условията и средствата за публикуване на информацията.
3. Комисията приема чрез актове за изпълнение:
а)
правила за предоставяне на информацията, която е необходима за прилагането на настоящия член;
б)
реда и условията за управление на информацията, която следва да се съобщи, както и правила за съдържанието, формата, периодичността, честотата и крайните срокове на съобщаването ѝ;
в)
реда и условията за предаване или осигуряване достъп на държавите членки, на компетентните органи на трети държави или на обществеността до информация и документи.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 33
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема на делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема на делегирани актове, посочено в член 4, параграф 2, член 28, член 32, параграф 2 и член 36, параграф 1, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 27 март 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, параграф 2, член 28, член 32, параграф 2 и член 36, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощията. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, параграф 2, член 28, член 32, параграф 2 и член 36, параграф 1, влиза в сила само ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 34
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по ароматизираните лозаро-винарски продукти. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
При актовете за изпълнение, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея и член 29, параграф 1, буква б), когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 35
Отмяна
Регламент (ЕИО) № 1601/91 се отменя, считано от 28 март 2015 г.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III към настоящия регламент.
Член 36
Преходни разпоредби
1. С цел да се улесни преходът от правилата, предвидени в Регламент (ЕИО) № 1601/91, към установените с настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието, когато е целесъобразно, да приема делегирани актове в съответствие с член 33 по отношение на приемането на мерки за изменение или за дерогация от настоящия регламент, които остават в сила до 28 март 2018 г.
2. Ароматизирани лозаро-винарски продукти, които не отговарят на изискванията на настоящия регламент, но са произведени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1601/91 преди 27 март 2014 г. могат да бъдат пускани на пазара до изчерпване на наличните запаси.
3. Ароматизирани лозаро-винарски продукти, които са в съответствие с членове 1 - 6 и член 9 от настоящия регламент и са произведени преди 27 март 2014 г., могат да бъдат пускани на пазара до изчерпване на наличните запаси, при условие че продуктите са в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1601/91 по отношение на всички аспекти, които не се уреждат от членове 1 - 6 и член 9 от настоящия регламент.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 28 март 2015 г. Въпреки това член 36, параграфи 1 и 3 се прилагат от 27 март 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 251/2014,
annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,
maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojasta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan ja 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten, jäljempänä ’maustetut viinituotteet’, alaa on onnistuneesti säännelty neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1601/91 (3) ja komission asetuksella (EY) N:o 122/94 (4). Teknisten innovaatioiden, markkinakehityksen ja kuluttajien muuttuvien odotusten perusteella on kuitenkin tarpeen päivittää tiettyjen maustettujen viinituotteiden määritelmään, kuvaukseen, esittelyyn, merkintöihin ja maantieteellisten merkintöjen suojaan sovellettavat säännöt ottaen samalla huomioon perinteiset valmistusmenetelmät.
(2)
Lissabonin sopimuksen voimaantulon vuoksi tarvitaan lisämuutoksia asetuksen (ETY) N:o 1601/91 nojalla komissiolle annettujen valtuuksien mukauttamiseksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklaan. Muutosten laajuuden vuoksi on aiheellista kumota asetus (ETY) N:o 1601/91 ja korvata se tällä asetuksella. Asetuksella (EY) N:o 122/94 otettiin käyttöön aromiaineiden käyttöä ja alkoholin lisäämistä tiettyihin maustettuihin viinituotteisiin koskevat säännöt, ja selkeyden vuoksi nämä säännöt olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(3)
Maustettujen viinituotteiden esittelyyn ja merkintöihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1169/2011 (5), jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
(4)
Maustetut viinituotteet ovat tärkeitä unionin kuluttajille, tuottajille ja maatalousalalle. Maustettuihin viinituotteisiin sovellettavilla toimenpiteillä olisi pyrittävä parantamaan kuluttajansuojaa, estämään vilpilliset käytänteet ja edistämään markkinoiden avoimuutta ja tervettä kilpailua. Toimenpiteillä turvataan unionin maustettujen viinituotteiden maine, jonka ne ovat saavuttaneet sisämarkkinoilla ja maailmanmarkkinoilla, ottamalla jatkossakin huomioon maustettujen viinituotteiden tuotannon perinteiset käytännöt ja lisääntynyt kuluttajansuojan ja tiedotuksen tarve. Tekniset innovaatiot olisi myös otettava huomioon sellaisten tuotteiden osalta, joiden laatua voidaan parantaa tällaisilla innovaatioilla vaikuttamatta asianomaisten maustettujen viinituotteiden perinteisiin ominaispiirteisiin.
(5)
Maustettujen viinituotteiden tuotanto on unionin maataloudelle tärkeä markkina-alue, mitä olisi korostettava sääntelykehyksellä.
(6)
Kuluttajien edun huomioon ottamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava kaikkiin unionissa markkinoille saatettuihin maustettuihin viinituotteisiin riippumatta siitä, onko ne tuotettu jäsenvaltioissa vai kolmansissa maissa. Unionin maustettujen viinituotteiden maineen säilyttämiseksi ja parantamiseksi maailmanmarkkinoilla tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä olisi sovellettava myös maustettuihin viinituotteisiin, joita tuotetaan unionissa vientiä varten.
(7)
Maustettuja viinituotteita koskevan unionin oikeuden selkeyden ja avoimuuden varmistamiseksi on tarpeen määritellä selkeästi kyseisen oikeuden soveltamisalaan kuuluvat tuotteet, maustettujen viinituotteiden valmistusta, kuvausta, esittelyä ja merkintöjä koskevat perusteet ja erityisesti myyntinimitys. Olisi myös annettava vapaaehtoista lähtöisyysmerkintää koskevat erityissäännöt, jotka täydentävät asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 säädettyjä sääntöjä. Tällaisilla säännöillä voidaan säännellä tuotantoketjun kaikkia vaiheita ja suojella kuluttajia sekä tiedottaa heille asianmukaisesti.
(8)
Maustettujen viinituotteiden määritelmien olisi edelleen oltava perinteisten laatukäytäntöjen mukaisia, mutta ne olisi päivitettävä ja niitä olisi parannettava teknisen kehityksen perusteella.
(9)
Maustettujen viinituotteiden tuotannossa olisi noudatettava tiettyjä sääntöjä ja rajoituksia, joilla taataan, että laatua ja valmistusmenetelmiä koskevat kuluttajien odotukset täyttyvät. Kansainvälisten standardien täyttämiseksi valmistusmenetelmät olisi vakiinnutettava, ja komission olisi pääsääntöisesti otettava huomioon Kansainvälisen viinijärjestön suosittelemat ja julkaisemat standardit.
(10)
Maustettuihin viinituotteisiin olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1333/2008 (6) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1334/2008 (7).
(11)
Kuluttajien odotusten täyttämiseksi ja perinteisten laatukäytäntöjen noudattamiseksi maustettujen viinituotteiden valmistuksessa käytettävän etyylialkoholin olisi myös oltava peräisin yksinomaan maataloudesta. Näin myös varmistetaan markkinat maatalouden perustuotteille.
(12)
Maustettujen viinituotteiden alan tärkeyden ja monimutkaisuuden vuoksi on aiheellista säätää maustettujen viinituotteiden kuvausta ja esittelyä koskevat erityissäännöt, jotka täydentävät merkintöjä koskevia asetuksen (EU) N:o 1169/2011 säännöksiä. Näillä erityissäännöillä olisi myös estettävä maustettujen viinituotteiden myyntinimitysten väärinkäyttö sellaisten tuotteiden osalta, jotka eivät täytä tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia.
(13)
Jotta kuluttajien olisi helpompi ymmärtää annettuja tietoja, olisi oltava mahdollista täydentää tässä asetuksessa säädettyjä myyntinimityksiä asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 tarkoitetulla tuotteen tavanomaisella nimellä.
(14)
Neuvoston asetusta (EY) N:o 834/2007 (8) sovelletaan muun muassa elintarvikkeina käytettäviin jalostettuihin maataloustuotteisiin, joihin myös maustetut viinituotteet luetaan. Näin ollen maustetut viinituotteet, jotka täyttävät mainitussa asetuksessa ja sen nojalla annetuissa säädöksissä säädetyt vaatimukset, voidaan saattaa markkinoille luonnonmukaisesti tuotettuina maustettuina viinituotteina.
(15)
Soveltaessaan laatupolitiikkaa ja maantieteellisellä merkinnällä varustettujen maustettujen viinituotteiden korkean laatutason mahdollistamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava antaa tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä tiukempia sääntöjä, jotka koskevat niiden alueella tuotettujen maantieteellisellä merkinnällä varustettujen maustettujen viinituotteiden valmistusta, kuvausta, esittelyä ja merkintöjä, edellyttäen että tällaiset säännöt ovat unionin oikeuden mukaisia.
(16)
Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 110/2008 (9), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1151/2012 (10) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (11) säännöksiä maantieteellisistä merkinnöistä ei sovelleta maustettuihin viinituotteisiin, olisi säädettävä maustettujen viinituotteiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevat erityissäännöt. Maantieteellisiä merkintöjä olisi käytettävä osoittamaan, että maustettu viinituote on peräisin jonkin maan tietyltä alueelta tai tietyltä seudulta taikka paikkakunnalta tuolla alueella, jos maustetun viinituotteen tunnettu laatu, maine tai muu ominaisuus liittyy olennaisella tavalla sen maantieteelliseen alkuperään, ja komission olisi kirjattava tällaiset maantieteelliset merkinnät rekisteriin.
(17)
Tässä asetuksessa olisi säädettävä menettelystä kolmansien maiden ja unionin maantieteellisten merkintöjen rekisteröimiseksi, noudattamiseksi, muuttamiseksi ja mahdolliseksi peruuttamiseksi.
(18)
Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi vastattava sen varmistamisesta, että tätä asetusta noudatetaan, ja olisi vahvistettava järjestelyt, jotta komissio voi valvoa ja todentaa, että sitä noudatetaan.
(19)
Tämän asetuksen tiettyjen muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat maustettujen viinituotteiden valmistusmenetelmien vahvistamista; perusteita maantieteellisten alueiden rajaamiseksi ja tällaisilla alueilla tapahtuvaan tuotantoon liittyviä sääntöjä, rajoituksia ja poikkeuksia; ehtoja, joiden mukaisesti tuotteen eritelmään voi sisältyä lisävaatimuksia; sellaisten tapausten määrittämistä, joissa yksittäinen tuottaja voi hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle, ja rajoituksia, jotka koskevat hakijatyyppejä, jotka voivat hakea tällaista suojaa; sellaisten edellytysten vahvistamista, joita on noudatettava maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen, komission suorittaman tutkimisen, vastaväitemenettelyn sekä maantieteellisten merkintöjen muuttamista ja peruuttamista koskevien menettelyjen osalta; rajat ylittävää suojaa koskeviin hakemuksiin sovellettavien edellytysten vahvistamista; sellaisen päivämäärän asettamista, johon mennessä hakemus tai pyyntö on jätettävä, josta alkaen suoja on voimassa tai josta alkaen suojan muutos on voimassa; sellaisten edellytysten vahvistamista, jotka liittyvät tuote-eritelmän muutoshakemuksiin, mukaan lukien edellytykset, joiden mukaisesti muutosta on pidettävä vähäisenä ja jotka liittyvät sellaisiin muutosta koskeviin hakemuksiin tai sellaisten muutosten hyväksymiseen, joista ei seuraa muutosta yhtenäiseen asiakirjaan; suojattua nimitystä koskevia rajoituksia; niiden tietojen luonnetta ja tyyppiä, jotka on toimitettava jäsenvaltioiden ja komission välisessä tiedonvaihdossa, tietojen toimitusmenetelmiä, sääntöjä, jotka koskevat oikeutta päästä tietoihin tai saataville asetettavia tietojärjestelmiä sekä tietojen julkaisemistapoja. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(20)
Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano siltä osin kuin kyse on maustettujen viinituotteiden koostumuksen määrittämismenetelmistä; päätöksistä maantieteellisten merkintöjen suojan myöntämisestä tai tällaista suojaa koskevan hakemuksen hylkäämisestä; päätöksistä peruuttaa maantieteellisten merkintöjen tai olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen suoja; päätöksistä hyväksyä tuote-eritelmien vähäistä muuttamista koskeva hakemus; tuote-eritelmässä ilmoitettavista tiedoista maantieteellisen merkinnän määritelmän osalta; keinoista saattaa maantieteellisten merkintöjen suojaa tai sen hylkäämistä koskevat päätökset yleisön saataville; rajat ylittävää suojaa koskevien hakemusten jättämiseen liittyvistä säännöistä; jäsenvaltioiden suorittamista tarkistuksista ja todentamisista; maantieteellisen merkinnän suojahakemusten tutkimista tai muutosten hyväksymistä koskevasta menettelystä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, sekä vastaväitteisiin, peruuttamis- ja muuttamispyyntöihin liittyvästä menettelystä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, ja olemassa oleviin suojattuihin maantieteellisiin merkintöihin liittyvien tietojen toimittamisesta; jäsenvaltioiden toteuttamista hallinnollisista ja fyysisistä tarkastuksista; sekä säännöistä, jotka koskevat tarvittavien tietojen toimittamista jäsenvaltioiden ja komission välistä tiedonvaihtoa koskevan säännöksen soveltamiseksi, myös järjestelyjä toimitettavien tietojen hallinnoimiseksi, sekä säännöistä, jotka koskevat tiedonantojen sisältöä, muotoa, aikataulua, toimittamistiheyttä ja määräaikoja tai järjestelyjä, jotka koskevat tietojen ja asiakirjojen toimittamista tai saattamista jäsenvaltioiden, kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten tai yleisön saataville. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (12) mukaisesti.
(21)
Komission olisi täytäntöönpanosäädöksillä ja, näiden säädösten erityisluonne huomioon ottaen, soveltamatta asetusta (EU) N:o 182/2011 julkaistava yhtenäinen asiakirja Euroopan unionin virallisessa lehdessä, päätettävä, hylätäänkö maantieteellisen merkinnän suojaa koskeva hakemus sillä perusteella, että sitä ei voida ottaa käsiteltäväksi, sekä perustettava ja pidettävä yllä tämän asetuksen mukaisesti maantieteellisistä merkinnöistä rekisteriä, mukaan lukien olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen kirjaaminen mainittuun rekisteriin tai niiden poistaminen rekisteristä.
(22)
Siirryttäessä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädettyjen sääntöjen soveltamisesta tässä asetuksessa säädettyjen sääntöjen soveltamiseen voi ilmetä vaikeuksia, joita ei käsitellä tässä asetuksessa. Tätä tarkoitusta varten komissiolle olisi siirrettävä valta toteuttaa tarvittavat siirtymätoimenpiteet.
(23)
Olisi varattava riittävästi aikaa ja asianmukaiset järjestelyt, jotta helpotetaan sujuvaa siirtymistä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädetyistä säännöistä tässä asetuksessa säädettyihin sääntöihin. Olemassa olevien varastojen kaupan pitäminen olisi joka tapauksessa sallittava tämän asetuksen soveltamisen aloittamisen jälkeen näiden varastojen loppumiseen saakka.
(24)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat sääntöjen vahvistaminen maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä ja merkinnöistä sekä maustettuja viinituotteita koskevien maantieteellisten merkintöjen suojasta, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan maustettujen viinituotteiden määritelmää, kuvausta, esittelyä, merkintöjä ja maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevat säännöt.
2. Maustettujen viinituotteiden esittelyyn ja merkintöihin sovelletaan asetusta (EU) N:o 1169/2011, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
3. Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin unionissa markkinoille saatettaviin maustettuihin viinituotteisiin riippumatta siitä, onko ne tuotettu jäsenvaltioissa vai kolmansissa maissa, ja unionissa tuotettuihin vientiin tarkoitettuihin maustettuihin viinituotteisiin.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’myyntinimityksellä’ minkä tahansa tässä asetuksessa säädetyn maustetun viinituotteen nimeä;
2)
’kuvauksella’ luetteloa maustetun viinituotteen erityisistä ominaisuuksista;
3)
’maantieteellisellä merkinnällä’ merkintää, joka osoittaa maustetun viinituotteen olevan peräisin tietyltä alueelta taikka määrätystä paikasta tai maasta, jos kyseisen tuotteen laatu, maine tai muu ominaisuus liittyy olennaisella tavalla sen maantieteelliseen alkuperään.
II LUKU
MAUSTETTUJEN VIINITUOTTEIDEN MÄÄRITELMÄ, KUVAUS, ESITTELY JA MERKINNÄT
3 artikla
Maustettujen viinituotteiden määritelmä ja luokittelu
1. Maustetut viinituotteet ovat asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 tarkoitetuista viinialan tuotteista saatuja tuotteita, jotka on maustettu. Ne jaetaan seuraaviin luokkiin:
a)
maustetut viinit,
b)
maustetut viinipohjaiset juomat,
c)
maustetut viinistä valmistetut juomasekoitukset.
2. Maustettu viini on juoma,
a)
joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä II olevan IV osan 5 kohdassa ja liitteessä VII olevissa 1 ja 3-9 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta, lukuun ottamatta retsina-viiniä,
b)
jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 75 prosenttia kokonaistilavuudesta,
c)
johon voi olla lisätty alkoholia,
d)
johon voi olla lisätty väriaineita,
e)
johon voi olla lisätty rypäleen puristemehua, osittain käynyttä rypäleen puristemehua tai molempia,
f)
joka voi olla makeutettu,
g)
jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 14,5 mutta alle 22 tilavuusprosenttia ja kokonaisalkoholipitoisuus vähintään 17,5 tilavuusprosenttia.
3. Maustettu viinipohjainen juoma on juoma,
a)
joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevissa 1, 2 ja 4-9 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta lukuun ottamatta viinejä, jotka on valmistettu alkoholia lisäämällä, ja retsina-viiniä,
b)
jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 50 prosenttia kokonaistilavuudesta,
c)
johon ei ole lisätty alkoholia, ellei liitteessä II toisin mainita,
d)
johon voi olla lisätty väriaineita,
e)
johon voi olla lisätty rypäleen puristemehua, osittain käynyttä rypäleen puristemehua tai molempia,
f)
joka voi olla makeutettu,
g)
jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 4,5 mutta alle 14,5 tilavuusprosenttia.
4. Maustetusta viinistä valmistettu juomasekoitus on juoma,
a)
joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevissa 1, 2 ja 4-11 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta lukuun ottamatta viinejä, jotka on valmistettu alkoholia lisäämällä, ja retsina-viiniä,
b)
jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 50 prosenttia kokonaistilavuudesta,
c)
johon ei ole lisätty alkoholia,
d)
johon voi olla lisätty väriaineita,
e)
joka voi olla makeutettu,
f)
jonka todellinen alkoholipitoisuus on yli 1,2 mutta alle 10 tilavuusprosenttia.
4 artikla
Maustettujen viinituotteiden valmistusmenetelmät ja määritysmenetelmät
1. Maustetut viinituotteet on valmistettava liitteissä I ja II säädettyjen vaatimusten, rajoitusten ja kuvausten mukaisesti.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan maustettujen viinituotteiden sallitut valmistusmenetelmät, kuluttajien odotukset huomioon ottaen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja sallittuja valmistusmenetelmiä vahvistaessaan komissio ottaa huomioon Kansainvälisen viinijärjestön suosittelemat ja julkaisemat valmistusmenetelmät.
3. Komissio vahvistaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksillä maustettujen viinituotteiden koostumuksen määrittämiseksi käytettävät menetelmät. Kyseisten menetelmien on perustuttava Kansainvälisen viinijärjestön suosittelemiin ja julkaisemiin asiaankuuluviin menetelmiin, paitsi jos ne olisivat tehottomia tai epätarkoituksenmukaisia tavoiteltuun päämäärään nähden. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Siihen asti, kun komissio vahvistaa menetelmät, on käytettävä asianomaisen jäsenvaltion sallimia menetelmiä.
4. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 74 artiklan, 75 artiklan 4 kohdan ja 80 artiklan mukaisesti vahvistettuja viininvalmistusmenetelmiä ja rajoituksia sovelletaan maustettujen viinituotteiden valmistuksessa käytettyihin rypäletuotteisiin.
5 artikla
Myyntinimitykset
1. Liitteessä II vahvistettuja myyntinimityksiä käytetään jokaisesta unionissa markkinoille saatettavasta maustetusta viinituotteesta edellyttäen, että se täyttää mainitussa liitteessä säädetyt vastaavaa myyntinimitystä koskevat vaatimukset. Myyntinimityksiä voidaan täydentää asetuksen (EU) N:o 1169/2011 2 artiklan 2 kohdan o alakohdassa määritellyllä tavanomaisella nimellä.
2. Jos maustettu viinituote täyttää useamman kuin yhden myyntinimityksen vaatimukset, on sallittua käyttää ainoastaan yhtä näistä myyntinimityksistä, jollei liitteessä II toisin säädetä.
3. Alkoholijuomaa, joka ei täytä tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, ei saa kuvata, esitellä eikä merkitä sellaisilla liitesanoilla tai ilmaisuilla kuin ”kaltainen”, ”tyyppinen”, ”tyylinen”, ”tapaan valmistettu”, ”makuinen” eikä millään muulla jotakin myyntinimitystä muistuttavalla ilmaisulla.
4. Myyntinimitykseen voidaan lisätä tämän asetuksen mukaisesti suojattu maantieteellinen merkintä tai se voidaan korvata tällaisella merkinnällä.
5. Myyntinimityksiin ei saa lisätä viinituotteiden suojattuja alkuperänimityksiä tai suojattuja maantieteellisiä merkintöjä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 26 artiklan soveltamista.
6 artikla
Myyntinimityksiä täydentävät tiedot
1. Edellä 5 artiklassa tarkoitettuihin myyntinimityksiin voidaan myös lisätä seuraavat, maustettujen viinituotteiden sokeripitoisuutta koskevat ilmaisut:
a)
”erittäin kuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on alle 30 grammaa litrassa ja maustettujen viinien luokan osalta, 3 artiklan 2 kohdan g alakohdasta poiketen, kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 15 tilavuusprosenttia;
b)
”kuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on alle 50 grammaa litrassa ja maustettujen viinien luokan osalta, 3 artiklan 2 kohdan g alakohdasta poiketen, kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 16 tilavuusprosenttia;
c)
”puolikuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on vähintään 50 mutta alle 90 grammaa litrassa;
d)
”puolimakea”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on vähintään 90 mutta alle 130 grammaa litrassa;
e)
”makea”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on 130 grammaa litrassa tai enemmän.
Ensimmäisen alakohdan a-e alakohdassa mainittu sokeripitoisuus ilmoitetaan inverttisokerina.
Ilmaisujen ”puolimakea” ja ”makea” lisäksi voidaan merkitä sokeripitoisuus ilmoittamalla sokerimäärä grammoina inverttisokeria litrassa.
2. Kun myyntinimitykseen lisätään tai kun se sisältää ilmaisun ”kuohuva”, käytetyn kuohuviinin määrän on oltava vähintään 95 prosenttia.
3. Myyntinimityksiin voidaan myös lisätä viittaus käytettyyn pääaromiaineeseen.
7 artikla
Lähtöisyysmerkintä
Kun maustettujen viinituotteiden lähtöpaikka ilmoitetaan, sen on vastattava paikkaa, jossa maustettu viinituote valmistetaan. Lähtöpaikka on ilmoitettava maininnalla ”valmistettu (…)” tai samaa tarkoittavalla ilmaisulla, johon on lisätty asianomaisen jäsenvaltion tai kolmannen maan nimi.
8 artikla
Maustettujen viinituotteiden esittelyssä ja merkinnöissä käytetty kieli
1. Liitteessä II esitettyjä kursivoituja myyntinimityksiä ei saa kääntää maustettujen viinituotteiden merkinöissä tai esittelyssä.
Tässä asetuksessa säädetyt lisätiedot, jotka ilmaistaan sanoina, on merkittävä ainakin yhdellä unionin virallisella kielellä.
2. Tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän nimi on merkittävä tuotteeseen kielellä tai kielillä, joilla se on rekisteröity, vaikka maantieteellinen merkintä korvaisi myyntinimityksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
Kun tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän nimi on kirjoitettu muilla kuin latinalaisilla aakkosilla, se voidaan myös merkitä yhdellä tai useammalla unionin virallisella kielellä.
9 artikla
Jäsenvaltion päättämät tiukemmat säännöt
Soveltaessaan laatupolitiikkaa alueellaan tuotettuihin maustettuihin viinituotteisiin, joilla on tämän asetuksen mukaisesti suojattu maantieteellinen merkintä, tai uusien maantieteellisten merkintöjen ottamiseksi käyttöön jäsenvaltiot voivat vahvistaa 4 artiklassa ja liitteissä I ja II tarkoitettuja valmistusta ja kuvausta koskevia sääntöjä tiukempia sääntöjä, sikäli kuin ne ovat yhteensopivia unionin oikeuden kanssa.
III LUKU
MAANTIETEELLISET MERKINNÄT
10 artikla
Suojahakemusten sisältö
1. Hakemuksen, jolla haetaan nimelle suojaa maantieteellisenä merkintänä, on sisällettävä tekninen asiakirja, jossa on
a)
suojattava nimi,
b)
hakijan nimi ja osoite,
c)
2 kohdassa tarkoitettu tuote-eritelmä; ja
d)
yhtenäinen asiakirja, jossa esitetään yhteenveto 2 kohdassa tarkoitetusta tuote-eritelmästä.
2. Voidakseen saada suojan tämän asetuksen mukaisesti suojattuna maantieteellisenä merkintänä tuotteen on vastattava asianomaista tuote-eritelmää, johon on sisällyttävä ainakin seuraavat tiedot:
a)
suojattava nimi;
b)
tuotteen kuvaus ja erityisesti sen tärkeimmät analyyttiset ominaisuudet sekä ilmoitus sen aistinvaraisista ominaisuuksista;
c)
tarvittaessa erityiset valmistusmenetelmät ja -eritelmät sekä tuotteen valmistusta koskevat rajoitukset;
d)
asianomaisen maantieteellisen alueen rajaus;
e)
tiedot 2 artiklan 3 alakohdassa tarkoitetusta yhteydestä;
f)
unionin oikeudessa tai kansallisessa oikeudessa vahvistetut vaatimukset tai, jos jäsenvaltiot niin säätävät, suojattua maantieteellistä merkintää hallinnoivan organisaation vahvistamat vaatimukset, ottaen huomioon, että vaatimusten on oltava puolueettomia ja syrjimättömiä sekä unionin oikeuden mukaisia;
g)
pääraaka-aine, josta maustettu viinituote on valmistettu;
h)
tuote-eritelmää koskevien säännösten noudattamisen tarkistamisesta huolehtivien viranomaisten tai laitosten nimet, osoitteet ja erityistehtävät.
11 artikla
Suojan hakeminen kolmannessa maassa sijaitsevalle maantieteelliselle alueelle
1. Jos suojahakemus koskee kolmannessa maassa sijaitsevaa maantieteellistä aluetta, sen on sisällettävä 10 artiklassa säädetyt tiedot sekä todiste siitä, että kyseinen nimitys on suojattu sen alkuperämaassa.
2. Suojahakemus on toimitettava komissiolle siten, että hakija toimittaa sen suoraan tai kyseisen kolmannen maan viranomaisten välityksellä.
3. Suojahakemus on tehtävä jollakin unionin virallisista kielistä tai sen mukana on oltava virallinen käännös jollekin kyseisistä kielistä.
12 artikla
Hakijat
1. Maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen voi jättää tuottajaryhmä tai poikkeustapauksissa yksittäinen tuottaja. Muut osapuolet, joita asia koskee, voivat olla osallisina suojahakemuksessa.
2. Tuottajat voivat jättää suojahakemuksen ainoastaan tuottamansa maustetun viinituotteen suojaamiseksi.
3. Jos nimi tarkoittaa rajat ylittävää maantieteellistä aluetta, voidaan jättää yhteinen suojahakemus.
13 artikla
Alustava kansallinen menettely
1. Hakemuksiin, jotka koskevat maantieteellisen merkinnän suojaa unionista peräisin oleville maustetuille viinituotteille, sovelletaan tämän artiklan 2-7 kohdan mukaista alustavaa kansallista menettelyä.
2. Suojahakemus on jätettävä siinä jäsenvaltiossa, jonka alueelta maantieteellinen merkintä on peräisin.
3. Jäsenvaltion on tutkittava suojahakemus sen tarkistamiseksi, onko se tässä luvussa vahvistettujen edellytysten mukainen.
Jäsenvaltion on toteutettava kansallinen menettely suojahakemuksen julkaisemiseksi asianmukaisesti ja vahvistettava julkaisemista seuraava, vähintään kahden kuukauden pituinen ajanjakso, jonka aikana kaikki luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, joiden oikeutettua etua asia koskee ja jotka asuvat kyseisessä jäsenvaltiossa tai ovat sijoittautuneet kyseiseen jäsenvaltioon, voivat vastustaa ehdotettua suojaa toimittamalla jäsenvaltiolle asianmukaisesti perustellun lausuman.
4. Jos jäsenvaltio katsoo, ettei maantieteellinen merkintä ole asiaankuuluvien vaatimusten mukainen tai että se on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa yleisesti, sen on hylättävä hakemus.
5. Jos jäsenvaltio katsoo asiaankuuluvien vaatimusten täyttyvän, sen on
a)
julkaistava yhtenäinen asiakirja ja tuote-eritelmä ainakin internetissä; ja
b)
toimitettava komissiolle suojahakemus, joka sisältää seuraavat tiedot:
i)
hakijan nimi ja osoite;
ii)
10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuote-eritelmä;
iii)
10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu yhtenäinen asiakirja;
iv)
jäsenvaltion ilmoitus siitä, että se katsoo hakijan jättämän hakemuksen olevan vaadittujen edellytysten mukainen; ja
v)
viittaus a alakohdassa tarkoitettuun julkaisemiseen.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava jollakin unionin virallisista kielistä tai niiden mukana on oltava virallinen käännös jollekin kyseisistä kielistä.
6. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän artiklan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset tai hallinnolliset määräykset viimeistään 28 päivänä maaliskuuta 2015.
7. Jos jäsenvaltiolla ei ole maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevaa kansallista lainsäädäntöä, se voi myöntää tämän luvun mukaisesti nimelle kansallisen tason suojan ainoastaan väliaikaisesti. Tällainen suoja tulee voimaan päivänä, jona hakemus jätetään komissiolle, ja lakkaa sinä päivänä, jona tehdään päätös tämän luvun mukaisesta rekisteröinnistä tai hakemuksen hylkäämisestä.
14 artikla
Komission suorittama hakemuksen tutkiminen
1. Komissio julkaisee suojahakemuksen jättöpäivän.
2. Komissio tutkii, ovatko 13 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut suojahakemukset tämän luvun edellytysten mukaisia.
3. Jos komissio katsoo, että tämän luvun edellytykset täyttyvät, se julkaisee täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy soveltamatta 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, Euroopan unionin virallisessa lehdessä 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetun yhtenäisen asiakirjan ja 13 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetun viittauksen tuote-eritelmän julkaisemiseen.
4. Jos komissio katsoo, että tässä luvussa säädetyt edellytykset eivät täyty, se päättää täytäntöönpanosäädöksillä hylätä hakemuksen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
15 artikla
Vastaväitemenettely
Kahden kuukauden kuluessa 14 artiklan 3 kohdassa säädetystä julkaisupäivästä kaikki jäsenvaltiot, kolmannet maat, luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, joiden oikeutettua etua asia koskee ja jotka asuvat muussa jäsenvaltiossa tai ovat sijoittautuneet muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jossa suojaa on haettu, taikka jotka asuvat kolmannessa maassa tai ovat sijoittautuneet kolmanteen maahan, voivat vastustaa ehdotettua suojaa toimittamalla komissiolle tässä luvussa säädettyihin kelpoisuusedellytyksiin liittyvän, asianmukaisesti perustellun lausuman.
Kolmannessa maassa asuvien luonnollisten henkilöiden ja kolmanteen maahan sijoittautuneiden oikeushenkilöiden on toimitettava lausuma joko suoraan tai kyseisen kolmannen maan viranomaisten välityksellä ensimmäisessä kohdassa tarkoitetussa kahden kuukauden määräajassa.
16 artikla
Suojapäätös
Niiden tietojen perusteella, jotka komissiolla on käytettävissään 15 artiklassa tarkoitetun vastaväitemenettelyn päätyttyä, komissio täytäntöönpanosäädöksillä joko myöntää suojan maantieteelliselle merkinnälle, joka on tässä luvussa säädettyjen edellytysten ja unionin oikeuden mukainen, tai hylkää hakemuksen, jos mainitut edellytykset eivät täyty. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
17 artikla
Homonyymit
1. Tämän asetuksen mukaisesti jo rekisteröidyn nimen kanssa kokonaan tai osittain homonyymisen nimen, josta on jätetty suojahakemus, rekisteröinnissä on otettava asianmukaisesti huomioon paikalliset ja perinteiset käytännöt sekä sekaannusten riski.
2. Homonyymistä nimeä, joka saa kuluttajan virheellisesti uskomaan, että tuotteet ovat peräisin joltain muulta alueelta, ei saa rekisteröidä, vaikka nimi olisikin oikea sen alueen tai paikan osalta, mistä kyseiset tuotteet ovat peräisin.
3. Rekisteröidyn homonyymisen nimen käyttö on sallittua edellyttäen, että myöhemmin rekisteröidyn homonyymisen nimen ja rekisterissä jo olevan nimen välillä on käytännössä riittävä ero, jotta voidaan varmistaa kyseisten tuottajien tasavertainen kohtelu ja se, että kuluttajaa ei johdeta harhaan.
18 artikla
Suojan epäämisperusteet
1. Nimiä, joista on tullut yleisnimiä, ei saa suojata maantieteellisenä merkintänä.
Tässä luvussa ’nimellä, josta on tullut yleisnimi’, tarkoitetaan maustetun viinituotteen nimeä, josta on unionissa tullut maustetun viinituotteen yleinen nimi, vaikka se viittaakin paikkaan tai alueeseen, jossa kyseistä tuotetta alun perin valmistettiin tai jossa se alun perin saatettiin markkinoille.
Sen määrittämiseksi, onko nimestä tullut yleisnimi, on otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat tekijät ja erityisesti
a)
tilanne unionissa ja erityisesti alueilla, joilla tuotetta käytetään;
b)
asiaa koskeva unionin oikeus tai kansallinen oikeus.
2. Nimeä ei saa suojata maantieteellisenä merkintänä, jos suoja saattaa johtaa kuluttajaa harhaan maustetun viinituotteen tunnistamisessa tavaramerkin maineen ja tunnettuuden vuoksi.
19 artikla
Suhde tavaramerkkeihin
1. Jos maantieteellinen merkintä on suojattu tämän asetuksen mukaisesti, jonkin 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla käytetyn ja maustettuun viinituotteeseen liittyvän tavaramerkin rekisteröintihakemus on hylättävä, jos tavaramerkin rekisteröintihakemus on tehty sen päivän jälkeen, jona maantieteellisen merkinnän suojahakemus on toimitettu komissiolle, ja maantieteellinen merkintä on suojattu.
Ensimmäisen alakohdan vastaisesti rekisteröidyt tavaramerkit on mitätöitävä.
2. Sellaisen tavaramerkin käyttöä, jota käytetään 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja jota koskeva rekisteröintihakemus on tehty tai joka on rekisteröity tai jota koskeva oikeus on saatu asiaa koskevan lainsäädännön mukaisesti unionin alueella tapahtuneella käytöllä ennen maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen jättämistä komissiolle, voidaan jatkaa ja se voidaan uusia maantieteellisen merkinnän suojaamisesta huolimatta, jos Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/95/EY (13) tai neuvoston asetuksessa (EY) N:o 207/2009 (14) säädettyjä tavaramerkin mitättömyys- tai menettämisperusteita ei ole olemassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 17 artiklan 2 kohdan soveltamista.
Tällöin maantieteellisen merkinnän käyttö on sallittua samanaikaisesti asianomaisten tavaramerkkien kanssa.
20 artikla
Suoja
1. Tämän asetuksen mukaisesti suojattuja maantieteellisiä merkintöjä saa käyttää kuka tahansa toimija, joka pitää kaupan asianomaisen tuote-eritelmän mukaisesti tuotettua maustettua viinituotetta.
2. Tämän asetuksen mukaisesti suojatut maantieteelliset merkinnät sekä kyseisiä suojattuja nimiä käyttävät, asianomaisen tuote-eritelmän mukaisesti tuotetut maustetut viinituotteet suojataan
a)
suojatun nimen suoralta tai välilliseltä kaupalliselta käytöltä
i)
vastaavissa tuotteissa, jotka eivät ole suojattua nimeä koskevan tuote-eritelmän mukaisia; tai
ii)
siltä osin kuin nimen käytöllä hyödynnetään maantieteellisen merkinnän mainetta;
b)
väärinkäytöltä, jäljittelyltä tai mielleyhtymiltä, vaikka tuotteen tai palvelun oikea alkuperä on merkitty tai vaikka suojattu nimi on käännetty, litteroitu tai translitteroitu tai siihen on liitetty sellainen ilmaisu kuten ”laatu”, ”tyyppi”, ”menetelmä”, ”tuotettu kuten”, ”jäljitelmä”, ”makuinen”, ”kaltainen” tai muu samankaltainen ilmaisu;
c)
muilta vääriltä tai harhaanjohtavilta merkinnöiltä, jotka koskevat tuotteen lähtöpaikkaa, alkuperää, tuotteen luonnetta tai olennaisia ominaisuuksia, jotka on merkitty sisä- tai ulkopakkaukseen, mainoksiin tai asianomaiseen viinituotteeseen liittyviin asiakirjoihin, sekä tuotteen pakkaamiselta tavalla, joka on omiaan antamaan väärän kuvan sen alkuperästä;
d)
muilta käytännöiltä, jotka saattaisivat johtaa kuluttajaa harhaan tuotteen todellisen alkuperän suhteen.
3. Tämän asetuksen mukaisesti suojatuista maantieteellisistä merkinnöistä ei saa tulla unionissa yleisnimiä 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset hallinnolliset ja oikeudelliset toimenpiteet, joilla estetään tai lopetetaan 2 kohdassa tarkoitettu tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen laiton käyttö.
21 artikla
Rekisteri
Komissio perustaa täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se on hyväksyy soveltamatta 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, maustettujen viinituotteiden tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen sähköisen rekisterin ja pitää yllä tätä rekisteriä, joka on yleisölle avoin.
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuun rekisteriin voidaan ottaa tämän asetuksen mukaisesti suojattuina maantieteellisinä merkintöinä sellaisiin kolmansien maiden tuotteisiin liitettyjä maantieteellisiä merkintöjä, jotka on suojattu unionissa sellaisen kansainvälisen sopimuksen nojalla, jonka sopimuspuoli unioni on.
22 artikla
Toimivaltaisen viranomaisen nimeäminen
1. Jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen, joka vastaa tässä luvussa säädettyjä velvollisuuksia koskevista tarkastuksista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (15) 4 artiklassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti.
2. Jäsenvaltion on varmistettava, että tätä lukua noudattavilla toimijoilla on oikeus kuulua tarkastusjärjestelmän piiriin.
3. Jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi 1 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen tai tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset. Komissio julkistaa niiden nimet ja osoitteet ja päivittää niitä säännöllisesti.
23 artikla
Eritelmien noudattamisen tarkastaminen
1. Unionissa sijaitsevaan maantieteelliseen alueeseen liittyvien tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen osalta tuote-eritelmien noudattamisen tarkastamisesta vuosittain huolehtii maustetun viinituotteen valmistuksen aikana sekä kauppakunnostuksen aikana tai sen jälkeen
a)
22 artiklassa tarkoitettu yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen; tai
b)
yksi tai useampi asetuksen (EY) N:o 882/2004 2 artiklan toisen kohdan 5 alakohdassa tarkoitettu tarkastuksista vastaava valvontaelin, joka toimii tuotteita sertifioivana elimenä kyseisen asetuksen 5 artiklassa asetettujen vaatimusten mukaisesti.
Tällaisesta tarkastuksesta aiheutuvista kustannuksista vastaa tarkastuksen kohteena oleva toimija.
2. Jossakin kolmannessa maassa sijaitsevaan maantieteelliseen alueeseen liittyvien tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen osalta tuote-eritelmien noudattamisen tarkastamisesta vuosittain huolehtii maustetun viinituotteen valmistuksen aikana sekä kauppakunnostuksen aikana tai sen jälkeen
a)
yksi tai useampi kolmannen maan nimeämä viranomainen; tai
b)
yksi tai useampi sertifioiva elin.
3. Edellä 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen elinten on noudatettava standardia EN ISO/IEC 17065:2012 (Vaatimustenmukaisuuden arviointi. Vaatimukset tuotteita, prosesseja ja palveluita sertifioiville elimille) ja oltava niiden mukaisesti hyväksyttyjä.
4. Kun 1 kohdan a alakohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu viranomainen tarkastaa tai tarkoitetut viranomaiset tarkastavat tuote-eritelmien noudattamisen, niiden on annettava riittävät takeet objektiivisuudesta ja puolueettomuudesta ja niillä on oltava käytettävissään tehtäviensä hoitamiseen tarvittava asiantunteva henkilöstö ja voimavarat.
24 artikla
Tuote-eritelmän muutokset
1. Hakija, joka täyttää 12 artiklan edellytykset, voi pyytää tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän tuote-eritelmän muutoksen hyväksymistä erityisesti tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella tai 10 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetun maantieteellisen alueen rajauksen tarkistamiseksi. Hakemuksessa on kuvattava ja perusteltava pyydetyt muutokset.
2. Jos ehdotetusta muutoksesta seuraa yksi tai useampi muutos 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun yhtenäiseen asiakirjaan, muutoshakemukseen sovelletaan soveltuvin osin 13-16 artiklaa. Jos ehdotettu muutos kuitenkin on vähäinen, komissio päättää täytäntöönpanosäädöksillä, noudattamatta 14 artiklan 2 kohdassa ja 15 artiklassa säädettyä menettelyä, hyväksyykö se hakemuksen, ja jos muutoshakemus hyväksytään, komissio julkaisee 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
25 artikla
Peruuttaminen
Komissio voi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion, kolmannen maan, luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jonka oikeutettua etua asia koskee, asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä päättää peruuttaa täytäntöönpanosäädöksillä maantieteellisen merkinnän suojan, jos asianomaisen tuote-eritelmän edellytysten täyttymistä ei enää voida varmistaa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Edellä olevia 13-16 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.
26 artikla
Olemassa olevat maantieteelliset merkinnät
1. Asetuksen (ETY) N:o 1601/91 liitteessä II luetellut maustettujen viinituotteiden maantieteelliset merkinnät ja kaikki jäsenvaltiolle toimitetut maantieteelliset merkinnät, jotka asianomainen jäsenvaltio on hyväksynyt ennen 27 päivää maaliskuuta 2014, ovat automaattisesti suojattuja maantieteellisinä merkintöinä tämän asetuksen mukaisesti. Komissio kirjaa ne täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy soveltamatta tämän asetuksen 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, tämän asetuksen 21 artiklassa säädettyyn rekisteriin.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdassa tarkoitettujen olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen osalta komissiolle seuraavat tiedot:
a)
10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tekniset asiakirjat;
b)
kansalliset päätökset hyväksymisestä.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut olemassa olevat maantieteelliset merkinnät, joista ei toimiteta 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja viimeistään 28 päivänä maaliskuuta 2017, menettävät tämän asetuksen mukaisen suojan. Komissio toteuttaa täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy soveltamatta 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, tarvittavat toimenpiteet asianomaisten nimitysten poistamiseksi 21 artiklassa säädetystä rekisteristä.
4. Edellä olevaa 25 artiklaa ei sovelleta tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen osalta.
Komissio voi omasta aloitteestaan 28 päivään maaliskuuta 2018 saakka päättää täytäntöönpanosäädöksillä peruuttaa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun olemassa olevan maantieteellisen merkinnän suojan, jos se ei ole 2 artiklan 3 alakohdan mukainen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
27 artikla
Maksut
Jäsenvaltiot voivat periä maksun kulujensa kattamiseksi, mukaan lukien kulut, jotka ovat aiheutuneet tämän luvun mukaisista suojahakemusten tutkimisesta, vastaväitteistä sekä muuttamis- ja peruuttamispyynnöistä.
28 artikla
Siirretty säädösvalta
1. Rajatulla maantieteellisellä alueella tapahtuvan tuotannon erityispiirteiden huomioon ottamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat
a)
maantieteellisen alueen rajaamista koskevia perusteita; ja
b)
rajatulla maantieteellisellä alueella tapahtuvaan tuotantoon liittyviä sääntöjä, rajoituksia ja poikkeuksia.
2. Tuotteiden laadun ja jäljitettävyyden varmistamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti tuote-eritelmiin voi sisältyä 10 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitettujen vaatimusten lisäksi muita vaatimuksia.
3. Tuottajien tai toimijoiden oikeuksien tai oikeutettujen etujen turvaamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotta
a)
määritetään tapaukset, joissa yksittäinen tuottaja voi hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle;
b)
määritetään rajoitukset, jotka koskevat hakijatyyppejä, jotka voivat hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle;
c)
vahvistetaan edellytykset, joita on noudatettava maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen, komission tutkimisen, vastaväitemenettelyn sekä maantieteellisen merkinnän muuttamista ja peruuttamista koskevien menettelyjen osalta;
d)
vahvistetaan rajat ylittävää suojaa koskeviin hakemuksiin sovellettavat edellytykset;
e)
asetetaan päivämäärä, johon mennessä hakemus tai pyyntö on jätettävä;
f)
asetetaan päivämäärä, josta alkaen suoja on voimassa;
g)
vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti muutosta on pidettävä 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti vähäisenä;
h)
asetetaan päivämäärä, jona muutos tulee voimaan;
i)
vahvistetaan edellytykset, jotka liittyvät tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän tuote-eritelmän muutoshakemukseen ja sen hyväksymiseen, kun tällaisista muutoksista ei seuraa mitään muutosta 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun yhtenäiseen asiakirjaan.
4. Asianmukaisen suojan varmistamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat suojattua nimitystä koskevia rajoituksia.
29 artikla
Täytäntöönpanovalta
1. Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä kaikki tähän lukuun liittyvät tarvittavat toimenpiteet, jotka koskevat
a)
tuote-eritelmässä ilmoitettavia tietoja maantieteellisen alueen ja lopputuotteen välisestä 2 artiklan 3 alakohdassa tarkoitetusta yhteydestä;
b)
16 artiklassa tarkoitettujen suoja- tai hylkäyspäätösten julkistamistapoja;
c)
rajat ylittävää suojaa koskevan hakemuksen jättämistä;
d)
jäsenvaltioiden tekemiä tarkastuksia ja todentamisia, testaus mukaan luettuna.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä kaikki tähän lukuun liittyvät tarvittavat toimenpiteet, jotka koskevat maantieteellisen merkinnän suojahakemusten tutkimista tai muutosten hyväksymistä koskevaa menettelyä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, vastaväitteisiin, peruuttamis- ja muuttamispyyntöihin liittyvää menettelyä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, ja olemassa oleviin suojattuihin maantieteellisiin merkintöihin liittyvien tietojen toimittamista erityisesti seuraavien osalta:
a)
asiakirjojen mallit ja tiedonsiirtomuoto;
b)
määräajat;
c)
hakemuksen tai pyynnön mukana toimitettavat tosiseikat, todisteet ja todistusasiakirjat.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
30 artikla
Hakemus tai pyyntö, jota ei voida ottaa tutkittavaksi
Jos tämän luvun mukaisesti toimitettua hakemusta tai pyyntöä ei katsota voitavan ottaa tutkittavaksi, komissio päättää täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä soveltamatta, jättää sen tutkimatta.
IV LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET SEKÄ SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
31 artikla
Maustettuja viinituotteita koskevat tarkastukset ja todentamiset
1. Jäsenvaltiot vastaavat maustettuja viinituotteita koskevista tarkastuksista. Niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen säännösten noudattamisen varmistamiseksi erityisesti nimeämällä toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset, joka vastaa tai jotka vastaavat asetuksen (EY) N:o 882/2004 mukaisesti tässä asetuksessa säädettyjä velvollisuuksia koskevista tarkastuksista.
2. Komissio vahvistaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden toteuttamia, tämän asetuksen soveltamisesta aiheutuvien velvollisuuksien noudattamiseen liittyviä hallinnollisia ja fyysisiä tarkastuksia.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
32 artikla
Tietojenvaihto
1. Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen soveltamisen ja maustettuja viinituotteita koskevien kansainvälisten velvollisuuksien noudattamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Nämä tiedot voidaan tapauksen mukaan toimittaa kolmansien maiden toimivaltaisille viranomaisille tai asettaa niiden saataville sekä julkistaa.
2. Jotta 1 kohdassa tarkoitettu tietojen toimittaminen olisi nopeaa, tehokasta, tarkkaa ja kustannustehokasta, komissiolle siirretään valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan
a)
toimitettavien tietojen luonne ja tyyppi;
b)
toimitusmenetelmät;
c)
säännöt, jotka koskevat oikeutta päästä tietoihin tai saataville asetettavia tietojärjestelmiä;
d)
tietojen julkaisemisedellytykset ja -tavat.
3. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä
a)
säännöt, jotka koskevat tämän artiklan soveltamiseksi tarvittavien tietojen toimittamista;
b)
järjestelyt toimitettavien tietojen hallinnoimiseksi sekä säännöt, jotka koskevat tiedonantojen sisältöä, muotoa, aikataulua, toimittamistiheyttä ja määräaikoja;
c)
järjestelyt, jotka koskevat tietojen ja asiakirjojen toimittamista tai saattamista jäsenvaltioiden, kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten tai yleisön saataville.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
33 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 27 päivästä maaliskuuta 2014 viiden vuoden ajaksi 4 artiklan 2 kohdassa, 28 artiklassa, 32 artiklan 2 kohdassa ja 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 4 artiklan 2 kohdassa, 28 artiklassa, 32 artiklan 2 kohdassa ja 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan, 28 artiklan, 32 artiklan 2 kohdan ja 36 artiklan 1 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
34 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa maustettujen viinituotteiden komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
Jos komitea ei anna lausuntoa 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 29 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten osalta, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
35 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (ETY) N:o 1601/91 28 päivästä maaliskuuta 2015.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen tämän asetuksen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
36 artikla
Siirtymätoimenpiteet
1. Jotta helpotettaisiin siirtymistä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädetyistä säännöistä tässä asetuksessa säädettyihin sääntöihin, komissiolle siirretään valta antaa tarvittaessa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan toimenpiteet tämän asetuksen muuttamiseksi tai siitä poikkeamiseksi ja jotka ovat voimassa 28 päivään maaliskuuta 2018 asti.
2. Maustettuja viinituotteita, jotka eivät täytä tämän asetuksen vaatimuksia mutta jotka on tuotettu asetuksen (ETY) N:o 1601/91 mukaisesti ennen 27 päivää maaliskuuta 2014, voidaan edelleen saattaa markkinoille varastojen loppumiseen asti.
3. Maustettuja viinituotteita, jotka täyttävät tämän asetuksen 1-6 artiklan ja 9 artiklan vaatimukset ja jotka on tuotettu ennen 27 päivää maaliskuuta 2014, voidaan saattaa markkinoille varaston loppumiseen asti edellyttäen, että tällaiset tuotteet ovat asetuksen (ETY) N:o 1601/91 mukaisia kaikilta niiltä osin, joita tämän asetuksen 1-6 ja 9 artiklassa ei säännellä.
37 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 28 päivästä maaliskuuta 2015. Edellä olevan 36 artiklan 1 ja 3 kohtaa sovelletaan kuitenkin 27 päivästä maaliskuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.