РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 октомври 2014 година
за определяне на трета държава, която Комисията смята за несътрудничеща трета държава съгласно Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов
(2014/715/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999 (1), и по-специално член 31 от него,
като има предвид, че:
1. ВЪВЕДЕНИЕ
(1)
Регламент (ЕО) № 1005/2008 (Регламентът относно ННН риболов) създава система на Съюза за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов (ННН риболов).
(2)
В глава VI от Регламента относно ННН риболов се посочват процедурата за определяне на несътрудничещите трети държави, предприетите действия спрямо държавите, определени като несътрудничещи трети държави, съставянето на списък на несътрудничещите държави, заличаването на трети държави от списъка на несътрудничещите държави, оповестяването на списъка на несътрудничещите държави и всички извънредни мерки.
(3)
Съгласно член 31 от Регламента относно ННН риболов Европейската комисия може да определи трети държави, които смята за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов. Дадена трета държава може да бъде определена като несътрудничеща трета държава, ако не изпълнява произтичащите от международното право задължения да предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
(4)
Определянето на несътрудничещите трети държави се основава на прегледа на цялата информация, както е посочено в член 31, параграф 2 от Регламента относно ННН риболов.
(5)
В съответствие с член 33 от Регламента относно ННН риболов Съветът може да състави списък на несътрудничещите държави. Към тези държави се прилагат мерките, посочени в член 38 от Регламента относно ННН риболов.
(6)
Съгласно член 20, параграф 1 от Регламента относно ННН риболов от третите държави на знамето се изисква да уведомяват Комисията за своята организация за прилагане, контрол и изпълнение на законите, подзаконовите актове и мерките за опазване и управление, които са длъжни да спазват техните риболовни кораби.
(7)
Съгласно член 20, параграф 4 от Регламента относно ННН риболов Комисията установява административно сътрудничество с трети държави в областите, свързани с прилагането на разпоредбите за сертифициране на улова, определени в посочения регламент.
(8)
В съответствие с член 32 от Регламента относно ННН риболов с Решение на Комисията от 15 ноември 2012 г. (2) (Решението от 15 ноември 2012 г.) Комисията уведоми осем трети държави за възможността да бъдат определени за несътрудничещи държави съгласно Регламента относно ННН риболов.
(9)
В своето решение от 15 ноември 2012 г. Комисията включи информацията за съществените факти и съображения, мотивиращи подобно предварително определяне.
(10)
Също на 15 ноември 2012 г. с отделни писма Комисията уведоми осемте трети държави относно факта, че тя разглежда възможността те да бъдат определени като несътрудничещи трети държави. Решението от 15 ноември 2012 г. беше приложено към тези писма.
(11)
В тези писма Комисията подчерта, че за да се избегне определянето и предложението за официално включване в списъка като несътрудничеща трета държава, както е предвидено съответно в членове 31 и 33 от Регламента относно ННН риболов, засегнатите трети държави се приканват да изготвят и приложат, в тясно сътрудничество с Комисията, план за действие с цел да се коригират недостатъците, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г. Навременното и ефективно изпълнение на плана за действие от страна на въпросните държави би могло да предотврати това те да бъдат определени за несътрудничещи трети държави и да бъдат предложени за окончателно включване в списъка.
(12)
Вследствие на това Комисията прикани въпросните осем трети държави: i) да предприемат всички необходими мерки за изпълнение на действията, съдържащи се в плановете за действие, предложени от Комисията; ii) да направят оценка на изпълнението на действията, съдържащи се в плановете за действие, предложени от Комисията; и iii) на всеки шест месеца да изпращат на Комисията подробни доклади с оценка на изпълнението на всяко действие по отношение, inter alia, на тяхната индивидуална и/или обща ефективност за осигуряването на напълно съответстваща на изискванията система за контрол на рибарството.
(13)
На въпросните осем трети държави беше предоставена възможност да отговорят писмено на въпроси, изрично посочени в решението на Комисията, както и на друга свързана информация. На държавите беше дадена възможност да представят доказателства като опровержение или допълнение на фактите, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г., или да приемат съответно план за действие за подобряване на положението и мерки за неговото коригиране. На осемте държави беше гарантирано правото да поискат или да представят допълнителна информация.
(14)
Така със своето решение и писмата от 15 ноември 2012 г. Комисията започна процес на диалог с осемте трети държави и посочи, че счита период от шест месеца за принципно достатъчен за постигане на договореност.
(15)
Комисията продължи да търси и да проверява цялата считана от нея за необходима информация. Устните и писмените коментари, представени от осемте държави след Решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид. Осемте държави продължиха да бъдат информирани устно или писмено за съображенията на Комисията.
(16)
Демократична социалистическа република Шри Ланка (Шри Ланка) не опроверга фактите, посочени от Комисията, нито изпълни плана за действие за коригиране на положението.
(17)
Настоящото решение за изпълнение на Комисията, с което Шри Ланка се определя за трета държава, считана от Комисията за несътрудничеща в борбата с ННН риболов, е резултат от процес на разследване и диалог в контекста на изпълнението на Регламента относно ННН риболов. Този процес беше в съответствие с изискванията по същество и процедурните изисквания, посочени в регламента, който се отнася, inter alia, и за произтичащите от международното право задължения на третата държава като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
(18)
Решението за изпълнение на Комисията за определяне на Шри Ланка за трета държава, която Комисията смята за несътрудничеща държава в борбата с ННН риболов, е свързано с последствията, посочени в член 18, параграф 1, буква ж) от Регламента относно ННН риболов.
2. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА ШРИ ЛАНКА
(19)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Шри Ланка съгласно член 32 от Регламента относно ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Шри Ланка за несътрудничеща държава (3).
(20)
Комисията прикани Шри Ланка да състави в тясно сътрудничество с нейните служби план за действие за коригиране на недостатъците, установени в Решението от 15 ноември 2012 г.
(21)
Основните недостатъци, установени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко слабости при изпълнението на задълженията по международното право, свързани по-специално с приемането на подходяща правна рамка, липсата на подходящ и ефективен мониторинг, липсата на схема за наблюдение, липсата на система за възпиращи наказателни мерки, както и с неправилното прилагане на схемата за сертифициране на улова. Други установени недостатъци са свързани по-общо със спазването на международните задължения, включително препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството (РОУР). Беше установено и неспазване на препоръките и резолюциите на съответните органи, като например Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на Организацията на обединените нации. Неспазването на незадължителните препоръки и резолюции обаче беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определянето.
(22)
С отговора си от 14 декември 2012 г. Шри Ланка информира Комисията за институционалните мерки, предприети с цел преодоляване на недостатъците, посочени в предложения план за действие.
(23)
На 31 декември 2012 г. и на 4 януари 2013 г. Шри Ланка представи писмени коментари.
(24)
С писмо от 7 февруари 2013 г. Комисията поиска Шри Ланка да представи актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие.
(25)
На 13 март 2013 г. органите на Шри Ланка представиха следните документи: i) придружително писмо и обяснително писмо; ii) актуализация на сроковете на Шри Ланка за всички мерки, които следва да бъдат предприети; iii) актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие; iv) националния план за действие за 2013 г. за борба срещу ННН риболов; v) актуализация на административните процедури и насоките за използване на сертификатите за улов; vi) бюджетните средства за 2013 г., заделени за създаването на подофис на летището на отдела за качествен контрол на Министерството на развитието на рибните и водните ресурси; vii) проекти за изменения на законодателните разпоредби, свързани със спазването на правните задължения, наблюдението на флота за открито море и възпиращите санкции; viii) схеми за осведоменост на операторите относно схемата за сертифициране на улова; ix) схема за инспекции; и x) насоки за процедурите за разследване на ННН риболов в открито море.
(26)
На 17 април 2013 г. в Брюксел се проведоха технически консултации между Комисията и Шри Ланка. По време на срещата органите на Шри Ланка представиха пред Комисията текущия си национален план за действие за борба с ННН риболов, както и планираните мерки за подобряване на насрещната проверка на информацията, съдържаща се в сертификатите за улов, както и започналото преразглеждане на правната рамка.
(27)
В представените на 30 май 2013 г. и 3 юни 2013 г. коментари Шри Ланка подчерта ангажираността си за навременно изпълнение на изготвената от нея пътна карта, приемайки междувременно законодателните промени за засилване на наказателните мерки за ННН риболов и стартирайки процедурата за възлагане на обществена поръчка за система за наблюдение на корабите.
(28)
Въз основа на установения напредък в периода от ноември 2012 г. до началото на юни 2013 г., Комисията информира Шри Ланка с писмо от 11 юни 2013 г., че за да постигне осезаеми резултати в преодоляването на недостатъците, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г., и за приключване на необходимите действия, Комисията ще поддържа диалог с Шри Ланка за допълнителен период от девет месеца до 28 февруари 2014 г. След това писмо, на 20 юни 2013 г. Комисията изпрати актуализирано предложение за плана за действие.
(29)
На 22 август 2013 г. Шри Ланка представи доклад за напредъка за периода от 31 май 2013 г. до 15 август 2013 г., а на 28 октомври 2013 г. - информация относно процедура за приемане на изменения в законодателната уредба.
(30)
От 28 до 30 януари 2014 г. Комисията посети съответните органи на Шри Ланка. Органите бяха информирани за напредъка на ситуацията по отношение на Решението от 15 ноември 2012 г. и предложения план за действие. По време на посещението на Комисията органите на Шри Ланка имаха възможността да направят изявления и да представят съответните документи в отговор на Решението от 15 ноември 2012 г., както и да информират Комисията за последните събития, що се отнася до напредъка по плана за действие.
(31)
На 27 март 2014 г. Шри Ланка представи още един доклад относно напредъка, обхващащ периода от 16 август 2013 г. до 21 март 2014 г., като внесе следните документи: i) актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие; ii) актуализиран график за изпълнението на националния план за действие за борба с ННН риболов; iii) писма от Министерството на развитието на рибните и водните ресурси до Министерството на външните работи с искане за присъединяване към Споразумението на ФАО за съответствие, както и разследвания във връзка с граждани на държавата, извършващи ННН риболов под знамето на други държави; iv) искане за финансиране за система за наблюдение на корабите и доказване на наличието на изискване за транспондер; v) информация относно обучение за осведоменост; и vi) образци от преработения риболовен дневник за 2014 г. и план за инспекции в пристанищата за кораби за дълбоководен риболов и риболов в открито море. Информацията включваше и приемането на преработения закон за рибарството от парламента на Шри Ланка на 5 ноември 2013 г. На 1 август 2014 г. Шри Ланка представи допълнителен доклад относно напредъка. Той обхваща периода до юли 2014 г. и освен актуализирана информация за ключови области от предложения план за действие и актуализиран график за изпълнението на националния план за действие за борба с ННН риболов съдържа писмо от Министерството на външните работи до Министерството на развитието на рибните и водните ресурси, с което се съобщава, че копие от инструмента за приемане за присъединяването към Споразумението на ФАО за съответствие ще бъде представено след присъединяването; искане до главния прокурор в действащите законодателни разпоредби да се въведат по-строги санкции; 2 писма от авторите на проектите на законодателни разпоредби, съдържащи проекти за преработени разпоредби съответно относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, както и резюме на програмите за осведоменост на капитаните в открито море и доклад до IOTC за изпълнението във връзка с регионалната схема за наблюдение. На 29 август 2014 г. Шри Ланка представи допълнителна информация, в която се обяснява какво е предприето за отстраняване на установените недостатъци (напр. проекти на законодателни разпоредби относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, информационен циркуляр относно санкциите, информация относно програмите за наблюдение и програмите за инспекции, както и информация относно напредъка в преодоляването на констатираните недостатъци). На 18 и 19 септември 2014 г. Шри Ланка представи нова информация, с която се потвърждава приемане на законодателни разпоредби относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, обсъждане на вътрешните дейности по изготвяне на правителствен меморандум относно система от санкции с възпиращ ефект, обсъждане на постигането на съответствие с IOTC, информация за риболовния дневник, обхвата на инспекциите и наблюдението, както и информация за евентуално постепенно въвеждане на VMS транспондери на шриланкийските риболовни кораби през периода януари-август 2015 г. (макар че договорът с изпълнителя все още не е подписан и все още не се прилага).
(32)
Комисията продължи да търси и да проверява цялата считана от нея за необходима информация. Устните и писмените коментари, представени от Шри Ланка след Решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид, като Шри Ланка беше информирана устно и писмено относно съображенията на Комисията.
(33)
В светлината на събраните факти, както е посочено в съображения 34-67, Комисията счита, че Шри Ланка не е предприела достатъчно стъпки в областите, будещи безпокойство, и за преодоляване на недостатъците, описани в Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка също така не е изпълнила напълно мерките, предложени в плана за действие, придружаващ решението.
3. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ШРИ ЛАНКА ЗА НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(34)
Съгласно член 31, параграф 3 от Регламента относно ННН риболов Комисията прегледа спазването от страна на Шри Ланка на нейните международни задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара, в съответствие с констатациите на Решението от 15 ноември 2012 г. и информацията, предоставена от Шри Ланка, предложения план за действие, както и мерките, предприети за коригиране на ситуацията. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, посочени в член 31, параграфи 4-7 от Регламента относно ННН риболов.
3.1. Повтарящо се извършване на ННН риболов (член 31, параграф 4, буква а) от Регламента относно ННН риболов)
(35)
Както е подчертано в съображение 292 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията установи, че Шри Ланка няма законодателство, уреждащо лицензирането на риболова в открито море.
(36)
Както е отбелязано в съображение 296 от Решението от 15 ноември 2012 г., 13 кораба на Шри Ланка са вписани в проектосписъка на IOTC на кораби, извършващи ННН риболов, тъй като са заловени да извършват риболов в нарушение на мерките за опазване и управление по Конвенцията по рибата тон в Индийския океан (IOTC). След Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка не е забранила на своите кораби да извършват незаконен риболов в открито море, нито е приела незабавно законодателни разпоредби, даващи възможност за риболов в открито море и за издаване на лицензии за риболов в открито море, с цел да се избегне незаконният риболов от нейни риболовни кораби. Вместо това в крайна сметка на 5 ноември 2013 г. Шри Ланка прие преработен закон за рибарството, допускащ риболова в открито море. Тя разработи проект на законодателен акт за изпълнение относно лицензирането на кораби, които извършват риболов в открито море, който е бил приет през септември 2014 г. (според представената от органите информация), но все още не се прилага. Шри Ланка намали и броя на корабите, опериращи в района на Конвенцията IOTC, от 3 307 на 1 758, но тези кораби продължават да извършват риболов с административна, а не със законна лицензия за риболов в открито море. В това отношение следва да се припомни, че съгласно член 18, параграф 3, буква б), подточка ii) от Споразумението на ООН относно рибните запаси (4) (UNFSA) държавата на знамето трябва да предприеме мерки за забрана на риболова в открито море от нейни кораби, които не са надлежно лицензирани или оторизирани да извършват риболов. Констатираното настоящо положение доказва ясно, че Шри Ланка не действа в съответствие с международните си задължения като държава на знамето.
(37)
След Решението от 15 ноември 2012 г., според информацията, получена от IOTC (5), през 2013 г. три кораба под знамето на Шри Ланка - Malshiri № 1, Gold Marine 5 и Lakpriya 2 - са заловени от крайбрежни държави за предполагаемо извършване на ННН риболов. Следва да се припомни, че съгласно член 18, параграфи 1 и 2 от UNFSA държавата на знамето е отговорна за своите кораби, извършващи дейност в открито море. Освен това съгласно член 118 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (UNCLOS) държавата на знамето трябва да сътрудничи за опазването и управлението на живите ресурси; това задължение очевидно се нарушава от присъствието на нейния флот в района на Конвенцията IOTC без законни лицензии за риболов, който по този начин извършва ННН риболов съгласно определенията на член 2 от Регламента относно ННН риболов.
(38)
През 2013 г. освен това беше установено, че други 13 кораба на Шри Ланка, инспектирани по време на транзитно преминаване през изключителната икономическа зона на крайбрежна държава, са били в нарушение на мерките за опазване и управление на IOTC. Комисията счита, че постоянната риболовна дейност на корабите на Шри Ланка в нарушение на мерките за опазване и управление на IOTC е ясен признак, че Шри Ланка не изпълнява задълженията на държава на знамето съгласно международното право, както е посочено в съображение 37.
(39)
Това доказва и фактът, че Шри Ланка не е в състояние да гарантира, че риболовните кораби, имащи право да плават под нейно знаме, не участват и не подкрепят ННН риболов, което е в противоречие с точка 34 от МПД за ННН риболов, предвиждаща, че държавите следва да гарантират, че риболовните кораби, които имат право да плават под тяхно знаме, не участват и не подкрепят ННН риболов. Нещо повече, посочените в съображения 36-38 сведения за корабите под знамето на Шри Ланка също подчертават факта, че Шри Ланка не изпълнява своите задължения по член 19, параграфи 1 и 2 от UNFSA, съгласно които държавата на знамето е длъжна да гарантира, че корабите, плаващи под нейно знаме, спазват правилата на РОУР за опазване и управление.
(40)
Комисията също така установи, че Шри Ланка не е могла да предприеме по ефективен начин подходящи мерки срещу повтарящия се ННН риболов поради слабости в правната си рамка. Поради това в плана за действие Комисията предложи правната рамка да се преработи, за да се гарантира спазване на международните задължения във връзка с открито море, да се преодолее липсата на достатъчно оперативни средства за ефективно наблюдение на флота за открито море на Шри Ланка и да се създаде схема за възпиращи санкции.
(41)
Както е посочено в съображение 36 от настоящото решение, през ноември 2013 г. Шри Ланка прие преработен закон за рибарството, даващ възможност нейните кораби да извършват риболов извън нейната изключителна икономическа зона. Законът, необходим за прилагане на лицензионната система за открито море, обаче все още е във фаза на проект и съответно не може да се прилага. Понастоящем администрацията издава лицензии без предварително определена процедура, по несистематичен начин. Освен това преработеният закон за рибарството предвижда и по-строги санкции за нарушения, свързани с ННН риболов, които санкции може да се считат за възпиращи само за част от флота на Шри Ланка за открито море (по-специално за малките кораби, които извършват риболов извън изключителната икономическа зона на Шри Ланка и за които санкциите може да се считат за подходящи с оглед на ограничения им риболовен капацитет). През 2013 и 2014 г. флотът на Шри Ланка от големи кораби (с дължина над 24 m) обаче се е увеличил и нивото на санкции, предвидено в новия закон за рибарството, който е приложим за тази част от флота, не може да се счита за възпиращо, при положение че риболовният капацитет на тези кораби е от 10 до 20 пъти по-голям от този на по-малките кораби. В действащите законодателни разпоредби (6) се предвижда максимална глоба от 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)), която не може да се смята за ефективна с оглед осигуряване на спазването на мерките и възпрепятстване на извършването на други нарушения и която не лишава нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности. Ето защо не може да се счита, че това ниво на санкции отговаря на изискванията на член 19, параграф 2 от UNFSA, който предвижда, inter alia, че санкциите следва да са достатъчно строги и да лишават нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности. Поради това Комисията е на мнение, че системата за санкции, въведена от Шри Ланка, е очевидно неадекватна и явно непропорционална на сериозността на възможните нарушения, на потенциалното въздействие на нарушенията върху ресурсите и на потенциалните изгоди, които могат да се извлекат от такива незаконни действия.
(42)
Предвид гореизложеното действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с член 118 от UNCLOS и членове 18, 19 и 20 от UNFSA.
(43)
С оглед на съображения 292-299 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието след 15 ноември 2012 г., Комисията счита, съгласно член 31, параграф 3 и член 31, параграф 4, буква а) от Регламента относно ННН риболов, че Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право като държава на знамето по отношение на корабите, извършващи ННН риболов, и ННН риболов, извършван или подкрепян от риболовни кораби под нейно знаме или от нейни граждани, и не е предприела достатъчно действия, за да се противопостави на документирания и повтарящ се ННН риболов от кораби, плавали по-рано под нейно знаме.
3.2. Липса на сътрудничество и принудителни мерки (член 31, параграф 5, букви б)-г) от Регламента относно ННН риболов)
(44)
Както е описано в съображения 302-311 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ дали Шри Ланка е сътрудничила ефективно с Комисията по разследвания и свързани с тях дейности.
(45)
Що се отнася до корабите, посочени в съображение 293 от Решението от 15 ноември 2012 г., Шри Ланка беше, както е посочено в съображение 296 от същото решение, длъжна да докладва ежемесечно за действията, предприети срещу тези кораби. Такива доклади бяха представени само за 9 от 12 месеца през 2013 г. и за 2 от 4 месеца през 2014 г. В противоречие с разпоредбите на член 20 от UNFSA, съгласно който държавите са длъжни да разследват и да сътрудничат пряко или чрез РОУР, за да се осигури спазването и изпълнението на мерките на РОУР за опазване и управление, Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право по отношение на международното сътрудничество и принудителните мерки.
(46)
Както е описано в съображение 302 от Решението от 15 ноември 2012 г. и съображение 45 по-горе, Шри Ланка не изпълни задълженията си за ежемесечно докладване към IOTC за 13-те си кораба, за които се предполага, че извършват ННН риболов, но не са в списъка на IOTC. По този начин Шри Ланка не доказа, че изпълнява условията на член 94, параграф 2, буква б) от UNCLOS, в който се предвижда, че държавата на знамето има юрисдикция съгласно своето национално право върху всеки кораб, плаващ под нейното знаме, и върху капитана, офицерите и екипажа на този кораб.
(47)
Освен това, както е описано в съображения 306 и 307 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ дали Шри Ланка е предприела ефективни принудителни мерки по отношение на операторите, отговорни за ННН риболов, както и дали са наложени санкции, за да се лишат нарушителите от изгодите, произтичащи от ННН риболов.
(48)
Както е обяснено в съображение 41, след приемането на Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка не е въвела система на възпиращи санкции за сегмента на големите кораби от своя флот. Действащата съвкупност от санкции не е в съответствие с член 19, параграф 2 от UNFSA, в който се предвижда, inter alia, че санкциите следва да са достатъчно строги и да лишават нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности.
(49)
Наличните доказателства потвърждават, че Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право във връзка с ефективните принудителни мерки. В това отношение, както е обяснено в съображения 36-38, продължаващите сведения за кораби, които извършват риболов в нарушение на мерките на IOTC за опазване и управление, сочат, че Шри Ланка не изпълнява своите задължения по отношение на корабите си в открито море, както е посочено в член 18, параграфи 1 и 2 от UNFSA.
(50)
Както е подчертано в съображение 309 от Решението от 15 ноември 2012 г., равнището на развитие на Шри Ланка не може да се счита за фактор, възпрепятстващ възможностите на компетентните органи да сътрудничат с други държави и да предприемат принудителни мерки. Оценката на конкретните пречки пред развитието е описана по-нататък в съображения 65-67.
(51)
Предвид гореизложеното действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с член 94, параграф 2, буква б) и членове 18 и 19 от UNFSA.
(52)
С оглед на съображения 302-311 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на положението след 15 ноември 2012 г., Комисията счита, че съгласно член 31, параграф 3 и член 31, параграф 5, букви б)-г) от Регламента относно ННН риболов Шри Ланка не изпълнява предвидените в международното право задължения като държава на знамето по отношение на усилията за сътрудничество и принудителните мерки.
3.3. Неизпълнение на международните правила (член 31, параграф 6 от Регламента относно ННН риболов)
(53)
Както е описано в съображения 314-334 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ на цялата информация, считана за важна по отношение на статуса на Шри Ланка като страна по Конвенцията IOTC. Комисията направи също така анализ на цялата информация, считана за важна по отношение на съгласието на Шри Ланка да прилага приетите от IOTC мерки за опазване и управление след Решението от 15 ноември 2012 г.
(54)
Следва да се припомни, че след Решението от 15 ноември 2012 г. IOTC издаде годишни доклади относно спазването на изискванията, съответно за 2013 г. (8) и 2014 г. (9), които сочат, че през 2012 и 2013 г. Шри Ланка не е спазвала изискванията или ги е спазвала само частично.
(55)
Що се отнася до доклада от 2013 г. относно спазването на изискванията, Шри Ланка не представи част от изискваната информация, свързана със статистически данни и някои мерки за опазване и управление.
(56)
По-специално що се отнася до Резолюция 10/08 на IOTC (10) относно списъка на активните кораби, Шри Ланка не е представила информация за международната радиопозивна на всеки кораб. Що се отнася до Резолюция 06/03 на IOTC (11) относно приемането на система за наблюдение на корабите (VMS), Шри Ланка не е оборудвала своите кораби с дължина над 15 m с VMS и не е изградила център за наблюдение на риболова. Шри Ланка не е представила и задължителния доклад за напредък във връзка с VMS. Що се отнася до Резолюция 10/02 на IOTC (12) относно задължителните статистически изисквания, Шри Ланка не е докладвала данните относно процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри за крайбрежния риболов, относно номиналния улов, риболовното усилие и процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри по стандарта, изискван от тази резолюция, за крайбрежния риболов, риболова на повърхността и риболова с парагади. Що се отнася до Резолюция 05/05 на IOTC (13) относно представянето на данни за акулите, Шри Ланка е изпълнила изискванията само частично, тъй като данните за улова с хрилни мрежи и с парагади са отчетени комбинирано.Що се отнася до Резолюция 12/05 на IOTC (14) относно трансбордиранията в пристанище, Шри Ланка не е представила задължителния доклад.Що се отнася до Резолюция 11/04 на IOTC относно схемите за наблюдение (15), Шри Ланка не е приложила регионалната схема за наблюдение, както се изисква от тази резолюция. По-специално, Шри Ланка не е създала схема за наблюдение на задължителните 5 % в морето за корабите с дължина над 24 m и не изпълнява задължението за докладване от наблюдателите.
(57)
Що се отнася до доклада от 2014 г. относно спазването на изискванията, Шри Ланка не е представила част от изискваната информация относно статистическите данни и относно някои мерки за опазване и управление.
(58)
По-специално що се отнася до Резолюция 13/02 (16) на IOTC, Шри Ланка не е приела законодателни разпоредби, по силата на които риболовните уреди да станат задължителни. Що се отнася до Резолюция 13/08 (17) на IOTC, Шри Ланка не е представила план за управление на устройствата за събиране на риба (УСР), нито е предприела законови и административни мерки за 8-те кораба с мрежи гъргър съгласно изискването на Резолюция 12/13 (18) на IOTC. Що се отнася до Резолюция 06/03 (19) на IOTC, през 2014 г. Шри Ланка все още не е оборудвала своите кораби с дължина над 15 m с VMS, не е изградила център за наблюдение на риболова и не е представила задължителния доклад за напредъка във връзка с VMS.Що се отнася до Резолюция 10/02 на IOTC относно задължителните статистически изисквания, Шри Ланка не е докладвала номиналния улов, данните за улова, риболовното усилие и процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри по стандарта, изискван от тази резолюция.Що се отнася до резолюции 13/06 (20) и 12/04 (21) на IOTC, Шри Ланка не е транспонирала забраната за дългокрилата акула и не е изпълнила задълженията корабите с мрежи гъргър да са снабдени с потопяеми мрежи, а корабите с парагади - с прибори за прекъсване на риболовната линия и за сваляне на кукичките. В доклада от 2014 г. отново се повтаря констатацията, че що се отнася до Резолюция 11/04 (22), Шри Ланка не е въвела схема за наблюдение съгласно изискванията.По-специално, Шри Ланка не е създала схема за наблюдение на задължителните 5 % в морето за корабите с дължина над 24 m и не изпълнява задължението за докладване от наблюдателите. Що се отнася до Резолюция 10/10 (23) на IOTC, Шри Ланка не е представила доклада за вноса, разтоварването и трансбордирането в пристанища на рибни продукти от риба тон и подобните ѝ видове.
(59)
Фактът, че Шри Ланка не е представила на IOTC исканата информация и не изпълнява задълженията по Конвенцията IOTC, както е посочено в съображения 56 и 58, означава, че тя не изпълнява задълженията си като държава на знамето съгласно разпоредбите на UNCLOS и UNFSA. По-специално непредоставянето на навременна статистическа информация и на информация относно VMS, улова и риболовното усилие, трансбордирането в пристанища и програмата за наблюдение поставя под съмнение способността на Шри Ланка да изпълнява задълженията си по членове 117 и 118 от UNCLOS. Тези членове предвиждат задължения на държавата да приема мерки спрямо своите граждани относно опазването на живите ресурси в открито море и да сътрудничи в мерките за опазване и управление на живите ресурси в открито море.
(60)
Както е описано в съображение 322 от Решението от 15 ноември 2012 г., по време на посещението на Комисията в Шри Ланка през ноември 2010 г. бяха констатирани редица факти, по-специално по отношение на липсата на VMS и отсъствието на законодателни разпоредби за отчитане на улова. В съображения 319 и 321 от Решението от 15 ноември 2012 г. като резултат от докладите на IOTC за 2011 и 2012 г. относно спазването на изискванията бяха изтъкнати допълнителни факти, будещи безпокойство, като например липсата на схема за наблюдение и недоброто докладване за кораби и граждани, за които е установено, че са участвали в ННН риболов. В това отношение от информацията, представена от органите на Шри Ланка във връзка със законодателните разпоредби за риболова в открито море, за създаването на функционираща система VMS, за надеждна схема за наблюдение, както и за регистриране и докладване на улова, става ясно, че органите не осигуряват ефективен и ефикасен контрол и наблюдение на корабите под знамето на Шри Ланка в съответствие с международните задължения. По-специално, както е посочено в съображения 36, 40 и 41, Шри Ланка беше приканена да разработи цялостна правна рамка, даваща възможност за риболов в открито море, придружена с лицензии за риболов в открито море, и за изпълнение на резолюциите на IOTC, и най-вече що се отнася до наблюдението, контрола и надзора на нейния собствен флот, включително система за VMS, риболовен дневник, докладване на улова и схема за наблюдение.Що се отнася до законодателните разпоредби за риболова в открито море, законът за рибарството беше изменен с цел да се даде възможност за риболов в открито море и беше изготвен проект на законодателен акт за изпълнение във връзка с издаването на лицензии, който в крайна сметка беше приет през септември 2014 г. Тъй като обаче този проект беше приет едва през септември 2014 г. и няма информация по какъв начин ще се прилага, издават се само административни лицензии, а корабите на Шри Ланка извършват дейност без VMS. Що се отнася до регионалната схема за наблюдение, документите, представени от органите на Шри Ланка, показват, че въпреки подбора и наемането на няколко инспектори, голяма част от флота няма да бъде обхваната поради малкия брой инспектори (45) в сравнение с големия брой плавателни съдове (1 758 в регистъра на плавателните съдове на IOTC). Въпреки това в рамките на Конвенцията IOTC Шри Ланка не е направила никакви предложения за решаване на този сериозен проблем, което означава, че поради недостатъчни средства за провеждане на инспекции флотът под знамето на Шри Ланка, извършващ дейност в открито море, не е обхванат в подходяща степен.В това отношение следва да се припомни също, че Шри Ланка има сериозни проблеми при отчитането на данните в IOTC, което поставя под съмнение възможностите на страната да изпълнява своите задължения като държава на знамето.
(61)
Във връзка с VMS, както е описано в съображения 316, 321 и 322 от Решението от 15 ноември 2012 г. и съображение 60 от настоящото решение, Комисията припомня различни проблеми, посочени от IOTC. В изпълнение на решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка заяви, че е в процес на въвеждане на VMS. Тя представи на Комисията законодателните разпоредби, съгласно които от 1 ноември 2011 г. се изисква на борда на кораба да има транспондер, и посочи, че доставчикът на услуги вече е избран. Финансиране обаче не беше осигурено, а преговорите между органите на Шри Ланка и съответната финансова институция продължават повече от 18 месеца. Преговорите се отнасят до реда и условията на заем за закупуване и инсталиране на център за наблюдение на риболова и до предоставянето на финансова помощ на операторите за инсталирането и пускането в експлоатация на VMS в разумни срокове за целия флот за открито море. В резултат на това Шри Ланка няма център за наблюдение на риболова. Освен това VMS все още е в процес на разработване и не е започнала да функционира. По време на посещението си през януари 2014 г. Комисията установи, както се потвърждава от последващата информация, предоставена от Шри Ланка, и от докладите на IOTC от 2013 и 2014 г. относно изпълнението на изискванията, че риболовните кораби на Шри Ланка все още не са оборудвани с VMS. Що се отнася до изпълнението на изискванията на IOTC за VMS, между докладите на IOTC от 2013 и 2014 г. относно изпълнението на изискванията и действията на Шри Ланка има разминаване. Докладите сочат частично спазване, докато информацията, предоставена от Шри Ланка, ясно показва, че не е въведена VMS система. От информацията, събрана относно възможностите на органите на Шри Ланка да осъществяват наблюдение, контрол и надзор, и по-специално относно оперативната способност на страната да управлява своя флот, както и да разработи и да въведе функционираща VMS система, следва, че Шри Ланка не изпълнява условията, предвидени в член 18, параграф 3, буква ж) от UNFSA.
(62)
Фактите, изложени в раздел 3.3, показват, че Шри Ланка нарушава член 18, параграф 3 от UNFSA.
(63)
Предвид гореизложеното, действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с членове 117 и 118 от UNCLOS и член 18, параграф 3 от UNFSA.
(64)
С оглед на съображения 314-334 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на ситуацията след това решение, Комисията счита, че съгласно член 31, параграфи 3 и 6 от Регламента относно ННН риболов Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право по отношение на международните правила, разпоредби и мерки за опазване и управление.
3.4. Специфични ограничения при развиващите се държави
(65)
Следва да се припомни, че в съответствие с Индекса на човешкото развитие на Организацията на обединените нации (24) Шри Ланка се счита за държава със среден индекс на човешко развитие (92-ра от 186 държави). Това е потвърдено и в приложение II към Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (25), в който Шри Ланка е посочена в категорията на страните с по-нисък среден доход.
(66)
Както е описано в съображение 337 от Решението от 15 ноември 2012 г., няма доказателства, които да потвърждават, че неизпълнението от страна на Шри Ланка на нейните задължения съгласно международното право се дължи на недостатъчно развитие. След 15 ноември 2012 г. не бяха представени никакви допълнителни конкретни доказателства за това, че установените недостатъци са следствие от липсата на капацитет и административна инфраструктура.
(67)
С оглед на съображения 336 и 337 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на ситуацията след 15 ноември 2012 г. Комисията счита, че съгласно член 31, параграф 7 от Регламента относно ННН риболов състоянието на развитие и цялостните резултати на Шри Ланка по отношение на рибарството не са повлияни неблагоприятно от нейното равнище на развитие.
4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ОПРЕДЕЛЯНЕТО НА НЕСЪРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(68)
С оглед на достигнатите заключения, че Шри Ланка не изпълнява предвидените в международното право задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара и не предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов, Комисията счита, че съгласно член 31 от Регламента относно ННН риболов тази държава следва да бъде определена за несътрудничеща трета държава в борбата с ННН риболов.
(69)
Предвид член 18, параграф 1, буква ж) от Регламента относно ННН риболов, компетентните органи на държавите членки са длъжни да отказват вноса в Съюза на рибни продукти, без за това да е необходимо искане за представяне на допълнителни доказателства или искане за съдействие, адресирано до държавата на знамето, когато са уведомени, че сертификатът за улов е заверен от органите на държава на знамето, определена за несътрудничеща държава в съответствие с член 31 от посочения регламент. Неблагоприятното въздействие върху търговията би трябвало - доколкото това е възможно - да се прояви постепенно, с цел в периода между влизането в сила на настоящото решение за изпълнение на Комисията и на евентуалните мерки, приети от Съвета, да се даде възможност на съответните страни да се приспособят към новата ситуация и да се предостави на икономическите оператори достатъчно време за адаптация, като се имат предвид специфичните характеристики както на рибните продукти от Шри Ланка, така и на предприятията - доставчици от Шри Ланка, някои от които са малки или средни предприятия. С оглед на това прилагането на настоящото решение следва да се отложи с три месеца. Отлагането не следва да влияе върху необходимостта от бързи мерки от страна на Съвета за преодоляване в кратки срокове на ситуацията в Шри Ланка във връзка с ННН риболов.
(70)
Следва да се отбележи, че определянето на Шри Ланка за държава, която за целите на настоящото решение Комисията счита за несътрудничеща, не изключва предприемането от Комисията или от Съвета на по-нататъшни стъпки за целите на съставянето на списък на несътрудничещите държави.
(71)
В случай че Съветът включи Шри Ланка в списъка на несътрудничещите трети държави в съответствие с разпоредбите на член 33 от Регламента относно ННН риболов, настоящото предхождащо решение ще стане неактуално.
5. ПРОЦЕДУРА НА КОМИТЕТА
(72)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по рибарство и аквакултури,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Демократична социалистическа република Шри Ланка е определена за трета държава, която Комисията счита за несътрудничеща трета държава в борбата с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на 14 януари 2015 г.
Съставено в Брюксел на 14 октомври 2014 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 14 päivänä lokakuuta 2014,
sellaisen kolmannen maan yksilöimisestä, jonka komissio katsoo yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti
(2014/715/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, asetusten (ETY) N:o 2874/93, (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 601/2004 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 1093/94 ja (EY) N:o 1447/1999 kumoamisesta 29 päivänä syyskuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 (1) ja erityisesti sen 31 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. JOHDANTO
(1)
Asetuksella (EY) N:o 1005/2008, jäljempänä ’LIS-asetus’, perustetaan laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän (LIS) kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskeva unionin järjestelmä.
(2)
LIS-asetuksen VI luvussa säädetään menettelystä yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöimiseksi, toimenpiteistä yhteistyöhön osallistumattomiin kolmansiin maihin nähden, yhteistyöhön osallistumattomia maita koskevan luettelon laatimisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelosta poistamisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelon julkisuudesta ja kiireellisistä toimenpiteistä.
(3)
LIS-asetuksen 31 artiklan mukaisesti Euroopan komissio voi yksilöidä ne kolmannet maat, joiden se ei katso osallistuvan LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön. Kolmas maa voidaan todeta yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi, jos se laiminlyö sille lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet.
(4)
Yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöinnin on perustuttava kaikkien LIS-asetuksen 31 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tietojen tarkasteluun.
(5)
LIS-asetuksen 33 artiklan mukaisesti neuvosto voi laatia luettelon yhteistyöhön osallistumattomista maista. Kyseisiin maihin sovelletaan LIS-asetuksen 38 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä.
(6)
LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti lippuvaltiona olevilta kolmansilta mailta edellytetään, että ne ilmoittavat komissiolle järjestelyistään niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista, valvontaa ja täytäntöönpanoa varten, joita niiden kalastusalusten on noudatettava.
(7)
LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissio tekee hallinnollista yhteistyötä kolmansien maiden kanssa aloilla, jotka liittyvät kyseisen asetuksen saalistodistusta koskevien säännösten täytäntöönpanoon.
(8)
Komissio ilmoitti LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti 15 päivänä marraskuuta 2012 annetulla komission päätöksellä (2), jäljempänä ’15 päivänä marraskuuta 2012 annettu päätös’, kahdeksalle kolmannelle maalle mahdollisuudesta, että ne todetaan yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi LIS-asetuksen mukaisesti.
(9)
Komissio sisällytti 15 päivänä marraskuuta 2012 antamaansa päätökseen tiedot tällaisen alustavan toteamisen perusteena olevista olennaisista tosiseikoista ja huomioista.
(10)
Komissio ilmoitti asianomaisille kahdeksalle kolmannelle maalle myös 15 päivänä marraskuuta 2012 lähettämillään erillisillä kirjeillä harkitsevansa maiden mahdollista toteamista yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi. Kirjeisiin oli liitetty 15 päivänä marraskuuta 2012 annettu päätös.
(11)
Komissio toi kirjeissään selkeästi esiin, että välttääkseen LIS-asetuksen 31 artiklan mukaisen toteamisen yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi ja 33 artiklan mukaisen ehdotuksen virallisesta merkitsemisestä kyseisten maiden luetteloon asianomaisten kolmansien maiden oli laadittava ja toteutettava tiiviissä yhteistyössä komission kanssa toimintasuunnitelma 15 päivänä marraskuuta 2012 annetussa päätöksessä todettujen puutteiden korjaamiseksi. Toimintasuunnitelman oikea-aikainen ja tehokas toteuttaminen olisi voinut estää kyseisten maiden toteamisen yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi ja ehdotuksen niiden lopullisesta luetteloon merkitsemisestä.
(12)
Sen vuoksi komissio kehotti asianomaisia kahdeksaa kolmatta maata i) toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet komission ehdottamissa toimintasuunnitelmissa olevien toimien täytäntöön panemiseksi, ii) arvioimaan komission ehdottamissa toimintasuunnitelmissa olevien toimien täytäntöönpanoa ja iii) lähettämään kuuden kuukauden välein komissiolle yksityiskohtaiset kertomukset, joissa arvioidaan kunkin toimen täytäntöönpanoa esimerkiksi siihen liittyen, millainen yksittäis- ja/tai kokonaisvaikutus näillä toimilla on täysin vaatimustenmukaisen kalastuksen valvontajärjestelmän varmistamiseen.
(13)
Asianomaisille kahdeksalle kolmannelle maalle annettiin tilaisuus toimittaa kirjallisesti vastineensa komission päätöksessä erikseen mainittuihin kysymyksiin sekä muita asian kannalta merkityksellisiä tietoja, niin että ne voivat esittää näyttöä, joka osoittaa vääräksi 15 päivänä marraskuuta 2012 annetussa päätöksessä esiin tuodut seikat tai antaa niistä lisätietoa, taikka tapauksesta riippuen hyväksyä toimintasuunnitelman tilanteen parantamiseksi ja toimenpiteet puutteiden korjaamiseksi. Näille kahdeksalle maalle taattiin niiden oikeus pyytää tai toimittaa lisätietoja.
(14)
Sitä varten komissio käynnisti 15 päivänä marraskuuta 2012 antamassaan päätöksessä ja lähettämissään kirjeissä vuoropuhelun kyseisten kahdeksan kolmannen maan kanssa ja ilmoitti pitävänsä kuuden kuukauden määräaikaa periaatteessa riittävänä yhteisymmärryksen saavuttamiseen.
(15)
Komissio jatkoi tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Kyseisten kahdeksan kolmannen maan 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen jälkeen antamia suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin huomioon. Komissio ilmoitti näkökannoistaan kyseisille kahdeksalle maalle säännöllisesti joko suullisesti tai kirjallisesti.
(16)
Sri Lankan demokraattinen sosialistinen tasavalta, jäljempänä ’Sri Lanka’, ei pystynyt kumoamaan komission esille tuomia tosiasioita eikä panemaan täytäntöön toimintasuunnitelmaa tilanteen korjaamiseksi.
(17)
Tämä komission täytäntöönpanopäätös, jossa Sri Lanka todetaan kolmanneksi maaksi, jonka komissio ei katso osallistuvan yhteistyöhön LIS-kalastuksen torjumiseksi, perustuu LIS-asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä toteutettuun tutkimukseen ja vuoropuheluun. Tässä prosessissa on noudatettu sisältöä ja menettelyjä koskevia vaatimuksia, joista säädetään kyseisessä asetuksessa, jossa muun muassa viitataan kolmannelle maalle lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluviin LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskeviin velvollisuuksiin.
(18)
Komission täytäntöönpanopäätöksen Sri Lankan toteamisesta kolmanneksi maaksi, jonka komissio ei katso osallistuvan yhteistyöhön LIS-kalastuksen torjumiseksi, olisi johdettava LIS-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan g alakohdassa säädettyihin seurauksiin.
2. SRI LANKAA KOSKEVA MENETTELY
(19)
Komissio ilmoitti Sri Lankalle 15 päivänä marraskuuta 2012 harkitsevansa mahdollisuutta todeta Sri Lanka yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi LIS-asetuksen 32 artiklan säännösten nojalla (3).
(20)
Komissio kehotti Sri Lankaa laatimaan tiiviissä yhteistyössä omien yksiköidensä kanssa toimintasuunnitelman 15 päivänä marraskuuta 2012 annetussa päätöksessä yksilöityjen puutteiden korjaamiseksi.
(21)
Pääasialliset puutteet, jotka komissio yksilöi ehdotetussa toimintasuunnitelmassa, koskivat sitä, että kansainvälisen oikeuden mukaiset velvoitteet oli jätetty useilta osin panematta täytäntöön, mikä liittyi asianmukaisen lainsäädäntökehyksen hyväksymättä jättämiseen, riittävän ja tehokkaan valvonnan, tarkkailijajärjestelmän ja pelotteena toimivan seuraamusjärjestelmän puuttumiseen sekä saalistodistusjärjestelmän epäasianmukaiseen täytäntöönpanoon. Muut yksilöidyt puutteet koskevat yleisesti kansainvälisten velvoitteiden, kuten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen suositusten ja päätöslauselmien, noudattamista. On myös havaittu, ettei Sri Lanka ole noudattanut asiaankuuluvien elinten antamia suosituksia ja päätöslauselmia, kuten Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälistä toimintasuunnitelmaa LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, vastustamiseksi ja poistamiseksi. Ei-sitovien suositusten ja päätöslauselmien noudattamatta jättämistä pidettiin kuitenkin ainoastaan lisätodisteena eikä toteamisen perusteena.
(22)
Sri Lanka ilmoitti 14 päivänä joulukuuta 2012 komissiolle käyttöön ottamansa institutionaaliset järjestelyt ehdotetussa toimintasuunnitelmassa yksilöityjen puutteiden korjaamiseksi.
(23)
Sri Lanka toimitti kirjallisia huomautuksia 31 päivänä joulukuuta 2012 ja 4 päivänä tammikuuta 2013.
(24)
Komissio pyysi 7 päivänä helmikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä Sri Lankaa toimittamaan päivitetyt tiedot ehdotetun toimintasuunnitelman keskeisistä osa-alueista.
(25)
Sri Lankan viranomaiset toimittivat 13 päivänä maaliskuuta 2013 seuraavat asiakirjat: i) saatekirje ja perustelut, ii) päivitetty aikataulu kaikille toimenpiteille, jotka Sri Lankan on määrä toteuttaa, iii) päivitetyt tiedot ehdotetun toimintasuunnitelman keskeisistä osa-alueista, iv) LIS-kalastuksen torjuntaa koskeva kansallinen toimintasuunnitelma vuodeksi 2013, v) hallinnollisten menettelyjen ja saalistodistusten käyttöä koskevien suuntaviivojen päivitykset, vi) tieto budjettimäärärahoista vuodelle 2013 kalastuksesta ja vesiluonnonvarojen kehittämisestä vastaavan ministeriön laadunvalvontaosaston toimipisteen perustamiseksi lentoasemalle, vii) oikeudellisen velvoitteen noudattamista, pitkän matkan laivaston seurantaa ja varoittavia seuraamuksia koskevan tarkistetun lainsäädännön luonnokset, viii) saalistodistusjärjestelmään kuuluvien toimijoiden tietoisuusohjelmat, ix) tarkastusjärjestelmä ja x) LIS-toimintojen tarkastamista aavalla merellä koskevien menettelyjen suuntaviivat.
(26)
Tekniset neuvottelut komission ja Sri Lankan välillä käytiin 17 päivänä huhtikuuta 2013 Brysselissä. Tämän tapaamisen aikana Sri Lankan viranomaiset esittivät komissiolle tuoreen LIS-kalastuksen torjuntaa koskevan kansallisen toimintasuunnitelmansa, suunnitellut toimenpiteet, joilla parannetaan saalistodistusten tietojen ristiintarkastusta, ja oikeudellisen kehyksen muuttamisen, joka oli käynnistetty.
(27)
Sri Lankan 30 päivänä toukokuuta 2013 ja 3 päivänä kesäkuuta 2013 toimittamissa kirjelmissä se korosti olevansa sitoutunut panemaan oikea-aikaisesti täytäntöön laatimansa etenemissuunnitelman ja samalla antamaan LIS-kalastusta koskevia rangaistustoimenpiteitä edistävät lainsäädäntömuutokset ja käynnistämään alusten satelliittiseurantajärjestelmää (VMS) koskevan hankintamenettelyn.
(28)
Marraskuun 2012 ja kesäkuun alun 2013 välisenä aikana havaitsemansa edistymisen perusteella komissio ilmoitti 11 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä Sri Lankalle, että konkreettisten tulosten saavuttamiseksi 15 päivänä marraskuuta 2012 annetussa päätöksessä esille tuotujen puutteiden korjaamisessa ja tarvittavien toimien päätökseen saattamiseksi komissio haluaa jatkaa vuoropuhelua Sri Lankan kanssa vielä yhdeksällä kuukaudella eli 28 päivään helmikuuta 2014. Tämä kirjeen jälkeen komissio esitti 20 päivänä kesäkuuta 2013 päivitetyn ehdotuksen toimintasuunnitelmaksi.
(29)
Sri Lanka toimitti 22 päivänä elokuuta 2013 edistymistä koskevan kertomuksen, joka koski 31 päivän toukokuuta 2013 ja 15 päivän elokuuta 2013 välistä ajanjaksoa, ja 28 päivänä lokakuuta 2013 tiedot muutetun lainsäädännön antamismenettelystä.
(30)
Komissio vieraili Sri Lankan asianomaisten viranomaisten luona 28 ja 30 päivän tammikuuta 2014 välisenä aikana. Kyseiset viranomaiset oli pidetty ajan tasalla tilanteen edistymisestä 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen ja ehdotetun toimintasuunnitelman mukaisesti. Komission vierailun aikana Sri Lankan viranomaisilla oli mahdollisuus esittää näkemyksiään ja toimittaa tarvittavat asiakirjat vastauksena 15 päivänä marraskuuta 2012 annettuun päätökseen ja ilmoittaa komissiolle viimeisimmästä edistymisestä toimintasuunnitelman toteutuksessa.
(31)
Sri Lanka toimitti 27 päivänä maaliskuuta 2014 toisen edistymistä koskevan kertomuksen, joka koski 16 päivän elokuuta 2013 ja 21 päivän maaliskuuta 2014 välistä ajanjaksoa, ja seuraavat asiakirjat: i) päivitetyt tiedot ehdotetun toimintasuunnitelman keskeisistä osa-alueista, ii) päivitetty aikataulu LIS-kalastuksen torjuntaa koskevan kansallisen toimintasuunnitelman täytäntöön panemiseksi, iii) kalastuksesta ja vesiluonnonvarojen kehittämisestä vastaavan ministeriön ulkoasiainministeriölle lähettämät kirjeet, joissa pyydetään liittymistä kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä aavalla merellä toimivien kalastusalusten osalta koskevaan sopimukseen, jäljempänä ’FAO-sopimus’, iv) VMS-järjestelmän rahoittamista ja transponderivaatimuksen demonstrointia koskeva pyyntö, v) tiedot tietoisuuskoulutuksesta ja vi) vuoden 2014 kalastuspäiväkirjan malli ja syvänmeren ja aavan meren alusten satamissa noudatettavan tarkastussuunnitelman malli. Samassa yhteydessä Sri Lanka myös ilmoitti, että Sri Lankan parlamentti oli hyväksynyt tarkistetun kalastuslain 5 päivänä marraskuuta 2013. Sri Lanka toimitti 1 päivänä elokuuta 2014 ylimääräisen edistymistä koskevan kertomuksen, joka koski heinäkuuhun 2014 ulottuvaa ajanjaksoa. Sen lisäksi, että siinä annettiin päivitetyt tiedot ehdotetun toimintasuunnitelman keskeisistä osa-alueista ja päivitetty aikataulu LIS-kalastuksen torjuntaa koskevan kansallisen toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta, siihen sisältyivät seuraavat: ulkoasiainministeriön kirje kalastuksesta ja vesiluonnonvarojen kehittämisestä vastaavalle ministeriölle, jossa ilmoitetaan, että jäljennös hyväksymiskirjasta, joka koskee liittymistä FAO-sopimukseen, toimitetaan, kun liittyminen on tapahtunut, oikeusministerille esitetty pyyntö ottaa nykyisessä lainsäädännössä käyttöön ankarampia seuraamuksia, kaksi lainsäädännön valmistelijoiden kirjettä, joihin on liitetty aavalla merellä tapahtuvaa kalastusta ja kalasaalistietojen keruuta koskevien asetusten tarkistetut luonnokset, tiivistelmä aavalla merellä toimivien alusten päälliköille suunnatuista tietoisuusohjelmista ja Intian valtameren tonnikalakomissiolle (IOTC) osoitettu alueellisen seurantaohjelman täytäntöönpanokertomus. Sri Lanka toimitti 29 päivänä elokuuta 2014 lisätietoja, joissa se kuvaili todetuissa puutteissa tapahtunutta edistymistä (aavalla merellä tapahtuvaa kalastusta ja kalasaalistietojen keruuta koskevat asetusluonnokset, seuraamuksia koskeva tiedote, tiedot tarkkailija- ja tarkastusjärjestelmistä sekä tiedot todetuissa puutteissa saavutetusta edistymisestä). Sri Lanka toimitti 18 ja 19 päivänä syyskuuta 2014 uusia tietoja, joissa vahvistettiin, että aavalla merellä tapahtuvaa kalastusta ja kalasaalistietojen keruuta koskevat asetukset oli annettu. Kyseisissä tiedoissa myös käsiteltiin ennalta ehkäisevää seuraamusjärjestelmää koskevan kabinetin muistion sisäistä valmistelua ja IOTC:n vaatimusten noudattamisen toteutumista. Niin ikään annettiin tietoja kalastuspäiväkirjasta, tarkastusten ja valvonnan kattavuudesta sekä VMS-transpondereiden mahdollisesta osittaisesta asteittaisesta käyttöönotosta srilankalaisissa kalastusaluksissa tammikuun ja elokuun 2015 välisenä aikana (vaikkakaan sopimusta palvelunsuorittajan kanssa ei ollut vielä allekirjoitettu eikä sopimusta pantu täytäntöön).
(32)
Komissio jatkoi tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Suullisia ja kirjallisia huomautuksia, joita Sri Lanka toimitti 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen perusteella, tarkasteltiin ja ne otettiin huomioon, ja Sri Lankalle ilmoitettiin komission näkökannoista säännöllisesti joko suullisesti tai kirjallisesti.
(33)
Kerättyjen tietojen, jotka esitetään johdanto-osan 34-67 kappaleessa, perusteella komissio katsoo, että Sri Lanka ei ole puuttunut riittävissä määrin 15 päivänä marraskuuta 2012 annetussa päätöksessä kuvattuihin huolenaiheisiin ja puutteisiin. Se ei ole myöskään pannut täysimääräisesti täytäntöön päätökseen liittyvässä toimintasuunnitelmassa ehdotettuja toimenpiteitä.
3. SRI LANKAN TOTEAMINEN YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMAKSI KOLMANNEKSI MAAKSI
(34)
Komissio on tarkastellut LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan nojalla, miten Sri Lanka on noudattanut sille lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvia kansainvälisiä velvollisuuksia ottaen huomioon 15 päivänä marraskuuta 2012 annetussa päätöksessä esitetyt havainnot, Sri Lankan antamat asiaankuuluvat tiedot, ehdotetun toimintasuunnitelman ja tilanteen korjaamiseksi toteutetut toimenpiteet. Tätä tarkastelua varten komissio on ottanut huomioon LIS-asetuksen 31 artiklan 4-7 kohdassa luetellut tekijät.
3.1 LIS-kalastuksen toistuvuus (LIS-asetuksen 31 artiklan 4 kohdan a alakohta)
(35)
Kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 292 kappaleessa todetaan, komissio katsoi, että Sri Lankalta puuttuu lainsäädäntö, jossa säädetään aavalla merellä tapahtuvan kalastuksen lupamenettelyistä.
(36)
Kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 296 kappaleessa mainitaan, IOTC:n alusluettelon luonnokseen on merkitty 13 srilankalaisalusta, koska niiden oli todettu kalastavan IOTC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vastaisesti. Marraskuun 15 päivänä 2012 annetun päätöksen jälkeen Sri Lanka ei ole kieltänyt aluksiaan kalastamasta laittomasti aavalla merellä eikä se ole myöskään välittömästi antanut lainsäädäntöä, jolla mahdollistetaan kalastus aavalla merellä ja joka koskee lupien myöntämisestä aavalla merellä tapahtuvaan kalastukseen, jotta vältetään laittomat kalastustoimet srilankalaisissa kalastusaluksissa. Sri Lanka on sen sijaan viimein 5 päivänä marraskuuta 2013 antanut tarkistetun kalastuslain, jolla mahdollistetaan kalastus aavalla merellä. Se on laatinut luonnoksen aavalla merellä toimivien alusten lupamenettelyä koskeviksi täytäntöönpanosäännöksiksi, ja tämä täytäntöönpanosäädös on annettu syyskuussa 2014 (Sri Lankan viranomaisten antamien tietojen mukaan), mutta sitä ei ole vielä pantu täytäntöön. Sri Lanka on myös vähentänyt IOTC-alueella toimivien alusten määrää 3 307:stä 1 758:aan, mutta ne kalastavat edelleen aavalla merellä tapahtuvaa kalastusta koskevan hallinnollisen luvan eivätkä laillisen luvan turvin. Tältä osin muistutetaan, että Yhdistyneiden kansakuntien kalakantasopimuksen (4) 18 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisesti lippuvaltion on toteutettava toimenpiteitä kieltääkseen aluksiaan, joilla ei ole tarvittavia kalastuslisenssejä tai -lupia, kalastamasta aavalla merellä. Nykyinen todettu tilanne osoittaa selvästi, että Sri Lanka ei noudata kansainvälisiä velvoitteitaan lippuvaltiona.
(37)
IOTC:ltä saatujen tietojen (5) mukaan rannikkovaltiot ottivat 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen jälkeen vuonna 2013 kiinni kolme Sri Lankan lipun alla purjehtivaa alusta Malshiri No. 1, Gold Marine 5ja Lakpriya 2, koska ne todennäköisesti harjoittivat LIS-kalastustoimintaa. Muistutettakoon, että YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti lippuvaltio on vastuussa aavalla merellä toimivista aluksistaan. Lisäksi Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen 118 artiklan mukaisesti lippuvaltion on toimittava yhteistyössä elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi, mitä selvästi kyseenalaistaa se, että Sri Lankan laivasto toimii IOTC-alueella ilman laillisia kalastuslupia ja näin ollen harjoittaa LIS-asetuksen 2 artiklan määritelmien mukaista toimintaa.
(38)
Lisäksi vuonna 2013 todettiin, että 13 muuta srilankalaista alusta, jotka tarkastettiin, kun ne olivat purjehtimassa erään rannikkovaltion talousvyöhykkeen läpi, toimivat IOTC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vastaisesti. Komissio katsoo, että srilankalaisalusten jatkunut IOTC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vastainen kalastus on selkeä osoitus siitä, että Sri Lanka on laiminlyönyt kansainvälisen oikeuden mukaiset lippuvaltion velvollisuutensa, kuten johdanto-osan 37 kappaleessa todetaan.
(39)
Se osoittaa myös, ettei Sri Lanka ole onnistunut huolehtimaan siitä, että sen lipun alla purjehtimaan oikeutetut kalastusalukset eivät harjoita eivätkä tue LIS-kalastusta. Tämä laiminlyönti on vastoin LIS-kalastuksen ehkäisemistä, vastustamista ja poistamista koskevan kansainvälisen toimintasuunnitelman 34 kohtaa, jonka mukaan valtioiden olisi varmistettava, että niiden lipun alla purjehtimaan oikeutetut kalastusalukset eivät harjoita eivätkä tue LIS-kalastusta. Lisäksi johdanto-osan 36-38 kappaleessa tarkoitetut Sri Lankan lipun alla purjehtivat alukset myös osoittavat, että Sri Lanka on laiminlyönyt YK:n kalakantasopimuksen 19 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaiset velvoitteensa, joiden mukaan lippuvaltion on varmistettava, että sen lipun alla purjehtivat alukset noudattavat alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen säilyttämis- ja hoitosääntöjä.
(40)
Komissio totesi myös, että Sri Lanka ei pystynyt tehokkaasti toteuttamaan toistuvaa LIS-kalastusta koskevia asianmukaisia toimenpiteitä sen lainsäädäntökehyksen puutteiden vuoksi. Sen vuoksi komissio ehdotti toimintasuunnitelmassa lainsäädäntökehyksen tarkistamista, jotta voitaisiin varmistaa kansainvälisten velvoitteiden noudattaminen aavalla merellä, ottaa käyttöön riittävät toiminnalliset keinot valvoa tehokkaasti Sri Lankan pitkän matkan laivastoa ja luoda varoittava seuraamusjärjestelmä.
(41)
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 36 kappaleessa todetaan, Sri Lanka antoi marraskuussa 2013 tarkistetun kalastuslain, jossa sallitaan sen alusten kalastaa Sri Lankan talousvyöhykkeen ulkopuolella. Säädös, jossa edellytetään aavalla merellä tapahtuvan kalastuksen lupajärjestelmän täytäntöönpanoa, on kuitenkin edelleen luonnosvaiheessa, ja sitä ei näin ollen voi soveltaa. Luvat myöntää nykyisin hallinto epäjärjestelmällisesti ilman ennalta määrättyä menettelyä. Lisäksi tarkistetussa kalastuslaissa säädetään LIS-rikkomuksiin sovellettavista ankarammista seuraamuksista, joita voidaan pitää ehkäisevinä vain osalle Sri Lankan pitkän matkan kalastuslaivastoa (erityisesti pienimuotoista kalastusta harjoittaville aluksille, jotka kalastavat Sri Lankan talousvyöhykkeen ulkopuolella, sillä niille seuraamuksia voidaan pitää asianmukaisina alusten rajallisen kalastuskapasiteetin vuoksi). Sri Lankan suurten kalastusalusten (yli 24 metriä pitkät) laivasto on kasvanut vuosina 2013 ja 2014, ja tällaisiin aluksiin sovellettavien, uudessa kalastuslaissa säädettyjen seuraamusten tasoa ei voida pitää varoittavana, sillä näiden alusten kalastuskapasiteetti on 10-20 kertaa suurempi kuin pienempien alusten. Nykyisen lainsäädännön (6) mukaan sakko on enintään 8 429 euroa (1 500 000 Sri Lankan rupiaa (7)), jota ei voida pitää tehokkaana noudattamisen varmistamiseksi, rikkomusten ehkäisemiseksi ja sen estämiseksi, että määräyksiä rikkoneet hyötyisivät lainvastaisista toimistaan. Sen vuoksi nykyistä seuraamusten tasoa ei voida pitää YK:n kalakantasopimuksen 19 artiklan 2 kohdan määräysten mukaisena, sillä kyseisessä kohdassa määrätään muun muassa, että seuraamusten olisi oltava riittävän ankaria ja estettävä se, että määräyksiä rikkoneet hyötyisivät lainvastaisista toimistaan. Näin ollen komissio katsoo, että Sri Lankan käyttöön ottama seuraamusjärjestelmä on selvästi riittämätön ja selkeästi epäsuhteessa mahdollisten rikkomusten vakavuuteen, niiden mahdollisiin vaikutuksiin ja tällaisista laittomista toimista mahdollisesti saatavaan hyötyyn.
(42)
Tällä perusteella todetaan, että Sri Lankan toteuttamat toimet suhteessa sen velvollisuuksiin lippuvaltiona eivät riitä YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 ja 118 artiklan ja YK:n kalakantasopimuksen 18, 19 ja 20 artiklan noudattamiseen.
(43)
Ottaen huomioon 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 292-299 kappaleen ja 15 päivän marraskuuta 2012 jälkeen tapahtuneen kehityksen komissio katsoo LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 31 artiklan 4 kohdan a alakohdan nojalla, että Sri Lanka on laiminlyönyt sille lippuvaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvollisuudet, jotka liittyvät LIS-aluksiin ja sen lipun alla purjehtivien kalastusalusten tai sen kansalaisten harjoittamaan LIS-kalastukseen, eikä se ole toteuttanut riittäviä toimia torjuakseen lippunsa alla aiemmin purjehtineiden alusten harjoittamaa dokumentoitua ja toistuvaa LIS-kalastusta.
3.2 Yhteistyön ja täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 5 kohdan b, c ja d alakohta)
(44)
Kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 302-311 kappaleessa selostetaan, komissio analysoi, toimiko Sri Lanka tosiasiallisesti yhteistyössä komission kanssa tutkinnan ja siihen liittyvien toimien osalta.
(45)
Kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 296 kappaleessa todetaan, Sri Lanka oli velvollinen ilmoittamaan kuukausittain toimista, joita se oli toteuttanut kyseisen päätöksen johdanto-osan 293 kappaleessa tarkoitettujen alusten osalta. Ilmoittaminen toteutui ainoastaan yhdeksänä kuukautena kahdestatoista vuonna 2013, ja kahtena kuukautena neljästä vuonna 2014. Tämä on vastoin YK:n kalakantasopimuksen 20 artiklan määräyksiä, joissa vahvistetaan valtioiden velvoitteet tutkia, harjoittaa yhteistyötä joko suoraan tai alueellisten kalastusjärjestöjen välityksellä alueellisten kalastusjärjestöjen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen ja täytäntöönpanon varmistamiseksi. Sen vuoksi Sri Lanka on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvollisuudet, jotka koskevat kansainvälistä yhteistyötä ja sääntöjen noudattamisen valvontaa.
(46)
Kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 302 kappaleessa sekä edellä olevassa 45 kappaleessa todetaan, Sri Lanka ei ole täyttänyt kuukausittaisia ilmoitusvelvoitteitaan IOTC:tä kohtaan 13 srilankalaisaluksesta, joiden oletetaan harjoittavan LIS-toimintaa, mutta joita IOTC ei ole merkinnyt luetteloon. Näin ollen Sri Lanka ei ole pystynyt osoittamaan täyttävänsä YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan 2 kohdan b alakohdan edellytyksiä, joiden mukaan lippuvaltion on harjoitettava sisäisen lainsäädäntönsä mukaista lainkäyttövaltaa jokaiseen lippunsa alla purjehtivaan alukseen, sen päällikköön, muuhun päällystöön ja miehistöön nähden.
(47)
Lisäksi, kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun komission päätöksen johdanto-osan 306 ja 307 kappaleessa todetaan, komissio arvioi, onko Sri Lanka tosiasiallisesti toteuttanut täytäntöönpanotoimenpiteitä LIS-kalastukseen syyllistyneiden toimijoiden osalta ja onko määrätty riittävän ankaria seuraamuksia, jotta ne veisivät rikkojilta LIS-kalastuksesta saadut hyödyt.
(48)
Kuten johdanto-osan 41 kappaleessa todetaan, 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen jälkeen Sri Lanka ei ole ottanut käyttöön varoittavaa seuraamusjärjestelmää laivastonsa suuria aluksia varten. Nykyinen seuraamusluettelo ei ole YK:n kalakantasopimuksen 19 artiklan 2 kohdan vaatimusten mukainen, sillä kyseisessä kohdassa määrätään muun muassa, että seuraamusten on oltava riittävän ankaria ja estettävä se, että määräyksiä rikkoneet hyötyisivät lainvastaisista toimistaan.
(49)
Käytettävissä oleva näyttö vahvistaa edelleen sen, ettei Sri Lanka ole täyttänyt kansainvälisen oikeuden mukaisia velvollisuuksiaan tehokkaiden täytäntöönpanotoimenpiteiden suhteen. Tältä osin, kuten johdanto-osan 36-38 kappaleessa selitetään, IOTC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vastaisesti kalastavien alusten toiminnan jatkuminen osoittaa, että Sri Lanka on laiminlyönyt velvollisuutensa noudattaa YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrättyjä vastuitaan aavalla merellä toimivien alustensa osalta.
(50)
Kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 309 kappaleessa todetaan, Sri Lankan kehitystasoa ei voida pitää tekijänä, joka heikentäisi toimivaltaisten viranomaisten valmiuksia toimia yhteistyössä muiden maiden kanssa ja toteuttaa täytäntöönpanotoimia. Kehitykseen liittyvien erityisten rajoitteiden arviointia käsitellään tarkemmin tämän päätöksen johdanto-osan 65-67 kappaleessa.
(51)
Tällä perusteella todetaan, että Sri Lankan toteuttamat toimet suhteessa sen velvollisuuksiin lippuvaltiona eivät riitä, jotta YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja YK:n kalakantasopimuksen 18 ja 19 artiklan edellytykset täyttyisivät.
(52)
Komissio katsoo LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 5 kohdan b, c ja d alakohdan nojalla ja 15 päivänä marraskuuta 2012 antamansa päätöksen johdanto-osan 302-311 kappaleen ja 15 päivän marraskuuta 2012 jälkeen tapahtuneen kehityksen perusteella, että Sri Lanka on laiminlyönyt sille lippuvaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat yhteistyö- ja täytäntöönpanotoimiin liittyvät velvollisuudet.
3.3 Kansainvälisten sääntöjen täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 6 kohta)
(53)
Kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 314-334 kappaleessa selostetaan, komissio on analysoinut kaikki merkityksellisiksi katsomansa tiedot, jotka liittyvät Sri Lankan asemaan IOTC:n sopimuspuolena. Komissio on sen vuoksi analysoinut kaikkia merkityksellisiksi katsomiaan tietoja, jotka liittyvät Sri Lankan 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen jälkeen antamaan suostumukseen soveltaa IOTC:n vahvistamia säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä.
(54)
Muistutettakoon, että 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen jälkeen IOTC on julkaissut vuosittaiset vaatimuksenmukaisuuskertomukset vuosina 2013 (8) ja 2014 (9). Niistä käy ilmi, että Sri Lanka ei edelleenkään noudata toimenpiteitä tai on noudattanut niitä vain osittain vuosina 2012 ja 2013.
(55)
Vuoden 2013 vaatimuksenmukaisuuskertomuksen osalta Sri Lanka ei toimittanut tiettyjä tilastotietoja ja säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä koskevia tietoja.
(56)
Erityisesti aktiivisten alusten luetteloa koskevan IOTC:n päätöslauselman 10/08 (10) osalta Sri Lanka ei ole toimittanut tietoa kunkin aluksen kansainvälisestä radiokutsutunnuksesta. Alusten seurantajärjestelmän (VMS) käyttöönottoa koskevan IOTC:n päätöslauselman 06/03 (11) osalta Sri Lanka ei ole niin ikään pystynyt varustamaan aluksiaan, joiden kokonaispituus on yli 15 metriä, VMS-järjestelmällä eikä rakentamaan kalastuksen seurantakeskusta. Sri Lanka ei ole myöskään toimittanut pakollista VMS-järjestelmän käyttöönotossa edistymistä koskevaa kertomusta. Pakollisia tilastovaatimuksia koskevan IOTC:n päätöslauselman 10/02 (12) osalta Sri Lanka ei ole ilmoittanut kokojakaumatietoja rannikkokalastuksen osalta eikä myöskään nimellissaalis-, saalis- ja pyyntiponnistus- ja kokojakaumatietoja siten kuin kyseisessä päätöslauselmassa vaaditaan rannikko-, pinta- ja pitkäsiimakalastuksessa. Sri Lanka noudattaa vain osittain haita koskevien tietojen toimittamisesta annettua IOTC:n päätöslauselmaa 05/05 (13), sillä verkko- ja pitkäsiimakalastuksen saalistiedot on ilmoitettu yhtenä kokonaisuutena. Sri Lanka ei ole toimittanut merellä tapahtuvaa jälleenlaivausta koskevan päätöslauselman 12/05 (14) mukaista pakollista kertomusta. Sri Lanka ei ole ottanut käyttöön tarkkailijoita koskevassa päätöslauselmassa 11/04 (15) edellytettyä alueellista tarkkailijajärjestelmää. Se ei ole etenkään perustanut tarkkailijajärjestelmää, joka koskee pakollista viittä prosenttia vähintään 24 metrin pituisista aluksista merellä, eikä se noudata tarkkailijoiden ilmoitusvelvollisuutta.
(57)
Vuoden 2014 vaatimuksenmukaisuuskertomuksen osalta Sri Lanka ei ole toimittanut tiettyjä vaadittuja tilastotietoja eikä tiettyjä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä koskevia tietoja.
(58)
Erityisesti kun kyse on IOTC:n päätöslauselmasta 13/02 (16), Sri Lanka ei ole antanut lainsäädäntöä, jolla pyydysten merkintä saatetaan pakolliseksi. IOTC:n päätöslauselman 13/08 (17) osalta, Sri Lanka ei ole toimittanut kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä koskevaa hallinnointisuunnitelmaa eikä oikeudellisia ja hallinnollisia toimenpiteitä ole toteutettu kahdeksan kurenuotta-aluksen osalta, mitä edellytetään IOTC:n päätöslauselmassa 12/13 (18). IOTC:n päätöslauselman 06/03 (19) osalta Sri Lanka ei ole myöskään vuonna 2014 varustanut kokonaispituudeltaan yli 15-metrisiä aluksiaan VMS-järjestelmällä eikä rakentanut kalastuksen seurantakeskusta eikä myöskään toimittanut pakollista VMS-järjestelmän käyttöönotossa edistymistä koskevaa kertomusta. Pakollisia tilastovaatimuksia koskevan IOTC:n päätöslauselman 10/02 osalta Sri Lanka ei ole ilmoittanut tietoja nimellissaaliista, saaliista ja pyyntiponnistuksista eikä kokojakaumasta päätöslauselman vaatimusten mukaisesti. IOTC:n päätöslauselmien 13/06 (20) ja 12/04 (21) osalta Sri Lanka ei ole pannut täytäntöön valkopilkkahain kalastuskieltoa eikä myöskään kurenuotta-alusten velvollisuutta pitää aluksella haaveja ja pitkäsiima-alusten velvollisuutta pitää aluksella siimanleikkureita ja koukunpoistajia. Päätöslauselman 11/04 (22) osalta Sri Lanka ei myöskään vuonna 2014 ole pannut täytäntöön tarkkailijajärjestelmää vaaditulla tavalla. Se ei ole etenkään perustanut tarkkailijajärjestelmää, joka koskee pakollista viittä prosenttia yli 24 metrin pituisista aluksista merellä, eikä se noudata tarkkailijoiden ilmoitusvelvollisuutta. IOTC:n päätöslauselman 10/10 (23) osalta Sri Lanka ei ole toimittanut kertomusta tonnikalatuotteiden ja tonnikalansukuisia lajeja olevien kalatuotteiden tuonnista, purkamisesta ja jälleenlaivauksesta satamissa.
(59)
Se, että Sri Lanka ei ole toimittanut IOTC:lle vaadittuja tietoja, jotta se voisi täyttää johdanto-osan 56 ja 58 kappaleessa tarkoitetut IOTC-velvoitteet, osoittaa että Sri Lanka on laiminlyönyt YK:n merioikeusyleissopimuksessa ja YK:n kalakantasopimuksessa määrätyt lippuvaltion velvoitteensa. Erityisesti se, ettei Sri Lanka ole toimittanut oikea-aikaisesti tilastotietoja eikä tietoja VMS-järjestelmästä, saaliista ja pyyntiponnistuksista, satamissa tapahtuvista jälleenlaivauksista ja tarkkailijajärjestelmästä, heikentää Sri Lankan kykyä täyttää YK:n merioikeusyleissopimuksen 117 ja 118 artiklassa määrätyt velvoitteensa. Kyseisissä artikloissa määrätään valtion velvollisuudesta toteuttaa kansalaisiaan koskevia toimia aavan meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja toimia yhteistyössä aavan meren alueiden kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskeviin toimiin liittyen.
(60)
Kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 322 kappaleessa selostetaan, useita seikkoja paljastui komission vierailun aikana Sri Lankassa marraskuussa 2010. Näitä seikkoja olivat erityisesti VMS-järjestelmän ja saaliiden ilmoittamista koskevan lainsäädännön puuttuminen. Muita huolestuttavia seikkoja, kuten tarkkailijajärjestelmän puuttumista ja puutteellista ilmoittamista aluksista ja kansalaisista, joiden on todettu osallistuneen LIS-kalastukseen, selostetaan 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 319 ja 321 kappaleessa IOTC:n vuosien 2011 ja 2012 vaatimustenmukaisuuskertomusten perusteella. Tältä osin Sri Lankan viranomaisten toimittamat tiedot aavalla merellä tapahtuvaa kalastusta koskevasta lainsäädännöstä, toimivan VMS-järjestelmän ja luotettavan tarkkailijajärjestelmän luomisesta ja saaliiden kirjaamisen ja kirjaamisen käyttöönotosta osoittivat, etteivät viranomaiset ole varmistaneet Sri Lankan lipun alla purjehtivien alusten tosiasiallista ja tehokasta valvontaa ja seurantaa kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti. Kuten johdanto-osan 36, 40 ja 41 kappaleessa selostetaan, Sri Lankaa pyydettiin erityisesti laatimaan kattava oikeudellinen kehys, joka mahdollistaa kalastuksen aavalla merellä, johon liittyvät aavalla merellä tapahtuvaa kalastusta koskevat luvat ja jolla täytetään IOTC:n päätöslauselmissa määrätyt velvoitteet erityisesti Sri Lankan oman laivaston seurannan, valvonnan ja tarkkailun osalta, mukaan lukien VMS-järjestelmä, kalastuspäiväkirja, saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmä ja tarkkailijajärjestelmä. Kun kyse on aavalla merellä tapahtuvaa kalastusta koskevasta lainsäädännöstä, kalastuslakia muutettiin kalastuksen mahdollistamiseksi aavalla merellä ja kalastuslupien myöntämistä koskeva täytäntöönpanoasetus laadittiin ja lopulta annettiin syyskuussa 2014. Koska täytäntöönpanoasetus annettiin vasta syyskuussa 2014 eikä vielä ole saatavilla tietoja siitä, kuinka se olisi pantava täytäntöön, Sri Lanka myöntää edelleen ainoastaan hallinnollisia kalastuslupia, ja srilankalaisalukset kalastavat edelleen ilman VMS-järjestelmää. Siltä osin kuin on kyse alueellisesta tarkkailijajärjestelmästä, Sri Lankan viranomaisten toimittamista asiakirjoista kävi ilmi, että joidenkin tarkastajien valinnasta ja palvelukseenotosta huolimatta suuri osa laivastosta jää valvonnan ulkopuolelle, koska tarkastajia on vähän (45) alusten suureen määrään verrattuna (1 758 alusta IOTC:n alusrekisterissä). Sri Lanka ei ole kuitenkaan esittänyt ehdotuksia tämän vakavan ongelman ratkaisemiseksi IOTC:ssä, mikä tarkoittaa, ettei aavalla merellä kalastavia, Sri Lankan lipun alla purjehtivia aluksia valvota asianmukaisesti puutteellisten tarkastusvalmiuksien takia. Tältä osin muistutettakoon, että Sri Lankalla on vakavia ongelmia tietojen toimittamisessa IOTC:lle, mikä heikentää sen kykyä huolehtia lippuvaltion velvoitteistaan.
(61)
VMS-järjestelmän osalta, kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen johdanto-osan 316, 321 ja 322 kappaleessa ja tämän päätöksen johdanto-osan 60 kappaleessa selostetaan, komissio viittaa IOTC:n esiin tuomiin useisiin ongelmiin. Sri Lanka ilmoitti 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun päätöksen jälkeen, että se oli ottamassa VMS-järjestelmää käyttöön. Se toimitti komissiolle lainsäädännön, jossa edellytetään, että aluksissa on transponderi 1 päivästä marraskuuta 2011 alkaen, ja ilmoitti, että palvelunsuorittaja on jo valittu. Rahoitusta ei kuitenkaan ollut vielä saatu ratkaistua, ja Sri Lankan viranomaisten ja asianomaisen rahoituslaitoksen väliset neuvottelut ovat olleet käynnissä yli 18 kuukautta. Neuvottelut koskevat sellaisen lainan ehtoja, jolla on tarkoitus hankkia ja asentaa kalastuksen seurantakeskus ja tarjota taloudellista apua toimijoille, jotta ne voivat asentaa ja käyttää kohtuullisen ajan kuluessa VMS-järjestelmää siten, että järjestelmä kattaa koko aavalla merellä toimivan laivaston. Näin ollen Sri Lankalla ei ole vielä kalastuksen seurantakeskusta. Lisäksi VMS-järjestelmä on yhä kehitysvaiheessa, ja sitä ei ole koskaan otettu käyttöön. Komissio totesi tammikuussa 2014 tekemänsä vierailun aikana ja kuten käy ilmi Sri Lankan myöhemmin toimittamista tiedoista ja IOTC:n vuoden 2013 ja 2014 vaatimuksenmukaisuuskertomuksista, että Sri Lankan kalastusaluksia ei ole vielä varustettu VMS-järjestelmällä. IOTC:n VMS-järjestelmää koskevien vaatimusten noudattamisen osalta todettakoon, että IOTC:n vuoden 2013 ja 2014 vaatimustenmukaisuuskertomusten ja Sir Lankan ilmoittamien toimien välillä on ristiriitaisuuksia. Vaatimustenmukaisuuskertomuksissa todetaan, että vaatimukset ovat täyttyneet osittain, kun taas Sri Lankan toimittamissa tiedoissa todetaan selvästi, ettei se ole tosiasiallisesti pannut täytäntöön VMS-järjestelmää. Näin ollen Sri Lanka ei täytä YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 3 kohdan g alakohdassa määrättyjä edellytyksiä, kun otetaan huomioon kerätyt tiedot, jotka koskevat Sri Lankan viranomaisten seuranta-, valvonta- ja tarkkailuvalmiuksia ja erityisesti sen toiminnallista valmiutta hallinnoida laivastoaan ja toimivan VMS-järjestelmän kehittämistä ja täytäntöönpanoa.
(62)
Tässä 3.3 jaksossa esitetyt seikat osoittavat, että Sri Lanka ei noudata YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 3 kohdan määräyksiä.
(63)
Sen vuoksi todetaan, että ottaen huomioon Sri Lankan velvollisuudet lippuvaltiona se ei ole riittävällä tavalla noudattanut YK:n merioikeusyleissopimuksen 117 ja 118 artiklan ja YK:n kalakantasopimuksen 18 artiklan 3 kohdan edellytyksiä.
(64)
LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 6 kohdan nojalla komissio katsoo 15 päivänä marraskuuta 2012 antamansa päätöksen johdanto-osan 314-334 kappaleen ja kyseisen päätöksen antamisen jälkeen tapahtuneen kehityksen perusteella, että Sri Lanka on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvollisuudet, jotka koskevat kansainvälisiä sääntöjä ja määräyksiä ja säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä.
3.4 Kehitysmaiden erityisrajoitteet
(65)
Muistutettakoon, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (24) mukaan Sri Lankan inhimillisen kehityksen katsotaan olevan keskitasoa (186 maan joukossa sijalla 92). Tämä vahvistetaan myös Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (25) liitteessä II, jossa Sri Lanka luokitellaan alemman keskitulotason maaksi.
(66)
Kuten 15 päivänä marraskuuta 2012 annetun komission päätöksen johdanto-osan 337 kappaleessa todetaan, ei ole saatu pitäviä todisteita sen olettamuksen tueksi, että Sri Lankalle kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvien velvollisuuksien laiminlyönti johtuisi maan puutteellisesta kehitystasosta. Mitään sellaisia konkreettisia lisätodisteita, jotka osoittaisivat havaittujen puutteiden olevan seurausta valmiuksien ja hallintorakenteiden heikkouksista, ei ole esitetty 15 päivän marraskuuta 2012 jälkeen.
(67)
LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla komissio katsoo 15 päivänä marraskuuta 2012 antamansa päätöksen johdanto-osan 336 ja 337 kappaleen ja 15 päivän marraskuuta 2012 jälkeen tapahtuneen kehityksen perusteella, että Sri Lankan kehityksen nykytila ja yleinen suorituskyky kalastusalalla ei ole heikentynyt sen kehitystason vuoksi.
4. YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMAN KOLMANNEN MAAN TOTEAMISTA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT
(68)
Ottaen huomioon tehdyt päätelmät siitä, että Sri Lanka on laiminlyönyt sille lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvollisuudet eikä ole toteuttanut toimenpiteitä LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi, kyseinen maa olisi LIS-asetuksen 31 artiklan mukaisesti todettava kolmanneksi maaksi, jonka komissio ei katso osallistuvan LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön.
(69)
LIS-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa evättävä kalastustuotteiden tuonti unioniin ilman, että niiden tarvitsee pyytää lisätodisteita tai lähettää lippuvaltiolle avunpyyntöä, havaitessaan, että saalistodistuksen ovat varmentaneet sellaisen lippuvaltion viranomaiset, joka on todettu 31 artiklan mukaisesti yhteistyöhön osallistumattomaksi. Kielteinen vaikutus kauppaan olisi mahdollisuuksien mukaan otettava käyttöön asteittain, jotta helpotettaisiin tämän komission täytäntöönpanopäätöksen voimaantulon ja neuvoston mahdollisesti toteuttamien toimenpiteiden välisenä ajanjaksona osapuolten mukautumista uuteen tilanteeseen ja jotta talouden toimijoilla olisi riittävästi aikaa mukautua ottaen huomioon Sri Lankasta peräisin olevien kalastustuotteiden ja niitä toimittavien srilankalaisyritysten erityiset ominaisuudet, kuten näiden yritysten pieni ja keskisuuri koko. Näin ollen tämän päätöksen soveltamista olisi lykättävä kolmella kuukaudella. Tällaisella lykkäyksellä ei saisi olla vaikutusta neuvoston säätämiin pikaisiin toimenpiteisiin, joilla puututaan nopeasti LIS-kalastusta koskevaan Sri Lankan tilanteeseen.
(70)
Olisi todettava, että Sri Lankan toteaminen maaksi, jonka komissio katsoo yhteistyöhön osallistumattomaksi tämän päätöksen mukaisesti, ei rajoita komissiota tai neuvostoa toteuttamasta myöhemmin toimia yhteistyöhön osallistumattomia maita koskevan luettelon laatimiseksi.
(71)
Siinä tapauksessa, että neuvosto sisällyttää Sri Lankan yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden luetteloon LIS-asetuksen 33 artiklan mukaisesti, tämä edeltävä yksilöimistä koskeva päätös käy tarpeettomaksi.
5. KOMITEAMENETTELY
(72)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat kalastus- ja vesiviljelyalan komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Todetaan Sri Lankan demokraattinen sosialistinen tasavalta kolmanneksi maaksi, jonka komissio ei katso osallistuvan laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 14 päivänä tammikuuta 2015.
Tehty Brysselissä 14 päivänä lokakuuta 2014.