РЕШЕНИЕ № 189/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 20 февруари 2014 година
за разрешаване на Франция да прилага намалена ставка на някои косвени данъци върху „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион, и за отмяна на Решение 2007/659/ЕО
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2007/659/ЕО на Съвета (2) на Франция беше разрешено да прилага върху „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион („съответните четири най-отдалечени региона“) и продаван в континентална Франция, намалена акцизна ставка, която може да бъде под минималната акцизна ставка, определена с Директива 92/84/ЕИО на Съвета (3), но не може да бъде по-ниска с повече от 50 % от стандартната национална акцизна ставка върху алкохола. От 1 януари 2011 г. намалената акцизна ставка е ограничена до годишна квота от 120 000 хектолитра чист алкохол (hl чист алкохол). Срокът на дерогацията изтече на 31 декември 2013 г.
(2)
На 12 март 2013 г. френските власти поискаха от Комисията да представи предложение за решение на Съвета за удължаване на дерогацията, посочена в Решение 2007/659/ЕО, със седем години до 31 декември 2020 г. при същите условия. На 3 юли и съответно на 2 август 2013 г. това искане беше допълнено чрез предоставяне на допълнителна информация и изменено по отношение на различните френски данъци, които да бъдат обхванати от предлаганото решение.
(3)
Френските власти също така информираха Комисията, че Франция е променила, считано 1 януари 2012 г., националното законодателство по отношение на „cotisation sur les boissons alcooliques“, т.нар. „Vignette Sécurité Sociale“ (VSS) - налог, събиран от Националния здравноосигурителен фонд върху продаваните във Франция алкохолни напитки за противодействие на рисковете за здравето, свързани с прекомерната употреба на този продукт и в допълнение към националния акциз върху алкохола. По-специално, променена е данъчната основа - от 160 EUR на хектолитър на 533 EUR на hl чист алкохол, като е въведено ограничение на размера на VSS, свързано с приложимия акциз.
(4)
В рамките на искането си за удължаване на срока на действие на дерогацията, установена в Решение 2007/659/ЕО, до 31 декември 2020 г., френските власти поискаха от Комисията да включи, считано от 1 януари 2012 г., VSS в списъка на данъците, за които може да се прилага по-ниска ставка върху „традиционния“ ром, произвеждан в съответните четири най-отдалечени региона на Франция.
(5)
Вместо да се удължава срокът на действие на дерогацията, установена в Решение 2007/659/ЕО, е по-подходящо да се приеме ново решение за дерогация, която да обхваща двата данъка - диференцирането на акциза, установено в Директива 92/84/ЕИО, и VSS.
(6)
Поради ограничения местен пазар дестилационните фабрики в съответните четири най-отдалечени региона не могат да развиват дейността си, ако нямат достатъчен достъп до пазара на континентална Франция, който представлява основна дестинация за произвеждания от тях ром (71 %). Трудностите, с които се сблъсква „традиционният“ ром, конкурирайки се на пазара в Съюза - в допълнение към особеното структурно, икономическо и социално положение в тези най-отдалечени региони, утежнено от специфични ограничения, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) - са предизвикани основно от два фактора: по-високи производствени разходи и по-високи данъци на бутилка, тъй като „традиционният“ ром обикновено се продава с по-високо алкохолно съдържание и в по-големи бутилки.
(7)
Разходите, свързани с производството на захарна тръстика, захар и ром в съответните четири най-отдалечени региона, са по-високи, отколкото в други региони на света. По-специално разходите за работна заплата са по-високи, тъй като в съответните четири най-отдалечени региона се прилага френското социално законодателство. Тези най-отдалечени региони спазват също така стандартите на Съюза по отношение на околна среда и безопасност, което налага значителни инвестиции и разходи, които, въпреки че биват частично възстановени от структурните фондове на Съюза, не са пряко свързани с повишаване на производителността. Освен това дестилационните фабрики в съответните четири най-отдалечени региона са по-малки от дестилационните фабрики на международните концерни. Това води до по-високи производствени разходи за единица продукция. Взети заедно, всички тези преки допълнителни производствени разходи, включително за превоз и застраховка, съответстват според френските власти на около 12 % от акциза, който по принцип се е прилагал във Франция върху продукти с високо алкохолно съдържание през 2012 г.
(8)
В континенталната част на Франция „традиционният“ ром обикновено се предлага в по-големи бутилки (60 % от продукцията се продава в бутилки от един литър) и с по-високо алкохолно съдържание (между 40° и 59°) от конкурентните видове ром, които обикновено се предлагат в бутилки от 0,7 литра и с алкохолно съдържание от 37,5°. По-високите нива на алкохолно съдържание от своя страна водят до по-висок акциз, VSS, както и до по-висок данък върху добавената стойност (ДДС) на литър продаден ром. Следователно съвкупните допълнителни разходи, а именно по-високи производствени разходи, по-високи разходи за превоз и по-високи данъци (акциз и ДДС), съответстват на 40-50 % от акциза, който по принцип се е прилагал във Франция върху продукти с високо алкохолно съдържание през 2012 г. Освен това въведената на 1 януари 2012 г. промяна в основата за изчисляване на VSS - от 160 EUR за хектолитър на 533 EUR за хектолитър чист алкохол, е оказала, включително ДДС, допълнителен неблагоприятен ефект върху цената на „традиционния“ ром, който се предлага с по-високо алкохолно съдържание, съответстващ на около 10 % от стандартната акцизна ставка. С цел да се компенсира този допълнителен неблагоприятен ефект, тясно свързан с особеното структурно, социално и икономическо положение в съответните четири най-отдалечени региона, утежнено от специфични ограничения, посочени в член 349 от ДФЕС, следва да се въведе и намаление на ставката на VSS, от което може да се ползва „традиционният“ ром от съответните четири най-отдалечени региона.
(9)
За да бъде разрешено фискално облекчение, обхващащо както хармонизираните акцизни ставки, така и VSS, то следва да бъде пропорционално, така че да не нарушава целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително защитата на ненарушената конкуренция във вътрешния пазар и политиките по отношение на държавните помощи.
(10)
Поради това следва да бъдат взети под внимание и допълнителните разходи, произлизащи от дългогодишната пазарна практика „традиционният“ ром да бъде продаван с по-високо алкохолно съдържание и следователно с по-високи данъци.
(11)
През 2012 г. Франция е прилагала акциз от 903 EUR за hl чист алкохол върху „традиционния“ ром, което съответства на 54,4 % от стандартната ставка на акциза. Тя също така е прилагала VSS от 361,20 EUR на hl чист алкохол, което съответства на 67,8 % от стандартната ставка на VSS. Взети заедно, двете намаления съответстват на данъчно облекчение от 928,80 EUR на hl чист алкохол или на данъчно облекчение от 42,8 % в сравнение с агрегираните стандартни ставки (акциз и VSS).
(12)
С Решение 2007/659/ЕО на Франция беше разрешено да намали националния акциз, приложим върху „традиционния“ ром, с не повече от 50 % от стандартната национална акцизна ставка върху алкохола. В това решение не беше включена намалена ставка на VSS за „традиционния“ ром, която беше въведена единствено за да се компенсира допълнителната данъчна тежест, създадена по отношение на този вид ром вследствие на реформата на системата на VSS от 1 януари 2012 г.
(13)
Необходимо е ситуацията да бъде облекчена, като спрямо VSS бъдат приложени същите принципи, свързани с дерогацията от член 110 от ДФЕС, отнасяща се за хармонизираните акцизни ставки. В същото време данъчното облекчение, което може да бъде отпуснато, следва да бъде ограничено от 1 януари 2014 г. на максимален процент от стандартните ставки за hl чист алкохол, що се отнася до хармонизираната акцизна ставка върху продукти с високо алкохолно съдържание и до VSS.
(14)
Следва да бъде предоставена нова дерогация за срок от седем години, считано от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
(15)
Франция следва да представи междинен доклад, за да може Комисията да прецени дали причините, обосноваващи предоставянето на дерогацията, са все още валидни и предоставеното от Франция фискално облекчение продължава да бъде пропорционално и дали могат да бъдат предвидени алтернативни на данъчната дерогация мерки, които също са достатъчни да поддържат конкурентоспособността на веригата на стойността при производството на захарна тръстика, захар и ром, като се отчита международното им измерение.
(16)
С Решение 2007/659/ЕО първоначално не можаха да бъдат отчетени промените, настъпили след реформата на системата на VSS. По изключение и предвид споменатото особено структурно, социално и икономическо положение в съответните четири най-отдалечени региона, е оправдано да се прилага въпросната намалена ставка на VSS, считано от 1 януари 2012 г.
(17)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС.
(18)
Следователно Решение 2007/659/ЕО следва да бъда отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от член 110 от ДФЕС на Франция се разрешава да удължи по отношение на „традиционния“ ром, произвеждан в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион, прилагането в своята континентална част на акцизна ставка, по-ниска от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО, и да прилага ставка на налога, наречен „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), по-ниска от пълната ставка, приложима в съответствие с националното законодателство на Франция.
Член 2
Дерогацията, посочена в член 1, се отнася изключително за рома, определен в точка 1, буква е) от приложение II към Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4), произведен в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион от захарна тръстика, отгледана на мястото на производство, със съдържание на летливи вещества, различни от етилов и метилов алкохол, равно или по-голямо от 225 грама за хектолитър чист алкохол, и алкохолно съдържание, равно или по-високо от 40 об. %.
Член 3
1. Посочените в член 1 намалени ставки на акциза и VSS, приложими към произведения ром, описан в член 2, се ограничават до годишна квота от 120 000 хектолитра чист алкохол.
2. Всяка от намалените ставки на акциза и VSS, посочени в член 1 от настоящото решение, може да бъде по-ниска от минималната акцизна ставка върху алкохола, определена с Директива 92/84/ЕИО, но не може да бъде по-ниска с повече от 50 % от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО, или от пълната ставка на VSS върху алкохола.
3. Съвкупното фискално облекчение, разрешено в съответствие с параграф 2 от настоящия член, не надхвърля 50 % от пълната ставка върху алкохола, определена съгласно член 3 от Директива 92/84/ЕИО.
Член 4
До 31 юли 2017 г. Франция предоставя на Комисията доклад, който да ѝ позволи да прецени дали причините, обосноваващи предоставянето на дерогацията, са все още валидни и дали предоставеното от Франция фискално предимство е и се очаква да продължи да бъде пропорционално и достатъчно за поддържането на конкурентоспособна верига на стойността при производството на захарна тръстика, захар и ром в Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион.
Член 5
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г., с изключение на член 1 и член 3, параграфи 1 и 2, които се прилагат още от 1 януари 2012 г.
Член 6
1. Решение 2007/659/ЕО се отменя.
2. Позоваванията на това отменено решение се считат за позовавания на настоящото решение.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 2014 година.
NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 189/2014/EU,
annettu 20 päivänä helmikuuta 2014,
luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 349 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Ranskalle annettiin neuvoston päätöksellä 2007/659/EY (2) lupa soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa, jäljempänä ’neljä syrjäisimpiin kuuluvaa aluetta’, tuotettavaan ja Ranskan emämaan alueella myytävään ”perinteiseen” rommiin alennettua valmisteverokantaa, joka saa olla alhaisempi kuin neuvoston direktiivissä 92/84/ETY (3) säädetty vähimmäisvalmisteverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin alkoholille vahvistettu yleinen kansallinen valmistevero. Alennettua valmisteverokantaa on voitu 1 päivästä tammikuuta 2011 kantaa vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Kyseisen poikkeuksen voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 2013.
(2)
Ranskan viranomaiset pyysivät 12 päivänä maaliskuuta 2013 komissiota antamaan ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jolla pidennettäisiin päätöksessä 2007/659/EY säädetyn poikkeuksen voimassaoloa entisin ehdoin seitsemällä vuodella 31 päivään joulukuuta 2020 asti. Tätä pyyntöä täydennettiin 3 päivänä heinäkuuta 2013 annetuilla lisätiedoilla ja muutettiin 2 päivänä elokuuta 2013 ehdotetun päätöksen soveltamisalaan lisättävien Ranskan eri verojen osalta.
(3)
Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle myös, että Ranska oli muuttanut 1 päivästä tammikuuta 2012 kansallista lainsäädäntöä kansallisen valmisteveron lisäksi kannettavan sosiaalivakuutusmaksun ”cotisation sur les boissons alcooliques”, joka tunnetaan myös nimellä ”vignette sécurité sociale” (”VSS-maksu”), ja joka suoritetaan Ranskan sairausvakuutusrahastoon Ranskassa myytävistä alkoholijuomista näiden tuotteiden kohtuuttoman käytön aiheuttamien terveysriskien vähentämiseksi, osalta. Erityisesti maksuperuste oli muutettu 160 eurosta hehtolitralta puhdasta alkoholia 533 euroon hehtolitralta puhdasta alkoholia, ja VSS-maksulle vahvistettiin enimmäismäärä, joka oli sidoksissa sovellettavaan valmisteveroon.
(4)
Kun Ranskan viranomaiset pyysivät päätöksessä 2007/659/EY säädetyn poikkeuksen voimassaolon pidentämistä 31 päivään joulukuuta 2020, ne pyysivät komissiota lisäämään 1 päivästä tammikuuta 2012 alkaen VSS-maksun niiden verojen joukkoon, joiden verokantaa voidaan alentaa kyseisillä neljällä syrjäisimpiin kuuluvalla alueella tuotetun ”perinteisen” rommin osalta.
(5)
On aiheellisempaa antaa molemmat verot kattava uusi poikkeusta koskeva päätös, jossa direktiivissä 92/84/ETY säädetty valmistevero ja VSS-maksu eriytetään toisistaan, eikä laajentaa päätöksessä 2007/659/EY säädettyä poikkeusta.
(6)
Paikallisten markkinoiden pienen koon vuoksi kyseisten neljän syrjäisimmän alueen tislaamot pystyvät kehittämään toimintaansa ainoastaan riittävällä pääsyllä Ranskan emämaan alueen markkinoille, jotka ovat niiden tuottaman rommin pääasiallinen vientikohde (71 prosenttia). ”Perinteisen” rommin vaikeudet kilpailla unionin markkinoilla, näiden syrjäisimpien alueiden erityisen rakenteellisen, sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen ja sitä vaikeuttavien, Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 349 artiklassa mainittujen erityisrasitteiden lisäksi, johtuvat seuraavasta kahdesta syystä: tuotantokustannukset ovat korkeammat ja pullokohtaiset verot ovat korkeammat, koska ”perinteistä” rommia myydään tavallisesti suuremmissa pulloissa ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi.
(7)
Ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tuotantokustannukset ovat kyseisillä neljällä syrjäisimmällä alueella korkeammat kuin muualla maailmassa. Erityisesti palkkakustannukset ovat korkeammat, koska kyseisillä neljällä syrjäisimpiin kuuluvilla alueella sovelletaan Ranskan sosiaalilainsäädäntöä. Näillä syrjäisimmillä alueilla on myös noudatettava unionin ympäristö- ja turvallisuusvaatimuksia, jotka edellyttävät huomattavia investointeja ja kustannuksia, jotka eivät liity suoraan tuottavuuteen, vaikka osa näistä investoinneista katetaankin unionin rakennerahastojen varoilla. Lisäksi kyseisten neljän syrjäisimmän alueen tislaamot ovat pienempiä kuin kansainvälisten ryhmittymien tislaamot. Tämän vuoksi tuotantokustannukset ovat korkeammat tuotantoyksikköä kohden. Ranskan viranomaisten mukaan kaikki nämä suorat lisätuotantokustannukset, mukaan lukien rahti- ja vakuutuskustannukset, vastasivat vuonna 2012 yhteensä noin 12:ta prosenttia väkeviin alkoholijuomiin tavallisesti sovellettavasta Ranskan valmisteverosta.
(8)
”Perinteistä” rommia myydään Ranskan emämaan alueella yleensä isommissa pulloissa (60 prosenttia rommista myydään yhden litran pulloissa) kuin kilpailevia rommeja, joita tavallisesti myydään 0,7 litran pulloissa, ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi (40-59 tilavuusprosenttia) kuin kilpailevalla rommilla, jonka alkoholipitoisuus on tavallisesti 37,5 tilavuusprosenttia. Korkeampi alkoholipitoisuus aiheuttaa korkeamman valmisteveron ja VSS-maksun lisäksi myös korkeamman arvonlisäveron (ALV) myytävää rommilitraa kohden. Sen vuoksi kumulatiiviset ”lisäkustannukset” eli korkeammat tuotanto- ja rahtikustannukset ja korkeammat verot (valmistevero ja ALV) vastasivat vuonna 2012 noin 40-50 prosenttia väkeviin alkoholijuomiin tavallisesti sovellettavasta Ranskan valmisteverosta. Lisäksi se, että 1 päivänä tammikuuta 2012 VSS-maksun laskuperusteeksi muutettiin 533 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, kun se oli aiemmin 160 euroa hehtolitraa kohden, olisi aiheuttanut, ALV mukaan lukien, alkoholipitoisuudeltaan korkeamman ”perinteisen” rommin hintaan kielteisen vaikutuksen, jonka arvoksi arvioitiin 10 prosenttia yleisestä valmisteverokannasta. Jotta voitaisiin poistaa tällainen kielteinen vaikutus, joka liittyy läheisesti kyseisten neljän syrjäisimpiin kuuluvan alueen erityiseen rakenteelliseen, sosiaaliseen ja taloudelliseen tilanteeseen ja sitä vaikeuttaviin, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa mainittuihin erityisrasitteisiin, VSS-maksukantaa olisi alennettava siten, että se hyödyttäisi kyseisten neljän syrjäisimpiin kuuluvan alueen ”perinteisen” rommin tuottajia.
(9)
Myönnettävän veroetuuden, joka sisältää sekä yhdenmukaistetun valmisteveron että VSS-maksun, olisi pysyttävä oikeasuhteisena, jotta unionin oikeusjärjestyksen ja valtiontukipolitiikan yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta ei heikennetä ja kilpailun vääristyminen sisämarkkinoilla estetään.
(10)
Olisi myös otettava huomioon vuosikymmenen ajan kestänyt käytäntö myydä ”perinteistä” rommia alkoholipitoisuudeltaan korkeampana kuin muuta rommia, minkä vuoksi kannettavat verot ovat korkeammat.
(11)
Vuonna 2012 Ranska kantoi ”perinteisestä” rommista valmisteveroa 903 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, joka on 54,4 prosenttia yleisestä valmisteverokannasta. Sen kantama VSS-maksu oli 361,20 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, joka on 67,8 prosenttia yleisestä VSS-maksukannasta. Molemmat alennukset huomioon ottaen veroetuudeksi saadaan 928,80 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia eli 42,8 prosenttia yhteenlasketusta yleisestä vero- ja maksukannasta (valmistevero ja VSS-maksu).
(12)
Ranskalle annettiin päätöksellä 2007/659/EY lupa alentaa ”perinteiseen” rommiin sovellettava kansallinen valmistevero enintään 50 prosenttia alhaisemmaksi kuin alkoholiin sovellettava yleinen kansallinen valmisteverokanta. Mainitussa päätöksessä ei ole otettu huomioon ”perinteisestä” rommista kannettavaa alennettua VSS-maksukantaa, joka otettiin käyttöön vasta 1 päivänä tammikuuta 2012 toimenpiteenä, jolla korvataan VSS-maksujärjestelmän uudistuksen kyseiselle rommille aiheuttamaa lisätaakka.
(13)
On tarpeen korjata tämä tilanne soveltamalla VSS-maksuun samoja periaatteita kuin yhdenmukaisiin valmisteveroihin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklaa koskevassa poikkeuksessa. Samalla olisi asetettava 1. tammikuusta 2014 alkaen veroetuudelle yläraja, joka ilmaistaan prosenttiosuutena väkeville alkoholijuomille vahvistetuista ja hehtolitroina puhdasta alkoholia kohden määritettävistä yhdenmukaistetun valmisteveron yleisestä verokannasta ja VSS-maksun yleisestä maksukannasta.
(14)
Uusi poikkeus olisi myönnettävä seitsemäksi vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2020.
(15)
Ranskan olisi annettava välikertomus, jotta komissio voi arvioida, ovatko poikkeuksen myöntämisperusteet edelleen voimassa, onko Ranskan myöntämä veroetuus yhä oikeasuhteinen ja onko veropoikkeusjärjestelmälle olemassa vaihtoehtoisia toimenpiteitä, jotka myös ovat riittäviä kilpailukykyisen ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tukemiseksi niiden kansainvälinen ulottuvuus huomioon ottaen.
(16)
Päätöksessä 2007/659/EY ei voitu alun perin ottaa huomioon VSS-järjestelmän uudistuksen jälkeen vallinneita uusia olosuhteita. Poikkeuksellisesti, ja kyseisten syrjäisimpiin kuuluvien alueiden erityinen rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne huomioon ottaen, on näin ollen perusteltua soveltaa ”perinteiseen” rommiin alennettua VSS-maksukantaa 1 päivästä tammikuuta 2012.
(17)
Tällä päätöksellä ei rajoiteta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan mahdollista soveltamista,
(18)
Näin ollen päätös 2007/659/EY olisi kumottava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklassa määrätään, Ranskalle annetaan lupa soveltaa Ranskan emämaan alueella Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta, ja ”cotisation sur les boissons alcooliques” -maksua, jäljempänä ’VSS-maksu’, joka on alhaisempi kuin Ranskan kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu täysi maksukanta.
2 artikla
Edellä 1 artiklassa säädetty poikkeus koskee ainoastaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 (4) liitteessä II olevan 1 kohdan f alakohdassa määriteltyä rommia, joka on tuotettu Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa tai Réunionissa tuotantopaikalla kerätystä sokeriruo'osta, joka sisältää muita haihtuvia aineita kuin etyyli- ja metyylialkoholia vähintään 225 grammaa hehtolitralta puhdasta alkoholia, ja jonka alkoholipitoisuus on vähintään 40 tilavuusprosenttia.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettua 2 artiklassa tarkoitettuun rommiin sovellettavia alennettua valmisteverokantaa ja alennettua VSS-maksukantaa sovelletaan vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia.
2. Tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetut alennettu valmisteverokanta ja alennettu VSS-maksukanta voivat olla alhaisemmat kuin direktiivissä 92/84/EYU alkoholille säädetty vähimmäisvalmisteverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisemmat kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta tai VSS-maksulle alkoholin osalta vahvistettu täysi maksukanta.
3. Tämän artiklan 2 kohdassa sallittu kumulatiivinen veroetu saa olla enintään 50 prosenttia direktiivin 92/84/ETY 3 artiklan mukaisesti alkoholille säädetystä täydestä verokannasta.
4 artikla
Ranskan on viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2017 annettava komissiolle kertomus, jonka perusteella se voi arvioida, ovatko poikkeuksen perusteet edelleen voimassa ja onko Ranskan myöntämä veroetuus edelleen oikeasuhteinen ja riittävä ja odotetaanko sen pysyvän oikeasuhteisena ja riittävänä kilpailukykyisen ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tukemiseksi Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa.
5 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2020 lukuun ottamatta 1 artiklaa ja 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa, joita sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
6 artikla
1. Kumotaan päätös 2007/659/EY.
2. Viittauksia kumottuun päätökseen pidetään viittauksina tähän päätökseen.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2014.