РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 375/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 214, параграф 5 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Солидарността е основна ценност на Съюза и съществува потенциал за по-нататъшното разработване на способи за изразяване на солидарността на гражданите на Съюза с хората в трети държави, уязвими по отношение на предизвикани от човека кризи или природни бедствия или засегнати от такива. В допълнение към това, Съюзът като цяло е най-големият донор на хуманитарна помощ, която представлява почти 50 % от хуманитарната помощ в световен мащаб.
(2)
Доброволчеството е конкретен и ясен израз на солидарност, който дава на хората възможност да посветят своите знания, умения и време в услуга на други човешки същества, без да са водени предимно от паричен интерес.
(3)
Съществува необходимост от доразвиване на солидарността с жертвите на кризи и бедствия в трети държави, както и от повишаване на степента на осведоменост и видимостта на хуманитарната помощ и като цяло на доброволческата дейност сред гражданите на Съюза.
(4)
Концепцията на Съюза за хуманитарна помощ, в това число обща цел, принципи и добри практики, както и обща рамка за предоставяне на хуманитарната помощ от Съюза, е изложена в съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Европейската комисия, озаглавена „Европейският консенсус относно хуманитарната помощ“ (2). Европейският консенсус относно хуманитарната помощ подчертава твърдия ангажимент на Съюза, като се основава на подход, обоснован от конкретните нужди, да утвърждава и насърчава основните хуманитарни принципи на хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост. Действията на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) следва да се ръководят от Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
(5)
Хуманитарната помощ от Съюза се предоставя в ситуации, в които могат да действат и други възможни инструменти, свързани със сътрудничеството за развитие, управлението на кризи и гражданската защита. При действието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да се търси съгласуваност и взаимно допълване и да се избягва припокриване със съответните политики и инструменти на Съюза, по-специално с политиката на Съюза за хуманитарна помощ, политиката на сътрудничество за развитие и с Механизма за гражданска защита на Съюза, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), Координационния център за реагиране при извънредни ситуации, създаден със същото решение, както и с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и делегациите на ЕС, за да се координира реакцията на Съюза при хуманитарни кризи в трети държави
(6)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да допринася за усилията за укрепване на капацитета на Съюза за осигуряване на свързаната с конкретните потребности хуманитарна помощ, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или засегнати от бедствия общности в трети държави. Освен това е важно да се насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и други партньори в областта на хуманитаризма и местните и регионални участници. Това сътрудничество следва да се осъществява в съответствие с действията, предприемани от Организацията на обединените нации, за да се оказва подкрепа на централната координираща роля на Службата на ООН за координация по хуманитарните въпроси (OCHA) като цяло.
(7)
Броят, мащабът и сложността на хуманитарните кризи по света, както природни, така и предизвикани от човека, и свързаните с тях усложнения се увеличиха значително през годините и тази тенденция вероятно ще продължи да води до растяща необходимост от незабавна, ефективна, резултатна и съгласувана реакция от страна на хуманитарните организации, както и от подкрепа от тяхна страна за местните общности в трети държави, за да се намали тяхната уязвимост и да се засили устойчивостта им при бедствия.
(8)
Доброволците могат да допринасят за засилването на капацитета на Съюза за предоставяне на свързана с конкретните потребности и основаваща се на принципи хуманитарна помощ и да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност, когато са подбрани, обучени и подготвени за изпращане на терен по подходящ начин, така че да се гарантира, че притежават необходимите умения и компетентност да помагат по най-ефективен начин на нуждаещите се, при условие че те могат да разчитат на достатъчна подкрепа и надзор на място.
(9)
В Европа и по света съществуват доброволчески схеми, съсредоточени върху изпращането на доброволци в трети държави. Това често са национални схеми, насочени основно или изцяло към проекти за развитие. Затова инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да носи добавена стойност, като предоставя на доброволците възможности за съвместен принос към операции за хуманитарна помощ, укрепвайки по този начин активното европейско гражданско участие. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може също така да носи добавена стойност, като насърчава транснационалното сътрудничество между организациите, участващи в осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като по този начин подобрява международните отношения, представя положителен образ на Съюза по света и насърчава интереса към общоевропейски хуманитарни проекти.
(10)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да бъде ефективна по отношение на разходите, следва да допълва съществуващите национални и международни доброволчески схеми, без да ги дублира, и следва да бъде съсредоточена върху решаването на проблемите на конкретни потребности и липси в хуманитарната сфера.
(11)
Както се подчертава в съобщението на Комисията от 23 ноември 2010 г., озаглавено „Доброволческата дейност като израз на солидарността на гражданите на ЕС: първи размисли за Европейски доброволен корпус за хуманитарна помощ“ в доброволческата дейност в областта на хуманитарната помощ понастоящем съществуват слабости, които могат да бъдат отстранени с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, ако доброволците с подходящите профили бъдат изпратени на подходящите места в подходящия момент. Това може да се постигне по-специално чрез осигуряването на европейски стандарти и процедури за намирането и подбора на хуманитарни доброволци, съвместно определени показатели за обучението и подготовката на хуманитарните доброволци за изпращане на терен, база данни на потенциалните доброволци, които се набелязват въз основа на нуждите на място, както и възможности за доброволците да допринесат при хуманитарни операции не само чрез работа на терен, но и чрез административна подкрепа и доброволчески дейности, осъществявани по интернет.
(12)
Подходящото обучение, а също така и сигурността и безопасността на доброволците следва да продължат да бъдат от първостепенна важност и да подлежат на редовен обмен на информация, включително с държавите членки. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не следва да бъдат изпращани за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
(13)
Съюзът провежда операциите си за хуманитарна помощ в партньорство с организации, които ги осъществяват, и въз основа на конкретни потребности. Тези организации следва да играят значителна роля в осъществяването на дейността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за да се гарантират ангажираност и отговорност от страна на участниците в процеса на място и да се постигнат максимални резултати по отношение на действията по инициативата. Съюзът следва да възложи на тези организации по-специално намирането, подбора, подготовката, изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и наблюдението по време на мисията и след нея в съответствие с определените от Комисията стандарти и процедури. Когато е уместно, Комисията следва да може да използва успешно обучени и подготвени доброволци за изпращане на терен в своите местни бюра за оказване на подкрепа.
(14)
Съобщението на Комисията от 25 октомври 2011 г., озаглавено „Обновена стратегия на ЕС за периода 2011-2014 г. за корпоративната социална отговорност“ посочва, че частните предприятия могат да играят важна роля и да допринесат за хуманитарните операции на Съюза по-специално чрез доброволческата дейност от страна на техни служители.
(15)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да помага на европейците от всички възрасти да демонстрират активно европейско гражданско участие. Инициативата следва да допринася за популяризирането на доброволческата дейност в целия Съюз и за личностното развитие и междукултурната осведоменост на участващите доброволци, като по този начин подобрява техните компетентности и пригодността им за заетост в световната икономика.
(16)
Принципите на Съюза за предоставяне на равни възможности и недопускане на дискриминация предполагат, че гражданите на Съюза и дългосрочно пребиваващите в Съюза лица от всички възрасти и поприща следва да могат да се ангажират с активно гражданско участие. Предвид конкретните предизвикателства във връзка с предоставянето на хуманитарна помощ, доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да са на възраст над 18 години и могат да представляват широк спектър от профили и поколения, включително експерти и квалифицирани пенсионери.
(17)
Ясният правен статут е изключително важно предварително условие за изпращането на доброволци в държави извън територията на Съюза. Конкретните условия за изпращането на доброволците на терен следва да са договорно установени, в това число стандартите за защита и безопасност на доброволците, отговорностите на изпращащите и приемащите организации, застрахователното покритие, покриването на дневните разходи, настаняването и други съответни разходи. Изпращането на доброволците в трети държави следва да бъде предмет на подходящи разпоредби за безопасност и сигурност.
(18)
Препоръките, съдържащи се в политическата програма за доброволчеството в Европа, и работата на европейски и международни доброволчески организации и програмата на ООН за доброволци следва, когато е уместно, да бъдат отчитани при действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(19)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да подкрепя основани на конкретни потребности действия, насочени към засилване на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ в трети държави с цел да се засили готовността на местно равнище и реакциите при хуманитарни кризи и да се гарантира ефективното и устойчиво въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място чрез управление на риска от бедствия, готовност и реагиране, наставничество, обучение за управление на доброволческата дейност и други съответни области.
(20)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва, когато е уместно, да има за цел да допринася за засилване на равенството между половете в политиката за хуманитарна помощ на Съюза, като насърчава подходящи хуманитарни реакции в отговор на специфични нужди на жените и мъжете от всички възрасти. Специално внимание следва да се отделя на сътрудничеството с женски организации и мрежи с цел да се насърчава участието и ръководната роля на жените в хуманитарната помощ и да се използват техните способности и експертни знания за подпомагане на възстановяването, укрепването на мира, намаляването на риска от бедствия и изграждането на устойчивост на засегнатите общности.
(21)
С настоящия регламент се определя за целия финансов период финансов пакет, който в рамките на годишната бюджетна процедура представлява основната референтна сума за Европейския парламент и за Съвета по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (4).
(22)
Отпускането на финансова помощ следва да се осъществява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5). Заради специфичния характер на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е уместно да се предвиди възможността за предоставяне на финансова помощ на физически лица и на юридически лица, които са частноправни или публичноправни субекти. Важно е също така да се гарантира спазването на разпоредбите на този регламент, по-специално по отношение на заложените в него принципи за икономичност, ефикасност и ефективност.
(23)
Подобряването на изпълнението и повишаването на качеството на разходите следва да представлява ръководен принцип за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като същевременно се гарантира най-доброто използване на финансовите средства.
(24)
Финансовите интереси на Съюза следва да се защитават посредством пропорционални мерки през целия цикъл на разходите, в това число чрез предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства, и в случаите, когато е необходимо - санкции. Следва да бъдат предприети подходящи мерки за предотвратяване на нередности и измами, както и необходимите стъпки за възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (6), Регламент (Евратом, EО) № 2185/96 на Съвета (7) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(25)
Участието на трети държави, по-специално присъединяващи се държави, държави кандидатки, потенциални кандидатки, държави - партньори по линия на европейската политика за съседство и държави от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), следва да е възможно въз основа на споразумения за сътрудничество.
(26)
Участващите доброволци и организациите, изпълняващи действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, следва да също да се придържат и застъпват за зачитане на принципите, залегнали в Европейския консенсус относно хуманитарната помощ, с акцент върху защитата на „хуманитарното пространство“.
(27)
За да се предостави възможност за непрекъсната обратна връзка и подобрения и за да се повиши гъвкавостта и ефикасността на тяхното приемане, на Комисията следва да се делегират правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора по отношение на разпоредбите, свързани със стандартите за подбор, управление и изпращане на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изменянето на показателите за резултати и тематичните приоритети и допълнителното определяне на процентите за разпределение на финансовия пакет за прилагане на настоящия регламент. От особена важност е Комисията да провежда подходящи консултации в хода на подготвителната си дейност, в това число на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(28)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9). Процедурата по разглеждане следва да се използва за приемането на процедурите за подбора, управлението и изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, на механизма за сертифициране, програмата за обучение и годишната работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(29)
В настоящия регламент се зачитат основните права и се съблюдават принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз.
(30)
Обработването на лични данни, което се извършва в рамките на настоящия регламент, не надхвърля необходимото и пропорционалното за целите на осигуряването на гладкото функциониране на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Всяко обработване на лични данни от страна на Комисията ще се осъществява в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10). Всяко обработване на лични данни от страна на организациите, изпълняващи действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, които са законно установени в Съюза, ще се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11).
(31)
Бяха проведени консултации с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001, който на 23 ноември 2012 г. е представил становище (12).
(32)
Целесъобразно е периода на прилагане на настоящия регламент да се хармонизира с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (13). Следователно настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се създава Европейски доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) като рамка за съвместен принос от страна на европейски доброволци за подкрепа и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави.
В него се определят правилата и процедурите за функционирането на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и правилата за осигуряването на финансова помощ.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага по отношение на:
1)
подбор, обучение и изпращане на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подкрепа и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
2)
действия, с които се подпомага, популяризира и подготвя изпращането на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
3)
действия на територията на Съюза и извън нея, насочени към изграждането на капацитет за хуманитарна помощ в приемащите организации в трети държави.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„доброволец“ означава лице, което избира, свободно и без да е водено от паричен интерес, да участва в дейности, които са в полза на общността и в полза на обществото като цяло;
б)
„кандидат за доброволец“ означава лице, отговарящо на условията по член 11, параграф 3, което кандидатства за участие в дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
в)
„доброволец на ЕС за хуманитарна помощ“ означава кандидат за доброволец, който е бил избран, обучен в съответствие с конкретни стандарти, процедури и референтни критерии, и оценен като отговарящ на условията за допустимост и регистриран като лице, което е на разположение за изпращане за подпомагане и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави;
г)
„хуманитарна помощ“ означава дейности и операции в трети държави, чиято цел е да се осигури спешно подпомагане въз основа на нуждите, насочено към запазването на човешки живот, предотвратяването и облекчаването на човешко страдание и запазването на човешкото достойнство при предизвикани от човека кризи или природни бедствия. Понятието обхваща операции за подпомагане, помощ и защита при хуманитарни кризи или непосредствено след тях, подкрепящи мерки за осигуряване на достъп до нуждаещите се и за улесняване на свободното движение на помощи, както и действия, целящи подобряването на подготвеността за бедствия и намаляването на риска от тях и допринасящи за укрепване на устойчивостта и за увеличаване на капацитета за справяне с кризи и възстановяване след тях;
д)
„трета държава“ означава държава извън Съюза, в която се осъществяват дейностите и операциите за хуманитарна помощ, посочени в буква г).
Член 4
Цел
Целта на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е да се допринася за укрепване на капацитета на Съюза да предоставя хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности и предназначена да спасява живот, да предотвратява и облекчава човешко страдание и да поддържа човешкото достойнство, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или поразени от бедствия общности в трети държави, по-специално чрез готовност при бедствия, намаляване на риска от бедствия и чрез засилване на връзката между подпомагане, възстановяване и развитие. Тази цел се постига чрез добавената стойност на съвместния принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като по този начин се дава израз на ценностите на Съюза и на солидарността с хората в нужда и се насърчава видимо чувството за европейско гражданско участие.
Член 5
Общи принципи
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се осъществяват в съответствие с принципите на хуманитарната помощ - хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост и в съответствие с Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
2. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ отговарят на хуманитарните нужди на местните общности и изискванията на приемащите организации и имат за цел да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност.
3. Безопасността и сигурността на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ са приоритет.
4. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ насърчава съвместни проекти и транснационални партньорства, основани на конкретни потребности между участващи доброволци от различни държави и организации, изпълняващи действия по тази инициатива, посочени в член 10.
Член 6
Съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза
1. При прилагането на настоящия регламент се осигурява съгласуваност и взаимно допълване с други инструменти и области на външната дейност на Съюза и с други свързани политики на Съюза, по-специално политиката за хуманитарната помощ, политиката за сътрудничество за развитие и Механизма за гражданска защита на Съюза, като се избягва дублиране и припокриване и като се приема, че хуманитарната помощ се урежда от принципите на хуманитарна помощ, посочени в член 5, параграф 1 от настоящия регламент. Особено внимание се обръща на гарантирането на гладък преход между предоставянето на помощ, възстановяването и развитието.
2. Комисията и държавите членки си сътрудничат за постигането на ефикасност и ефективност чрез гарантиране на последователност и съгласуваност между съответните национални доброволчески схеми и действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Тези действия се изграждат на основата на съответните добри практики и съществуващи програми и, когато това е уместно, използват установените европейски мрежи.
3. Съюзът насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и с други партньори в областта на хуманитаризма и със заинтересовани участници на местно и регионално равнище при осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Когато насърчават последователен международен отговор при хуманитарни кризи, действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ са в съответствие с действията, извършвани от Организацията на обединените нации, за да се подкрепи централната и всеобхватна координираща роля на OCHA.
Член 7
Оперативни цели
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ има следните оперативни цели:
а)
Принос за увеличаване и подобряване на капацитета на Съюза за предоставяне на хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изпратени или подготвени за изпращане на терен с необходимите квалификации, и броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които са изпълнили своите договори за изпращане на терен,
-
броя на лицата, до които достига предоставяната от Съюза хуманитарна помощ чрез инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, и достигнатите средни разходи на човек,
-
степента на удовлетвореност от изпратените на терен доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и от изпращащите и приемащите организации по отношение на ефективния хуманитарен принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място.
б)
Подобряване на уменията, знанията и компетентностите на доброволците в областта на хуманитарната помощ и реда и условията за тяхното наемане.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на обучените кандидати за доброволци и доброволците, които са преминали успешно оценката след обучението,
-
броя на сертифицираните изпращащи организации, прилагащи стандартите и процедурите за управление на кандидати за доброволци и доброволци на ЕС за хуманитарна помощ,
-
степента на удовлетвореност на обучените и изпратените на терен доброволци, на изпращащите и приемащите организации по отношение на качеството на обучението, нивото на знания и компетентност на доброволците, изпълнението и адекватността на стандарти и процедури за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
в)
Изграждане на капацитета на приемащите организации и насърчаване на доброволчеството в трети държави.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя и вида на действията за изграждане на капацитет в трети държави,
-
числеността на персонала и доброволците от трети държави, участващи в действията за изграждане на капацитет,
-
степента на удовлетвореност на служителите на приемащите организации и на доброволците от трети държави, участващи в действия за засилване на капацитета, от качеството и ефективността на проведените действия.
г)
Комуникиране на принципите на хуманитарната помощ на Съюза, договорени в рамките на Европейският консенсус относно хуманитарната помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя, вида и разходите за информация, комуникация и действия за повишаване на осведомеността.
д)
Постигане на по-голяма последователност и съгласуваност на доброволческата дейност в държавите членки с цел подобряване на възможностите за гражданите на Съюза за участие в дейности и операции за хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на сертифицираните изпращащи организации,
-
броя и вида на дейностите за техническа помощ за изпращащите организации,
-
разпространението и възпроизвеждането на стандартите и процедурите за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ от страна на други доброволчески схеми.
2. Показателите, посочени в параграф 1, букви а)-д), се използват, по целесъобразност, за наблюдението, оценката и прегледа на резултатите. Те са примерни и могат да бъдат изменяни посредством делегирани актове в съответствие с член 24, за да се вземе под внимание опитът от измерването на напредъка.
ГЛАВА II
ДЕЙСТВИЯ ПО ИНИЦИАТИВАТА „ДОБРОВОЛЦИ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ“
Член 8
Действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ преследва целите, посочени в членове 4 и 7, посредством следните видове действия:
-
разработване и поддържане на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
разработване и поддържане на механизъм за сертифициране за изпращащите и приемащите организации,
-
намиране и подбор на кандидати за доброволци,
-
създаване на програма за обучение и подкрепа на обучението и стажуването,
-
създаване, поддръжка и актуализиране на база данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарната помощ в трети държави,
-
изграждане на капацитета на приемащите организации,
-
създаване и управление на Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
-
комуникация и повишаване на осведомеността,
-
помощна дейност, способстваща за отчетността, прозрачността и ефективността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 9
Стандарти и процедури по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на съществуващите съответни практики Комисията установява стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при определянето, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операциите за оказване на хуманитарна помощ в трети държави:
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 за определяне на стандарти относно:
-
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти,
-
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация при установяването и процеса на подбор,
-
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава,
-
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации,
-
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение за определяне:
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани при идентификацията, подбора и необходимата подготовка на кандидатите за доброволци преди изпращането на терен, включително за стаж, когато е уместно,
-
разпоредби за изпращане на терен и управление на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, включително, наред с другото, наблюдение на място, продължаваща подкрепа чрез обучение, наставничество, допълнително обучение, необходими условия на труд, подкрепа след завръщането от терен,
-
осигуряването на застрахователно покритие и условия на живот на доброволци, включително осигуряването на дневни разходи, жилищно настаняване, пътуване и други съответни разходи,
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани преди, по време на и след изпращане на терен, за да се гарантира задължение за полагане на грижа и подходящи мерки за безопасност и сигурност, включително протоколи за евакуация по медицински причини и планове за сигурност, които обхващат аварийна евакуация от трети държави, включително необходимите процедури за връзка с националните органи,
-
процедури за мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 10
Механизъм за сертифициране на изпращащите и приемащите организации
1. Комисията разработва посредством актове за изпълнение механизъм за сертифициране с участието, ако е целесъобразно, на партньорите в областта на хуманитарната помощ, с който се гарантира спазването от страна на изпращащите организации на стандартите и процедурите, посочени в член 9, както и диференциран механизъм за сертифициране за приемащите организации.
Комисията установява процедура, свързана с функционирането на механизмите за сертифициране, като се основава на съответните съществуващи механизми и процедури за сертифициране, чрез актове за изпълнение.Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
2. При изготвянето на механизма за сертифициране Комисията търси взаимодействия с инструментите за партньорство на Комисията в областта на хуманитарната помощ и съществуващите хуманитарни стандарти с цел административно опростяване. Този сертифициращ механизъм е приобщаващ и не дискриминира нито една организация, която отговаря на условията.
3. Изпращащите организации отговарят на условията за допустимост за сертифициране, ако:
а)
се придържат към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, които са създадени в съответствие със законодателството на държава членка и чието седалище се намира на територията на Съюза;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на държава членка;
iii)
неправителствените организации с нестопанска цел, установени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
iv)
публичноправните органи с граждански характер, създадени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
v)
международната федерация на националните дружества на Червения кръст и Червения полумесец.
4. Организациите в трети държави отговарят на условията за допустимост за приемащи организации,ако:
а)
се придържат се към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, осъществяващи дейност или установени в трета държава съгласно действащото в тази държава законодателство;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на трета държава;
iii)
международни агенции и организации.
5. Без да се засягат изискванията, посочени в параграфи 3 и 4, изпращащите и приемащите организации могат да осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съвместно с частни организации със стопанска цел.
6. Въз основа на предварителна оценка на потребностите, изпращащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат да се възползват от техническа помощ, с която се цели засилване на техния капацитет за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и гарантиране съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9.
Приемащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат също така да се възползват от помощта, посочена в първа алинея, в рамките на действията, посочени в член 15.
7. Комисията своевременно публикува списъка със сертифицираните изпращащи и приемащи организации след сертифицирането.
Член 11
Идентификация и подбор на кандидати за доброволци
1. Въз основа на предварителна оценка на нуждите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации, или от други съответни участници в процеса, сертифицираните изпращащи организации идентифицират и подбират кандидати за доброволци, които да бъдат обучени.
2. Идентифицирането и подборът на кандидатите за доброволци се извършва в съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9 при зачитане на принципите за недопускане на дискриминация и за предоставяне на равни възможности.
3. Следните категории лица, които са най-малко на възраст 18 години, могат да кандидатстват за доброволци:
а)
граждани на Съюза;
б)
граждани на трети държави, дългосрочно пребиваващи в държава членка; и
в)
граждани на държавите, посочени в член 23, параграф 1, при условията, посочени в същия член.
Член 12
Програма за обучение и подпомагане на обучение и стажове
1. Комисията създава програма за обучение, с която кандидатите за доброволци да бъдат подготвени за изпращане с цел подпомагане и допълване на хуманитарната помощ, която се основава на съществуващи програми и процедури, при участието, по целесъобразност, на специализирани институции.
2. Кандидатите за доброволци, открити и подбрани в съответствие с член 11, отговарят на условията за допустимост за участие в провежданата от квалифицирани организации програма за обучение. Конкретният обхват и съдържанието на обучението, което всеки кандидат за доброволец трябва да премине, се определят от съответната сертифицирана изпращаща организация, при провеждане на консултация с приемащата организация, въз основа на потребностите, като се взема предвид предишният опит на кандидата за доброволец и предвижданото изпращане на терен.
3. Като част от своето обучение, и по-специално от своята подготовка за изпращане на терен от кандидатите за доброволци може да се изисква да вземат участие в стажове в сертифицирани изпращащи организации, по възможност в държава, различна от държавата им на произход.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, кандидатите за доброволци, които не са преминали стаж, могат да получат, когато това е целесъобразно, допълнителна подготовка преди изпращането на терен, която да бъде специално изготвена с оглед потребностите и конкретните обстоятелства на изпращането на терен. Подготовката и стажовете са в съответствие със стандартите и процедурите за подготовка, посочени в член 9.
5. Програмата за обучение включва оценка на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане в операции за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави и за отговаряне на местните потребности. Оценката се извършва в сътрудничество с изпращащите организации.
6. Комисията приема условията и реда за програмата за обучение и процедурата за оценяване на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане на терен посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 13
База данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Кандидатите за доброволци, които успешно са преминали оценката, посочена в член 12, параграф 5, се считат за доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и се допускат до изпращане на терен. Те са включени като такива в базата данни на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
2. Комисията създава, поддържа и актуализира базата данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително по отношение на наличността и допустимостта на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и за изпращане на място) и урежда достъпа до нея и нейното използване. Обработката на личните данни, събирани в тази база данни и за целите на базата данни, се извършва, когато е необходимо, в съответствие с Директива 95/46/ЕО и на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 14
Изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави
1. Регистрираните в базата данни доброволци на ЕС за хуманитарна помощ могат да бъдат изпращани, за да подпомагат и допълват хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г):
а)
от сертифицирани изпращащи организации в приемащи организации в трети държави; или
б)
когато това е целесъобразно, от Комисията в местните ѝ бюра за хуманитарна помощ.
2. Изпращането на терен отговаря на реалните нужди, изразени на местно равнище от приемащите организации.
3. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква а), сертифицираните изпращащи организации осигуряват съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не се изпращат на терен за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
4. Сертифицираните изпращащи организации информират съответните национални органи на държавите членки и другите участващи държави в съответствие с член 23, преди някой от техните граждани да бъде изпратен на терен като доброволец на ЕС за хуманитарна помощ съгласно стандартите и процедурите, посочени в член 9.
5. Конкретните условия за изпращане на терен и ролята на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ се определят при провеждане на консултация с приемащите организации, в договор между изпращащите организации и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като там са включени техните права и задължения, продължителността и местоположението на операцията, както и задачите на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
6. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква б), Комисията подписва с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ „договор за изпращане на доброволец“, в който се определят конкретният ред и условия за изпращане. С договорите за изпращане на доброволци на последните не се предоставят права и не се възлагат задължения, произтичащи от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, посочени в регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (14).
7. Всеки доброволец на ЕС за хуманитарна помощ има определен ръководител от приемащата организация, който да упражнява надзор и да подпомага доброволеца по време на изпращането му на място.
Член 15
Изграждане на капацитет за хуманитарна помощ на приемащите организации
Въз основа на предварителна оценка на потребностите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации или други съответни участници в процеса, Комисията подкрепя действия, насочени към укрепването на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ, за да се засили готовността на местна почва и капацитета за реагиране на хуманитарни кризи и за да се гарантира ефективно и дългосрочно въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място, в това число:
а)
управление на риска при бедствия, готовност и реагиране, обучения за управление на доброволци и други свързани области за персонала и доброволците от приемащите организации;
б)
обмен на най-добри практики, техническа помощ, туининг програми и обмен на персонал и доброволци, създаване на мрежи, както и други свързани действия.
Член 16
Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
1. Комисията създава и управлява Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, която се състои от:
а)
кандидати за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които участват или са участвали в инициативата;
б)
изпращащи и приемащи организации;
в)
представители на държавите членки и на Европейския парламент.
2. По-специално, мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“:
а)
улеснява взаимодействието и служи за платформа за обмен на знания, консултации и разпространение на информация, за обмен на най-добри практики, както и за целите на необходимата оценка, посочена в член 21, параграф 3;
б)
улеснява изграждането на партньорства и разработването на съвместни проекти за изпращане на терен и дейности за изграждане на капацитет, ангажиращи изпращащи организации в Съюза, както и приемащи организации от трети държави;
в)
осигурява база, на която да се основават действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ с оглед гарантиране на непрестанно подобряване и ефективен мониторинг и оценка;
г)
осигурява възможности за онлайн доброволчески проекти, свързани с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 17
Комуникация и повишаване на осведомеността
1. Комисията подкрепя действия за информиране на обществеността, комуникация и повишаване на осведомеността, за да се популяризира видима инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и да се насърчи доброволчеството в областта на хуманитарната помощ в Съюза и неговите държави членки, както и в третите държави, получаващи подкрепа от действията по тази инициатива.
2. Комисията изработва план за комуникация във връзка с целите, действията и видимите резултати на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, в който се определят комуникационните и информационните дейности, насочени към обществеността, и по-конкретно към бъдещи потенциални кандидати за доброволци и бенефициерите на действията по посочената инициатива. Този план за комуникация се прилага от Комисията и от бенефициерите, по-специално изпращащите и приемащите организации, както и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
ГЛАВА III
ПЛАНИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 18
Допустими действия
1. Действията, посочени в член 8, отговарят на условията за получаване на финансова помощ, в това число мерките, необходими за тяхното осъществяване, както и мерки за засилване на координацията между инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и други съответни схеми на национално и международно равнище, основаващи се на съществуващите добри практики.
2. С финансовата помощ, посочена в параграф 1, могат да се покриват също така разходи, свързани с подготвителни дейности и дейности за наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими с оглед на управлението на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и постигането на нейните цели.
3. Разходите, посочени в параграф 2, могат да включват по-специално проучвания, срещи на експерти, информационни и комуникационни действия, както е посочено в член 17, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, разходи за мрежи на информационните технологии, съсредоточени в обработването и обмена на информация (включително тяхното свързване със съществуващи или бъдещи системи за насърчаване на междусекторния обмен на данни и съответното оборудване), както и всякакви други разходи на Комисията за техническа и административна помощ.
Член 19
Бенефициери на финансова помощ
Финансова помощ съгласно настоящия регламент може да се предоставя на физически и юридически лица, независимо дали те са частноправни или публичноправни субекти, които тогава се считат за бенефициери на финансова помощ по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 20
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за прилагането на настоящия регламент за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 147 936 000 EUR по текущи цени. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите на многогодишната финансова рамка. При необходимост за покриване на подобни разходи могат да бъдат предвидени бюджетни кредити за плащания в бюджета след 2020 г., за да бъде възможно управлението на плащанията за действия, които все още не са приключили до 31 декември 2020 г.
2. Финансовият пакет, посочен в параграф 1, се отпуска за периода 2014-2020 г. съгласно оперативните цели, тематичните приоритети и процентите, определени в приложението.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24, за да изменя приоритетите и да адаптира всяка една от стойностите в приложението с над 10 до 20 процентни пункта. Подобно адаптиране може да се извърши единствено след резултатите от преглед от страна на Комисията на тематичните приоритети и процентите, посочени в приложението, във връзка с резултата от междинната оценка, посочена в член 27, параграф 4, буква б), в който случай делегираните актове се приемат до 30 юни 2018 г.
4. Когато императивни причини за спешност налагат необходимост от промяна на наличните бюджетни средства за помощ за операции за реагиране при неотложни ситуации, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове за преработка на посочените в приложението стойности с над 10 и не повече от 20 процентни пункта, в рамките на наличните бюджетни средства и в съответствие с предвидената в член 25 процедура.
Член 21
Видове финансова помощ и процедури за изпълнение
1. Комисията отпуска финансовата помощ от Съюза в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовата помощ по линия на настоящия регламент може да се отпуска във всяка една от формите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
3. С оглед на прилагането на настоящия регламент Комисията приема годишна работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2. Годишната работна програма определя набелязаните цели, очакваните резултати, метода на изпълнение и общия размер на свързаните с това разходи. В работната програма се съдържа и описание на действията, които ще се финансират, указание за размера на средствата, определени за всяко действие, при отчитане по целесъобразност на оценените нужди, и примерен график за изпълнение. По отношение на безвъзмездните средства годишната работна програма съдържа приоритетите, основните критерии за оценка и максималния процент на съфинансиране. Годишната програма определя също така участието на трети държави съгласно условията, посочени в член 23.
Член 22
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, с които се гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности посредством ефективни проверки и, при установяването на нередности, посредством възстановяването на неправомерно изплатени суми и, когато е уместно, посредством ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
3. На Европейската служба за борба с измамите (OLAF) се разрешава да извършва проверки и инспекции на място по отношение на икономически оператори, имащи пряко или непряко отношение към такова финансиране, в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 с цел да установи дали е била осъществена измама, корупция или някаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1 и 2, в споразумения за сътрудничество с трети държави и международни организации, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, решения за отпускане на безвъзмездни средства и договори, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, на Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се предоставят пълномощия за извършване на такива одити, проверки и инспекции на място, при надлежно спазване на всички съответни процесуални гаранции.
ГЛАВА IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С ДРУГИ ДЪРЖАВИ
Член 23
Сътрудничество с други държави
1. В инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ могат да участват:
а)
граждани и изпращащи организации от държави в процес на присъединяване, държави кандидатки и потенциални кандидатки и държави - партньори по линия на европейската политика за съседство, в съответствие с общите принципи и общия ред и условия за участие на тези държави в програмите на Съюза, определени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или в подобни договорености;
б)
граждани и изпращащи организации от държави, членуващи в Европейската асоциация за свободна търговия, които са част от Европейското икономическо пространство (ЕИП), в съответствие с условията, определени в Споразумението за ЕИП;
в)
граждани и изпращащи организации от други европейски държави, при условие че с тези държави са сключени двустранни споразумения;
2. Участващите доброволци и организации, които осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, спазват също така общите принципи, очертани в член 4.
3. Сътрудничеството с участващите държави, посочени в параграф 1,се основава, когато е целесъобразно, на предоставянето от страна на участващите държави на допълнителни финансови средства, които следва да се предоставят в съответствие с процедури, които ще се договорят с тези държави.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ И ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 24
Делегиране
1. Правомощията за приемане на делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 25 април 2014 г.
3. Делегираните правомощия, посочени в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, могат да бъдат оттеглени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в това решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след приемането на делегиран акт Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 2, член 9, параграф 2, и член 20, параграф 3, влиза в сила само ако, в срок от два месеца от уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за него, нито Европейският парламент, нито Съветът не е представил възражение, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са информирали Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура по спешност
1. При извънредни и надлежно обосновани обстоятелства делегираните актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В нотификацията относно делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да повдигнат възражения срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението на Европейския парламент или на Съвета, с което се представят възражения.
Член 26
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (15). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VI
НАБЛЮДЕНИЕ И ОЦЕНКА
Член 27
Наблюдение и оценка
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за които се получава финансова помощ, са обект на редовно наблюдение с цел да се следи тяхното осъществяване, както и на редовна независима външна оценка, за да се оцени тяхната резултатност, ефективност и въздействието от тях спрямо целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Наблюдението и оценката включват докладите, посочени в параграф 4, както и други дейности във връзка с конкретни аспекти от настоящия регламент, които могат да започнат по всяко време в хода на прилагането му.
2. Изпращащите организации, които изпращат доброволци на ЕС за хуманитарна помощ извън територията на Съюза, отговарят за наблюдението на тяхната дейност и редовно представят на Комисията доклади във връзка с наблюдението, като защитават всички права на отделните доброволци по отношение на защитата на личните данни.
3. При оценките се използват съществуващите стандарти за оценяване, в това число тези, които са разработени от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие и Комитета за подпомагане на развитието, с цел измерване на въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ върху хуманитарната помощ в дългосрочен план. Във фазата на оценка Комисията осигурява редовното допитване до всички съответни заинтересовани страни, в това число доброволци, изпращащи и приемащи организации, местното население и общности, на които се оказва помощ, хуманитарни организации и работещите на място. Резултатите от оценката се вземат предвид при проектирането на програмите и разпределението на средствата.
4. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета:
а)
годишни доклади, в които се разглежда напредъкът, постигнат при прилагането на настоящия регламент, в това число резултатите и, в рамките на възможното, основните резултати;
б)
междинен доклад за оценка във връзка с постигнатите резултати и качествените и количествените аспекти на прилагането на настоящия регламент, включително относно въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ в областта на хуманитаризма и съотношението между разходи и ефикасност на програмата, през първите три години от неговото прилагане не по-късно от 31 декември 2017 г.;
в)
съобщение относно продължаващото прилагане на настоящия регламент, основаващо се на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от настоящия параграф, не по-късно от 31 декември 2018 г.;
г)
доклад за последваща оценка за седемгодишния финансов период на прилагане не по-късно от 31 декември 2021 г.
5. Комисията преразглежда мерките, установени в настоящия регламент, до 1 септември 2019 г. и когато това е целесъобразно след приключването на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от параграф 4 от настоящия член, придружава прегледа със законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
6. Комисията също така редовно информира ЕСВД за дейностите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съгласно съответните работни ангажименти.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 375/2014,
annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014,
Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukkojen perustamisesta (”EU:n vapaaehtoisapua koskeva aloite”)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 214 artiklan 5 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Solidaarisuus on yksi unionin perusarvoista, ja on mahdollista kehittää keinoja, joilla unionin kansalaiset voivat ilmaista solidaarisuuttaan sellaisia kolmansien maiden ihmisiä kohtaan, jotka ovat alttiina ihmisten aiheuttamille kriiseille tai luonnonkatastrofeille tai ovat joutuneet kärsimään niistä. Lisäksi unioni kokonaisuudessaan on suurin humanitaarisen avun antaja, sillä se antaa lähes 50 prosenttia koko maailman humanitaarisesta avusta.
(2)
Vapaaehtoistoiminta on konkreettinen ja näkyvä tapa ilmaista solidaarisuutta; sen kautta yksittäiset ihmiset voivat antaa tietojaan, taitojaan ja aikaansa muiden ihmisten käyttöön ilman rahallisia vaikuttimia.
(3)
On tarpeen edelleen kehittää solidaarisuutta kolmansien maiden kriisien ja katastrofien uhreja kohtaan sekä lisätä unionin kansalaisten tietoisuutta humanitaarisesta avusta ja yleensä vapaaehtoistoiminnasta ja antaa tällaiselle toiminnalle lisää näkyvyyttä.
(4)
Unionin humanitaarista apua koskeva visio, joka käsittää unionin humanitaarisen avun yhteiset tavoitteet, periaatteet, hyvät toimintatavat sekä sen antamisen yhteiset puitteet, esitetään neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja Euroopan komission yhteisessä julkilausumassa ”Humanitaarista apua koskeva eurooppalainen konsensus” (2). Humanitaarista apua koskevassa eurooppalaisessa konsensuksessa korostetaan, että unioni on vahvasti sitoutunut tarveperusteiseen lähestymistapaan sekä vaalimaan ja edistämään humanitaarisia perusperiaatteita eli humaanisuutta, puolueettomuutta, tasapuolisuutta ja riippumattomuutta. Humanitaarista apua koskevan eurooppalaisen konsensuksen tulisikin ohjata Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukkojen, jäljempänä ’EU:n vapaaehtoisapua koskeva aloite’, toimia.
(5)
Unioni antaa humanitaarista apua tilanteissa, joissa voidaan käyttää muita kehitysyhteistyön, kriisinhallinnan ja pelastuspalvelun välineitä. Jotta voidaan sovittaa yhteen unionin toimia humanitaarisissa kriiseissä kolmansissa maissa, EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisen toiminnan olisi oltava johdonmukaista asiaan liittyvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa ja täydennettävä niitä sekä vältettävä päällekkäisyyksiä niiden kanssa, mikä koskee erityisesti unionin humanitaarisen avun politiikkaa, kehitysyhteistyöpolitiikkaa, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1313/2013/EU (3) perustettua unionin pelastuspalvelumekanismia ja mainitulla päätöksellä perustettua hätäavun koordinointikeskusta sekä Euroopan ulkosuhdehallintoa (EUH) ja unionin edustustoja.
(6)
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen olisi osaltaan edistettävä pyrkimyksiä vahvistaa unionin valmiutta antaa tarveperusteista humanitaarista apua sekä vahvistaa haavoittuvassa asemassa olevien tai katastrofista kärsimään joutuneiden yhteisöjen valmiuksia ja selviytymiskykyä kolmansissa maissa. Lisäksi on tärkeää edistää yhteistyötä alan kansainvälisten järjestöjen ja muiden humanitaarisen alan yhteistyökumppaneiden sekä paikallisten ja alueellisten toimijoiden kanssa. Tätä yhteistyötä olisi tehtävä Yhdistyneiden kansakuntien toteuttamien toimien mukaisesti Yhdistyneiden kansakuntien humanitaaristen asioiden koordinointitoimiston (OCHA) keskeisen ja yleisen koordinointitehtävän tukemiseksi.
(7)
Luonnonkatastrofien ja ihmisten aiheuttamien humanitaaristen kriisien määrä, laajuus ja monitahoisuus eri puolilla maailmaa on kasvanut merkittävästi vuosien kuluessa, ja on todennäköistä, että sama kehitys jatkuu, mikä lisää tarvetta humanitaarisen alan toimijoista, jotka toimivat viipymättä, tuloksellisesti, tehokkaasti ja johdonmukaisesti ja auttavat kolmansien maiden paikallisyhteisöjä vähentämään kriisialttiuttaan ja parantamaan selviytymiskykyään.
(8)
Vapaaehtoiset voivat osaltaan vahvistaa unionin valmiutta antaa tarveperusteista humanitaarista apua tiettyjen periaatteiden mukaisesti ja osaltaan tehostaa humanitaarisen alan toimintaa, kun heidät valitaan, koulutetaan ja valmennetaan kenttätyöhön asianmukaisesti siten, että heillä on varmasti tarvittavat taidot ja pätevyys avun tarpeessa olevien ihmisten auttamiseen mahdollisimman tuloksellisesti, edellyttäen, että he saavat asianmukaista tukea ja ohjausta paikan päällä.
(9)
Euroopassa ja eri puolilla maailmaa on vapaaehtoistoiminnan järjestelmiä, jotka keskittyvät vapaaehtoisten lähettämiseen kolmansiin maihin. Kyse on usein kansallisista järjestelmistä, jotka keskittyvät pääasiassa tai yksinomaan kehitysyhteistyöhankkeisiin. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen olisi tämän vuoksi tarjottava lisäarvoa antamalla vapaaehtoisille tilaisuus edistää yhteisesti humanitaarisen avun operaatioita; näin vahvistetaan aktiivista Euroopan kansalaisuutta. EU:n vapaaehtoisapua koskeva aloite voi myös tuoda lisäarvoa edistämällä sen mukaisen toiminnan toteutukseen osallistuvien järjestöjen yhteistyötä valtioiden välillä, jolloin samalla parannetaan kansainvälisiä suhteita, annetaan unionista myönteinen kuva maailmalla ja lisätään kiinnostusta yleiseurooppalaisiin humanitaarisiin hankkeisiin.
(10)
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen olisi oltava kustannustehokas, sen olisi täydennettävä olemassa olevia kansallisia ja kansainvälisiä vapaaehtoistoiminnan järjestelmiä toimimatta päällekkäin niiden kanssa ja sen olisi keskityttävä vastaamaan humanitaarisen alan konkreettisiin tarpeisiin ja puutteisiin.
(11)
Kuten komission 23 päivänä marraskuuta 2010 antamassa tiedonannossa ”EU:n kansalaisten solidaarisuuden ilmaiseminen vapaaehtoistyön avulla - Alustavia pohdintoja Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukoista” todetaan, nykyisessä humanitaarisen avun vapaaehtoistoiminnassa on puutteita, joita EU:n vapaaehtoisapua koskeva aloite voi korjata lähettämällä profiililtaan sopivia vapaaehtoisia oikeaan aikaan oikeaan paikkaan. Tähän päästäisiin erityisesti vahvistamalla vapaaehtoisten määrittämistä ja valintaa koskevat eurooppalaiset säännöt ja menettelyt sekä yhteisesti sovitut vapaaehtoisten kouluttamista ja valmentamista kenttätyöhön koskevat vertailuarvot, luomalla tietokanta mahdollisista vapaaehtoisista, jotka on määritetty kenttätason tarpeiden perusteella, ja tarjoamalla vapaaehtoisille mahdollisuuksia osallistua humanitaarisen avun operaatioihin kenttätyöhön lisäksi myös tukitoimintojen ja verkkovapaaehtoistoiminnan kautta.
(12)
Vapaaehtoisten asianmukaisen koulutuksen, suojelun ja turvallisuuden pitäisi olla ensisijaisessa asemassa, ja niiden osalta olisi vaihdettava tietoja säännöllisesti muun muassa jäsenvaltioiden kanssa. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisia ei pitäisi käyttää kansainvälisten ja muiden aseellisten konfliktien alueella suoritettavissa operaatioissa.
(13)
Unioni toteuttaa humanitaarisen avun operaationsa tarpeiden perusteella ja yhteistyössä toteutuksesta vastaavien järjestöjen kanssa. Näillä järjestöillä olisi oltava merkittävä rooli EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen toteuttamisessa, jotta varmistetaan kenttätason toimijoiden sitoutuminen ja kyseisen aloitteen mukaisten toimien mahdollisimman tehokas käyttö. Unionin olisi annettava toteutuksesta vastaavien järjestöjen tehtäväksi erityisesti EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten määrittäminen, valinta, valmentaminen, kenttätyöhön lähettäminen ja näiden seuranta tehtävien aikana ja niiden jälkeen komission vahvistamien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti. Komission olisi voitava tarvittaessa hyödyntää asianmukaisesti koulutettuja ja valmennettuja vapaaehtoisia lähettämällä heitä tukitehtäviin paikallistoimistoihinsa.
(14)
Komission 25 päivänä lokakuuta 2011 päivätyssä tiedonannossa ”Yritysten yhteiskuntavastuuta koskeva uudistettu EU:n strategia vuosiksi 2011-2014” todetaan, että yksityisillä yrityksillä voi olla merkittävä rooli, ja ne voivat edistää unionin humanitaarisen avun operaatioita erityisesti työntekijöidensä vapaaehtoistoiminnan kautta.
(15)
EU:n vapaaehtoisapua koskevalla aloitteella olisi autettava kaikenikäisiä eurooppalaisia osoittamaan aktiivista Euroopan kansalaisuutta. Aloitteen olisi siten osaltaan edistettävä vapaaehtoistoimintaa koko unionissa ja tuettava siihen osallistuvien vapaaehtoisten henkilökohtaista kehitystä ja muiden kulttuurien tuntemusta parantaen näin heidän osaamistaan ja työllistettävyyttään maailmantaloudessa.
(16)
Tasa-arvoa ja syrjimättömyyttä koskevien unionin periaatteiden mukaisesti kaikkia eri elämänaloja ja ikäryhmiä edustavien unionin kansalaisten ja unionissa pitkään asuneiden olisi voitava osallistua aktiivisina kansalaisina. Koska humanitaariseen toimintaan liittyy erityisiä haasteita, EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten olisi oltava vähintään 18-vuotiaita ja he voisivat poiketa paljonkin toisistaan profiililtaan ja edustaa eri sukupolvia eli olla esimerkiksi asiantuntijoita tai eläkkeellä olevia ammatti-ihmisiä.
(17)
Selkeä oikeudellinen asema on keskeinen edellytys, jotta vapaaehtoisia voidaan lähettää unionin ulkopuolisiin maihin. Vapaaehtoisten lähettämisen edellytykset olisi määritettävä sopimuksella, joka kattaa vapaaehtoisten suojelua ja turvallisuutta koskevat säännöt, lähettävien ja vastaanottavien järjestöjen velvollisuudet, vakuutusturvan, oleskelu- ja asumiskulut sekä muut aiheutuvat kulut. Vapaaehtoisten lähettämiseen kolmansiin maihin olisi sovellettava asianmukaisia suojelu- ja turvallisuusjärjestelyjä.
(18)
Euroopan vapaaehtoistoiminnan toimenpideohjelmaan sisältyvät suositukset ja eurooppalaisten ja kansainvälisten vapaaehtoisjärjestöjen työ sekä Yhdistyneiden kansakuntien vapaaehtoisohjelma olisi tarvittaessa otettava huomioon EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisten toimien yhteydessä.
(19)
EU:n vapaaehtoisapua koskevalla aloitteella olisi tuettava tarveperusteisia toimia, joilla pyritään vahvistamaan kolmansien maiden vastaanottavien järjestöjen valmiuksia antaa humanitaarista apua, jotta tehostetaan paikallisia humanitaarisiin kriiseihin ja niihin vastaamiseen liittyviä valmiuksia ja toimia sekä varmistetaan EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten työn tosiasiallinen ja kestävä vaikutus paikan päällä katastrofiriskien hallinnan, katastrofi- ja toimintavalmiuden, työnohjauksen, vapaaehtoisten johtamista koskevan koulutuksen ja muiden merkityksellisten alojen toimien avulla.
(20)
EU:n vapaaehtoisapua koskevalla aloitteella olisi tarvittaessa pyrittävä vaikuttamaan siihen, että sukupuolinäkökohdat otetaan tehokkaammin huomioon unionin humanitaarisen avun politiikassa, ja edistämään kaikenikäisten naisten ja miesten erityistarpeisiin vastaamiseen tarkoitettuja riittäviä humanitaarisia toimia. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä naisryhmien ja -verkostojen kanssa tehtävään yhteistyöhön, jotta edistettäisiin naisten osallistumista ja johtajuutta humanitaarisen avun alalla ja hyödynnettäisiin heidän valmiuksiaan ja asiantuntemustaan kriisistä toipumisessa, rauhan rakentamisessa, katastrofiriskien vähentämisessä ja kärsimään joutuneiden yhteisöjen selviytymiskyvyn parantamisessa.
(21)
Tässä asetuksessa vahvistetaan koko rahoituskaudeksi rahoituspuitteet, joita budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (4) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(22)
Rahoitustukea olisi jaettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (5) mukaisesti. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisen toiminnan erityisen luonteen vuoksi olisi säädettävä, että rahoitustukea voidaan myöntää luonnollisille henkilöille sekä julkis- että yksityisoikeudellisille oikeushenkilöille. On myös tärkeää varmistaa, että varainhoitoasetuksen sääntöjä noudatetaan, erityisesti taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteiden osalta.
(23)
Täytäntöönpanon ja varainkäytön laadun parantamisen olisi oltava ohjaavana periaatteena pyrittäessä saavuttamaan EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen tavoitteet, samalla kun varmistetaan varojen optimaalinen käyttö.
(24)
Unionin taloudelliset edut olisi suojattava oikeasuhtaisin toimenpitein koko menosyklin ajan; näihin toimenpiteisiin sisältyvät väärinkäytösten torjunta, havaitseminen ja tutkiminen, menetettyjen, virheellisesti maksettujen tai väärin käytettyjen varojen takaisinperintä ja tarpeen mukaan seuraamukset. Väärinkäytösten estämiseksi olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, ja hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisin perimiseksi on toteutettava tarvittavat toimet neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (6), neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (7) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (8) mukaisesti.
(25)
Kolmansien maiden, erityisesti unioniin liittyvien maiden, ehdokasmaiden, mahdollisten ehdokkaiden, Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaiden ja Euroopan vapaakauppaliiton maiden, olisi voitava osallistua aloitteeseen yhteistyösopimusten perusteella.
(26)
Myös niiden EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen toteutuksesta vastaavien järjestöjen ja toimintaan osallistuvien vapaaehtoisten, jotka tulevat yhteistyöhön osallistuvista maista, olisi noudatettava humanitaarista apua koskevassa eurooppalaisessa konsensuksessa vahvistettuja periaatteita ja edistettävä niitä ja erityisesti suojeltava ”humanitaarista tilaa”.
(27)
Jotta mahdollistetaan jatkuva palautteen saaminen ja toiminnan kehittäminen ja lisätään säädösten hyväksymisen joustavuutta ja tehokkuutta, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten valintaan, johtamiseen ja kenttätyöhön lähettämiseen sovellettavia sääntöjä, suoritusindikaattoreiden ja temaattisten painopisteiden muuttamista sekä tämän asetuksen täytäntöönpanon rahoituspuitteista osoitettavien määrärahojen prosenttiosuuksien mukauttamista. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(28)
Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanolle, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä noudattaen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 182/2011 (9). Tarkastelumenettelyä olisi käytettävä EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten valintaan, johtamiseen ja kenttätyöhön lähettämiseen sovellettavien menettelyjen sekä EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen sertifiointijärjestelmän, koulutusohjelman ja vuotuisen työohjelman määrittämisessä.
(29)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita.
(30)
Tämän asetuksen mukaisesti suoritettava henkilötietojen käsittely ei ylitä sitä, mikä on tarpeen ja oikeasuhteista EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen joustavan toiminnan varmistamiseksi. Komission suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä noudatetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (10). Unioniin laillisesti sijoittautuneiden, EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen toteutuksesta vastaavien järjestöjen suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä noudatetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (11).
(31)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja Euroopan tietosuojavaltuutettu antoi lausunnon 23 päivänä marraskuuta 2012 (12).
(32)
On asianmukaista yhdenmukaistaa tämän asetuksen ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (13) soveltamisaika. Tätä asetusta olisi sen vuoksi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
JOHDANTOSÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tällä asetuksella perustetaan Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukot, jäljempänä ’EU:n vapaaehtoisapua koskeva aloite’, jotta Euroopan vapaaehtoiset voisivat osallistua yhteisesti humanitaarisen avun antamisen tukemiseen ja täydentämiseen kolmansissa maissa.
Tässä asetuksessa säädetään EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen toteuttamista koskevat säännöt ja menettelyt sekä rahoitustuen myöntämistä koskevat säännöt.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan:
1)
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten valintaan, koulutukseen ja lähettämiseen siten, että he voivat tukea ja täydentää humanitaarisen avun antamista kolmansissa maissa;
2)
toimiin, joilla tuetaan, edistetään ja valmistellaan EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten lähettämistä tukemaan ja täydentämään humanitaarisen avun antamista kolmansissa maissa;
3)
unionin sisäisiin ja ulkopuolisiin toimiin, joilla pyritään lisäämään kolmansien maiden vastaanottavien järjestöjen valmiuksia antaa humanitaarista apua.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’vapaaehtoisella’ henkilöä, joka vapaaehtoisesti ja muista kuin rahallisista vaikuttimista osallistuu toimiin, jotka hyödyttävät yhteisöä ja koko yhteiskuntaa;
b)
’vapaaehtoisehdokkaalla’ henkilöä, joka täyttää 11 artiklan 3 kohdan mukaiset edellytykset, joiden täyttyessä voi hakea EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisiin toimiin;
c)
’EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisella’ vapaaehtoisehdokasta, joka on valittu ja koulutettu erityisten sääntöjen, menettelyjen ja viitekriteerien mukaisesti, jonka on arvioitu täyttävän hakuedellytykset ja joka on kirjattu rekisteriin henkilönä, joka on lähetettävissä tukemaan ja täydentämään humanitaarisen avun antamista kolmansissa maissa;
d)
’humanitaarisella avulla’ kolmansissa maissa toteutettavia toimia ja operaatioita, joiden tarkoituksena on antaa tarveperusteista hätäapua, jolla pyritään pelastamaan ja suojelemaan ihmishenkiä, ehkäisemään ja lieventämään inhimillistä kärsimystä ja säilyttämään ihmisarvo ihmisten aiheuttamissa kriiseissä tai luonnonkatastrofeissa. Se käsittää avustus- ja suojelutoimet humanitaarisissa kriiseissä tai niiden jälkitilanteissa, tukitoimenpiteet, joilla varmistetaan apua tarvitsevien luokse pääseminen ja helpotetaan avun esteetöntä toimittamista, sekä toimet, joiden tarkoituksena on parantaa katastrofivalmiutta ja vähentää katastrofiriskiä ja joilla edistetään selviytymiskykyä ja valmiutta toimia kriisitilanteissa ja toipua niistä;
e)
’kolmannella maalla’ unionin ulkopuolista maata, jossa d alakohdassa tarkoitettuja humanitaarisen avun toimia ja operaatioita toteutetaan.
4 artikla
Tavoite
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen tavoitteena on osaltaan vahvistaa unionin valmiuksia antaa tarveperusteista humanitaarista apua, jolla pyritään pelastamaan ja suojelemaan ihmishenkiä, ehkäisemään ja lieventämään inhimillistä kärsimystä ja säilyttämään ihmisarvo sekä vahvistamaan haavoittuvassa asemassa olevien tai katastrofista kärsimään joutuneiden yhteisöjen valmiuksia ja selviytymiskykyä kolmansissa maissa erityisesti parantamalla katastrofivalmiutta ja vähentämällä katastrofiriskiä sekä vahvistamalla hätäavun sekä kunnostus- ja kehitysyhteistyötoimien välistä yhteyttä. Tämä tavoite saavutetaan EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten yhteisen toiminnan tuoman lisäarvon avulla, jolloin myös tuodaan esiin unionin arvoja ja ilmaistaan solidaarisuutta avun tarpeessa olevia kohtaan sekä edistetään näkyvästi tunnetta Euroopan kansalaisuudesta.
5 artikla
Yleiset periaatteet
1. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisissa toimissa noudatetaan humanitaarisen avun periaatteita eli humaanisuutta, puolueettomuutta, tasapuolisuutta ja riippumattomuutta sekä humanitaarista apua koskevaa eurooppalaista konsensusta.
2. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisilla toimilla vastataan paikallisyhteisöjen humanitaarisiin tarpeisiin ja vastaanottavien järjestöjen tarpeisiin, ja niillä pyritään osaltaan lisäämään humanitaarisen toiminnan vaikuttavuutta.
3. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisehdokkaiden suojelu ja turvallisuus on ensiarvoisen tärkeää.
4. EU:n vapaaehtoisapua koskeva aloite edistää tarveperusteisia yhteisiä hankkeita ja valtioiden rajat ylittäviä yhteistyökumppanuuksia eri maista lähtöisin olevien toimintaan osallistuvien vapaaehtoisten ja 10 artiklassa tarkoitettujen kyseisen aloitteen toteuttamisesta vastaavien järjestöjen välillä.
6 artikla
Unionin toiminnan johdonmukaisuus ja täydentävyys
1. Tämän asetuksen täytäntöönpanossa on varmistettava johdonmukaisuus ja täydentävyys unionin muiden ulkoisen toiminnan välineiden ja alojen ja muiden asiaan liittyvien unionin politiikkojen ja erityisesti humanitaarista apua koskevan politiikan, kehitysyhteistyöpolitiikan ja unionin pelastuspalvelumekanismin kanssa, samalla kun vältetään kaksinkertaista työtä ja päällekkäisyyksiä sekä tunnustetaan, että tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut humanitaarisen avun periaatteet ohjaavat humanitaarista apua. Erityistä huomiota on kiinnitettävä hätäavun sekä kunnostus- ja kehitysyhteistyötoimien joustavaan niveltämiseen.
2. Komissio ja jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä pyrkien tehokkuuteen ja vaikuttavuuteen varmistamalla kansallisten vapaaehtoistoiminnan järjestelmien ja EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisten toimien välisen johdonmukaisuuden ja yhtenäisyyden. Näiden toimien on perustuttava asiaankuuluviin hyviin käytäntöihin ja olemassa oleviin ohjelmiin, ja niissä on tarvittaessa hyödynnettävä vakiintuneita eurooppalaisia verkostoja.
3. Unioni edistää yhteistyötä alan kansainvälisten järjestöjen ja muiden humanitaarisen alan yhteistyökumppaneiden sekä paikallisten ja alueellisten toimijoiden kanssa EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisten toimien toteuttamisessa.
Edistettäessä johdonmukaista kansainvälistä toimintaa humanitaarisiin kriiseihin vastaamiseksi EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisten toimien on oltava sopusoinnussa Yhdistyneiden kansakuntien toteuttamien toimien kanssa YK:n humanitaaristen asioiden koordinointitoimiston (OCHA) keskeisen ja yleisen koordinointitehtävän tukemiseksi.
7 artikla
Toiminnan tavoitteet
1. EU:n vapaaehtoisapua koskevalla aloitteella on seuraavat tavoitteet:
a)
Lisätä ja parantaa osaltaan unionin valmiutta antaa humanitaarista apua.
Edistymistä tämän tavoitteen saavuttamisessa arvioidaan seuraavankaltaisten indikaattorien avulla:
-
lähetettyjen tai lähetysvalmiiden ja vaaditun pätevyyden omaavien EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten lukumäärä ja niiden EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten lukumäärä, joiden lähettämistä koskeva sopimus on päättynyt;
-
unionin EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen avulla antaman humanitaarisen avun saajien lukumäärä ja keskimääräiset kustannukset apua saanutta henkilöä kohti;
-
lähetettyjen EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten sekä lähettävien ja vastaanottavien järjestöjen tyytyväisyys EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten paikalla tekemään humanitaarisen työn tosiasialliseen vaikutukseen.
b)
Kehittää vapaaehtoisten taitoja, tietoja ja osaamista humanitaarisen avun alalla ja parantaa heidän osallistumisensa ehtoja ja edellytyksiä.
Edistymistä tämän toimintatavoitteen saavuttamisessa arvioidaan seuraavankaltaisten indikaattorien avulla:
-
koulutettujen vapaaehtoisehdokkaiden ja koulutuksen jälkeisen arvioinnin menestyksekkäästi läpäisseiden vapaaehtoisten lukumäärä;
-
niiden sertifioitujen lähettävien järjestöjen lukumäärä, jotka noudattavat EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisehdokkaiden lähettämistä ja johtamista koskevia sääntöjä ja menettelyjä;
-
koulutettujen ja lähetettyjen vapaaehtoisten ja lähettävien ja vastaanottavien järjestöjen tyytyväisyys vapaaehtoisten koulutuksen laatuun, tietoihin ja osaamiseen sekä EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisehdokkaiden lähettämistä ja johtamista koskevien sääntöjen ja menettelyjen noudattamiseen ja niiden asianmukaisuuteen.
c)
Kehittää vastaanottavien järjestöjen valmiuksia ja edistää vapaaehtoistoimintaa kolmansissa maissa.
Edistymistä tämän toimintatavoitteen saavuttamisessa arvioidaan seuraavankaltaisten indikaattorien avulla:
-
valmiuksien kehittämiseen tähtäävien toimien lukumäärä ja luonne kolmansissa maissa;
-
valmiuksien kehittämiseen tähtääviin toimiin osallistuvien kolmansien maiden henkilöstön jäsenten ja vapaaehtoisten lukumäärä;
-
valmiuksien kehittämiseen tähtääviin toimiin osallistuvien kolmansien maiden vastaanottavien järjestöjen henkilöstön jäsenten sekä vapaaehtoisten tyytyväisyys toteutettujen toimien laatuun ja vaikuttavuuteen.
d)
Tiedottaa unionin humanitaarisen avun periaatteista, joista on sovittu humanitaarista apua koskevassa eurooppalaisessa konsensuksessa.
Edistymistä tämän toimintatavoitteen saavuttamisessa arvioidaan seuraavankaltaisten indikaattorien avulla:
-
tiedotus-, viestintä- ja valistustoimien lukumäärä, luonne ja kustannukset.
e)
Lisätä vapaaehtoistoiminnan johdonmukaisuutta ja yhtenäisyyttä eri jäsenvaltioissa, jotta voidaan parantaa unionin kansalaisten mahdollisuuksia osallistua humanitaarisen avun toimiin ja operaatioihin:
Edistymistä tämän toimintatavoitteen saavuttamisessa arvioidaan seuraavankaltaisten indikaattorien avulla:
-
sertifioitujen lähettävien järjestöjen lukumäärä;
-
lähettävien järjestöjen teknisen avun toimien lukumäärä ja tyyppi;
-
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten ja vapaaehtoisehdokkaiden johtamista koskevien sääntöjen ja menettelyjen leviäminen ja jäljittely muissa vapaaehtoistoiminnan ohjelmissa.
2. Edellä 1 kohdan a-e alakohdassa tarkoitettuja indikaattoreita on käytettävä tarpeen mukaan toiminnan seurantaan, arviointiin ja tarkistamiseen. Ne ovat suuntaa-antavia, ja niitä voidaan muuttaa delegoiduilla säädöksillä 24 artiklan mukaisesti edistymisen mittaamisesta saatujen kokemusten perusteella.
II LUKU
EU:N VAPAAEHTOISAPUA KOSKEVAN ALOITTEEN MUKAISET TOIMET
8 artikla
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaiset toimet
EU:n vapaaehtoisapua koskevalla aloitteella pyritään 4 ja 7 artiklassa tarkoitettuihin tavoitteisiin seuraavankaltaisten toimien avulla:
-
vapaaehtoisehdokkaita ja EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisia koskevien sääntöjen ja menettelyjen kehittäminen ja ylläpito;
-
lähettäviä ja vastaanottavia järjestöjä koskevien sertifiointijärjestelmien kehittäminen ja ylläpito;
-
vapaaehtoisehdokkaiden määrittäminen ja valinta;
-
koulutusohjelman laatiminen sekä koulutuksen ja harjoittelupaikkojen tukeminen;
-
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisehdokkaita koskevan tietokannan perustaminen, ylläpito ja päivitys;
-
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten lähettäminen tukemaan ja täydentämään humanitaarisen avun antamista kolmansissa maissa;
-
vastaanottavien järjestöjen valmiuksien kehittäminen;
-
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen verkoston perustaminen ja hallinnointi;
-
viestintä ja valistus;
-
oheistoimet, joilla edistetään EU:n vapaaehtoisapua koskevaan aloitteeseen liittyvää vastuuvelvollisuutta, avoimuutta ja tuloksellisuutta.
9 artikla
Vapaaehtoisehdokkaita ja EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisia koskevat säännöt ja menettelyt
1. Nykyisten asiaankuuluvien käytäntöjen pohjalta komissio vahvistaa säännöt ja menettelyt, jotka kattavat ne tarvittavat edellytykset, järjestelyt ja vaatimukset, joita lähettävien ja vastaanottavien järjestöjen on sovellettava vapaaehtoisehdokkaita ja EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisia määrittäessään, valitessaan, valmentaessaan, johtaessaan ja kenttätyöhön lähettäessään humanitaarisen avun operaatioiden tukemiseksi kolmansissa maissa.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 24 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat
-
osaamiskehystä, jota käytetään vapaaehtoisten määrittämisessä, valitsemisessa ja valmentamisessa toimimaan alemman tai ylemmän osaamistason ammattilaisina;
-
säännöksiä, joilla varmistetaan yhtäläiset mahdollisuudet ja syrjimättömyys määrittämis- ja valitsemisprosessissa;
-
säännöksiä, joilla varmistetaan, että lähettävät ja vastaanottavat järjestöt noudattavat asiaankuuluvaa kansallista ja unionin oikeutta sekä vastaanottavan maan oikeutta;
-
sääntöjä lähettävien ja vastaanottavien järjestöjen välisistä kumppanuuksista;
-
säännöksiä, jotka koskevat EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten hankkimien taitojen ja osaamisen tunnustamista olemassa olevien asiaan liittyvien unionin aloitteiden mukaisesti.
3. Siirretään komissiolle valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat seuraavia:
-
menettelyt, joita on noudatettava vapaaehtoisehdokkaiden määrittämisessä, valinnassa ja ennen kenttätyöhön lähettämistä tarvittavassa valmentamisessa, mukaan lukien tarvittaessa harjoittelun suorittamisessa;
-
säännökset EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten lähettämisestä ja heidän johtamisestaan kolmansissa maissa, mukaan lukien muun muassa ohjaus kenttätyössä, jatkuva tukeminen työnohjauksen avulla, mentorointi, lisäkoulutus, tarvittavat työskentelyedellytykset, kenttätyön jälkeinen tuki;
-
vakuutusturvan tarjoaminen vapaaehtoisille ja heidän elinolosuhteistaan huolehtimista, mukaan lukien oleskelu-, asumis- ja matkakulujen sekä muiden kustannusten kattaminen;
-
menettelyt, joita on noudatettava ennen kenttätyöhön lähettämistä, kenttätyön aikana ja sen jälkeen huolellisuusvelvollisuuden ja asianmukaisten suojelu- ja turvallisuustoimien varmistamiseksi, mukaan luettuina lääketieteellisistä syistä tapahtuvan evakuoinnin käytännöt ja turvallisuussuunnitelmat, jotka kattavat hätäevakuoinnin kolmansista maista, mukaan luettuina yhteydenpitoon kansallisten viranomaisten kanssa tarvittavat menettelyt;
-
menettelyt, joilla seurataan ja arvioidaan EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten henkilökohtaista suoriutumista.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
10 artikla
Sertifiointijärjestelmä lähettäville ja vastaanottaville järjestöille
1. Komissio laatii täytäntöönpanosäädöksin sertifiointijärjestelmän tarvittaessa yhdessä humanitaarisen alan yhteistyökumppaneiden kanssa sen varmistamiseksi, että lähettävät järjestöt noudattavat 9 artiklassa tarkoitettuja sääntöjä ja menettelyjä, sekä erillinen sertifiointijärjestelmä vastaanottaville järjestöille.
Komissio laatii sertifiointijärjestelmien toimintaan liittyvän menettelyn, joka perustuu nykyisiin asiaankuuluviin sertifiointijärjestelmiin ja -menettelyihin. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Sertifiointijärjestelmää laatiessaan komissio pyrkii hallinnon yksinkertaistamiseksi luomaan synergioita komission humanitaarisen alan kumppanuusvälineiden ja voimassa olevien humanitaaristen vaatimusten välillä. Sertifiointijärjestelmän on oltava osallistava, ja se ei saa syrjiä minkäänlaisia kelpoisuusvaatimukset täyttäviä järjestöjä.
3. Lähettävät järjestöt ovat sertifiointikelpoisia, jos:
a)
ne noudattavat 9 artiklassa tarkoitettuja sääntöjä ja menettelyjä;
b)
ne toimivat 3 artiklan d alakohdassa määritellyllä humanitaarisen avun alalla; ja
c)
ne kuuluvat johonkin seuraavista ryhmistä:
i)
valtiosta riippumattomat voittoa tavoittelemattomat järjestöt, jotka on perustettu jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti ja joiden päätoimipaikka sijaitsee unionissa;
ii)
julkisoikeudelliset siviililaitokset, joita säännellään jäsenvaltion lainsäädännöllä;
iii)
valtiosta riippumattomat voittoa tavoittelemattomat järjestöt, jotka on perustettu 23 artiklassa tarkoitetuissa maissa, kyseisessä artiklassa asetetuin edellytyksin ja siinä mainittujen sopimusten nojalla;
iv)
julkisoikeudelliset laitokset, jotka on perustettu 23 artiklassa tarkoitetuissa maissa, ovat myös sertifiointikelpoisia kyseisessä artiklassa asetetuin edellytyksin ja siinä mainittujen sopimusten nojalla;
v)
Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainvälinen liitto.
4. Kolmansien maiden järjestöt ovat sertifiointikelpoisia vastaanottavia järjestöjä, jos
a)
ne noudattavat 9 artiklassa tarkoitettuja sääntöjä ja menettelyjä;
b)
ne toimivat 3 artiklan d alakohdassa määritellyllä humanitaarisen avun alalla; ja
c)
ne kuuluvat johonkin seuraavista ryhmistä:
i)
valtiosta riippumaton voittoa tavoittelematon järjestö, joka toimii tai joka on perustettu kolmannessa maassa kyseisen maan voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti;
ii)
julkisoikeudelliset siviililaitokset, joita säännellään kolmannen maan lainsäädännöllä;
iii)
kansainväliset järjestöt ja organisaatiot.
5. Lähettävät ja vastaanottavat järjestöt voivat toteuttaa EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisia toimia yhteistyössä voittoa tavoittelevien yksityisten yhteisöjen kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten soveltamista.
6. Sertifioitavat lähettävät järjestöt voivat hyödyntää ennakolta tehtyjen tarvearviointien perusteella teknistä apua, jolla pyritään parantamaan niiden valmiuksia osallistua EU:n vapaaehtoisapua koskevaan aloitteeseen ja varmistamaan 9 artiklassa tarkoitettujen sääntöjen ja menettelyjen noudattaminen.
Myös sertifioitavat vastaanottavat järjestöt voivat hyödyntää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua apua 15 artiklassa tarkoitettujen toimien yhteydessä.
7. Komissio julkaisee sertifioitujen lähettävien ja vastaanottavien järjestöjen luettelon asianmukaisessa ajassa sertifioinnin jälkeen.
11 artikla
Vapaaehtoisehdokkaiden määrittäminen ja valinta
1. Sertifioitujen lähettävien järjestöjen on määritettävä ja valittava vapaaehtoisehdokkaat koulutusta varten lähettävien tai vastaanottavien järjestöjen tai muiden asianomaisten toimijoiden ennakolta kolmansissa maissa tekemien tarvearviointien perusteella.
2. Vapaaehtoisehdokkaiden määrittämisessä ja valinnassa on noudatettava 9 artiklassa tarkoitettuja sääntöjä ja menettelyjä sekä kunnioitettava syrjimättömyyden ja yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteita.
3. Vapaaehtoisehdokkaaksi voivat hakea seuraavat vähintään 18-vuotiaat henkilöt:
a)
unionin kansalaiset;
b)
unionin jäsenvaltiossa pitkään oleskelleet kolmannen maan kansalaiset; ja
c)
jäljempänä 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen maiden kansalaiset kyseisessä artiklassa vahvistetuin edellytyksin.
12 artikla
Koulutusohjelma, koulutustuki ja harjoittelupaikat
1. Komissio laatii nykyisten ohjelmien ja menettelyjen pohjalta ja tarvittaessa yhteistyössä erityislaitosten kanssa koulutusohjelman, jonka tarkoituksena on valmentaa vapaaehtoisehdokkaat lähetettäviksi tukemaan ja täydentämään humanitaarisen avun antamista.
2. Edellä olevan 11 artiklan mukaisesti määritetyt ja valitut vapaaehtoisehdokkaat voivat osallistua pätevien järjestöjen toteuttamaan koulutusohjelmaan. Asiaankuuluva sertifioitu lähettävä järjestö päättää kultakin vapaaehtoisehdokkaalta edellytetyn koulutuksen laajuuden ja sisällön sertifioitua vastaanottavaa järjestöä kuullen, tarpeiden perusteella ja ottaen huomioon ehdokkaan aiemman kokemuksen sekä suunnitellun kenttätyön.
3. Vapaaehtoisehdokkailta voidaan osana heidän koulutustaan ja erityisesti kenttätyöhön lähettämiseen valmistautumiseksi edellyttää harjoittelua sertifioiduissa lähettävissä järjestöissä, jos mahdollista muualla kuin heidän kotimaassaan.
4. Vapaaehtoisehdokkaille, jotka eivät ole suorittaneet harjoittelua, voidaan tarvittaessa antaa ennen kenttätyöhön lähettämistä lisävalmennusta, joka toteutetaan nimenomaisesti kyseisen kenttätyön tarpeiden ja erityisolosuhteiden mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista. Tässä valmennuksessa ja harjoittelussa on noudatettava 9 artiklassa tarkoitettuja valmentamista koskevia sääntöjä ja menettelyjä.
5. Koulutusohjelman on sisällettävä arviointi, jossa tarkastellaan vapaaehtoisehdokkaiden valmiuksia lähteä kenttätyöhön tukemaan ja täydentämään humanitaarisen avun antamista kolmansissa maissa ja täyttää paikalliset tarpeet. Arviointi on toteutettava yhteistyössä lähettävien järjestöjen kanssa.
6. Komissio vahvistaa koulutusohjelman ja vapaaehtoisehdokkaiden valmiutta tulla lähetetyksi koskevan arviointimenettelyä koskevat järjestelyt täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
13 artikla
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisia koskeva tietokanta
1. Vapaaehtoisehdokkaita, jotka ovat läpäisseet 12 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun arvioinnin menestyksekkäästi, pidetään EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisina ja heidät katsotaan kelpoisiksi kenttätyöhön. Heidät kirjataan EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisia koskevaan tietokantaan.
2. Komissio perustaa EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten tietokannan, joka sisältää tietoja EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten käytettävissä olemisesta ja kelpoisuudesta kenttätyöhön, ja ylläpitää ja päivittää sitä sekä sääntelee tietokannan käyttöoikeuksia ja käyttöä. Tähän tietokantaan tai sitä varten kerättyjen henkilötietojen käsittely suoritetaan soveltuvin osin direktiivin 95/46/EY ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti.
14 artikla
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten lähettäminen kolmansiin maihin
1. Tietokantaan kirjattuja EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisia voidaan lähettää tukemaan ja täydentämään 3 artiklan d kohdassa määritellyn humanitaarisen avun antamista seuraavasti:
a)
sertifioidut lähettävät järjestöt voivat lähettää heitä vastaanottaviin järjestöihin kolmansissa maissa; tai
b)
tarvittaessa komissio voi lähettää heitä tukitehtäviin humanitaarisen avun paikallistoimistoihinsa.
2. Vapaaehtoisten lähettämisellä vastataan vastaanottavien järjestöjen ilmaisemiin todellisiin paikallisiin tarpeisiin.
3. Kun kyseessä on 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu lähettäminen, sertifioidut lähettävät järjestöt varmistavat, että 9 artiklassa tarkoitettuja sääntöjä ja menettelyjä noudatetaan. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisia ei käytetä kansainvälisten ja muiden aseellisten konfliktien alueella suoritettavissa operaatioissa.
4. Sertifioidut lähettävät järjestöt tiedottavat unionin jäsenvaltioiden ja muiden osallistuvien maiden asiaankuuluville kansallisille viranomaisille 23 artiklan mukaisesti, ennen kuin niiden kansalainen lähetetään EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisena vapaaehtoistoimintaan 9 artiklassa tarkoitettujen sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.
5. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten lähettämistä koskevat erityisehdot ja vapaaehtoisten rooli vahvistetaan läheisessä yhteistyössä vastaanottavien järjestöjen kanssa lähettävien järjestöjen ja EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten välisessä sopimuksessa, jossa mainitaan myös EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisen oikeudet ja velvollisuudet, kenttätyön kesto ja paikka sekä tehtävät.
6. Kun kyseessä on 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu lähettäminen, komissio allekirjoittaa EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten kanssa ’vapaaehtoistoimintasopimuksen’, jossa määritetään lähettämisen erityisehdot. Vapaaehtoistoimintasopimukset eivät anna vapaaehtoisille oikeuksia ja velvollisuuksia, jotka johtuvat Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavista henkilöstösäännöistä ja unionin muuta henkilöstöä koskevista palvelussuhteen ehdoista, joista on säädetty neuvoston asetuksessa (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (14).
7. Jokaiselle EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoiselle nimetään vastaanottavasta järjestöstä ohjaaja, jonka tehtävänä on ohjata ja tukea vapaaehtoista vapaaehtoistoiminnan aikana.
15 artikla
Vastaanottavien järjestöjen humanitaarisen avun valmiuksien kehittäminen
Lähettävien tai vastaanottavien järjestöjen tai muiden asiaankuuluvien toimijoiden ennakolta kolmansissa maissa tekemän tarvearvioinnin perusteella komissio tukee muun muassa seuraavia vastaanottavien järjestöjen humanitaarisen avun antamista koskevien valmiuksien parantamiseen tähtääviä toimia, jotta tehostetaan paikallisia humanitaarisiin kriiseihin ja niihin vastaamiseen liittyviä valmiuksia ja toimia sekä varmistetaan EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisten työn tosiasiallinen ja kestävä vaikutus paikan päällä:
a)
katastrofiriskien hallinta, katastrofi- ja toimintavalmius, työnohjaus, vapaaehtoisten johtamista koskeva koulutus ja muut vastaanottavien järjestöjen henkilöstön ja vapaaehtoisten kannalta merkityksellisten alojen toimet;
b)
parhaiden käytäntöjen vaihto, tekninen apu, kumppanuusohjelmat ja henkilöstön ja vapaaehtoisten vaihto-ohjelmat, verkostojen perustaminen ja muut asiaankuuluvat toimet.
16 artikla
EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen verkosto
1. Komissio perustaa EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen verkoston ja hallinnoi sitä, jolloin verkosto koostuu:
a)
vapaaehtoisehdokkaista ja EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisista, jotka osallistuvat tai ovat osallistuneet aloitteeseen;
b)
lähettävistä ja vastaanottavista järjestöistä;
c)
jäsenvaltioiden ja Euroopan parlamentin edustajista.
2. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen verkosto erityisesti
a)
helpottaa yhteydenpitoa ja toimii tietojenvaihdon, kuulemisen ja tiedonvälityksen, hyvien käytäntöjen vaihdon sekä 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarvearvioinnin tarkoituksia palvelevana foorumina;
b)
helpottaa kumppanuuksien luomista sekä sellaisten kenttätyöhön lähettämistä ja valmiuksien kehittämistä koskeviin toimiin liittyvien yhteisten hankkeiden perustamista, joihin osallistuu lähettäviä järjestöjä kaikkialta unionista ja kolmansien maiden vastaanottavia järjestöjä;
c)
tarjoaa perustan EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisten toimien kehittämiselle siten, että varmistetaan toiminnan jatkuva kehittäminen sekä tehokas seuranta ja arviointi;
d)
tarjoaa mahdollisuuksia verkkovapaaehtoistoimintaan EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen liittyvissä hankkeissa.
17 artikla
Viestintä ja valistus
1. Komissio tukee yleisölle suunnattuja tiedotus-, viestintä- ja valistustoimia, joilla edistetään EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen näkyvyyttä ja kannustetaan vapaaehtoistoimintaan humanitaarisen avun alalla unionissa ja sen jäsenvaltioissa sekä kolmansissa maissa, jotka hyötyvät kyseisen aloitteen mukaisista toimista.
2. Komissio laatii EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen tavoitteita, toimia ja näkyviä tuloksia koskevan viestintäohjelman, jossa määritellään viestintä- ja tiedotustehtävät, jotka on suunnattu yleisölle, erityisesti mahdollisille tuleville vapaaehtoisehdokkaille ja mainitun aloitteen mukaisten toimien edunsaajille. Komissio ja edunsaajat, etenkin lähettävät ja vastaanottavat järjestöt, sekä EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoiset panevat viestintäohjelman täytäntöön.
III LUKU
OHJELMASUUNNITTELU JA VAROJEN KOHDENTAMINEN
18 artikla
Tukikelpoiset toimet
1. Edellä 8 artiklassa tarkoitetut toimet ovat rahoitustukikelpoisia, mukaan lukien niiden täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet sekä tarvittavat toimenpiteet, joiden tavoitteena on vahvistaa EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen ja muiden kansallisten ja kansainvälisten alan järjestelmien välistä koordinointia nykyisten hyvien käytäntöjen pohjalta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu rahoitustuki voi kattaa myös menoja, jotka koskevat EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen johtamiseksi ja sen tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeellisia valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimia.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut menot voivat erityisesti koskea tutkimuksia ja asiantuntijatapaamisia sekä 17 artiklassa tarkoitettuja tiedotus- ja viestintätoimia, unionin toimintapoliittisia painopisteitä koskeva ulkoinen tiedotustoiminta mukaan lukien, sikäli kuin toimet liittyvät EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen tavoitteisiin, sekä tietojen käsittelyyn ja vaihtamiseen tarkoitettuihin tietotekniikkaverkostoihin (myös niiden yhteenliittäminen alojenvälisen tietojenvaihdon edistämiseen tähtääviin nykyisiin tai tuleviin järjestelmiin sekä niihin liittyvät laitteet) liittyviä menoja ja muita mahdollisia teknisen ja hallinnollisen avun menoja, joita komissiolle aiheutuu.
19 artikla
Rahoitustuen edunsaajat
Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea voidaan myöntää luonnollisille henkilöille ja yksityis- tai julkisoikeudellisille oikeushenkilöille, jotka katsotaan sen perusteella asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 tarkoitetuiksi rahoitustuen edunsaajiksi.
20 artikla
Rahoitusohje
1. Rahoituspuitteet tämän asetuksen täytäntöönpanoon 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä aikana ovat 147 936 000 euroa käypinä hintoina. Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen mukaisissa rajoissa. Maksumäärärahoja voidaan samankaltaisten menojen kattamiseksi sisällyttää talousarvioon tarvittaessa vielä vuoden 2020 jälkeen, jotta sellaisten toimien maksujen hallinnointi olisi mahdollista, joita ei ole saatettu päätökseen 31 päivään joulukuuta 2020 mennessä.
2. Edellä 1 kohdassa vahvistetut rahoituspuitteet jaetaan kaudella 2014-2020 liitteessä esitettyjen toiminnan tavoitteiden, temaattisten painopisteiden ja prosenttiosuuksien mukaisesti.
3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 24 artiklan mukaisesti painopisteiden muuttamiseksi ja kunkin liitteessä esitetyn luvun mukauttamiseksi yli 10:llä ja enintään 20 prosenttiyksiköllä. Tällaisia muutoksia tehdään vasta, kun on saatu 27 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetun väliarvioinnin tulosten perusteella tehdyn, liitteessä esitettyjä temaattisia painopisteitä ja prosenttiosuuksia koskevan komission uudelleentarkastelun tulokset, jolloin delegoidut säädökset annetaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2018.
4. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä silloin, kun hätäaputoimien tukemiseen käytettävissä olevien talousarviomäärärahojen tarkistus on erittäin kiireellisissä tapauksissa välttämätöntä, kunkin liitteessä esitetyn luvun mukauttamiseksi yli 10:llä ja enintään 20 prosenttiyksiköllä käytettävissä olevien talousarviomäärärahojen puitteissa ja 25 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
21 artikla
Rahoitustuen muodot ja täytäntöönpanomenettelyt
1. Komissio myöntää unionin rahoitustukea asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.
2. Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea voidaan myöntää kaikissa asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisissa muodoissa.
3. Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksin EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vuotuisen työohjelman. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Vuotuisessa työohjelmassa määritetään tavoitteet, odotetut tulokset, toteutusmenetelmä ja asiaan liittyvien kokonaismenojen määrä. Vuotuiseen työohjelmaan sisältyy myös kuvaus rahoitettavista toimista, kullekin toimelle osoitettava ohjeellinen määrä tarvittaessa arvioitujen tarpeiden mukaisesti ja alustava toteutusaikataulu. Avustusten osalta vuotuisessa työohjelmassa mainitaan painopisteet, olennaiset arviointiperusteet ja yhteisrahoituksen enimmäismäärä. Vuotuisessa työohjelmassa on vahvistettava myös kolmansien maiden osallistuminen 23 artiklassa säädetyin edellytyksin.
22 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja ennalta ehkäiseviä seuraamuksia.
2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisesti rahoitusta saaneiden tuensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.
3. Euroopan petostentorjuntavirasto, jäljempänä ’OLAF’, saa asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja asetuksessa (EU, Euratom) N:o 883/2013 säädettyjen menettelyjen mukaisesti tehdä niihin talouden toimijoihin kohdistuvia paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, joille on suoraan tai välillisesti myönnetty asianomaista rahoitusta, selvittääkseen, onko avustussopimukseen tai -päätökseen taikka EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteesta rahoitettuun sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.
4. Tämän asetuksen täytäntöönpanosta johtuvissa kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtävissä yhteistyösopimuksissa, avustussopimuksissa, avustuspäätöksissä ja sopimuksissa on erikseen valtuutettava komissio, tilintarkastustuomioistuin ja OLAF tekemään tällaisia tarkastuksia sekä paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia kaikkia asiaankuuluvia menettelyllisiä takeita asianmukaisesti kunnioittaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 ja 2 kohdan soveltamista.
IV LUKU
YHTEISTYÖ MUIDEN MAIDEN KANSSA
23 artikla
Yhteistyö muiden maiden kanssa
1. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteeseen voivat osallistua
a)
kansalaiset ja lähettävät järjestöt unioniin liittymässä olevista maista, ehdokasmaista, mahdollisista ehdokkaista ja Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaista kunkin maan osalta puitesopimuksissa ja assosiaationeuvostojen päätöksissä vahvistettujen unionin ohjelmiin osallistumista koskevien yleisten periaatteiden sekä yleisten ehtojen tai vastaavien järjestelyjen mukaisesti;
b)
kansalaiset ja lähettävät järjestöt Euroopan talousalueeseen (ETA) kuuluvista Euroopan vapaakauppaliiton maista ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti;
c)
kansalaiset ja lähettävät järjestöt muista Euroopan maista, jos kyseisten maiden kanssa on tehty kahdenvälinen sopimus.
2. Osallistuvien vapaaehtoisten ja EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen toteutuksesta vastaavien järjestöjen on myös noudatettava 4 artiklassa säädettyjä yleisiä periaatteita.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu yhteistyö osallistuvien maiden kanssa perustuu tarvittaessa osallistuvilta mailta saataviin lisämäärärahoihin, jotka asetetaan käyttöön näiden maiden kanssa sovittavin menettelyin.
V LUKU
SÄÄDÖSVALLAN SIIRTÄMINEN JA TÄYTÄNTÖÖNPANOMÄÄRÄYKSET
24 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 25 päivästä huhtikuuta 2014 seitsemän vuoden ajaksi 7 artiklan 2 kohdassa, 9 artiklan 2 kohdassa ja 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 7 artiklan 2 kohdassa, 9 artiklan 2 kohdassa ja 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevien 7 artiklan 2 kohdan, 9 artiklan 2 kohdan ja 20 artiklan 3 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
25 artikla
Kiireellinen menettely
1. Poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa tämän artiklan nojalla annetut delegoidut säädökset tulevat voimaan viipymättä, ja niitä sovelletaan, niin kauan kuin niitä ei vastusteta 2 kohdan mukaisesti. Kun delegoitu säädös annetaan tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, esitetään samalla ne perusteet, joiden vuoksi sovelletaan kiireellistä menettelyä.
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat 24 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti vastustaa delegoitua säädöstä. Siinä tapauksessa komissio kumoaa säädöksen viipymättä sen jälkeen, kun Euroopan parlamentin tai neuvoston päätös vastustaa sitä on annettu sille tiedoksi.
26 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96 (15) 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustettu komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
VI LUKU
SEURANTA JA ARVIOINTI
27 artikla
Seuranta ja arviointi
1. EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen rahoitustukea saavia toimia seurataan säännöllisesti niiden toteuttamisen valvomiseksi, ja niitä arvioidaan säännöllisesti riippumattomassa ulkopuolisessa arvioinnissa, jossa arvioidaan niiden tehokkuutta, vaikuttavuutta ja tuloksellisuutta EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen tavoitteisiin nähden. Seuranta ja arviointi sisältää 4 kohdassa tarkoitetut kertomukset ja tämän asetuksen erityisiä näkökohtia koskevat muut toimet, jotka saatetaan käynnistää sen täytäntöönpanon aikana.
2. Lähettävät järjestöt, jotka lähettävät EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vapaaehtoisia unionin ulkopuolelle, ovat vastuussa toimintansa seurannasta, ja niiden on toimitettava komissiolle säännöllisesti seurantakertomuksia, joissa kaikki yksittäisille vapaaehtoisille kuuluvat henkilötietojen suojelua koskevat oikeudet on otettu huomioon.
3. Arvioinneissa hyödynnetään olemassa olevia arviointistandardeja, muun muassa Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) kehitysapukomitean kehittämiä standardeja, ja tavoitteena on mitata EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen pitkän aikavälin vaikutuksia humanitaariseen apuun. Arviointivaiheessa komissio varmistaa kaikkien asianomaisten sidosryhmien säännöllisen kuulemisen, mukaan lukien vapaaehtoiset, lähettävät ja vastaanottavat järjestöt, avustettu paikallisväestö ja yhteisöt, humanitaariset järjestöt ja kenttätyön tekijät. Arvioinnin tulokset otetaan huomioon ohjelman suunnittelussa ja resurssien kohdentamisessa.
4. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle
a)
vuosikertomuksia, joissa tarkastellaan tämän asetuksen täytäntöönpanon edistymistä, mukaan lukien tulokset sekä mahdollisuuksien mukaan merkittävimmät vaikutukset;
b)
väliarviointikertomuksen tämän asetuksen nojalla rahoitettujen toimien tuloksista ja niiden täytäntöönpanon laadullisista ja määrällisistä tekijöistä, mukaan lukien EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen vaikutus humanitaariseen alaan sekä selvitys ohjelman kustannustehokkuudesta, kolmen ensimmäisen täytäntöönpanovuoden aikana viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017;
c)
tiedonannon tämän asetuksen täytäntöönpanon jatkamisesta tämän kohdan b alakohdassa tarkoitetun väliarviointikertomuksen pohjalta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018;
d)
jälkiarviointikertomuksen täytäntöönpanon seitsemän vuoden rahoituskaudesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2021.
5. Komissio tarkastelee tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä uudelleen 1 päivään syyskuuta 2019 mennessä ja tämän artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetun väliarviointikertomuksen perusteella liittää tarvittaessa uudelleentarkasteluun säädösehdotuksen tämän asetuksen muuttamiseksi.
6. Komissio myös tiedottaa EUH:lle säännöllisesti EU:n vapaaehtoisapua koskevan aloitteen mukaisesta toiminnasta asiaa koskevien järjestelyjen mukaisesti.
VII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
28 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä huhtikuuta 2014.