РЕШЕНИЕ 2014/913/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
за подкрепа на Хагския кодекс за поведение и неразпространението на балистични ракети в рамките на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Стратегия на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение (наричана по-долу „Стратегията“), глава III от която съдържа списък с мерките, които трябва да се предприемат както в Европейския съюз (ЕС), така и в трети държави за борба с разпространението на такива оръжия.
(2)
ЕС изпълнява активно Стратегията и привежда в действие мерките, изброени в глави II и III от нея, например чрез отпускане на финансови средства в подкрепа на конкретни проекти, водещи до укрепване на многостранна система за неразпространение и многостранни мерки за изграждане на доверие. Хагският кодекс за поведение срещу разпространението на балистични ракети (наричан по-нататък „Кодексът“ или „ХКП“) и Режимът за контрол на ракетните технологии (РКРТ) представляват неразделна част от многостранната система за неразпространение. Целта на Кодекса и РКРТ е предотвратяване и ограничаване на разпространението на балистични ракетни системи, способни да пренасят оръжия за масово унищожение (ОМУ), и свързаните с тях технологии.
(3)
На 17 ноември 2003 г. Съветът прие Обща позиция 2003/805/ОВППС (1). В посочената обща позиция се призовава, наред с другото, към насърчаване на присъединяването на възможно най-много държави към Кодекса, особено на онези с капацитет в областта на балистичните ракети, както и за по-нататъшно развитие и изпълнение на Кодекса, особено на предвидените в него мерки за изграждане на доверие, и за насърчаване на по-тясна връзка между Кодекса и многостранната система на ООН за неразпространение.
(4)
На 8 декември 2008 г. Съветът прие заключенията си и документ, озаглавен „Нови насоки за действие от страна на Европейския съюз в борбата срещу разпространението на оръжия за масово унищожение и системите за тяхната доставка“. В документа се посочва, наред с другото, че разпространението на ОМУ и на системите за тяхната доставка продължава да бъде едно от най-големите предизвикателства пред сигурността и че политиката на неразпространение е съществена част от общата външна политика и политика на сигурност. С оглед на постигнатия напредък и на продължаващите усилия за прилагане на „новите насоки за действие“ през декември 2010 г. Съветът постигна съгласие да удължи срока за тяхното прилагане до края на 2012 г.
(5)
На 18 декември 2008 г. Съветът прие Решение 2008/974/ОВППС (2) в подкрепа на Кодекса в рамките на изпълнението на Стратегията.
(6)
На 23 юли 2012 г. Съветът прие Решение 2012/423/ОВППС (3). Посоченото решение даде възможност за успешно насърчаване на всеобщото приложение на Кодекса и за спазване на неговите принципи. Приоритет на Съюза е да продължи диалога между присъединилите се и неприсъединилите се държави с оглед допълнителното насърчаване на всеобщото приложение на Кодекса, както и по-доброто му изпълнение и укрепване. Настоящото решение следва да допринесе за този процес.
(7)
В по-общ план продължаващото разпространение на балистични ракети, способни да пренасят ОМУ, поражда сериозна загриженост сред международната общност, по-специално текущите програми за балистични ракети в Близкия изток, Североизточна Азия и Югоизточна Азия, включително Иран, Сирия и Корейската народнодемократична република (КНДР).
(8)
В Резолюция 1540 (2004) Съветът за сигурност на ООН подчерта, а в Резолюция 1977 (2011) припомни, че разпространението на ядрени, химически и биологически оръжия, както и на средствата за тяхната доставка, съставлява заплаха за международния мир и сигурност, и задължи държавите, наред с другото, да се въздържат от подпомагане с каквито и да било средства на недържавни участници за разработване, придобиване, производство, притежаване, транспортиране, трансфер или използване на ядрени, химически или биологически оръжия и системите за тяхната доставка. Заплахата, която представляват ядрените, химическите и биологическите оръжия и средствата за тяхната доставка за международния мир и сигурност, беше потвърдена в Резолюция 1887 (2009) на Съвета за сигурност на ООН относно ядреното неразпространение и ядреното разоръжаване. Освен това в резолюции 1929 (2010) и 1718 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, основаващи се наред с другото на резолюции 1540(2004), 1977(2011) и 1887(2009) на Съвета за сигурност на ООН, Съветът за сигурност на ООН реши, че Иран и КНДР не следва да предприемат каквито и да било действия, свързани с балистични ракети, способни да доставят ядрени оръжия, включително установки за изстрелване с балистична технология, както и че държавите следва да предприемат всички необходими мерки да предотвратят трансфер на технологии или техническа помощ за Иран и КНДР, свързани с такива дейности.
(9)
Настоящото решение следва да послужи, в по-общ план, за подкрепа на спектър от дейности, насочени срещу разпространението на балистични ракети,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За да се осигури непрекъснатото и практическото изпълнение на някои елементи от Стратегията съгласно предвиденото в приложението, Съюзът:
а)
подпомага дейности за подкрепа на Кодекса и РКРТ, по-специално с цел:
i)
насърчаване на всеобщото приложение, и по-специално присъединяването към Кодекса на всички държави със способности в областта на балистичните ракети;
ii)
подкрепа на изпълнението и по-широко популяризиране на Кодекса;
iii)
насърчаване на спазването на насоките на РКРТ и приложението към него;
б)
в по-общ план - подпомага определен спектър от дейности за борбата срещу разпространението на балистични ракети, насочени по-специално към повишаване на осведомеността за тази заплаха, увеличаване на усилията за по-голяма ефективност на многостранните инструменти, засилване на подкрепата за инициативи за търсене на решения по тези конкретни предизвикателства и оказване на помощ на заинтересованите държави да укрепят националния си режим за контрол на износа.
2. В този контекст проектите, които ще подкрепя Съюзът, обхващат следните специфични дейности:
a)
дейности в подкрепа на Кодекса:
i)
изготвяне и публикуване на „пакет от встъпителни материали“ за информационни дейности, насочени към неприсъединилите се държави, като същевременно се припомнят задълженията на присъединилите се държави;
ii)
организиране на съпътстващи информационни прояви във Виена в рамките на годишната среща на присъединилите се към ХКП държави;
iii)
организиране на съпътстващи информационни прояви в подкрепа на ХКП в рамките на заседанията на Първи комитет на Общото събрание на ООН;
iv)
организиране на до три регионални информационни семинара въз основа на приоритетите на ЕС (евентуално в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка);
v)
насърчаване на представителите на присъединилите се и на неприсъединилите се държави от развиващите се страни да присъстват на годишните срещи на ХКП и на информационните семинари;
vi)
организиране на семинари за повишаване на осведомеността за държавите, които са се присъединили неотдавна към ХКП, за да им се окаже съдействие за изпълнение на задълженията им, включително в рамките на годишната среща на ХКП във Виена;
vii)
подкрепа за координирането на усилията за популяризиране на ХКП с дейностите на Комитет 1540 на ООН, включително чрез финансиране на участието на експерти на ХКП в посещенията на Комитет 1540 в отделни държави;
viii)
подкрепа за защитения механизъм на ХКП за електронна информация и комуникация, базиран в интернет (e-ICC), включително чрез техническо укрепване на уебсайта;
б)
дейности в подкрепа на неразпространението на балистични ракети като цяло:
i)
организиране на до четири семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети в рамките на многостранни форуми, евентуално във връзка с информационните семинари за ХКП, посочени в буква а), като например семинар в рамките на Общото събрание на ООН или на подготвителните комитети на Договора за неразпространение на ядреното оръжие;
ii)
организиране на до три регионални семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети и насърчаване на обсъжданията относно перспективите за намиране на по-добър отговор на заплахата от разпространение на балистични ракети на регионално равнище, евентуално във връзка с други информационни дейности на ЕС относно ХКП; заедно със заинтересованите държави семинарите биха могли да се проведат в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка;
iii)
изготвяне на четири документа за размисъл относно възможните бъдещи многостранни стъпки за предотвратяване на заплахата от разпространението на ракети и за насърчаване на усилията за разоръжаване в областта на балистичните ракети, като се обръща особено внимание на възможните мерки за изграждане на доверие, и проучване на възможността за предприемане на насочени към конкретни региони мерки като първа стъпка, например в регионите от особен интерес за Съюза и/или където може да се очаква постигането на напредък в близко бъдеще;
iv)
организиране на до три семинара за повишаване на осведомеността за експерти, особено сред научните среди и/или сред занимаващите се с изследвания на космоса научни среди и отрасли, с цел предотвратяване на ранен етап на трансфер на знания и на технологии с двойна употреба;
v)
насърчаване на достъпа на учени от развиващите се страни, работещи в областта на неразпространението на балистични ракети, до проекти на центровете на ЕС за високи постижения;
vi)
в координация с центровете на ЕС за високи постижения - организиране на целеви експертни мисии в трети държави с цел споделяне на информация и извлечени поуки относно контрола на износа на ракетни технологии и изделия с двойна употреба, и с цел подпомагане на усилията им за изграждане национален капацитет;
vii)
подкрепа за обучението на експерти в областта на неразпространението на балистични ракети чрез участие в програми на ЕС, като например програми на Европейския колеж по сигурност и отбрана, или в програми на държавите - членки на Съюза (наричани по-долу „държавите членки“).
В приложението се съдържа подробно описание на проектите.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектите, посочени в член 1, параграф 2, се осъществява от Fondation pour la recherche stratégique (Фондацията за стратегически изследвания - ФСИ), която изпълнява тази задача под ръководството на ВП. За тази цел ВП постига необходимите договорености с ФСИ.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнението на проектите, посочени в член 1, параграф 2, е 990 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране с ФСИ. В него се предвижда, че ФСИ осигурява подходяща на размера на приноса на ЕС публичност.
4. Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за възникналите трудности в този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
1. ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от ФСИ. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета.
2. Комисията предоставя информация относно финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 30 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие обаче изтича шест месеца след влизането на решението в сила, ако в рамките на този срок не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2014/913/YUTP,
annettu 15 päivänä joulukuuta 2014,
Haagin käytännesäännöstön ja ballististen ohjusten leviämisen estämisen tukemisesta joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian täytäntöönpanon yhteydessä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 26 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 12 päivänä joulukuuta 2003 joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian, jäljempänä ’strategia’, jonka III luvussa on lueteltu sekä unionissa että kolmansissa maissa toteutettavia toimenpiteitä joukkotuhoaseiden leviämisen torjumiseksi.
(2)
EU panee aktiivisesti täytäntöön strategiaa ja toteuttaa sen II ja III luvuissa lueteltuja toimenpiteitä esimerkiksi antamalla varoja sellaisten erityishankkeiden tukemiseen, jotka edistävät monenvälistä asesulkujärjestelmää ja monenvälisiä luottamusta lisääviä toimenpiteitä. Ballististen ohjusten leviämisen estävä Haagin käytännesäännöstö, jäljempänä ’Haagin käytännesäännöstö’, ja ohjusteknologian valvontajärjestely (MTCR) ovat olennainen osa tätä monenvälistä leviämisen vastaista järjestelmää. Haagin käytännesäännöstön ja ohjusteknologian valvontajärjestelyn tavoitteena on ehkäistä ja hillitä joukkotuhoaseiden maaliin saattamiseen soveltuvien ballististen ohjusjärjestelmien ja niihin liittyvien teknologioiden leviämistä.
(3)
Neuvosto hyväksyi 17 päivänä marraskuuta 2003 yhteisen kannan 2003/805/YUTP (1). Kyseisessä yhteisessä kannassa kehotetaan muun muassa edistämään sitä, että mahdollisimman monet valtiot ja erityisesti ne, joilla on ballistisia ohjuksia koskevia voimavaroja, sitoutuisivat noudattamaan Haagin käytännesäännöstöä, minkä lisäksi siinä kehotetaan kehittämään kyseistä säännöstöä ja panemaan se täytäntöön erityisesti luottamusta lisäävien toimenpiteiden osalta sekä edistämään tiiviimpien suhteiden luomista Haagin käytännesäännöstön ja YK:n monenvälisen asesulkujärjestelmän välille.
(4)
Neuvosto hyväksyi 8 päivänä joulukuuta 2008 päätelmät ja asiakirjan ”Euroopan unionin uudet toimintalinjat joukkotuhoaseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien leviämisen torjumiseksi”. Asiakirjassa todetaan muun muassa, että joukkotuhoaseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien leviäminen on edelleen suurimpia turvallisuushaasteita ja että asesulkupolitiikka on olennainen osa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Uusien toimintalinjojen täytäntöönpanossa saavutettu edistyminen ja meneillään olevat toimet huomioon ottaen neuvosto päätti joulukuussa 2010 jatkaa toimintalinjojen täytäntöönpanokautta vuoden 2012 loppuun saakka.
(5)
Neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2008 päätöksen 2008/974/YUTP (2) Haagin käytännesäännöstön tukemisesta strategian täytäntöönpanon yhteydessä.
(6)
Neuvosto hyväksyi 23 päivänä heinäkuuta 2012 päätöksen 2012/423/YUTP (3). Kyseisen päätöksen 2012/423/YUTP ansiosta on voitu onnistuneesti edistää Haagin käytännesäännöstön maailmanlaajuista soveltamista ja sen periaatteiden noudattamista. Unionille on ensiarvoisen tärkeää jatkaa vuoropuhelua Haagin käytännesäännöstön noudattamiseen sitoutuneiden valtioiden ja toisaalta niiden valtioiden välillä, jotka eivät ole sitoutuneet noudattamaan kyseistä säännöstöä, jotta voitaisiin edistää edelleen Haagin käytännesäännöstön maailmanlaajuista soveltamista sekä sen laajempaa täytäntöönpanoa ja tehokkuutta. Tämän päätöksen on tarkoitus tukea tätä prosessia.
(7)
Yleisemmin joukkotuhoaseiden maaliin saattamiseen soveltuvien ballististen ohjusten jatkuva leviäminen, erityisesti Lähi-idässä, Koillis-Aasiassa ja Kaakkois-Aasiassa, Iran, Syyria ja Korean demokraattinen kansantasavalta mukaan luettuina, käynnissä olevat ohjusohjelmat, on kasvava huolenaihe kansainväliselle yhteisölle.
(8)
Yhdistyneiden kansakuntien (YK) turvallisuusneuvosto painotti päätöslauselmassa 1540 (2004) ja palautti mieleen päätöslauselmassa 1977 (2011), että ydinaseiden sekä kemiallisten ja biologisten aseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien leviäminen on uhka kansainväliselle rauhalle ja turvallisuudelle, ja velvoitti valtiot muun muassa pidättymään antamasta millään tavoin tukea valtiosta riippumattomille toimijoille ydinaseiden sekä kemiallisten tai biologisten aseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien kehittämiseen, hankkimiseen, valmistamiseen, hallussa pitämiseen, kuljettamiseen, siirtämiseen tai käyttämiseen. Ydinaseiden sekä kemiallisten ja biologisten aseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien aiheuttama uhka kansainväliselle rauhalle ja turvallisuudelle vahvistettiin uudelleen päätöslauselmassa 1887 (2009) ydinsulusta ja ydinaseriisunnasta. Lisäksi turvallisuusneuvosto päätti päätöslauselmissa 1929 (2010) ja 1718 (2006), jotka perustuvat muun muassa päätöslauselmiin 1540 (2004), 1977 (2011) ja 1887 (2009), että Iran ja Korean demokraattinen kansantasavalta eivät saisi toteuttaa mitään toimia, jotka liittyvät ydinaseiden maaliin saattamiseen soveltuviin ballistisiin ohjuksiin, mukaan lukien ballistista ohjusteknologiaa käyttäen suoritetut laukaisut, ja että valtioiden olisi ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimiin estääkseen tällaiseen toimintaan liittyvän teknologian tai teknisen avun siirtäminen Iraniin ja Korean demokraattiseen kansantasavaltaan.
(9)
Tällä päätöksellä olisi yleensäkin edistettävä erilaisia toimia, joiden tarkoituksena on ballististen ohjusten leviämisen torjuminen,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Strategian tiettyjen osien, siten kuin ne on esitetty liitteessä, jatkuvan ja tosiasiallisen täytäntöönpanon varmistamiseksi unioni
a)
tukee toimia Haagin käytännesäännöstön ja ohjusteknologian valvontajärjestelyn tukemiseksi, tavoitteena erityisesti
i)
edistää maailmanlaajuista soveltamista ja erityisesti sitä, että kaikki valtiot, joilla on ballistisia ohjuksia koskevia voimavaroja, sitoutuisivat noudattamaan kyseistä säännöstöä;
ii)
tukea Haagin käytännesäännöstön täytäntöönpanoa ja lisätä sen näkyvyyttä;
iii)
edistää ohjusteknologian valvontajärjestelyn suuntaviivojen ja niiden liitteen noudattamista.
b)
tukee yleensäkin erilaisia toimia, joiden tarkoituksena on ballististen ohjusten leviämisen torjuminen ja joilla pyritään erityisesti lisäämään tietoisuutta tästä uhasta, vauhdittamaan ponnisteluja monenvälisten välineiden tehokkuuden lisäämiseksi, kehittämään tukea aloitteille, joilla näihin erityisiin haasteisiin vastataan, sekä auttamaan tästä kiinnostuneita maita vahvistamaan kansallisesti asiaankuuluvia vientivalvontajärjestelmiään.
2. Tässä yhteydessä unionin tukemat hankkeet kattavat seuraavat erityistoimet:
a)
Haagin käytännesäännöstöä tukevat toimet:
i)
laaditaan ja julkaistaan esittelypaketti niihin valtioihin kohdistuvia tiedotustoimia varten, jotka eivät ole sitoutuneet Haagin käytännesäännöstöön, sekä myös Haagin käytännesäännöstöön sitoutuneiden valtioiden velvoitteiden palauttamiseksi mieleen;
ii)
järjestetään tiedotustarkoituksessa oheistapahtumia Wienissä Haagin käytännesäännöstöön sitoutuneiden valtioiden vuosikokouksen yhteydessä;
iii)
järjestetään tiedotustarkoituksessa oheistapahtumia Haagin käytännesäännöstön tukemiseksi YK:n yleiskokouksen ensimmäisen komitean kokousten yhteydessä;
iv)
järjestetään enintään kolme alueellista EU:n painopisteisiin perustuvaa tiedotusseminaaria (mahdollisesti Aasia, Persianlahden maat ja Latinalainen Amerikka);
v)
kannustetaan kehitysmaista tulevia Haagin käytännesäännöstöön sitoutuneiden ja siihen sitoutumattomien valtioiden edustajia osallistumaan Haagin käytännesäännöstöön sitoutuneiden valtioiden vuosikokouksiin sekä tiedotusseminaareihin;
vi)
järjestetään perehdytystapahtumia Haagin käytännesäännöstöön hiljattain liittyneille valtioille niiden auttamiseksi velvoitteidensa täyttämisessä, muun muassa Wienissä Haagin käytännesäännöstöön sitoutuneiden valtioiden vuosikokouksen yhteydessä;
vii)
tuetaan Haagin käytännesäännöstön edistämistoimien koordinointia päätöslauselmalla 1540 perustetun YK:n komitean toiminnan kanssa muun muassa rahoittamalla Haagin käytännesäännöstön asiantuntijoiden osallistumista päätöslauselmalla 1540 perustetun YK:n komitean maakohtaisiin käynteihin;
viii)
tuetaan Haagin käytännesäännöstön Internet-pohjaista turvallista tieto- ja viestintäjärjestelmää (e-ICC) muun muassa kehittämällä verkkosivustoa teknisesti;
b)
ballististen ohjusten leviämisen estämistä yleisesti tukevat toimet:
i)
järjestetään monenvälisten foorumien yhteydessä enintään neljä seminaaria ballististen ohjusten leviämistä koskevan tiedon lisäämiseksi, mahdollisesti a alakohdassa tarkoitettuihin Haagin käytännesäännöstön tiedotustapahtumiin liittyen, kuten seminaari YK:n yleiskokouksen tai ydinsulkusopimuksen valmistelukomiteoiden yhteydessä;
ii)
järjestetään enintään kolme alueellista seminaaria, joissa käsitellään ballististen ohjusten leviämistä ja edistetään keskustelua mahdollisuuksista, joilla voitaisiin vastata paremmin ballististen ohjusten leviämisen aiheuttamaan uhkaan alueellisella tasolla, mahdollisesti muihin EU:n Haagin käytännesäännöstöä koskeviin tiedotustoimiin liittyen; sen mukaan, mitä maita asia koskee, seminaarit voitaisiin järjestää Aasiassa, Persianlahden alueella ja Latinalaisessa Amerikassa;
iii)
laaditaan neljä pohdinta-asiakirjaa mahdollisista uusista monenvälisistä toimista ohjusten leviämisen uhan ehkäisemiseksi ja aseriisuntatoimien edistämiseksi ballististen ohjusten alalla; niissä keskitytään erityisesti mahdollisiin luottamusta lisääviin toimiin ja tarkastellaan mahdollisuutta omaksua ensimmäisenä vaiheena alueellinen lähestymistapa esimerkiksi alueilla, jotka ovat unionin kannalta erityisen tärkeitä ja/tai joilla edistymistä voidaan odottaa lähitulevaisuudessa;
iv)
järjestetään enintään kolme tapahtumaa, joissa erityisesti tiede- ja/tai avaruusalan yhteisöjen ja teollisuuden alan asiantuntijoita perehdytetään kaksikäyttöteknologian ja kaksikäyttötuotteita koskevan osaamisen siirron estämiseen varhaisvaiheessa;
v)
edistetään kehitysmaista tulevien, ohjusten leviämisen estämisen parissa työskentelevien tutkijoiden osallistumista EU:n osaamiskeskusten hankkeisiin;
vi)
järjestetään EU:n osaamiskeskusten kanssa koordinoiden kohdennettuja asiantuntijavierailuja kolmansiin maihin ohjusteknologiaan ja kaksikäyttötuotteisiin liittyvää vientivalvontaa koskevien tietojen ja saatujen kokemusten jakamiseksi ja näiden maiden auttamiseksi kehittämään kansallisia valmiuksiaan;
vii)
tuetaan ballististen ohjusten leviämisen estämistä koskevaa asiantuntijoiden koulutusta antamalla heille mahdollisuus osallistua EU:n ohjelmiin, kuten Euroopan turvallisuus- ja puolustusakatemian ohjelmaan, tai unionin jäsenvaltioiden, jäljempänä ’jäsenvaltiot’, ohjelmiin.
Hankkeiden yksityiskohtainen kuvaus esitetään liitteessä.
2 artikla
1. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, jäljempänä ’korkea edustaja’, vastaa tämän päätöksen täytäntöönpanosta.
2. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen hankkeiden teknisestä täytäntöönpanosta vastaa Fondation pour la Recherche Stratégique (strategisen tutkimuksen säätiö, jäljempänä ’FRS’), joka suorittaa tämän tehtävän korkean edustajan valvonnassa. Tätä varten korkea edustaja sopii tarvittavista järjestelyistä FRS:n kanssa.
3 artikla
1. Rahoitusohje 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen hankkeiden toteuttamiseksi on 990 000 euroa.
2. Edellä 1 kohdassa vahvistetulla määrällä rahoitettavia menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien menettelytapojen ja sääntöjen mukaisesti.
3. Komissio valvoo, että 1 kohdassa tarkoitettuja menoja hallinnoidaan asianmukaisesti. Tätä varten se tekee FRS:n kanssa rahoitussopimuksen. Sopimuksessa määrätään, että FRS:n on varmistettava EU:n osuuden näkyvyys sen suuruuden mukaisesti.
4. Komissio pyrkii tekemään 3 kohdassa tarkoitetun rahoitussopimuksen mahdollisimman pian tämän päätöksen voimaantulon jälkeen. Se ilmoittaa neuvostolle kyseisessä prosessissa mahdollisesti ilmenevistä vaikeuksista sekä rahoitussopimuksen tekopäivästä.
4 artikla
1. Korkea edustaja raportoi neuvostolle tämän päätöksen täytäntöönpanosta FRS:n säännöllisin väliajoin laatimien raporttien perusteella. Nämä raportit ovat perustana neuvoston suorittamalle arvioinnille.
2. Komissio antaa tietoja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen hankkeiden rahoitukseen liittyvistä näkökohdista.
5 artikla
1. Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
2. Tämän päätöksen voimassaolo päättyy 30 kuukauden kuluttua 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun rahoitussopimuksen tekemisestä. Tämän päätöksen voimassaolo päättyy kuitenkin kuuden kuukauden kuluttua sen voimaantulosta, jos rahoitussopimusta ei ole siihen mennessä tehty.
Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 2014.