РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (EС) 2015/296 НА КОМИСИЯТА
от 24 февруари 2015 година
за определяне на процедурни условия за сътрудничество между държавите членки по отношение на електронната идентификация съгласно член 12, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 910/2014 на Европейския парламент и на Съвета относно електронната идентификация и удостоверителните услуги при електронни трансакции на вътрешния пазар
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 910/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 година относно електронната идентификация и удостоверителните услуги при електронни трансакции на вътрешния пазар и за отмяна на Директива 1999/93/ЕО (1), и по-специално член 12, параграф 7 от него,
като има предвид, че:
(1)
Сътрудничеството между държавите членки по отношение на оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация е от съществено значение, за да се осигури високо равнище на доверие и сигурност, отговарящи на степента на риск при такива схеми.
(2)
Съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014 от уведомяващата държава членка се изисква да предостави на останалите държави членки описание на схемата шест месеца предварително, за да могат държавите членки да си сътрудничат по начина, описан в член 12, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 910/2014.
(3)
Сътрудничеството между държавите членки изисква опростени процедури. Оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация не могат да се постигнат чрез процедури, провеждани на различни езици. Използването на английски език по време на сътрудничеството следва да улесни постигането на оперативна съвместимост и сигурност на схемите за електронна идентификация, като обаче преводът на вече съществуващи документи не следва да причини неприемлива тежест.
(4)
Различните елементи на схемите за електронна идентификация се управляват от различни власти или органи в държавите членки. С цел да се позволи ефективно сътрудничество и опростяване на административните процедури, е подходящо да се гарантира, че всяка държава членка има единна точка, чрез която да се осъществява връзка със съответните ѝ власти и органи.
(5)
Обменът на информация, опит и добри практики между държавите членки спомага за разработването на схеми за електронна идентификация и служи като средство за постигане на техническа оперативна съвместимост. Необходимостта от такова сътрудничество е особено обоснована в случаите, когато става въпрос за корекции на вече нотифицирани електронни схеми за идентификация, за промени на схемите за електронна идентификация, за които на държавите членки е била предоставена информация преди уведомяването, и когато настъпят важни събития или инциденти, които могат да засегнат оперативната съвместимост или сигурността на схемите за електронна идентификация. Също така държавите членки следва да разполагат с необходимите средства, за да поискат такъв вид информация относно оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация от останалите държави членки.
(6)
Партньорската проверка на схемите за електронна идентификация следва да се разглежда като процес на взаимно обучение, който допринася за изграждането на доверие между държавите членки и гарантира оперативната съвместимост и сигурността на нотифицираните схеми за електронна идентификация. Това изисква уведомяващите държави членки да предоставят достатъчно информация за своите схеми за електронна идентификация. Трябва обаче да бъде взета предвид необходимостта държавите членки да запазят определени данни поверителни, когато това е от решаващо значение за сигурността.
(7)
За да се гарантира, че процесът на партньорска оценка е ефективен по отношение на разходите и води до ясни и убедителни резултати, и за да се избегне излишната тежест за държавите членки, те следва да проведат една партньорска проверка заедно.
(8)
Държавите членки следва да вземат под внимание оценките на независима трета страна, ако има такива, когато си сътрудничат по въпросите, свързани със схемите за електронна идентификация, включително при извършването на партньорска проверка.
(9)
С цел да се улесни процедурният механизъм за постигане на целите в член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014, следва да бъде създадена мрежа за сътрудничество. Целта е да се осигури форум, който може да включва всички държави членки и да ги ангажира в официално сътрудничество по отношение на практическите аспекти на поддържането на рамката за оперативна съвместимост.
(10)
Мрежата за сътрудничество следва да разглежда проектите на формуляри за уведомяване, предоставени от държавите членки съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, и да предоставя становища с указания по отношение на съответствието на схемите, описани в тях, с изискванията на член 7, член 8, параграфи 1-2 и член 12, параграф 1 от посочения регламент и на акта за изпълнение, посочен в член 8, параграф 3 от същия регламент. В член 9, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 910/2014 се изисква уведомяващите държави членки да опишат как схемата за електронна идентификация, за която се извършва уведомяване, изпълнява изискванията за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014. По-специално, когато държавите членки подготвят изпълнението на задължението си съгласно член 9, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 910/2014 да опишат пред Комисията как схемата за електронна идентификация, за която се извършва уведомяване, изпълнява изискванията за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014, те следва да вземат предвид становищата на мрежата за сътрудничество.
(11)
Всички страни, участващи в уведомяването, следва да вземат под внимание становището на мрежата за сътрудничество като насоки за процесите на пълно сътрудничество, уведомяване и оперативна съвместимост.
(12)
С цел да се гарантира ефективността на процеса на партньорска оценка, провеждан съгласно настоящото решение, е целесъобразно мрежата за сътрудничество да осигури насоки за държавите членки.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден по силата на член 48 от Регламент (ЕС) № 910/2014,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел
Съгласно член 12, параграф 7 от регламента, с настоящето решение се определят процедурните условия за улесняване на сътрудничеството между държавите членки, което е необходимо, за да се гарантира оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация, за които държавите членки възнамеряват да уведомят или са уведомили Комисията. Условията засягат по-специално:
а)
обмена на информация, опит и добри практики във връзка със схемите за електронна идентификация и анализ на значимите новости в сектора на електронната идентификация, както е определено в глава II;
б)
партньорска проверка на схемите за електронна идентификация, както е определено в глава III; както и
в)
сътрудничество чрез мрежата за сътрудничество, както е определено в глава IV.
Член 2
Език на сътрудничеството
1. Освен ако не е договорено друго между съответните държави членки, сътрудничеството се извършва на английски език.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, държавите членки не са длъжни да преведат придружаващите документи по член 10, параграф 2, когато това би създало прекомерна тежест.
Член 3
Единни точки за контакт
1. За целите на сътрудничеството между държавите членки съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 всяка държава членка определя единна точка за контакт.
2. Всяка държава членка съобщава на останалите държави членки и на Комисията информацията относно единната точка за контакт. Комисията публикува онлайн списък на единните точки за контакт.
ГЛАВА II
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ, ОПИТ И ДОБРИ ПРАКТИКИ
Член 4
Обмен на информация, опит и добри практики
1. Държавите членки обменят информация, опит и добри практики във връзка със схемите за електронна идентификация с останалите държави членки.
2. Всяка държава членка съответно информира останалите държави членки, когато въведе която и да е от следните промени, подобрения или корекции, свързани с оперативната съвместимост и нивата на осигуреност на схемата:
а)
подобрения или корекции в своята вече нотифицирана схема за електронна идентификация, когато за тях не е нужно уведомяване съгласно член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014;
б)
промени, подобрения или корекции в описанието на своята схема за електронна идентификация, предоставено съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, когато те са се случили преди уведомяването.
3. Когато държава членка научи за важно развитие или инцидент, което/който няма връзка със нотифицираната ѝ схема за електронна идентификация, но би могло/могъл да засегне сигурността на други нотифицирани схеми за електронна идентификация, тя информира за това останалите държави членки.
Член 5
Искане на информация относно оперативната съвместимост и сигурността
1. Когато държава членка счита, че за да се гарантира оперативната съвместимост между схемите за електронна идентификация, се нуждае от повече информация относно схема за електронна идентификация, отколкото вече е била предоставена от съответната уведомяваща държава членка, тя може да поиска допълнителна информация от последната. Уведомяващата държава членка предоставя тази информация, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
2. С цел да се подобри сигурността на схемите за електронна идентификация, държава членка, която е загрижена по отношение на сигурността на схема, за която е направено уведомяване или тече процесът на уведомяване, може да поиска информация във връзка с елемента, пораждащ загрижеността. Запитаната държава членка предоставя на всички държави членки съответната необходима информация, за да се установи дали е възникнал пробив в сигурността по член 10 от Регламент (ЕС) № 910/2014 или дали е налице реален риск от възникването на такъв пробив, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
Член 6
Обмен на информация чрез единните точки за контакт
Държавите членки обменят информация съгласно членове 4 и 5 посредством единните точки за контакт и предоставят съответната изискана информация без неоправдано забавяне.
ГЛАВА III
ПАРТНЬОРСКА ПРОВЕРКА
Член 7
Принципи
1. Партньорската проверка е механизъм за сътрудничество между държавите членки, чиято цел е да се гарантира оперативната съвместимост и сигурността на нотифицираните схеми за електронна идентификация.
2. Участието на държавите членки в партньорски проверки е доброволно. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, не може да откаже участието на никоя друга държава членка в процеса на партньорска проверка.
3. Всяка държава членка, която участва в процеса на партньорска проверка, поема разходите, които е направила при участието си в този процес.
4. Всяка информация, получена в процеса на партньорска проверка, се използва единствено за тази цел. Представителите на държавите членки, които провеждат партньорската проверка, не разкриват пред трети страни никаква чувствителна или поверителна информация, получена по време на партньорската проверка.
5. Държавите членки, които провеждат партньорската проверка, разкриват всички възможни конфликти на интереси, които могат да имат представителите, посочени от тях за участие в дейностите по партньорската проверка.
Член 8
Започване на процес на партньорска проверка
1. Процесът на партньорска проверка може да бъде започнат по един от двата начина:
а)
Държава членка поисква партньорска проверка за своята схема за електронна идентификация.
б)
Държава членка или държави членки изразяват желание да направят партньорска проверка на схема за електронна идентификация на друга държава членка. В искането си те посочват причините за желанието си да проведат партньорска проверка и обясняват как партньорската проверка би допринесла за оперативната съвместимост или сигурността на схемите за електронна идентификация на държавите членки.
2. Искане по параграф 1 се съобщава на мрежата за сътрудничество съгласно параграф 3. Всяка държава членка, която възнамерява да участва в партньорската проверка, информира мрежата за сътрудничество в срок от един месец.
3. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, предоставя на мрежата за сътрудничество следната информация:
а)
схемата за електронна идентификация, която ще бъде подложена на партньорска проверка;
б)
държавите членки, които ще проведат партньорската проверка;
в)
срокът, в който очакваните резултати ще бъдат предоставени на мрежата за сътрудничество; както и
г)
условията, при които ще се извършва партньорската проверка съгласно член 9, параграф 2.
4. Схема за електронна идентификация не подлежи на нова партньорска проверка в рамките на две години след завършването на предишната партньорска проверка, освен ако не е одобрено друго от мрежата за сътрудничество;
Член 9
Подготовка за партньорската проверка
1. Държавите членки, които ще проведат партньорската проверка, предоставят на държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, имената и данните за контакт на своите представители, които ще извършат партньорската проверка, в срок от 2 седмици, след като тези държави членки са уведомили за намерението си да участват в проверката съгласно член 8, параграф 2. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, може да откаже участието на който и да е представител в случай на конфликт на интереси.
2. Като вземат предвид насоките, предоставени от мрежата за сътрудничество, държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, и участващите в проверката държави членки се договарят относно:
а)
обхвата и правилата на партньорската проверка въз основа на приложното поле на член 7, буква ж) или член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014 и интереса, изразен от участващите в проверката държави членки през началната фаза;
б)
графика на дейностите във връзка с проверката, като се определи краен срок, който не може да надхвърля 3 месеца, след като участващите в проверката държави членки са предоставили имената и данните за контакт на своите представители съгласно параграф 1;
в)
други организационни правила във връзка с процеса на партньорска проверка.
Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, информира мрежата за сътрудничество за договореното.
Член 10
Партньорска проверка
1. Участващите държави членки провеждат съвместно партньорската проверка. Представителите на държавите членки избират помежду си един представител, който координира партньорската проверка.
2. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е обект на партньорска проверка, предоставя на участващите в проверката държави членки формуляра за уведомяване, изпратен до Комисията, или описание на схемата съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, ако за съответната схема за електронна идентификация все още не е било направено уведомяване. Предоставят се и всички придружаващи документи, както и допълнителна съответна информация.
3. Партньорската проверка може да включва, но не се ограничава до, една или повече от следните мерки:
а)
оценката на съответната документация;
б)
анализ на процесите;
в)
технически семинари; както и
г)
разглеждане на оценка на независима трета страна.
4. Участващите в проверката държави членки могат да изискат допълнителна документация, свързана с уведомяването. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е предмет на партньорска проверка, предоставя такава информация, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
Член 11
Резултати от партньорската проверка
В срок от един месец след приключване на процеса на партньорска проверка участващите в проверката държави членки подготвят и представят доклад за мрежата за сътрудничество. Членовете на мрежата за сътрудничество могат да поискат допълнителна информация или пояснения от държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е била предмет на партньорска проверка, или от участващите в проверката държави членки.
ГЛАВА IV
МРЕЖА ЗА СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 12
Създаване и методи на работа
Създава се мрежа за насърчаване на сътрудничеството съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 („мрежата за сътрудничество“). Мрежата за сътрудничество осъществява дейността си чрез комбинация от заседания и писмена процедура.
Член 13
Проект на формуляр за уведомяване
Когато уведомяващата държава членка предоставя описанието на схемата си за електронна идентификация съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, тя предоставя на мрежата за сътрудничество надлежно попълнения проект на формуляр за уведомяване заедно с всички необходими придружаващи документи, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014 и в акта за изпълнение по член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 910/2014.
Член 14
Задачи
Мрежата за сътрудничество се упълномощава да:
а)
улеснява сътрудничеството между държавите членки по отношение на създаването и функционирането на рамката за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 чрез обмен на информация;
б)
създава методи за ефективен обмен на информация по всички въпроси, свързани с електронната идентификация;
в)
проучва важните новости в сектора на електронната идентификация, обсъжда и разработва добри практики в областта на оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация;
г)
приема становища относно разработки във връзка с рамката за оперативна съвместимост по член 12, параграфи 2-4 от Регламент (ЕС) № 910/2014;
д)
приема становища по разработки относно минималните технически спецификации, стандарти и процедури, свързани с нивата на осигуреност, определени в акта за изпълнение, приет съгласно член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 910/2014, и насоките, които придружават посочения акт за изпълнение;
е)
приема насоки относно обхвата на партньорската проверка и нейните условия;
ж)
разглежда резултатите от партньорските проверки съгласно член 11;
з)
разглежда попълнените проекти на формулярите за уведомяване;
и)
приема становища как схема за електронна идентификация с предстоящо уведомяване, чието описание е било предоставено съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, отговаря на изискванията на член 7, член 8, параграфи 1 и 2 и член 12, параграф 1 от посочения регламент и акта за изпълнение по член 8, параграф 3 от същия регламент.
Член 15
Членство
1. В мрежата за сътрудничество членуват държавите членки и страните от Европейското икономическо пространство.
2. Представителите на присъединяващи се държави се поканват от председателя за участие в заседанията на мрежата за сътрудничество като наблюдатели, считано от датата на подписване на договора за присъединяване.
3. Председателят може да покани външни експерти със специфична компетентност по въпрос от дневния ред, които да участват в работата на мрежата за сътрудничество или на подгрупа, създадена на ad hoc основа, след консултация с мрежата за сътрудничество. Освен това председателят може да даде статут на наблюдатели на физически лица и организации след консултация с мрежата за сътрудничество.
Член 16
Функциониране
1. Заседанията на мрежата за сътрудничество се председателстват от Комисията.
2. В съгласие с Комисията мрежата за сътрудничество може да създава подгрупи, които да разглеждат конкретни въпроси въз основа на мандат, определен от мрежата за сътрудничество. Тези подгрупи се разпускат веднага щом мандатът им бъде изпълнен.
3. Членовете на мрежата за сътрудничество, както и поканените експерти и наблюдатели, спазват задълженията за запазване на професионалната тайна, предвидени в Договорите и в правилата за прилагането им, а така също и правилата на Комисията относно сигурността, свързани със защитата на класифицираната информация на ЕС, предвидени в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (2). При неспазване на тези задължения Комисията може да предприеме съответните мерки.
4. Мрежата за сътрудничество провежда заседанията си в сгради на Комисията. Комисията осигурява секретарските услуги.
5. Мрежата за сътрудничество публикува своите становища, приети съгласно член 14, буква и), на специален уебсайт. Когато такова становище съдържа поверителна информация, мрежата за сътрудничество приема неповерителна версия на същото становище за целите на това публикуване.
6. Мрежата за сътрудничество приема свой процедурен правилник чрез обикновено мнозинство на членовете си.
Член 17
Разходи за заседанията
1. Комисията не заплаща за услугите на лицата, които участват в дейностите на мрежата за сътрудничество.
2. Пътните разходи на участниците в заседанията на мрежата за сътрудничество могат да бъдат възстановени от Комисията. Възстановяването се извършва в съответствие с разпоредбите в сила за Комисията и според наличния бюджет, предоставен на службите на Комисията в рамките на годишната процедура за разпределение на средствата.
Член 18
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 24 февруари 2015 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS (EU) 2015/296,
annettu 24 päivänä helmikuuta 2015,
menettelyä koskevien järjestelyjen vahvistamisesta sähköiseen tunnistamiseen liittyvää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä varten sähköisestä tunnistamisesta ja sähköisiin transaktioihin liittyvistä luottamuspalveluista sisämarkkinoilla annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 910/2014 12 artiklan 7 kohdan mukaisesti
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon sähköisestä tunnistamisesta ja sähköisiin transaktioihin liittyvistä luottamuspalveluista sisämarkkinoilla ja direktiivin 1999/93/EY kumoamisesta 23 päivänä heinäkuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 910/2014 (1) ja erityisesti sen 12 artiklan 7 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Sähköisen tunnistamisen järjestelmien yhteentoimivuutta ja turvallisuutta koskevalla jäsenvaltioiden välisellä yhteistyöllä on erittäin tärkeä merkitys edistettäessä luottamuksen ja tietoturvan korkeaa tasoa, joka on oikeassa suhteessa riskin suuruuteen kyseisissä järjestelmissä.
(2)
Asetuksen (EU) N:o 910/2014 7 artiklan g alakohdassa säädetään, että ilmoittavan jäsenvaltion on annettava kyseisestä järjestelmästä kuvaus muille jäsenvaltioille kuusi kuukautta etukäteen, jotta jäsenvaltiot voivat tehdä yhteistyötä asetuksen (EU) N:o 910/2014 12 artiklan 5 kohdassa kuvatulla tavalla.
(3)
Jäsenvaltioiden välinen yhteistyö edellyttää yksinkertaistettuja menettelyjä. Sähköisen tunnistamisen järjestelmien yhteentoimivuudesta ja turvallisuudesta ei voida huolehtia eri kielillä toimivien menettelyjen avulla. Englannin kielen käytön yhteistyön aikana pitäisi helpottaa sähköisen tunnistamisen järjestelmien yhteentoimivuuteen ja turvallisuuteen pääsemisessä, mutta jo olemassa olevia asiakirjojen kääntäminen ei saisi kuitenkaan aiheuttaa suhteetonta taakkaa.
(4)
Sähköisen tunnistamisen järjestelmien eri osatekijöiden hallinnoinnista vastaavat jäsenvaltioissa eri viranomaiset tai elimet. Jotta voidaan tehostaa yhteistyötä ja yksinkertaistaa hallinnollisia menettelyjä, on asianmukaista varmistaa, että kussakin jäsenvaltiossa on yksi yhteyspiste, jonka kautta sen asianomaisiin viranomaisiin ja elimiin voidaan olla yhteydessä.
(5)
Tietojen, kokemusten ja hyvien käytäntöjen vaihto jäsenvaltioiden välillä edistää sähköisen tunnistamisen järjestelmien kehittämistä ja toimii keinona teknisen yhteentoimivuuden saavuttamisessa. Tällaisen yhteistyön tarve on erityisen perusteltu silloin, kun on kyse jo ilmoitettujen sähköisen tunnistamisen järjestelmien mukauttamisesta, sellaisten sähköisen tunnistamisen järjestelmien muuttamisesta, joista on toimitettu tiedot jäsenvaltioille ennen ilmoituksen tekemistä, ja tapauksista, joissa tärkeä kehitys tai tapahtuma voi vaikuttaa sähköisen tunnistamisen järjestelmien yhteentoimivuuteen tai turvallisuuteen. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava pyytää muilta jäsenvaltioilta tällaisia tietoja, jotka liittyvät sähköisen tunnistamisen järjestelmien yhteentoimivuuteen ja turvallisuuteen.
(6)
Sähköisen tunnistamisen järjestelmien vertaisarvioinnit olisi katsottava vastavuoroisen oppimisen prosessiksi, joka auttaa rakentamaan luottamusta jäsenvaltioiden välillä ja varmistaa ilmoitettujen sähköisen tunnistamisen järjestelmien yhteentoimivuuden ja turvallisuuden. Tämä edellyttää, että ilmoittavat jäsenvaltiot antavat riittävät tiedot sähköisen tunnistamisen järjestelmistään. Se, että jäsenvaltiot joutuvat pitämään tietyt tiedot luottamuksellisina tämän ollessa välttämätöntä turvallisuuden kannalta, on kuitenkin myös otettava huomioon.
(7)
Jotta vertaisarviointimenettely olisi kustannustehokas ja tuottaisi selkeitä ja vakuuttavia tuloksia ja jotta vältettäisiin tarpeettoman rasituksen aiheutuminen jäsenvaltioille, jäsenvaltioiden olisi tehtävä vertaisarviointi yhdessä.
(8)
Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon mahdolliset riippumattomat kolmannen osapuolen tekemät arvioinnit tehdessään yhteistyötä sähköisen tunnistamisen järjestelmiin liittyvissä asioissa, myös vertaisarviointeja tehtäessä.
(9)
Jotta voidaan tukea menettelyä koskevia järjestelyjä asetuksen (EU) N:o 910/2014 12 artiklan 5 ja 6 kohdan tavoitteiden saavuttamiseksi, olisi luotava yhteistyöverkosto. Tämän tarkoituksena on varmistaa, että käytössä on foorumi, johon kaikki jäsenvaltiot voivat osallistua ja jossa ne voivat harjoittaa vakioidulla tavalla yhteistyötä yhteentoimivuusjärjestelmän ylläpitämiseen liittyvissä käytännön asioissa.
(10)
Yhteistyöverkoston olisi tutkittava jäsenvaltioiden asetuksen (EU) N:o 910/2014 7 artiklan g alakohdan mukaisesti toimittamat ilmoituslomakkeiden luonnokset ja annettava lausuntoja siitä, ovatko niissä kuvatut järjestelmät mainitun asetuksen 7 artiklan, 8 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 12 artiklan 1 kohdan sekä mainitun asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanosäädöksen vaatimusten mukaisia. Asetuksen (EU) N:o 910/2014 9 artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädetään, että ilmoittavien jäsenvaltioiden on kuvattava, miten ilmoitettu sähköisen tunnistamisen järjestelmä täyttää yhteentoimivuusvaatimukset asetuksen (EU) N:o 910/2014 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti otettava huomioon yhteistyöverkoston lausunnot, kun ne valmistautuvat täyttämään asetuksen (EU) N:o 910/2014 9 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisen velvoitteensa antaa komissiolle kuvaus siitä, miten ilmoitettu sähköisen tunnistamisen järjestelmä täyttää yhteentoimivuusvaatimukset asetuksen (EU) N:o 910/2014 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(11)
Kaikkien ilmoittamiseen osallistuvien osapuolten olisi otettava yhteistyöverkoston lausunto huomioon ohjeistuksena kaikissa yhteistyö-, ilmoitus- ja yhteentoimivuusmenettelyissä.
(12)
Tämän päätöksen mukaisesti suoritettavan vertaisarviointimenettelyn tehokkuuden varmistamiseksi yhteistyöverkoston olisi annettava ohjeistusta jäsenvaltioille.
(13)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EU) N:o 910/2014 48 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Tavoite
Tässä päätöksessä vahvistetaan asetuksen 12 artiklan 7 kohdan mukaisesti menettelyä koskevat järjestelyt jäsenvaltioiden välisen yhteistyön helpottamiseksi tarpeellisilta osin, jotta voidaan varmistaa yhteentoimivuus ja turvallisuus sähköisen tunnistamisen järjestelmissä, jotka jäsenvaltiot aikovat ilmoittaa tai ovat ilmoittaneet komissiolle. Järjestelyt koskevat erityisesti
a)
sähköisen tunnistamisen järjestelmiin liittyvien tietojen, kokemusten ja hyvien käytäntöjen vaihtoa sekä sähköisen tunnistamisen sektorin merkityksellisten kehitystekijöiden tarkastelua II luvun mukaisesti;
b)
sähköisen tunnistamisen järjestelmien vertaisarviointia III luvun mukaisesti; ja
c)
yhteistyöverkostossa harjoitettavaa yhteistyötä IV luvun mukaisesti.
2 artikla
Yhteistyön kieli
1. Jolleivät asianomaiset jäsenvaltiot toisin sovi, yhteistyön kieli on englanti.
2. Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia kääntämään 10 artiklan 2 kohdan tarkoitettuja tausta-asiakirjoja, jos tämä aiheuttaisi kohtuuttoman rasituksen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.
3 artikla
Keskitetyt yhteyspisteet
1. Asetuksen (EU) N:o 910/2014 12 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitettua jäsenvaltioiden yhteistyötä varten kunkin jäsenvaltion on nimettävä keskitetty yhteyspiste.
2. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tiedot keskitetystä yhteyspisteestä. Komissio julkaisee verkossa luettelon keskitetyistä yhteyspisteistä.
II LUKU
TIETOJEN, KOKEMUSTEN JA HYVIEN KÄYTÄNTÖJEN VAIHTO
4 artikla
Tietojen, kokemusten ja hyvien käytäntöjen vaihto
1. Jäsenvaltioiden on vaihdettava keskenään sähköisen tunnistamisen järjestelmiin liittyviä tietoja, kokemuksia ja hyviä käytäntöjä.
2. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille, jos se tekee seuraavia järjestelmän yhteentoimivuuteen ja varmuustasoihin liittyviä muutoksia, korjauksia tai mukautuksia:
a)
jäsenvaltion jo ilmoittamaan sähköisen tunnistamisen järjestelmään tehdyt korjaukset tai mukautukset, jos ne eivät edellytä ilmoitusta asetuksen (EU) N:o 910/2014 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
b)
asetuksen (EU) N:o 910/2014 7 artiklan g alakohdan mukaisesti toimitettuun jäsenvaltion sähköisen tunnistamisen järjestelmän kuvaukseen tehdyt muutokset, korjaukset tai mukautukset, jos ne on tehty ennen ilmoituksen antamista.
3. Jos jäsenvaltio saa tiedon tärkeästä kehityksestä tai tapahtumasta, joka ei liity sen ilmoittamaan sähköisen tunnistamisen järjestelmään mutta joka voi vaikuttaa muiden ilmoitettujen sähköisen tunnistamisen järjestelmien turvallisuuteen, sen on ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille.
5 artikla
Yhteentoimivuutta ja turvallisuutta koskevien tietojen pyytäminen
1. Jos jäsenvaltio katsoo, että sähköisen tunnistamisen järjestelmien välisen yhteentoimivuuden varmistamiseksi tarvitaan tietoa, jota sähköisen tunnistamisen järjestelmän ilmoittanut jäsenvaltio ei ole vielä antanut, se voi pyytää tiedot siltä. Ilmoittavan jäsenvaltion on annettava tällaiset tiedot, paitsi jos
a)
sillä ei ole kyseisiä tietoja ja niiden hankkiminen aiheuttaisi kohtuutonta hallinnollista rasitusta;
b)
kyseiset tiedot koskevat yleiseen turvallisuuteen tai valtion turvallisuuteen liittyviä asioita;
c)
kyseiset tiedot koskevat yritys-, ammatti- tai yhtiösalaisuuden piiriin kuuluvia asioita.
2. Sähköisen tunnistamisen järjestelmien turvallisuuden parantamiseksi jäsenvaltio, joka toteaa ilmoitettuun tai ilmoitettavana olevaan järjestelmään vaikuttavan turvallisuusongelman, voi pyytää tietoja turvallisuusongelmasta. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on annettava pyydetyt tiedot kaikille jäsenvaltioille sen selvittämiseksi, onko tapahtunut asetuksen (EU) N:o 910/2014 10 artiklassa tarkoitettu tietoturvaloukkaus tai onko olemassa todellinen riski tällaisen loukkauksen tapahtumisesta, paitsi jos
a)
sillä ei ole kyseisiä tietoja ja niiden hankkiminen aiheuttaisi kohtuutonta hallinnollista rasitusta;
b)
kyseiset tiedot koskevat yleiseen turvallisuuteen tai valtion turvallisuuteen liittyviä asioita;
c)
kyseiset tiedot koskevat yritys-, ammatti- tai yhtiösalaisuuden piiriin kuuluvia asioita.
6 artikla
Tiedonvaihto keskitettyjen yhteyspisteiden kautta
Jäsenvaltioiden on huolehdittava 4 ja 5 artiklan mukaisesta tiedonvaihdosta keskitettyjen yhteyspisteiden kautta ja toimitettava pyydetyt tiedot ilman aiheetonta viivytystä.
III LUKU
VERTAISARVIOINTI
7 artikla
Periaatteet
1. Vertaisarviointi on jäsenvaltioiden välisen yhteistyön mekanismi, jonka tavoitteena on varmistaa ilmoitettujen sähköisen tunnistamisen järjestelmien yhteentoimivuus ja turvallisuus.
2. Arvioivien jäsenvaltioiden osallistuminen on vapaaehtoista. Jäsenvaltio, jonka sähköisen tunnistamisen järjestelmä on vertaisarvioinnin kohteena, ei voi kieltää arvioivaa jäsenvaltiota osallistumasta vertaisarviointimenettelyyn.
3. Kukin vertaisarviointimenettelyyn osallistuva jäsenvaltio vastaa kustannuksista, jotka sille aiheutuvat menettelyyn osallistumisesta.
4. Kaikkia vertaisarviointimenettelystä saatavia tietoja on käytettävä yksinomaan tähän tarkoitukseen. Vertaisarvioinnin suorittavien jäsenvaltioiden edustajat eivät saa luovuttaa vertaisarvioinnin aikana saatuja arkaluonteisia tai luottamuksellisia tietoja kolmansille osapuolille.
5. Arvioivan jäsenvaltion on ilmoitettava mahdollisista eturistiriidoista, joita voi olla edustajilla, jotka se on nimennyt osallistumaan vertaisarviointiin.
8 artikla
Vertaisarviointimenettelyn aloittaminen
1. Vertaisarviointimenettely voidaan aloittaa seuraavilla kahdella tavalla:
a)
Jäsenvaltio pyytää, että sen sähköisen tunnistamisen järjestelmästä tehdään vertaisarviointi.
b)
Jäsenvaltio tai jäsenvaltiot ilmaisevat halunsa tehdä vertaisarviointi toisen jäsenvaltion sähköisen tunnistamisen järjestelmästä. Jäsenvaltioiden on pyynnössään mainittava syyt siihen, miksi ne haluavat tehdä vertaisarvioinnin, ja selvitettävä, millä tavoin vertaisarviointi edistäisi jäsenvaltioiden sähköisen tunnistamisen järjestelmien yhteentoimivuutta tai turvallisuutta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö on toimitettava yhteistyöverkostolle 3 kohdan mukaisesti. Kaikkien jäsenvaltioiden, jotka aikovat osallistua vertaisarviointiin, on ilmoitettava tästä yhteistyöverkostolle yhden kuukauden kuluessa.
3. Jäsenvaltion, jonka sähköisen tunnistamisen järjestelmästä tehdään vertaisarviointi, on annettava yhteistyöverkostolle seuraavat tiedot:
a)
vertaisarvioinnin kohteena oleva sähköisen tunnistamisen järjestelmä;
b)
arvioiva(t) jäsenvaltio(t);
c)
aikataulu, jonka mukaisesti tulokset on määrä esittää yhteistyöverkostolle; ja
d)
vertaisarvioinnin tekemistä koskevat järjestelyt 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
4. Sähköisen tunnistamisen järjestelmästä ei voi tehdä uutta vertaisarviointia kahden vuoden kuluessa vertaisarvioinnin päättymisestä, ellei yhteistyöverkosto toisin sovi.
9 artikla
Vertaisarvioinnin valmistelu
1. Arvioivien jäsenvaltioiden on toimitettava jäsenvaltiolle, jonka sähköisen tunnistamisen järjestelmä on vertaisarvioinnin kohteena, vertaisarvioinnin suorittavien edustajiensa nimet ja yhteystiedot kahden viikon kuluessa siitä, kun arvioivat jäsenvaltiot ovat 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittaneet aikovansa osallistua arviointiin. Jäsenvaltio, jonka sähköisen tunnistamisen järjestelmä on vertaisarvioinnin kohteena, voi kieltää edustajaa osallistumasta eturistiriitatapauksessa.
2. Jäsenvaltion, jonka sähköisen tunnistamisen järjestelmä on vertaisarvioinnin kohteena, ja arvioivien jäsenvaltioiden on yhteistyöverkoston antamat ohjeet huomioon ottaen sovittava seuraavista seikoista:
a)
vertaisarvioinnin laajuus ja järjestelyt, joiden perustoina ovat asetuksen (EU) N:o 910/2014 7 artiklan g alakohdan tai 9 artiklan 1 kohdan soveltamisala ja arvioivien jäsenvaltioiden aloitusvaiheessa ilmaisema kiinnostus;
b)
vertaisarvioinnin kesto, joka saa olla enintään 3 kuukautta siitä, kun arvioivat jäsenvaltiot ovat antaneet edustajiensa nimet ja yhteystiedot 1 kohdan mukaisesti;
c)
muut vertaisarviointimenettelyyn liittyvät organisatoriset järjestelyt.
Jäsenvaltion, jonka sähköisen tunnistamisen järjestelmä on vertaisarvioinnin kohteena, on ilmoitettava sovituista seikoista yhteistyöverkostolle.
10 artikla
Vertaisarviointi
1. Osallistuvien jäsenvaltioiden on toteutettava vertaisarviointi yhdessä. Jäsenvaltioiden edustajien on valittava keskuudestaan yksi edustaja koordinoimaan vertaisarviointia.
2. Jäsenvaltion, jonka sähköisen tunnistamisen järjestelmä on vertaisarvioinnin kohteena, on toimitettava arvioiville jäsenvaltioille komissiolle toimitettu ilmoituslomake taikka asetuksen (EU) N:o 910/2014 7 artiklan g alakohdassa tarkoitettu järjestelmän kuvaus, jos kyseessä olevaa sähköisen tunnistamisen järjestelmää ei ole vielä ilmoitettu. Kaikki tausta-asiakirjat ja muut asian kannalta merkitykselliset tiedot on myös toimitettava.
3. Vertaisarviointiin voi sisältyä yksi tai useampi seuraavista järjestelyistä, rajoittumatta kuitenkaan niihin:
a)
asiaankuuluvien asiakirjojen arviointi;
b)
menettelyjen tarkastelu;
c)
tekniset seminaarit; ja
d)
riippumattoman kolmannen osapuolen suorittaman arvioinnin tarkastelu.
4. Arvioivat jäsenvaltiot voivat pyytää lisädokumentaatiota ilmoittamisesta. Jäsenvaltion, jonka sähköisen tunnistamisen järjestelmä on vertaisarvioinnin kohteena, on annettava tällaiset tiedot, paitsi jos:
a)
sillä ei ole kyseisiä tietoja ja niiden hankkiminen aiheuttaisi kohtuutonta hallinnollista rasitusta;
b)
kyseiset tiedot koskevat yleiseen turvallisuuteen tai valtion turvallisuuteen liittyviä asioita;
c)
kyseiset tiedot koskevat yritys-, ammatti- tai yhtiösalaisuuden piiriin kuuluvia asioita.
11 artikla
Vertaisarvioinnin tulokset
Arvioivien jäsenvaltioiden on laadittava ja esitettävä kuukauden kuluessa vertaisarviointimenettelyn päättymisestä kertomus yhteistyöverkostolle. Yhteistyöverkoston jäsenet voivat pyytää lisätietoja tai selvennyksiä jäsenvaltiolta, jonka sähköisen tunnistamisen järjestelmä on vertaisarvioinnin kohteena, tai arvioivilta jäsenvaltioilta.
IV LUKU
YHTEISTYÖVERKOSTO
12 artikla
Perustaminen ja työmenetelmät
Perustetaan verkosto, jäljempänä ’yhteistyöverkosto’, edistämään asetuksen (EU) N:o 910/2014 12 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaista yhteistyötä. Yhteistyöverkosto työskentelee sekä pitämällä kokouksia että käyttämällä kirjallista menettelyä.
13 artikla
Ilmoituslomakkeen luonnos
Kun ilmoittava jäsenvaltio toimittaa kuvauksen sähköisen tunnistamisen järjestelmästään asetuksen (EU) N:o 910/2014 7 artiklan g alakohdan mukaisesti, sen on toimitettava yhteistyöverkostolle ilmoituslomakkeen luonnos asianmukaisesti täytettynä ja kaikki tarvittavat täydentävät asiakirjat asetuksen (EU) N:o 910/2014 9 artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 910/2014 9 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanosäädöksen mukaisesti.
14 artikla
Tehtävät
Yhteistyöverkostolla on valtuudet
a)
helpottaa asetuksen (EU) N:o 910/2014 12 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitettua yhteentoimivuusjärjestelmän luomiseen ja toimintaan liittyvää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä vaihtamalla tietoja;
b)
ottaa käyttöön menetelmiä tietojen vaihtamiseksi tehokkaasti kaikista sähköiseen tunnistamiseen liittyvistä kysymyksistä;
c)
tarkastella sähköisen tunnistamisen sektorin merkityksellisiä kehitystekijöitä sekä keskustella sähköisen tunnistamisen järjestelmien yhteentoimivuuden ja turvallisuuden hyvistä käytännöistä ja kehittää niitä;
d)
antaa lausuntoja asetuksen (EU) N:o 910/2014 12 artiklan 2-4 kohdassa tarkoitettuun yhteentoimivuusjärjestelmään liittyvästä kehityksestä;
e)
antaa lausuntoja asetuksen (EU) N:o 910/2014 8 artiklan 3 kohdan nojalla hyväksytyssä täytäntöönpanosäädöksessä ja sen mukana olevassa ohjeistuksessa vahvistettuihin varmuustasoja koskeviin teknisiin vähimmäiseritelmiin, -standardeihin ja -menettelyihin liittyvästä kehityksestä;
f)
antaa ohjeita vertaisarvioinnin laajuudesta ja järjestelyistä;
g)
tarkastella vertaisarviointien tuloksia 11 artiklan mukaisesti;
h)
tutkia täytetty ilmoituslomakkeen luonnos;
i)
antaa lausuntoja siitä, täyttääkö ilmoitettava sähköisen tunnistamisen järjestelmä, josta on toimitettu kuvaus asetuksen (EU) N:o 910/2014 7 artiklan g alakohdan mukaisesti, mainitun asetuksen 7 artiklan, 8 artiklan 1-2 kohdan ja 12 artiklan 1 kohdan ja mainitun asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanosäädöksen vaatimukset.
15 artikla
Jäsenyys
1. Yhteistyöverkoston jäseniä ovat jäsenvaltiot ja Euroopan talousalueen maat.
2. Puheenjohtaja kutsuu liittyvien maiden edustajat osallistumaan yhteistyöverkoston kokouksiin tarkkailijoina liittymissopimuksen allekirjoittamispäivästä alkaen.
3. Puheenjohtaja voi yhteistyöverkostoa kuultuaan kutsua yhteistyöverkoston ulkopuolisia asiantuntijoita, joilla on erityisosaamista jostakin esityslistan aiheesta, osallistumaan tilapäisesti yhteistyöverkoston tai alaryhmän työskentelyyn. Lisäksi puheenjohtaja voi yhteistyöverkostoa kuultuaan nimetä tarkkailijoiksi yksittäisiä henkilöitä ja organisaatioita.
16 artikla
Toiminta
1. Yhteistyöverkoston kokousten puheenjohtajana toimii komissio.
2. Sovittuaan asiasta komission kanssa yhteistyöverkosto voi perustaa alaryhmiä tarkastelemaan tiettyjä kysymyksiä yhteistyöverkoston määrittelemän toimeksiannon perusteella. Alaryhmien toiminta lakkaa heti, kun ne ovat täyttäneet toimeksiantonsa.
3. Yhteistyöverkoston jäsenten sekä kutsuttujen asiantuntijoiden ja tarkkailijoiden on noudatettava perussopimuksissa ja niiden täytäntöönpanosäännöissä vahvistettuja salassapitovelvollisuuksia sekä EU:n turvaluokiteltujen tietojen suojelua koskevia komission turvallisuussääntöjä, jotka on vahvistettu komission päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom (2) liitteessä. Komissio voi toteuttaa kaikki asianmukaiset toimenpiteet, jos kyseiset henkilöt eivät noudata näitä velvoitteita.
4. Yhteistyöverkosto kokoontuu komission tiloissa. Komissio huolehtii sihteeripalveluista.
5. Yhteistyöverkosto julkaisee 14 artiklan i alakohdan mukaisesti antamansa lausunnot erityisellä verkkosivustolla. Jos lausunto sisältää luottamuksellisia tietoja, yhteistyöverkoston on hyväksyttävä lausunnosta ei-luottamuksellinen versio julkaisemista varten.
6. Yhteistyöverkoston hyväksyy työjärjestyksensä jäsentensä yksinkertaisella enemmistöllä.
17 artikla
Kokouskulut
1. Komissio ei suorita korvauksia yhteistyöverkoston tehtäviin osallistuvien palveluista.
2. Komissio voi korvata yhteistyöverkoston kokousten osallistujille aiheutuvat matkakulut. Kulut korvataan voimassa olevien komission säännösten mukaisesti ja vuosittaisessa määrärahojen kohdentamista koskevassa menettelyssä komission yksiköille myönnettyjen käytettävissä olevien määrärahojen puitteissa.
18 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 24 päivänä helmikuuta 2015.