РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 180/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 февруари 2014 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 13 март 2013 г. за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (1), и по-специално член 6, параграф 2, член 8, член 12, параграф 3, член 13, параграф 2, член 14, член 18, параграф 1, втора алинея, член 19, параграф 3, член 21, параграф 4, член 27, параграф 1 и член 29, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 228/2013 отмени и замени Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (2). С Регламент (ЕС) № 228/2013 на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се гарантира безпрепятственото функциониране на схемата в новата правна рамка, следва да бъдат приети правила чрез такива актове. Новите правила следва да заменят правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 793/2006 на Комисията (3). Посоченият регламент е отменен с Делегиран регламент (ЕС) No 179/2014 на Комисията (4).
(2)
За някои селскостопански продукти, които са освободени от вносни мита, вече се изисква лицензия за внос. С оглед опростяване на административните процедури лицензията за внос следва да се използва в подкрепа на режима за освобождаване на посочените продукти от вносни мита.
(3)
Следва също така да се приеме документ в подкрепа на режима за освобождаване от вносни мита на други селскостопански продукти, за които не се изисква лицензия за внос. За тази цел следва да се използва сертификат за освобождаване, изготвен въз основа на формуляра на лицензията за внос.
(4)
Следва да се установят правила за определяне на размера на помощта за доставка на продукти по силата на специфичния режим на снабдяване. Тези правила следва да вземат предвид допълнителните разходи за доставка до най-отдалечените региони, дължащи се на тяхната отдалеченост и островния им характер, които представляват тежест, която сериозно ги затруднява. С цел да се запази конкурентоспособността на продуктите от Съюза, тази помощ следва да вземе под внимание цените, които се прилагат при износа.
(5)
Схемата за помощ за продуктите, доставяни от територията на Съюза, следва да се управлява посредством сертификат, наричан „сертификат за помощ“, като се използва формулярът на лицензията за внос.
(6)
Управлението на специфичния режим на снабдяване изисква да бъдат въведени правила относно издаването на сертификата за помощ, които дерогират от обичайните правила, приложими към лицензиите за внос съгласно Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията (5).
(7)
Управлението на специфичния режим на снабдяване следва да позволява преследването на две цели. Първо, то следва да насърчава бързото издаване на лицензии и сертификати, по-специално като повече не се изисква предварително внасяне на гаранция във всички случаи, и бързото изплащане на помощта за доставките на продукти от територията на Съюза. Второ, то следва да гарантира контрола и мониторинга на операциите и да осигури на административните органи инструментите, които са им необходими, за да установят дали целите на схемата се постигат. Тези цели се състоят в това да се осигури редовна доставка на определени селскостопански продукти и да се компенсират последиците от географското положение на най-отдалечените региони, като се гарантира, че предимствата на схемата действително се прехвърлят към етапа, на който предназначените за крайните потребители продукти се пускат на пазара.
(8)
Правилата за администрирането на специфичния режим на снабдяване следва да гарантират, че в рамките на количествата, установени в прогнозните баланси за снабдяване, регистрираните оператори получават лицензия или сертификат за продуктите и количествата, включени в търговските сделки, които операторите осъществяват за собствена сметка, при представяне на документи, удостоверяващи, че операцията е реална и че заявлението за лицензия или сертификат е редовно.
(9)
Мониторингът на операциите в рамките на специфичния режим на снабдяване изисква, inter alia, срокът на валидност на лицензиите и сертификатите да съответства на изискванията на въздушния и морския транспорт, да се представи доказателство, че операцията по доставка, за която е издадена лицензията или сертификатът, е била извършена в кратък срок от време, и да бъде забранено прехвърлянето на правата и задълженията, предоставени на титуляря на съответната лицензия или сертификат.
(10)
Ползите, предоставени под формата на освобождаване от вносни мита и помощ за продуктите, доставени от територията на Съюза, трябва да се прехвърлят, така че да са отразени в производствените разходи и в цените, заплащани от крайните потребители. Следователно са необходими проверки, за да се гарантира, че ползите действително се прехвърлят.
(11)
Следва да бъдат установени правила относно разрешаването и мониторинга на износа в трети държави на продукти, обхванати от специфичния режим на снабдяване, и тяхното експедиране към останалата част от Съюза. По-специално е целесъобразно да се определят максималните количества преработени продукти, които могат да са обект на традиционен износ или пратки, както и количествата продукти и местоназначенията на износ за местно преработваните продукти, с оглед насърчаване на регионалната търговия.
(12)
С цел да се защитят потребителите и търговските интереси на операторите, продуктите, които не са с добро и задоволително пазарно качество по смисъла на член 28 от Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията (6), следва да бъдат изключени от специфичния режим на снабдяване не по-късно от времето, когато за първи път се пускат на пазара, а когато това изискване не е спазено, следва да се предприемат подходящи мерки.
(13)
В контекста на действащите процедури за партньорство за най-отдалечените региони компетентните органи на държавите членки следва да определят подробните административни правила, които са необходими, за да се гарантират управлението и мониторингът на специфичния режим на снабдяване.
(14)
За да може да бъде направена оценка на изпълнението на режима, от компетентните органи на държавите членки следва да се изисква да докладват на Комисията през редовни интервали от време.
(15)
За всяка схема за помощ, насочена към местното производство, следва да се определят обхватът на заявленията за помощ и съпътстващите ги документи, с оглед оценката на тяхната основателност.
(16)
Заявленията за помощ, съдържащи очевидни грешки, следва да могат да бъдат поправяни по всяко време.
(17)
Крайните срокове за подаване и внасяне на изменения в заявленията за помощ трябва да се спазват, за да могат националните органи да планират и впоследствие да извършват ефективни проверки за достоверността на заявленията за помощ за местно производство. Следователно следва да бъдат определени срокове, след изтичането на които да не могат да се приемат заявления. Освен това следва да се прилага намаление, за да се стимулират заявителите на помощта да спазват сроковете.
(18)
Заявителите следва да могат по всяко време да оттеглят заявленията си за помощ за местно производство или части от тях, при условие че компетентният орган все още не е информирал заявителя за грешки, съдържащи се в заявлението за помощ, или не е обявил проверка на място, която да установи грешки в частта, свързана с оттеглянето.
(19)
Спазването на правилата за схемите за помощ, управлявани съгласно интегрираната система за администриране и контрол, следва да бъде ефективно наблюдавано. За тази цел и за да се постигне хармонизирано ниво на мониторинг във всички държави членки, следва подробно да се определят критериите и техническите процедури за извършване на административни проверки и проверки на място. Когато е целесъобразно, държавите членки следва да се стремят да комбинират различните проверки по силата на настоящия регламент с проверките, предвидени съгласно други разпоредби на Съюза.
(20)
Следва да се определи минималният брой заявители на помощ, които да бъдат проверени на място по различните схеми за помощ.
(21)
Извадката за минималния процент проверки на място следва да се състави отчасти въз основа на анализ на риска и отчасти на случаен принцип. Следва да бъдат определени основните фактори, които да се отчитат при анализа на риска.
(22)
Когато бъдат установени съществени нередности, процентният дял на проверките на място следва да се увеличи през текущата и следващите години, за да се постигне приемливо ниво на сигурност относно редовността на съответните заявления за помощ.
(23)
За да са ефективни проверките на място, е важно инспекторите да са информирани за причините, поради които съответните заявители на помощ са били избрани за проверка на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(24)
За да могат националните органи и всеки компетентен орган на Съюза да проследяват извършените проверки на място, данните от проверките следва да се отбелязват в доклад от инспекцията. Заявителите на помощ или техните представители следва да имат възможност да подпишат доклада. Въпреки това, в случай на проверки чрез дистанционно наблюдение, на държавите членки следва да се разреши да предвидят това право само в случаите, когато при проверката се открият нередности. Освен това, независимо от вида на извършената проверка на място, заявителят на помощ следва да получи копие от доклада, ако са установени нередности.
(25)
За да бъдат ефективно защитени финансовите интереси на Съюза, следва да бъдат приети адекватни мерки за борба с нередностите и измамите.
(26)
Следва да бъдат определени намаления и изключвания, като се имат предвид принципът на пропорционалност и особените проблеми, възникващи в случай на непреодолима сила, извънредни обстоятелства и природни бедствия. Тези намаления и изключвания следва да се степенуват в зависимост от тежестта на допуснатата нередност и следва да достигат до пълно изключване от една или повече схеми за помощ за местно производство за определен период.
(27)
По принцип намаленията и изключванията следва да не се прилагат, когато заявителите на помощ са подали фактологично вярна информация или могат по друг начин да докажат, че нямат вина.
(28)
Заявител, който в даден момент уведоми компетентния национален орган за нередовности в заявленията за помощ, не следва да подлежи на намаления или изключвания, независимо от причината за нередовността, при условие че не е бил информиран за намерението на компетентния орган да извърши проверка на място и при условие че органът вече не е информирал заявителя за нередност в заявлението. Същото важи и за неточни данни, съдържащи се в компютризираната база данни.
(29)
Когато спрямо един и същ заявител на помощ следва да се приложат различни намаления, те следва да се прилагат независимо едно от друго. Освен това намаленията и изключванията, предвидени в настоящия регламент, следва да се прилагат, без да се засягат допълнителните санкции съгласно други разпоредби на съюзното или националното право.
(30)
Заявителите на помощ, които вследствие на непреодолима сила или извънредни обстоятелства не са в състояние да изпълнят задълженията, предвидени в правилника за прилагане на програмите, не следва да губят правото си на помощ. Следва да се уточни кои случаи по-точно могат да бъдат признати от компетентните органи за извънредни обстоятелства.
(31)
С цел да се гарантира еднаквото прилагане на принципа на добросъвестност на цялата територия на Съюза при възстановяване на недължимо платени суми, следва да се определят условията, при които може да се прави позоваване на този принцип, без да се засяга третирането на съответните разходи в контекста на уравняването на сметки.
(32)
Следва да се приемат подробните правила, които са необходими за прилагането на графичния символ, с цел да се осигури по-голямо познаване и потребление на преработени и непреработени качествени селскостопански продукти, специфични за най-отдалечените региони на Съюза.
(33)
За приемането на допълнителните административни изисквания, които са необходими за правилното функциониране на въведените механизми за проверки и мониторинг на използването на графичния символ и за гарантиране на спазването на тези задължения, следва да носят отговорност компетентните органи в съответните региони.
(34)
За целите на освобождаването от мита на тютюна, внасян на Канарските острови, е необходимо да се определи годишният период за изчисляване на максималното количество тютюневи продукти, посочено в член 29 от Регламент (ЕС) № 228/2013. В допълнение, за да се осигури максимална гъвкавост, следва да се даде разрешение общото количество необработен тютюн, очистен от твърдите жилки, да може да се използва за внос на други продукти, на базата на коефициент за еквивалентност в зависимост от изискванията на местната промишленост.
(35)
Необходимо е да бъдат опростени процедурите за изменение на програмите, за да се осигури по-гъвкаво и по-плавно приспособяване на програмите към реалните условия, свързани с режима на снабдяване, и местните селскостопански производства. По тази причина е необходимо да се отложи с два месеца срокът за представяне на годишните изменения, така че да съответства на срока, определен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 за подаване на годишните отчети за изпълнението. Съществените изменения обаче трябва да се представят на Комисията своевременно, за да има възможност за задълбочена оценка и решение за одобрение преди датата на прилагане на въпросните изменения.
(36)
Държавите членки следва да представят на Комисията цялата информация, свързана с изпълнението на програмите и необходима за гарантиране на добрия им мониторинг във времето. Поради това е необходимо да се определят минимален набор от общи показатели за изпълнение, съдържанието и сроковете за периодичните съобщения и статистическите данни относно специфичния режим на снабдяване и мерките в подкрепа на местното производство, както и за годишните отчети за изпълнението. С цел да могат да се изпращат уведомления с по-надеждни данни относно заявленията за помощ, свързани с подкрепа на местното производство, срокът за тези уведомления следва да се удължи с един месец.
(37)
Всички уведомления от държавите членки до Комисията, които са необходими за доброто функциониране на схемата, следва да се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (7).
(38)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за директните плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Прогнозни баланси за снабдяване
Член 1
Цел и изменения на прогнозните баланси за снабдяване
В прогнозните баланси за снабдяване, които трябва да бъдат изготвени от държавите членки в съответствие с член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се посочват количествата продукти от основно значение, необходими да се покрият изискванията за снабдяване на всеки най-отдалечен регион за всяка календарна година.
Държавите членки могат да изменят прогнозния си баланс за снабдяване. По отношение на тези изменения се прилага член 40 от настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
Доставки чрез внос от трети държави
Член 2
Лицензия за внос
1. За целите на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 продуктите, за които се изисква представяне на лицензия за внос, се освобождават от вносни мита при представяне на тази лицензия.
2. Лицензиите за внос се изготвят в съответствие с образеца, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Клетка 20 от заявленията за лицензия за внос и от самите лицензии за внос съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част А, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Б.
4. В клетка 12 от лицензиите за внос се посочва последният ден на валидност.
5. Компетентните органи издават лицензии за внос по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
6. Върху количествата, надвишаващи посочените в лицензията за внос, се налагат вносни мита. Толерансът от 5 %, предвиден в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 376/2008, се позволява, при условие че свързаните с него вносни мита са платени.
Член 3
Сертификат за освобождаване
1. За целите на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 продуктите, за които не се изисква представяне на лицензия за внос, се освобождават от вносни мита при представяне на сертификат за освобождаване.
2. Сертификатите за освобождаване се изготвят въз основа на образеца на лицензия за внос, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Едно от вписванията, изброени в приложение I, част В, се отпечатва или нанася с печат в горната лява клетка на сертификата.
4. Клетка 20 от заявленията за сертификат за освобождаване и от самите сертификати за освобождаване съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част Г, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Б.
5. В клетка 12 от сертификата за освобождаване се посочва последният ден на валидност.
6. Компетентните органи издават сертификати за освобождаване по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
РАЗДЕЛ 3
Доставки от Съюза
Член 4
Определяне на размера и предоставяне на помощ
1. За целите на член 10, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 държавите членки определят в контекста на програмата размера на помощта, която ще се отпуска, така че да компенсират отдалечеността, островния характер и отдалеченото местоположение, като вземат предвид:
а)
по отношение на специфичните допълнителни транспортни разходи - разходите за междинно претоварване при доставката на стоки до съответните най-отдалечени региони;
б)
по отношение на специфичните допълнителни разходи при местната преработка - малкият размер на пазара, необходимостта да се гарантира сигурност на доставките и специфичните изисквания за качество на стоките в съответните най-отдалечени региони.
Член 5
Сертификат за помощ и плащане
1. Помощ се предоставя при представяне на сертификат (наричан по-нататък „сертификат за помощ“), който е бил напълно използван.
Представянето на сертификат за помощ на органите, които отговарят за извършване на плащанията, е равносилно на подаване на заявление за помощта. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни климатични условия, сертификатите се представят в срок от 30 дни от датата, на която са задължени. Когато този срок бъде просрочен, помощта се намалява с 5 % за всеки ден закъснение.
Помощта се изплаща от компетентните органи не по-късно от 90 дни след датата на представяне на използвания сертификат, освен в един от следните случаи:
а)
непреодолима сила или извънредни климатични условия;
б)
когато е започнато административно разследване относно правото на помощ; в такъв случай плащането се извършва само след като бъде признато правото на помощ.
2. Сертификатите за помощ се изготвят въз основа на образеца на лицензия за внос, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Едно от вписванията, изброени в приложение I, част Д, се отпечатва или се нанася с печат в горната лява клетка на сертификата.
Клетки 7 и 8 от сертификата се зачеркват.
4. Клетка 20 от заявленията за сертификат за помощ и от самите сертификати за помощ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част Е, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Ж.
5. В клетка 12 от сертификатите за помощ се посочва последният ден на валидност.
6. Приложимият размер на помощта е размерът, който е в сила в деня на подаване на заявлението за сертификата за помощ.
7. Компетентните органи издават сертификати за помощ по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
РАЗДЕЛ 4
Общи разпоредби
Член 6
Прехвърляне на ползата на крайния потребител
За целите на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 компетентните органи предприемат всички подходящи мерки, за да проверят дали ползата действително се прехвърля на крайния потребител. При тази проверка те могат да оценяват търговските маржове и цените, прилагани от различните засегнати оператори.
Мерките, посочени в първа алинея, и по-специално контролните точки, използвани за определяне дали помощта е била прехвърлена, и всички направени изменения, се съобщават на Комисията в контекста на годишния отчет за изпълнението, посочен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013.
Член 7
Регистър на операторите
1. За да отговарят на условията за вписване в регистъра, посочен в член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 228/2013, операторите се задължават:
а)
да съобщават на компетентните органи, по тяхно искане, цялата съответна информация за своята търговска дейност, особено що се отнася до цените и маржовете на печалба, които прилагат;
б)
да действат изключително от свое име и за своя собствена сметка;
в)
да подават заявления за лицензии и сертификати, които съответстват на реалната им способност да пласират съответните продукти, като тази способност се доказва по отношение на обективни фактори;
г)
да не действат по начин, който може да създаде изкуствен недостиг на продукти, и да не продават наличните продукти на изкуствено ниски цени;
д)
да гарантират по удовлетворителен за компетентните органи начин, че когато селскостопанските продукти се пласират в съответния най-отдалечен регион, ползата се прехвърля на крайния потребител.
2. Операторите, възнамеряващи да експедират или изнасят непреработени, преработени или опаковани продукти при условията, посочени в член 13, декларират при подаването на молба за вписване в регистъра или на по-късен етап своето намерение да се занимават с тази дейност и посочват, когато е приложимо, местоположението на опаковъчното предприятие.
3. Операторите, възнамеряващи да изнасят или експедират преработени продукти при условията, посочени в член 13 или член 15, декларират при подаването на молба за вписване в регистъра или на по-късен етап своето намерение да се занимават с тази дейност, посочват местоположението на преработвателното предприятие и, когато е приложимо, представят аналитични списъци на преработените продукти.
Член 8
Документи, които трябва да бъдат представени от операторите, и валидност на лицензиите и сертификатите
1. При спазване на член 2, параграф 5, член 3, параграф 6, член 5, параграф 7 и членове 11 и 12, компетентните органи приемат заявления за лицензии за внос, за сертификати за освобождаване или за сертификати за помощ, представени от операторите за всяка пратка, при условие че те са придружени от оригинала или заверено копие на фактурата за покупка и оригинала или заверено копие на следните документи:
а)
за лицензиите за внос или сертификатите за освобождаване:
i)
коносамент или въздушна товарителница или транспортен документ за мултимодален транспорт;
ii)
сертификат за произход за продуктите с произход от трети страни;
б)
за сертификатите за помощ:
i)
документа T2L или документа T2LF при условията на член 315, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията (8); или
ii)
декларация тип CO, както е посочено в член 786, параграф 2, буква a) и дял II, клетка 1 от приложение 38 към същия регламент.
Горните документи могат да бъдат под формата на електронно съобщение. В случай че проверяващият компетентен орган няма достъп до информационната система, която управлява и издава такъв електронен документ, последният се замества от разпечатка, надлежно заверена като вярна с оригинала.
Фактурата за покупка, коносаментът или въздушната товарителница се изготвят на името на заявителя.
2. Периодът на валидност на лицензиите и сертификатите се установява на базата на времето за транспортиране. Това време може да бъде удължено от компетентния орган в особени случаи, когато сериозни и непредвидими трудности влияят на времето за транспортиране, но не може да надвишава два месеца от датата, на която са били издадени лицензията или сертификатът.
Член 9
Представяне на лицензии, сертификати и стоки
1. За продуктите, обхванати от специфичния режим на снабдяване, лицензиите за внос, сертификатите за освобождаване и сертификатите за помощ се представят на митническите органи с оглед извършване на митническите формалности в срок до 15 работни дни от датата на разрешението за разтоварване на стоките. Компетентните органи могат да намалят посочения максимален срок.
В случая на продукти, които са били под режим активно усъвършенстване или митническо складиране на Азорските острови, островите Мадейра и Канарските острови и впоследствие са допуснати за свободно обращение там, максималният срок от 15 дни започва да тече на датата, на която е подадено заявлението за лицензиите или сертификатите, посочени в първа алинея.
2. Стоките се представят в насипно състояние или на отделни партиди, отговарящи на представената лицензия или сертификат.
Лицензиите и сертификатите се използват само за една операция при извършване на митническите формалности.
Член 10
Качество на продуктите
Съответствието на продуктите с изискванията, определени в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се проверява не по-късно от етапа на първото предлагане на пазара, в съответствие с действащите стандарти или практики в Съюза.
Когато се счита, че продуктът не отговаря на изискванията, определени в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 228/2013, неговото разрешаване за специфичния режим на снабдяване се оттегля и съответното количество се вписва повторно в прогнозния баланс за снабдяване. Когато е била предоставена помощ в съответствие с член 5 от настоящия регламент, помощта се възстановява. Когато е направен внос в съответствие с членове 2 или 3 от настоящия регламент, вносното мито се заплаща, освен ако съответната страна не представи доказателство, че продуктите са били реекспортирани или унищожени.
Член 11
Значителни увеличения на заявленията за лицензии и сертификати
1. Ако състоянието на изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване сочи значително нарастване на заявленията за лицензии за внос, сертификати за освобождаване или сертификати за помощ за определен продукт, което може да застраши постигането на една или повече от целите на специфичния режим на снабдяване, държавата членка предприема всички необходими мерки, след консултация със съответните органи, за да гарантира, че съответният най-отдалечен регион се зарежда с основни продукти, като взема предвид наличните доставки и изискванията на приоритетните сектори.
2. Когато след консултация със съответните органи държавите членки решат да приложат ограничения върху издаването на лицензии и сертификати, компетентните органи прилагат еднакъв процент на намаление за всички неразгледани заявления.
Член 12
Определяне на максималното количество на дадено заявление за лицензия или сертификат
Доколкото е строго необходимо, за да се избягват смущения на пазара в съответните най-отдалечени региони или осъществяването на спекулативни действия, които има вероятност да възпрепятстват гладкото функциониране на специфичния режим на снабдяване, компетентните органи могат да определят максималното количество на дадено заявление за лицензия или сертификат.
Компетентните органи незабавно уведомяват Комисията за случаите, в които се прилага настоящият член.
Уведомлението, посочено в настоящия член, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
РАЗДЕЛ 5
Износ и експедиция
Член 13
Условия за износ и експедиция
1. Износът и експедицията на непреработени продукти, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, или на опаковани или преработени продукти, съдържащи продукти, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, подлежат на изискванията, установени в параграфи 2-6.
2. По отношение на изнасяните продукти клетка 44 от декларацията за износ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част З.
3. Количества продукти, които са били освободени от вносни мита и се изнасят, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване.
Тези продукти не са допустими за възстановявания при износ.
4. Количествата продукти, които са били освободени от вносни мита и се експедират, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване, като размерът на вносните мита erga omnes, приложим в деня на вноса, се плаща от изпращача най-късно към момента на експедицията.
Такива продукти не се експедират, докато не се извърши плащането, посочено в първа алинея.
Когато е невъзможно да се установи денят на вноса, продуктите се считат за внесени в деня, в който са се прилагали най-високите вносни мита erga omnes през шестмесечния период, предхождащ деня на експедиция.
5. Количествата продукти, които са се ползвали от помощ и се изнасят или експедират, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване, като отпуснатата помощ се възстановява от износителя или изпращача най-късно към момента на износа или експедицията.
Такива продукти не се експедират или изнасят, докато не се извърши възстановяването, посочено в първа алинея.
Когато е невъзможно да се установи размерът на отпуснатата помощ, счита се, че продуктите са получили най-високия размер на помощ, определен от Съюза за такива продукти през шестмесечния период, предхождащ подаването на заявлението за износ или експедиция.
Тези продукти могат да се ползват от възстановяване при износ, при условие че са спазени критериите за отпускане на такава помощ.
6. Компетентните органи разрешават износа или експедицията на количества преработени продукти, различни от посочените в параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и в член 15, само когато износителят удостовери, че тези продукти не са се ползвали от специфичния режим на снабдяване.
Компетентните органи разрешават реекспорта или повторното експедиране на непреработени или опаковани продукти, различни от посочените в параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член, само когато износителят удостовери, че тези продукти не са се ползвали от специфичния режим на снабдяване.
Компетентните органи извършват необходимите проверки, за да гарантират точността на удостоверенията, посочени в първа и втора алинея, и, когато е необходимо, изискват да бъде възстановена ползата.
Член 14
Лицензия за износ и значително увеличаване на износа
1. За износа на следните продукти не се изисква представяне на лицензия за износ:
а)
продуктите, посочени в член 13, параграф 3;
б)
продуктите, посочени в член 13, параграф 5, които не отговарят на изискванията за отпускане на възстановяване при износ.
2. Ако съществува риск, че редовните доставки към най-отдалечените региони могат да бъдат застрашени от значително увеличаване на износа на продуктите, посочени в член 13, параграф 1, компетентните органи могат да ограничат количествата по такъв начин, че да гарантират задоволяване на приоритетните нужди в съответните сектори. Посоченото количествено ограничение се прилага по недискриминационен начин.
Член 15
Традиционен износ, износ в контекста на регионалната търговия и традиционни експедиции на преработени продукти
1. Преработватели, които са декларирали съгласно член 7, параграф 3 своето намерение да изнасят в контекста на традиционните търговски потоци или регионалната търговия, или да експедират в контекста на традиционните търговски потоци, както е посочено в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, преработени продукти, съдържащи суровини, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, могат да направят това в рамките на годишните количества, посочени в приложения II-V към настоящия регламент. Компетентните органи издават необходимите разрешения по такъв начин, че да гарантират, че операциите не надвишават тези годишни количества.
Списъкът на държавите, посочен в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 228/2013, е поместен в приложение VI към настоящия регламент.
За износа, извършван в рамките на регионалната търговия, износителите представят на компетентните органи документите, описани в член 17 от Регламент (ЕО) № 612/2009, в рамките на сроковете, определени в член 46 от същия регламент. Когато документите не са представени в посочените срокове, компетентните органи изискват да се възстанови ползата, предоставена по силата на специфичния режим на снабдяване.
2. За износа на продуктите, посочени в настоящия член, не се изисква представяне на лицензия за износ.
3. По отношение на изнасяните продукти, посочени в настоящия член, клетка 44 от декларацията за износ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част И.
РАЗДЕЛ 6
Управление, контрол и мониторинг
Член 16
Проверки
1. Административните проверки, извършвани по отношение на вноса, въвеждането, износа и експедирането на селскостопански продукти, са изчерпателни и включват насрещни проверки с документите, посочени в член 8, параграф 1.
2. Физическите проверки, извършвани в съответния най-отдалечен регион по отношение на вноса, въвеждането, износа и експедирането на селскостопански продукти, включват представителна извадка в размер не по-малко от 5 % от лицензиите и сертификатите, представени в съответствие с член 9.
Регламент (ЕО) № 1276/2008 на Комисията (9) се прилага mutatis mutandis по отношение на тези физически проверки.
В особени случаи Комисията може да изиска физическите проверки да обхващат други проценти.
Член 17
Национални правила за управление и мониторинг
Компетентните органи приемат допълнителните правила, необходими за управлението и мониторинга в реално време на специфичния режим на снабдяване.
По искане на Комисията те я уведомяват за всички мерки, които прилагат съгласно първа алинея.
ГЛАВА II
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИТЕ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
РАЗДЕЛ 1
Заявления за помощ
Член 18
Подаване на заявления
Заявленията за помощ за дадена календарна година се подават до службата, определена от компетентните органи на държавата членка, в съответствие с образците, изготвени от последните, и в рамките на установените от тях срокове. Тези срокове се определят така, че да се даде време за необходимите проверки на място, и не продължават след 28 февруари на следващата календарна година.
Член 19
Поправяне на очевидни грешки
Заявлението за помощ може да се поправи по всяко време след подаването му, когато компетентният орган признае наличието на очевидна грешка.
Член 20
Закъсняло подаване на заявления
Освен в случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, подаването на заявление за помощ след срока, определен в съответствие с член 18, води до намаление от 1 % за всеки работен ден на сумите, на които заявителят на помощта би имал право, ако заявлението за помощ е било подадено в срок. Ако закъснението надвишава 25 календарни дни, заявлението се счита за недопустимо.
Член 21
Оттегляне на заявления за помощ
1. Заявлението за помощ може да се оттегли изцяло или частично по всяко време.
Когато обаче компетентният орган вече е информирал заявителя на помощта за нередности в заявлението за помощ или е уведомил заявителя за намерението си да извърши проверка на място и при тази проверка се установят нередности, не се разрешава оттегляне по отношение на тези части от заявлението за помощ, за които се отнасят нередностите.
2. Оттеглянето по параграф 1 поставя заявителя в положението, в което се е намирал преди подаването на заявление за помощ или на част от въпросното заявление за помощ.
РАЗДЕЛ 2
Проверки
Член 22
Общи принципи
Проверяването се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
Административните проверки са изчерпателни и включват насрещни проверки с, inter alia, данни от интегрираната система за администриране и контрол, предвидена в дял V, глава II, дял VI, глава II и членове 47 и 61 и член 102, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10).
Въз основа на анализ на риска в съответствие с член 24, параграф 1 от настоящия регламент компетентните органи извършват проверки на място върху извадка от най-малко 5 % от заявленията за помощ. Освен това извадката представлява най-малко 5 % от сумите, обхванати от помощта.
Във всички подходящи случаи държавите членки използват интегрираната система за администриране и контрол.
Член 23
Проверки на място
1. Проверките на място не се обявяват. Въпреки това, при условие че целта на проверката няма да бъде изложена на риск, може да се направи предварително известие, строго ограничено до необходимия минимум. Това известие се изпраща не по-рано от 48 часа предварително, освен в надлежно обосновани случаи.
2. Където е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия раздел, се извършват съвместно с всички други проверки, предвидени в законодателството на Съюза.
3. Съответното заявление или заявления за помощ се отхвърлят, ако заявителите на помощта или техните представители попречат на извършването на проверка на място.
Член 24
Подбор на заявителите на помощ, които да бъдат проверявани на място
1. Заявителите на помощ, на които да бъде направена проверка на място, се подбират от компетентния орган въз основа на анализ на риска и въз основа на представителността на подадените заявления за помощ. При анализа на риска се вземат предвид:
а)
размерът на помощта;
б)
броят на земеделските парцели, площта и броят на животните, включени в заявлението за помощ, или произведеното, транспортирано, преработено или предложено на пазара количество;
в)
промените в сравнение с предходната година;
г)
констатациите от проверките, извършени през предходните години;
д)
други параметри, които следва да бъдат определени от държавите членки.
За да се осигури елемент на представителност, държавите членки подбират на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой заявители на помощ, които следва да бъдат проверявани на място.
2. Компетентният орган води регистър на причините, поради които конкретни заявители на помощ са били избрани за извършване на проверки на място. Инспекторът, който извършва проверката на място, бива информиран за тези причини, преди да започне проверката.
Член 25
Доклад от инспекцията
1. За всяка проверка на място се изготвя доклад от инспекцията с подробни данни за извършените проверки. В докладите се посочват по-специално:
а)
схемата за помощ и заявленията, които се проверяват;
б)
присъстващите лица;
в)
проверените земеделски парцели, измерените земеделски парцели, резултатите от измерванията за всеки измерен парцел и използваните методи за измерване;
г)
броят и видът на установените на място животни и, когато е приложимо, номерата на ушните марки, вписванията в регистъра и в компютризираната база данни за животни от вида на едрия рогат добитък и всички проверени подкрепящи документи, резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки по отношение на отделни животни или идентификационния им код;
д)
произведените, транспортирани, преработени или предложени на пазара количества, които са обхванати от проверката;
е)
дали заявителят на помощ е бил предварително уведомен за посещението, и ако е така, колко време предварително;
ж)
други евентуално осъществени мерки за контрол.
2. На заявителите на помощ или техните представители се дава възможност да подпишат доклада, за да удостоверят присъствието си по време на проверката и да добавят забележки. В случай на установяване на нередности заявителят на помощта получава копие от доклада от инспекцията.
Когато проверката на място се извършва чрез дистанционно наблюдение, държавите членки могат да решат да не дават на заявителите на помощ или техните представители възможност да подпишат доклада от инспекцията, ако по време на проверката чрез дистанционно наблюдение не са открити нередности.
РАЗДЕЛ 3
Намаления и изключвания и недължими плащания
Член 26
Намаления и изключвания
В случай на несъответствие между информацията, декларирана в контекста на заявленията за помощ, и констатациите от проверките, предвидени в раздел 2, съответната държава членка прилага намаления и изключвания от помощта. Тези намаления и изключвания са ефективни и пропорционални и имат възпиращ ефект.
Член 27
Изключения от прилагането на намаления и изключвания
1. Намаленията и изключванията, предвидени в член 26, не се прилагат, когато заявителят на помощта е подал фактологично вярна информация или може по друг начин да докаже, че няма вина.
2. Намаленията и изключванията не се прилагат по отношение на онези части от заявлението за помощ, за които заявителят на помощта писмено уведомява компетентния орган, че не са верни или са станали неверни, след като е подадено заявлението, при условие че компетентният орган вече не е уведомил заявителя на помощта за намерението си да извърши проверка на място или за нередност в заявлението.
Въз основа на информацията, подадена от заявителя на помощта, както е посочено в първа алинея, заявлението за помощ се поправя, така че да отразява реалното положение.
Член 28
Възстановяване на недължими плащания и санкции
1. В случай на недължимо плащане се прилага mutatis mutandis член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (11).
2. Когато недължимото плащане е извършено в резултат на невярна декларация, документи с невярно съдържание или груба небрежност от страна на заявителя на помощта, се налага санкция, равна на недължимо платената сума, заедно с лихва, изчислена в съответствие с член 80, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
Член 29
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
В случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага mutatis mutandis член 75 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
ГЛАВА III
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
РАЗДЕЛ 1
Графичен символ
Член 30
Проверка на условията за използване на графичния символ
Компетентните органи редовно проверяват дали одобрените оператори спазват условията за използване на графичния символ, посочени в член 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, както и задълженията, предвидени в член 6, параграф 4 от същия делегиран регламент.
Компетентните органи могат да делегират извършването на тези проверки на квалифицирани за тази цел органи, които притежават необходимите технически компетенции и безпристрастност. В такива случаи тези органи редовно им представят доклад за извършваните от тях проверки.
Член 31
Неправомерно използване и публичност на графичния символ
Държавите членки прилагат съществуващите съответни национални разпоредби за предотвратяване и, когато се налага, за санкциониране на неправомерното използване на графичния символ или приемат необходимите за целта мерки. По искане на Комисията те я уведомяват за прилаганите мерки.
Държавите членки осигуряват подходяща публичност за графичния символ и за продуктите, за които той може да бъде използван.
Член 32
Национални мерки
1. Компетентните органи приемат всички допълнителни административни мерки, необходими за управлението на механизма на графичния символ. Тези мерки могат да включват, по-специално, начисляване на такса на одобрените оператори за отпечатването на графичния символ, както и за покриване на административните разходи и на разходите по контрола.
2. По искане на Комисията компетентните органи уведомяват Комисията за службите или, според случая, за органите, отговарящи за предоставянето на одобрението, предвидено в член 6, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, и за извършване на проверките, изисквани съгласно настоящия раздел, както и за допълнителните мерки, посочени в параграф 1 от настоящия член.
3. Компетентните органи уведомяват Комисията за всяко одобрение на правото на използване на графичния символ, като посочват името и седалището на производителя, продуктите и периода, за който е предоставено правото.
Уведомлението, посочено в настоящия параграф, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
РАЗДЕЛ 2
Животински продукти
Член 33
Животновъдство
1. Вносът на млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък с произход от трети държави, попадащи под кодове по КН 0102 29 05, 0102 29 29 или 0102 29 49 и предназначени за угояване и консумация във френските отвъдморски департаменти или на островите Мадейра, не подлежи на облагане с мита, докато броят на местните млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък не достигне ниво, достатъчно да осигури запазването и развитието на местното производство на говеждо и телешко месо.
2. За да се ползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, вносителят или заявителят доказва, че отговаря на условията, посочени в член 8 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, като представя:
а)
писмена декларация, изготвена при пристигането на животните във френските отвъдморски департаменти или на островите Мадейра, че животните от рода на едрия рогат добитък са предназначени за угояване там за срок от най-малко 120 дни, считано от датата на действителното им пристигане, като впоследствие ще бъдат консумирани там;
б)
писмено задължение, изготвено при пристигането на животните, да съобщи на компетентните органи, в срок от един месец от датата на пристигането на животните, стопанството или стопанствата, в които животните ще бъдат угоявани.
РАЗДЕЛ 3
Внос на тютюн на Канарските острови
Член 34
Освобождаване на тютюна от мита
1. Годишният период за изчисляване на максималното годишно количество тютюн, подлежащо на освобождаване от вносни мита при пряк внос в Канарските острови, посочено в член 29, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 228/2013, тече от 1 януари на дадена година до 31 декември на същата година.
2. Количествата суров и полуобработен тютюн, посочени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се превръщат в количества необработен тютюн, очистен от твърдите жилки, на базата на коефициентите за еквивалентност, поместени в приложение VII към настоящия регламент, за съответните продукти.
Член 35
Условия за освобождаване
1. За вноса на продуктите, изброени в приложение VII, се изисква представянето на сертификат за освобождаване. В клетка 20 от заявленията за сертификати и в самите сертификати се включва едно от вписванията, изброени в приложение I, част Й.
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове 3, 7-10, 12 и 16 от настоящия регламент, член 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014 и член 12, параграф 2 и член 18 от Регламент (ЕС) № 228/2013 се прилагат mutatis mutandis.
2. Компетентните органи гарантират, че продуктите, изброени в приложение VII, се използват в съответствие със съответните правила на Съюза, и по-специално с членове 291-300 от Регламент (ЕО) № 2454/93.
ГЛАВА IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 36
Изплащане на помощта
След проверяване на заявленията за помощ и на съответните подкрепящи документи и след изчисляване на сумите, които следва да бъдат предоставени съгласно програмите POSEI, посочени в глава II от Регламент (ЕС) № 228/2013, компетентните органи изплащат помощта за една календарна година, както следва:
а)
в случай на специфичния режим на снабдяване, на мерките за внос и снабдяване с живи животни и на мерките, посочени в член 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014 - в течение на цялата година;
б)
в случай на директни плащания - в съответствие с член 75 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
в случай на други плащания - през периода, който започва на 16 октомври на текущата година и завършва на 30 юни на следващата година.
Член 37
Показатели за изпълнение
Всяка година държавите членки съобщават на Комисията най-малкото данните, свързани с определените в приложение VIII показатели за изпълнение, за всеки от най-отдалечените си региони.
Тези данни се съобщават в контекста на годишния отчет за изпълнението, посочен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013.
Член 38
Уведомления
1. По отношение на специфичния режим на снабдяване компетентните органи уведомяват Комисията не по-късно от последния ден на месеца, следващ края на всяко тримесечие, за следните налични към посочената дата данни, отнасящи се до операциите, извършени през предходните месеци, по отношение на баланса за снабдяване за референтната календарна година, с разбивка по продукти и кодове по КН и, където е приложимо, по отделни местоназначения:
а)
количествата, разбити в съответствие с това дали са внесени от трети държави или са експедирани от Съюза;
б)
размера на помощта и реално извършените разходи по продукти и, когато е приложимо, по отделни местоназначения;
в)
количествата, за които не са били използвани лицензии и сертификати, разбити по категория на лицензията или сертификата;
г)
всички количества, реекспортирани или експедирани повторно съгласно член 13, и единичните и общите суми на възстановената помощ;
д)
всички количества, реекспортирани или експедирани повторно след преработка в съответствие с член 15;
е)
трансфери в рамките на общо количество за дадена категория продукти и изменения в прогнозните баланси за снабдяване през този период;
ж)
наличния баланс и степента на използване.
Данните, предвидени в първа алинея, се представят на базата на използваните лицензии и сертификати. Окончателните данни относно баланса за снабдяване за всяка календарна година се съобщават на Комисията най-късно до 31 май на следващата година.
2. По отношение на подкрепата за местното производство държавите членки уведомяват Комисията:
а)
не по-късно от 30 април всяка година - за получените заявления за помощ и съответните суми за предходната календарна година;
б)
не по-късно от 31 юли всяка година - за окончателно допустимите заявления за помощ и съответните суми за предходната календарна година.
3. Уведомленията, посочени в настоящия член, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
4. Уведомленията, посочени в член 23, параграф 3 и член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013, също се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 39
Доклад
1. Докладът, предвиден в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, съдържа inter alia:
а)
всички значими промени в социално-икономическата среда и селскостопанската обстановка;
б)
обобщение на наличните физически и финансови данни за изпълнението на всяка мярка, следвано от анализ на данните и, когато е необходимо, от представяне и анализ на сектора, за който се отнася мярката;
в)
напредъкът по мерките и приоритетите по отношение на специфичните и общите цели към датата на представяне на доклада, като се използват количествени показатели;
г)
кратка справка за всички основни проблеми, възникнали при управлението и изпълнението на мерките;
д)
преглед на резултатите от всички мерки, като се вземат предвид техните реципрочни връзки;
е)
за специфичния режим на снабдяване:
i)
данни и анализ относно тенденциите в цените и начина, по който е била прехвърлена предоставената полза, както и взетите мерки и извършените проверки, за да се гарантира, че ползата е била прехвърлена в съответствие с член 6 от настоящия регламент,
ii)
като се има предвид другата налична помощ - анализ на пропорционалността на помощта по отношение на допълнителните разходи за транспорт до най-отдалечените региони и прилаганите цени при износ за трети държави, а в случаите на продукти, предназначени за преработка и производствени ресурси за селското стопанство - допълнителните разходи поради островния характер и отдалеченото местоположение;
ж)
посочване, въз основа на обективни показатели, на степента, в която са постигнати целите, определени за всяка от съдържащите се в програмата мерки;
з)
данни за годишния баланс за снабдяване на съответния регион по отношение, inter alia, на потреблението, измененията в поголовието, производството и търговията;
и)
данни за действително отпуснатите суми за изпълнение на програмните мерки въз основа на критериите, определени от държавите членки, като брой на допустимите производители, брой на животните, обхванати от плащането, допустима площ или брой на съответните стопанства;
й)
информация за финансовото изпълнение на всяка мярка по програмата;
к)
статистически данни за извършените от компетентните органи проверки и евентуално приложените санкции;
л)
коментари на съответната държава членка относно изпълнението на програмата;
м)
годишните данни относно показателите за изпълнение, посочени в член 37 от настоящия регламент.
2. Докладът, посочен в параграф 1, се представя на Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 40
Изменения на програмите
1. Измененията, които трябва да бъдат направени във всяка програма POSEI, се представят на Комисията за одобрение и надлежно се обосновават, като се посочва по-специално следното:
a)
причините за евентуални проблеми при изпълнението, обосноваващи изменението на програмата;
б)
очакваните ефекти от изменението;
в)
последиците по отношение на финансирането и контрола на задълженията.
Освен в случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, държавите членки представят предложения за изменение на програмите само веднъж за всяка календарна година и за всяка програма. Комисията трябва да получи тези предложения за изменение най-късно на 30 септември всяка година.
Ако Комисията няма възражения по предложените изменения, те се прилагат от 1 януари на годината, следваща годината, в която са били съобщени.
Измененията могат да се прилагат по-рано, ако Комисията потвърди писмено на държавата членка преди датата, посочена в трета алинея, че съобщените изменения са в съответствие със законодателството на Съюза.
Ако съобщеното изменение не е в съответствие със законодателството на Съюза, Комисията уведомява държавата членка преди датата, посочена в трета алинея, че съобщеното изменение не се прилага, докато Комисията не получи изменение, което може да бъде обявено за съответстващо.
2. Чрез дерогация от параграф 1 Комисията оценява поотделно следните изменения, предложени от държавите членки, и взема решение за одобрението им най-късно до четири месеца след представянето им в съответствие с процедурата, посочена в член 34, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013:
а)
присъединяване на нов най-отдалечен регион;
б)
въвеждане в общата програма на нови групи продукти за подпомагане в рамките на специфичния режим на снабдяване или на нови мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство; и
в)
увеличаване на вече одобрения размер на отделната помощ за всяка съществуваща мярка с повече от 50 % от размера, който е бил в сила към момента на представяне на предложението за изменение.
Без да се засяга процедурата, посочена в параграф 1, държавите членки могат да представят предложенията за изменения, предвидени в настоящия параграф, веднъж за всяка календарна година и за всяка програма. Комисията трябва да получи предложенията за изменения, посочени в настоящия параграф, най-късно на 31 юли на годината, предхождаща прилагането им.
Одобрените по този начин изменения се прилагат от 1 януари на годината, следваща годината, през която е направено предложението за изменение, или от изрично посочената в решението за одобрение дата.
3. Държавите членки могат да правят следните изменения, без да прибягват до изложената в параграф 1 процедура, при условие че Комисията е уведомена за измененията:
а)
по отношение на прогнозните баланси за снабдяване - промени до 20 % от размера на всяка помощ или промени в количествата на съответните продукти, обхванати от баланса за снабдяване, и съответно на общата сума на отпуснатата помощ за всяка гама продукти;
б)
по отношение на всички мерки - корекции в размер до 20 % от финансовите средства, разпределени за всяка отделна мярка, без да се засягат финансовите тавани, предвидени в член 30 от Регламент (ЕС) № 228/2013, при условие че тези корекции са съобщени не по-късно от 30 април на годината, следваща календарната година, за която се отнася изменението на разпределените финансови средства; и
в)
промени в резултат на изменения на кодовете и описанията, установени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (12), използвани за идентифициране на продуктите, които се ползват от помощ, доколкото тези изменения не водят до промяна на самите продукти.
4. Измененията, посочени в параграф 3, нe се прилагат преди датата, на която са получени от Комисията. Те надлежно се обясняват и обосновават и могат да се прилагат само веднъж годишно, освен в следните случаи:
а)
непреодолима сила или извънредни обстоятелства;
б)
изменение на количествата на продуктите, обхванати от режима на снабдяване;
в)
промени в резултат на изменения на кодовете и описанията, установени в Регламент (ЕИО) № 2658/87.
5. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„мярка“ означава групиране на схеми за помощ и действия, необходими за постигането на една или повече цели на програмата, съставляващо продуктова гама, за която е определено финансиране във финансовата таблица, посочена в член 5, буква а) от Регламент (ЕС) № 228/2013;
б)
„група продукти“ означава всички продукти, на които първите две цифри от кода по КН съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87 са едни и същи.
6. Уведомленията, посочени в настоящия член, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 41
Намаляване на авансовите плащания
Без да се засягат общите правила относно бюджетната дисциплина, когато информацията, предадена от държавите членки на Комисията съгласно членове 38 и 39, е непълна или не е спазен срокът за предаването ѝ, Комисията може да намали авансовите плащания временно и с фиксирани суми при осчетоводяване на селскостопанските разходи.
Член 42
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 2014 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 180/2014,
annettu 20 päivänä helmikuuta 2014,
unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 228/2013 soveltamista koskevista säännöistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 247/2006 kumoamisesta 13 päivänä maaliskuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 228/2013 (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan, 8 artiklan, 12 artiklan 3 kohdan, 13 artiklan 2 kohdan, 14 artiklan, 18 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, 19 artiklan 3 kohdan, 21 artiklan 4 kohdan, 27 artiklan 1 kohdan ja 29 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EU) N:o 228/2013 kumotaan ja korvataan neuvoston asetus (EY) N:o 247/2006 (2). Asetuksella (EU) N:o 228/2013 siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä. Uuden oikeudellisen kehyksen mukaisen järjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi tietyt säännöt olisi annettava tällaisilla säädöksillä. Uusien sääntöjen olisi korvattava komission asetuksen (EY) N:o 793/2006 (3) täytäntöönpanosäännöt. Kyseinen asetus on kumottu komission delegoidulla asetuksella (EU) N:o 179/2014 (4).
(2)
Tiettyjen tuontitulleista vapautettujen maataloustuotteiden osalta edellytetään jo tuontitodistuksen esittämistä. Hallinnollisen yksinkertaistamisen vuoksi tuontitodistusta olisi käytettävä perustana näiden tuotteiden tuontitulleista vapautusta koskevalle järjestelmälle.
(3)
Muiden maataloustuotteiden osalta, joilta ei edellytetä tuontitodistuksen esittämistä, on osoittautunut tarpeelliseksi ottaa käyttöön asiakirja, joka toimii tuontitulleista vapautusta koskevan järjestelmän perustana. Tähän tarkoitukseen on käytettävä tuontitodistuslomakkeelle tehtävää vapautustodistusta.
(4)
Olisi syytä antaa tukimäärien vahvistamista koskevat säännöt tuotteiden hankkimiseksi erityisessä hankintajärjestelmässä. Näissä yksityiskohtaisissa säännöissä on otettava huomioon hankinnan lisäkustannukset, jotka liittyvät syrjäisimpien alueiden syrjäiseen sijaintiin ja saaristoluonteeseen ja jotka haittaavat näitä alueita vakavasti. Unionin tuotteiden kilpailukyvyn säilyttämiseksi tuessa olisi otettava huomioon vientihinnat.
(5)
Tukijärjestelmää tuotteiden hankkimiseksi unionin alueelta olisi hallittava todistuksen avulla, jäljempänä ’tukitodistus’, käyttäen tuontitodistuslomaketta.
(6)
Erityisen hankintajärjestelmän hallinnointi edellyttää, että otetaan käyttöön tukitodistusten myöntämistä koskevat säännöt, jotka poikkeavat komission asetuksen (EY) N:o 376/2008 (5) nojalla tuontitodistuksiin sovellettavista tavanomaisista säännöistä.
(7)
Erityistä hankintajärjestelmää olisi hallinnoitava niin, että mahdollistetaan kaksi tavoitetta. Ensinnäkin olisi pyrittävä todistusten myöntämismenettelyn nopeuttamiseen, erityisesti poistamalla yleinen velvoite asettaa vakuus etukäteen, sekä tuen maksamiseen nopeasti tuotteiden hankintaan unionin alueelta. Toiseksi hallinnoinnilla olisi pystyttävä takaamaan toimenpiteiden seuranta ja valvonta ja annettava hallintoviranomaisille välineet sen varmistamiseen, että järjestelmällä saavutetaan sen tavoitteet. Nämä tavoitteet ovat tiettyjen maataloustuotteiden säännölliset hankinnat ja syrjäisimpien alueiden maantieteellisestä sijainnista johtuvien vaikutusten kompensoiminen varmistamalla, että järjestelmän edut tosiasiallisesti siirtyvät siihen vaiheeseen, jossa tuotteet saatetaan markkinoille loppukäyttäjille tarjottaviksi.
(8)
Erityisen hankintajärjestelmän hallinnointia koskevien sääntöjen avulla olisi arvioiduissa hankintataseissa vahvistettujen määrien puitteissa varmistettava, että rekisteröity toimija saa todistuksen niitä tuotteita ja määriä varten, jotka ovat hänen omaan lukuunsa toteuttaman liiketoimen kohteena, esittämällä asiakirjat, joilla todistetaan toimen tosiasiallinen toteuttaminen ja todistushakemuksen asianmukaisuus.
(9)
Erityisen hankintajärjestelmän alaisten toimien valvonta edellyttää muun muassa todistusten voimassaoloajan mukauttamista lento- tai merikuljetusten tarpeisiin ja todisteita siitä, että todistuksessa tarkoitettu toimitus on toteutettu lyhyessä määräajassa, sekä kyseisen todistuksen haltijalle annettujen oikeuksien ja velvollisuuksien siirtämisen kieltämistä.
(10)
Etujen, jotka on myönnetty tuontitulleista vapautuksena ja unionin alueelta hankittavien tuotteiden hankkimiseen tarkoitettuna tukena, on siirryttävä tuotantokulujen ja loppukäyttäjän maksamien hintojen tasoon. Sen vuoksi etujen tosiasiallista siirtämistä olisi valvottava.
(11)
Olisi vahvistettava säännöt, joita sovelletaan erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden viennin lupien myöntämiseen ja viennin valvontaan, kun tuotteita viedään kolmansiin maihin ja lähetetään muualle unionin alueelle. On erityisen tärkeää määrittää ne jalostettujen tuotteiden enimmäismäärät, jotka voidaan viedä tai lähettää perinteisesti, sekä niiden tuotteiden määrät ja viennin määräpaikat, jotka on saatu paikallisen jalostuksen kautta, jotta voitaisiin edistää alueellista kauppaa.
(12)
Kuluttajien ja toimijoiden kaupallisten etujen suojaamiseksi erityisten hankintajärjestelmien ulkopuolelle olisi viimeistään ensimmäistä kertaa kaupan pidettäessä jätettävä tuotteet, jotka eivät ole virheettömiä ja kauppakelpoisia komission asetuksen (EY) N:o 612/2009 (6) 28 artiklan mukaisesti, sekä toteutettava soveltuvia toimenpiteitä siinä tapauksessa, ettei tämä vaatimus täyty.
(13)
Syrjäisimmillä alueilla voimassa olevien kumppanuusmenettelyjen osalta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on määriteltävä erityisen hankintajärjestelmän hallinnon ja seurannan kannalta tarpeelliset hallinnolliset menettelyt.
(14)
Jotta järjestelmän täytäntöönpanoa voidaan arvioida, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi raportoitava komissiolle säännöllisesti.
(15)
Olisi määriteltävä kutakin paikallistuotannon tukijärjestelmää varten edellytettävä hakemuksen sisältö ja asiakirjat, jotka on liitettävä niihin mukaan sen arvioimiseksi, onko hakemuksen jättäminen perusteltua.
(16)
Tukihakemuksissa olevat ilmeiset virheet olisi voitava korjata milloin tahansa.
(17)
Määräaikoja tukihakemusten jättämiselle ja tukihakemusten muuttamiselle on ehdottomasti noudatettava, jotta kansalliset viranomaiset voivat suunnitella ja tehokkaasti toteuttaa tarkastukset paikallistuotantoa koskevan tuen hakemusten oikeellisuuden tarkastamiseksi. Sen vuoksi olisi vahvistettava määräajat, joiden ylittyessä hakemuksia ei voida enää vastaanottaa. Lisäksi olisi sovellettava vähennystä, jolla hakijoita kannustetaan noudattamaan määräaikoja.
(18)
Hakijoiden on voitava peruuttaa paikallistuotantoa koskevan tuen hakemuksensa kokonaan tai osittain milloin tahansa sillä edellytyksellä, ettei toimivaltainen viranomainen ole vielä ilmoittanut hakijalle tukihakemuksessa olevista virheistä eikä paikalla tehdystä tarkastuksesta, jossa on havaittu virheitä peruutuksen kohteena olevassa osassa.
(19)
Yhdennetyssä hallinto- ja valvontajärjestelmässä hallinnoituja tukijärjestelmiä koskevien säännösten noudattamista olisi valvottava tehokkaasti. Tätä varten ja valvonnan yhdenmukaisuuden varmistamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa on tarpeen määritellä yksityiskohtaisesti hallinnollisten ja paikalla tehtävien tarkastusten tekemistä koskevat perusteet ja tekniset menettelyt. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa voitava tehdä tämän asetuksen mukaiset eri tarkastukset samanaikaisesti muiden unionin säännösten mukaisten tarkastusten kanssa.
(20)
On määriteltävä niiden hakijoiden vähimmäismäärä, jotka on eri tukijärjestelmien mukaisesti tarkastettava paikalla.
(21)
Paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärän otanta olisi tehtävä osittain riskianalyysin ja osittain satunnaisotannan perusteella. Riskianalyysiä varten huomioon otettavat tärkeimmät tekijät olisi täsmennettävä.
(22)
Havaittaessa huomattavia sääntöjenvastaisuuksia paikalla tehtävien tarkastusten määrää olisi lisättävä kuluvana ja seuraavana vuonna, jotta saataisiin riittävät takeet kyseisten tukihakemusten oikeellisuudesta.
(23)
Paikalla tehtävien tarkastusten tehokkuuden varmistamiseksi on tärkeää, että tarkastajat ovat tietoisia syistä, joiden vuoksi kyseiset tuen hakijat on valittu paikalla tehtäviin tarkastuksiin. Jäsenvaltioiden on säilytettävä tällaiset tiedot.
(24)
Jotta kansalliset viranomaiset ja unionin toimivaltaiset viranomaiset voisivat seurata paikalla tehtyjä tarkastuksia, tarkastuksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot on merkittävä tarkastuskertomukseen. Hakijalla tai tämän edustajalla on oltava mahdollisuus allekirjoittaa kertomus. Kaukokartoitustarkastusten osalta jäsenvaltioille olisi kuitenkin annettava mahdollisuus säätää, että tätä mahdollisuutta voidaan käyttää ainoastaan silloin, kun tarkastuksessa ilmenee sääntöjenvastaisuuksia. Jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, hakijan on paikalla tehtävien tarkastusten luonteesta riippumatta saatava jäljennös kertomuksesta.
(25)
Unionin taloudellisten etujen tehokasta suojaamista varten on syytä toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sääntöjenvastaisuuksien ja petosten torjumiseksi.
(26)
Suhteellisuusperiaatteen sekä ylivoimaisiin esteisiin, poikkeuksellisiin olosuhteisiin ja luonnononnettomuuksiin liittyvien erityisongelmien huomioon ottamiseksi olisi säädettävä vähennyksistä ja poissulkemisista. Vähennysten ja poissulkemisten olisi perustuttava sääntöjenvastaisuuden vakavuusasteeseen, ja ne voisivat johtaa jopa yhden tai useamman paikallistuotantoa koskevan tukijärjestelmän ulkopuolelle jättämiseen tietyksi ajaksi.
(27)
Vähennyksiä ja poissulkemisia ei pitäisi yleisesti ottaen soveltaa, jos hakija on esittänyt asiasisällöllisesti oikeaa tietoa tai jos hän voi muuten osoittaa, ettei virhe ole hakijan tekemä.
(28)
Kansallisille toimivaltaisille viranomaisille milloin tahansa virheellisistä tukihakemuksista ilmoittaneisiin hakijoihin ei virheellisyyden syistä riippumatta pitäisi soveltaa vähennyksiä tai poissulkemisia sillä edellytyksellä, ettei hakijalle ole annettu tietoa toimivaltaisen viranomaisen aikomuksesta tehdä tarkastus paikalla eikä viranomainen ole vielä ilmoittanut hakijalle hakemuksessa olevista sääntöjenvastaisuuksista. Tätä olisi sovellettava myös atk-pohjaisessa tietokannassa oleviin virheellisiin tietoihin.
(29)
Jos saman hakijan osalta on sovellettava erilaisia vähennyksiä, näitä vähennyksiä olisi sovellettava toisistaan riippumatta. Tässä asetuksessa säädettyjä vähennyksiä ja poissulkemisia olisi lisäksi sovellettava rajoittamatta muista unionin säännöksistä tai kansallisesta lainsäädännöstä johtuvien lisäseuraamuksien soveltamista.
(30)
Jos hakija ei ylivoimaisen esteen tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi kykene täyttämään ohjelmien toteuttamista koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä asetettuja velvoitteitaan, hänen ei pitäisi menettää oikeuttaan tukeen. Olisi täsmennettävä, millaisia tilanteita toimivaltaiset viranomaiset voivat erityisesti pitää poikkeuksellisina olosuhteina.
(31)
Jotta vilpittömän mielen periaatetta sovellettaisiin yhdenmukaisesti koko unionissa, olisi säädettävä edellytyksistä, joilla kyseiseen periaatteeseen voidaan turvautua perittäessä takaisin aiheettomasti maksettuja määriä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisten menojen käsittelyä tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä.
(32)
Olisi säädettävä yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat unionin syrjäisimmille alueille ominaisten jalostamattomien tai jalostettujen laadukkaiden maataloustuotteiden tunnettavuuden parantamiseen ja kulutuksen kannustamiseen tarkoitetun tunnuksen käyttöönottoa.
(33)
Kyseisten alueiden toimivaltaisten viranomaisten olisi vahvistettava tarpeelliset täydentävät hallinnolliset vaatimukset, joilla varmistetaan tunnuksen käytön valvontaa ja seurantaa varten käyttöön otettujen mekanismien moitteeton toiminta ja taataan velvoitteiden täyttäminen.
(34)
Kanariansaarille tuotavan tupakan vapauttamiseksi tulleista on syytä määrittää vuosittainen ajanjakso asetuksen (EY) N:o 228/2013 29 artiklassa tarkoitetun tupakkatuotteiden enimmäismäärän laskemiseksi. Jotta toiminta olisi mahdollisimman joustavaa, olisi myös sallittava, että riivityn raakatupakan enimmäismäärää voidaan käyttää muiden tuotteiden tuontiin, kun paikallisteollisuuden tarpeista riippuva vastaavuuskerroin otetaan huomioon.
(35)
Ohjelmien muuttamista koskevia menettelyjä on yksinkertaistettava sen varmistamiseksi, että ohjelmia voidaan entistä joustavammin ja jouheammin mukauttaa vastaamaan todellisia olosuhteita, jotka liittyvät hankintajärjestelmään ja paikalliseen maataloustuotantoon. Tästä syystä on tarpeen siirtää vuosittaisten muutosten esittämiselle asetettua määräaikaa kahdella kuukaudella, jotta se saataisiin vastaamaan asetuksen (EU) N:o 228/2013 32 artiklan 2 kohdassa asetettua määräaikaa. Merkittävät muutokset olisi kuitenkin toimitettava ajoissa komissiolle, jotta ne voidaan arvioida tarkkaan ja hyväksymispäätös tehdä kyseisten muutosten soveltamispäivään mennessä.
(36)
Jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle ohjelmien täytäntöönpanosta kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen niiden asianmukaisen seurannan varmistamiseksi ajan mittaan. Tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa vähimmäismäärä yhteisiä suoritusindikaattoreita sekä erityisestä hankintajärjestelmästä ja paikallistuotannon tukemiseksi toteutettavista toimenpiteistä määräajoin annettavien tiedotusten ja tilastojen sekä vuosittaisten täytäntöönpanokertomusten sisältö ja määräajat. Jotta paikallistuotannon tukemista koskevista hakemuksista voitaisiin antaa luotettavammat tiedot, tiedonannon määräaikaa olisi pidennettävä yhdellä kuukaudella.
(37)
Kaikki järjestelmän hyvän toiminnan kannalta välttämättömät tiedonannot jäsenvaltioilta komissiolle olisi annettava komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (7) mukaisesti.
(38)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat suorien tukien hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
ERITYINEN HANKINTAJÄRJESTELMÄ
1 JAKSO
Arvioidut hankintataseet
1 artikla
Arvioitujen hankintataseiden tarkoitus ja muuttaminen
Arvioiduissa hankintataseissa, jotka jäsenvaltioiden on laadittava asetuksen (EY) N:o 228/2013 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti, on määriteltävä kunkin syrjäisimmän alueen arvioitujen hankintatarpeiden kattamiseen tarvittavien keskeisten tuotteiden määrät kalenterivuosittain.
Jäsenvaltiot voivat muuttaa arvioituja hankintataseitaan. Tällaisiin muutoksiin sovelletaan tämän asetuksen 40 artiklaa.
2 JAKSO
Hankinnat kolmansista maista tapahtuvalla tuonnilla
2 artikla
Tuontitodistus
1. Asetuksen (EU) N:o 228/2013 12 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi tuotteet, joista on esitettävä tuontitodistus, on vapautettava tuontitulleista, kun kyseinen todistus esitetään.
2. Tuontitodistus on laadittava asetuksen (EY) N:o 376/2008 liitteessä I esitetyn mallin mukaisesti.
Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 5 kohtaa, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ja 35-40 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen soveltamista.
3. Tuontitodistushakemuksen ja tuontitodistuksen 20 kohdassa on oltava yksi liitteessä I olevassa A osassa olevista maininnoista sekä yksi liitteessä I olevassa B osassa olevista maininnoista.
4. Tuontitodistuksen 12 kohdassa on oltava merkintä viimeisestä voimassaolopäivästä.
5. Toimivaltaisten viranomaisten on arvioitujen hankintataseiden rajoissa myönnettävä tuontitodistus asianomaisten hakemuksesta.
6. Tuontitullit on perittävä tuontitodistuksessa ilmoitetut määrät ylittäviltä määriltä. Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 4 kohdassa säädetty viiden prosentin poikkeama sallitaan, jos vastaavat tuontitullit suoritetaan.
3 artikla
Vapautustodistus
1. Asetuksen (EU) N:o 228/2013 12 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi tuotteet, joista ei tarvitse esittää tuontitodistusta, on vapautettava tuontitulleista, kun niistä esitetään vapautustodistus.
2. Vapautustodistukset on laadittava asetuksen (EY) N:o 376/2008 liitteessä I esitetyn tuontitodistuksen mallin mukaisesti.
Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 5 kohtaa, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ja 35-40 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen soveltamista.
3. Yksi liitteessä I olevassa C osassa olevista maininnoista on painettava tai merkittävä leimalla todistuksen vasemmassa ylälaidassa olevaan kohtaan.
4. Vapautustodistushakemusten ja vapautustodistusten 20 kohdassa on oltava yksi liitteessä I olevassa D osassa olevista maininnoista sekä yksi liitteessä I olevassa B osassa olevista maininnoista.
5. Vapautustodistuksen 12 kohdassa on oltava merkintä viimeisestä voimassaolopäivästä.
6. Toimivaltaisten viranomaisten on arvioitujen hankintataseiden rajoissa myönnettävä vapautustodistus asianomaisten hakemuksesta.
3 JAKSO
Hankinnat unionista
4 artikla
Tuen vahvistaminen ja myöntäminen
1. Jäsenvaltioiden on asetuksen (EU) N:o 228/2013 10 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi määritettävä syrjäistä sijaintia, saaristoluonnetta ja syrjäisimpien alueiden asemaa helpottamaan tarkoitettu tuen määrä ohjelmassa ja otettava huomioon
a)
kuljetuksiin liittyvien erityisten lisäkustannusten osalta kyseisille syrjäisimmille alueille tarkoitettujen tavarakuljetusten välilastauskustannukset;
b)
paikallisen jalostuksen erityisten lisäkustannusten osalta markkina-alueen koko, hankintojen turvaamisen tarve sekä kyseisillä syrjäisimmillä alueilla edellytettävät tavaroiden erityiset laatuvaatimukset.
5 artikla
Tukitodistus ja tuen maksaminen
1. Tuki maksetaan esitettäessä todistus, jäljempänä ’tukitodistus’, joka on kokonaan käytetty.
Tukitodistuksen esittäminen maksatuksesta vastaaville toimivaltaisille viranomaisille käy tukihakemuksesta. Todistukset on ylivoimaista estettä tai poikkeuksellista säätilasta johtuvaa onnettomuutta lukuun ottamatta esitettävä 30 päivän kuluessa päivästä, jona niissä mainitut määrät luettiin kiintiöön. Tämän määräajan ylittyessä tuen määrää vähennetään viidellä prosentilla kutakin määräajan ylittänyttä päivää kohti.
Toimivaltaisten viranomaisten on maksettava tuki 90 päivän kuluessa käytetyn todistuksen jättöpäivästä, paitsi jos
a)
kyse on ylitsepääsemättömästä esteestä tai sääoloista johtuvasta poikkeuksellisesta onnettomuudesta, tai;
b)
on aloitettu tukioikeutta koskeva hallinnollinen tutkinta; tässä tapauksessa maksaminen tapahtuu vasta sen jälkeen, kun oikeus tukeen on todettu.
2. Tukitodistukset on laadittava asetuksen (EY) N:o 376/2008 liitteessä I esitetyn tuontitodistuksen mallin mukaisesti.
Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 5 kohtaa, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ja 35-40 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen soveltamista.
3. Yksi liitteessä I olevassa E osassa olevista maininnoista on painettava tai merkittävä leimalla todistuksen vasemmassa ylälaidassa olevaan kohtaan.
Todistuksen 7 ja 8 kohta on viivattava yli kokonaan.
4. Tukitodistushakemusten ja tukitodistusten 20 kohdassa on oltava yksi liitteessä I olevassa D osassa olevista maininnoista sekä yksi liitteessä I olevassa G osassa olevista maininnoista.
5. Tukitodistusten 12 kohdassa on oltava merkintä viimeisestä voimassaolopäivästä.
6. Sovellettava tuen määrä on tukitodistushakemuksen jättöpäivänä voimassa oleva tuen määrä.
7. Toimivaltaisten viranomaisten on arvioitujen hankintataseiden rajoissa annettava tukitodistus asianomaisten hakemuksesta.
4 JAKSO
Yhteiset säännökset
6 artikla
Edun siirtäminen loppukäyttäjälle
Asetuksen (EU) N:o 228/2013 13 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet, joilla valvotaan edun siirtämistä tosiasiallisesti loppukäyttäjälle. Ne voivat tätä tarkoitusta varten arvioida erilaisten alan toimijoiden myyntimarginaaleja ja -hintoja.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet ja erityisesti tuen siirtämisen valvontapisteet sekä niiden mahdolliset muutokset on ilmoitettava komissiolle asetuksen (EU) N:o 228/2013 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa vuosikertomuksessa.
7 artikla
Toimijoiden rekisteri
1. Voidakseen päästä asetuksen (EU) N:o 228/2013 12 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuun rekisteriin, toimijan on sitouduttava
a)
antamaan toimivaltaisille viranomaisille näiden pyynnöstä tiedoksi kaikki tarvittavat tiedot harjoitetusta kaupallisesta toiminnasta, erityisesti käyttämistään hinnoista ja voittomarginaaleista;
b)
toimimaan yksinomaan omissa nimissään ja omaan lukuunsa;
c)
esittämään todistushakemukset suhteessa kyseisen tuotteen todellisiin myyntimahdollisuuksiin, jotka on perusteltava puolueettomien tietojen avulla;
d)
pidättäytymään kaikista sellaisista toimista, jotka ovat omiaan aiheuttamaan tuotteiden keinotekoista puutetta tai pitämään saatavissa olevia tuotteita kaupan epätavanomaisen alhaiseen hintaan;
e)
varmistamaan toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla maataloustuotteita syrjäisimmälle alueelle myytäessä edun siirtämisen loppukäyttäjälle.
2. Toimijoiden, jotka aikovat lähettää tai viedä jalostamattomia, jalostettuja tai pakattuja tuotteita 13 artiklassa tarkoitetuilla edellytyksillä, on rekisteriin merkitsemistä pyytäessään tai myöhemmin ilmoitettava aikomuksestaan jatkaa tällaista toimintaa ja ilmoitettava tarvittaessa pakkaamojen sijainti.
3. Jalostajien, jotka aikovat lähettää tai viedä jalostettuja tuotteita 13 tai 15 artiklassa tarkoitetuilla edellytyksillä, on rekisteriin merkitsemistä pyytäessään tai myöhemmin ilmoitettava aikomuksestaan jatkaa tällaista toimintaa ja ilmoitettava tarvittaessa jalostamon sijainti sekä toimitettava tarvittaessa eritellyt luettelot jalostetuista tuotteista.
8 artikla
Toimijoiden esitettäviksi kuuluvat asiakirjat ja todistuksen voimassaoloaika
1. Toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä toimijan esittämä tuontia, tuontitulleista vapauttamista tai tukea koskeva todistushakemus kustakin lähetyksestä, kun hakemukseen on liitetty ostolaskun alkuperäiskappale tai sen oikeaksi todistettu jäljennös ja seuraavien asiakirjojen alkuperäiskappaleet tai niiden oikeaksi todistetut jäljennökset, jollei 2 artiklan 5 kohdan, 3 artiklan 6 kohdan, 5 artiklan 7 kohdan eikä 11 ja 12 artiklan säännöksistä muuta johdu:
a)
tuontitodistuksen tai vapautustodistuksen osalta:
i)
konossementti tai lentorahtikirja tai multimodaalikuljetusta koskeva asiakirja;
ii)
kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden alkuperätodistus;
b)
tukitodistuksen osalta:
i)
T2L-asiakirja tai T2LF-asiakirja komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (8) 315 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan, tai
ii)
mainitun asetuksen 786 artiklan 2 kohdan a alakohdan tai liitteessä 38 olevan II osaston 1 kohdan mukainen CO-tyypin ilmoitus.
Edellä mainitut asiakirjat voidaan esittää sähköisesti. Jos tarkastavalla toimivaltaisella viranomaisella ei ole pääsyä tietotekniikkajärjestelmään, jolla tällaisia sähköisiä asiakirjoja hallitaan ja tuotetaan, sähköinen asiakirja korvataan asianmukaisesti oikeaksi todistetulla paperitulosteella.
Ostolasku, konossementti tai lentorahtikirja on laadittava todistuksen hakijan nimiin.
2. Todistusten voimassaolo on vahvistettava kuljetusmääräajan mukaan. Toimivaltainen viranomainen voi pidentää tätä määräaikaa erityistapauksissa, jotka johtuvat vakavista tai odottamattomista kuljetusaikaan vaikuttavista vaikeuksista, mutta kuljetusaika ei saa kuitenkaan ylittää kahta kuukautta todistuksen myöntämispäivästä lukien.
9 artikla
Tuotteiden ja tavaroiden esittäminen
1. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden osalta tuonti-, vapautus- ja tukitodistukset on esitettävä tulliviranomaisille tullimuodollisuuksien täyttämiseksi viimeistään viidentoista päivän kuluttua siitä päivästä, jona lupa tavaralastin purkamiseen saatiin. Toimivaltaiset viranomaiset voivat lyhentää tätä enimmäismääräaikaa.
Niiden Azoreilla, Madeiralla tai Kanariansaarilla sisäisessä jalostuksessa tai tullivarastossa olleiden tuotteiden osalta, jotka luovutetaan niillä myöhemmin vapaaseen liikkeeseen, 15 päivän enimmäismääräaika alkaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen todistusten hakupäivästä.
2. Tavarat on esitettävä irtotavarana tai erillisinä erinä siten, että ne vastaavat esitettyä todistusta.
Tullimuodollisuuksia täytettäessä todistuksia saa käyttää vain yhtä toimintaa varten.
10 artikla
Tuotteiden laatu
Se, että tuotteet vastaavat asetuksen (EU) N:o 228/2013 10 artiklan 4 kohdassa säädettyjä vaatimuksia, on tarkastettava unionissa voimassa olevien vaatimusten tai käytäntöjen mukaisesti viimeistään silloin, kun tuotteita pidetään kaupan ensimmäistä kertaa.
Jos todetaan, ettei tuote täytä asetuksen (EU) N:o 228/2013 10 artiklan 4 kohdassa säädettyjä vaatimuksia, tuotteen oikeus päästä erityiseen hankintajärjestelmään perutaan, ja vastaava määrä merkitään uudelleen arvioituun hankintataseeseen. Jos tuki on myönnetty tämän asetuksen 5 artiklan mukaisesti, se on maksettava takaisin. Jos tuonti on tapahtunut tämän asetuksen 2 tai 3 artiklan mukaisesti, tuontitulli on maksettava, paitsi jos asianomainen antaa näytön siitä, että tuotteet on jälleenviety tai hävitetty.
11 artikla
Todistusten hakemusmäärien merkittävä kasvu
1. Jos arvioidun hankintataseen täytäntöönpanovaiheessa ilmenee tietyn tuotteen osalta huomattavaa tuonti-, vapautus- tai tukitodistusten hakemusmäärien kasvua, joka saattaisi vaarantaa yhden tai useamman erityisen hankintajärjestelmän tavoitteista, jäsenvaltion on asianomaisia viranomaisia kuultuaan toteutettava tarvittavat toimenpiteet kyseisen syrjäisimmän alueen keskeisten tuotteiden hankintojen varmistamiseksi, ottaen huomioon käytettävissä olevat määrät ja etusijalla olevien alojen tarpeet.
2. Jos jäsenvaltiot asianomaisten viranomaisten kanssa neuvoteltuaan päättävät rajoittaa todistusten myöntämistä, toimivaltaisten viranomaisten on sovellettava yhtenäistä vähennysprosenttia kaikkiin vireillä oleviin hakemuksiin.
12 artikla
Enimmäismäärän vahvistaminen todistushakemusta kohti
Siinä määrin kuin on ehdottoman välttämätöntä kyseisten syrjäisimpien alueiden markkinoiden häiriöiden tai sellaisten keinottelutoimien estämiseksi, jotka saattavat vakavasti haitata erityisen hankintajärjestelmän moitteetonta toimintaa, toimivaltaiset viranomaiset voivat vahvistaa tukihakemuskohtaisen enimmäismäärän.
Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava viipymättä komissiolle, jos tätä artiklaa sovelletaan.
Tässä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on annettava asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
5 JAKSO
Vienti ja lähettäminen
13 artikla
Vientiä ja lähettämistä koskevat edellytykset
1. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluneiden jalostamattomien tuotteiden tai erityiseen hankintajärjestelmään kuuluneita tuotteita sisältävien pakattujen taikka jalostettujen tuotteiden viennin tai lähettämisen on täytettävä 2-6 kohdassa säädetyt vaatimukset.
2. Vientituotteiden osalta vienti-ilmoituksen 44 kohdassa on oltava yksi liitteessä I olevassa H osassa olevista maininnoista.
3. Tuontitulleista vapautettujen tuotteiden määrät, jotka viedään, on merkittävä arvioituun hankintataseeseen.
Kyseisille tuotteille ei voida myöntää vientitukea.
4. Tuontitulleista vapautettujen tuotteiden määrät, jotka lähetetään, on merkittävä arvioituun hankintataseeseen uudelleen, ja lähettäjän on suoritettava tuontipäivänä sovellettavan kaikkia koskevan tuontitullin määrä viimeistään lähettämisen yhteydessä.
Tällaisia tuotteita ei saa lähettää ennen kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu maksu on suoritettu.
Jos tuontipäivää ei voida määrittää, tuotteet katsotaan tuoduiksi päivänä, jona lähettämistä edeltäneiden kuuden kuukauden kuluessa on sovellettu korkeinta kaikkia koskevaa tuontitullia.
5. Tukea saaneiden tuotteiden määrät, jotka viedään tai lähetetään, on merkittävä arvioituun hankintataseeseen uudelleen, ja viejän tai lähettäjän on maksettava myönnetty tuki takaisin viimeistään viennin tai lähettämisen yhteydessä.
Tuotteita ei saa lähettää eikä viedä ennen kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu takaisinmaksaminen on tapahtunut.
Jos myönnetyn tuen määrää ei voida määrittää, kyseisten tuotteiden katsotaan saaneen korkeinta tukea, jonka unioni on näille tuotteille vahvistanut vienti- tai lähettämishakemuksen jättämistä edeltäneiden kuuden kuukauden aikana.
Tällaisille tuotteille voidaan myöntää vientitukea edellyttäen, että tuen myöntämiselle säädetyt edellytykset täyttyvät.
6. Toimivaltaiset viranomaiset antavat luvan muiden kuin tämän artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa ja 15 artiklassa tarkoitettujen jalostettujen tuotteiden vientiin tai lähettämiseen ainoastaan, jos viejä todistaa, ettei kyseisiin tuotteisiin ole sovellettu erityistä hankintajärjestelmää.
Toimivaltaiset viranomaiset antavat luvan muiden kuin tämän artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen jalostamattomien tai pakattujen tuotteiden jälleenvientiin tai jälleenlähettämiseen ainoastaan, jos viejä todistaa, ettei kyseisiin tuotteisiin ole sovellettu erityistä hankintajärjestelmää.
Toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava riittävät tarkastukset ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettujen todistusten oikeellisuuden varmistamiseksi ja tarvittaessa perittävä takaisin erityisen hankintajärjestelmän mukaisesti myönnetty etu.
14 artikla
Vientitodistus ja viennin merkittävä kasvu
1. Seuraavien tuotteiden vienti ei edellytä tuontitodistuksen esittämistä:
a)
edellä 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tuotteet;
b)
edellä 13 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut tuotteet, jotka eivät täytä vientituen saamisen edellytyksiä.
2. Jos syrjäisimpien alueiden säännölliset hankinnat uhkaavat vaarantua 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden viennin merkittävän kasvun vuoksi, toimivaltaiset viranomaiset voivat vahvistaa määrällisen rajoituksen, jolla kyseisten alojen ensisijaiset tarpeet voidaan tyydyttää. Määrällinen rajoitus on toteutettava syrjimättömällä tavalla.
15 artikla
Perinteinen vienti, alueellisen kaupan puitteissa tapahtuva vienti ja jalostettujen tuotteiden perinteinen lähettäminen
1. Jalostajat, jotka ovat ilmoittaneet 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti aikomuksestaan viedä perinteisen kaupan tai alueellisen kaupan puitteissa tai lähettää asetuksen (EY) N:o 228/2013 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun perinteisen kaupan puitteissa erityiseen hankintajärjestelmään kuuluneita raaka-aineita sisältäviä jalostettuja tuotteita, voivat tehdä sen tämän asetuksen liitteissä II-V ilmoitettujen vuosittaisten määrien rajoissa. Toimivaltaiset viranomaiset myöntävät tarvittavat luvat sen varmistamiseksi, että toimet eivät ylitä vuosittaisia määriä.
Luettelo asetuksen (EU) N:o 228/2013 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista kolmansista maista on tämän asetuksen liitteessä VI.
Alueellisen kaupan puitteissa tapahtuvan viennin osalta viejien on esitettävä toimivaltaisille viranomaisille asetuksen (EY) N:o 612/2009 17 artiklassa täsmennetyt asiakirjat mainitun asetuksen 46 artiklassa säädetyissä määräajoissa. Jos asiakirjoja ei esitetä näissä määräajoissa, toimivaltaisten viranomaisten on perittävä erityisen hankintajärjestelmän mukaisesti myönnetty etu takaisin.
2. Tässä artiklassa tarkoitettujen tuotteiden vienti ei edellytä vientitodistuksen esittämistä.
3. Tässä artiklassa tarkoitettujen vietävien tuotteiden osalta vienti-ilmoituksen 44 kohdassa on oltava yksi liitteessä I olevassa I osassa olevista maininnoista.
6 JAKSO
Hallinto, valvonta ja seuranta
16 artikla
Tarkastukset
1. Maataloustuotteiden tuontia, sisääntuloa, vientiä ja lähettämistä koskevien hallinnollisten tarkastusten on oltava täydellisiä, ja niihin on kuuluttava erityisesti ristiintarkastuksia 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen kanssa.
2. Maataloustuotteiden tuontiin, sisääntuloon, vientiin ja lähettämiseen liittyvien syrjäisimmällä alueella tehtävien fyysisten tarkastusten on koskettava vähintään viiden prosentin edustavaa otosta 9 artiklan mukaisesti esitetyistä todistuksista.
Komission asetusta (EY) N:o 1276/2008 (9) sovelletaan soveltuvin osin näihin fyysisiin tarkastuksiin.
Erityistapauksissa komissio voi pyytää soveltamaan fyysisiä tarkastuksia koskevia muita tarkastusprosentteja.
17 artikla
Hallintoa ja seurantaa koskevat kansalliset säännöt
Toimivaltaisten viranomaisten on annettava täydentävät säännöt erityisen hankintajärjestelmän hallinnoimiseksi ja seuraamiseksi reaaliajassa.
Komission pyynnöstä niiden on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, joita ne toteuttavat ensimmäisen kohdan nojalla.
II LUKU
PAIKALLISTA MAATALOUSTUOTANTOA EDISTÄVÄT TOIMENPITEET
1 JAKSO
Tukihakemukset
18 artikla
Hakemusten jättäminen
Kalenterivuotta koskevat tukihakemukset on jätettävä jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten nimeämille viranomaisille toimivaltaisten viranomaisten vahvistamalla tavalla ja niiden määrittämien kausien aikana. Kaudet määritellään siten, että tarvittavat paikalla tehtävät tarkastukset voidaan tehdä, ja ne saavat ulottua enintään seuraavan kalenterivuoden 28 päivään helmikuuta.
19 artikla
Ilmeisten virheiden korjaaminen
Tukihakemusta voidaan korjata milloin tahansa sen jättämisen jälkeen, jos toimivaltainen viranomainen havaitsee ilmeisen virheen.
20 artikla
Hakemusten jättäminen myöhässä
Ylivoimaista estettä tai poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta tukihakemuksen jättäminen 18 artiklan mukaisesti vahvistetun määräajan jälkeen johtaa yhden prosentin vähennykseen päivää kohti määristä, joihin tuensaajalla olisi ollut oikeus, jos hakemus olisi jätetty asetetun määräajan kuluessa. Jos hakemus myöhästyy enemmän kuin 25 kalenteripäivää, se katsotaan hylätyksi.
21 artikla
Tukihakemusten peruuttaminen
1. Tukihakemus voidaan peruuttaa kokonaan tai osittain milloin tahansa.
Jos toimivaltainen viranomainen on kuitenkin jo ilmoittanut hakijalle tukihakemuksessa olevista sääntöjenvastaisuuksista tai aikomuksestaan tehdä tarkastus paikalla, ja kyseisessä tarkastuksessa havaitaan sääntöjenvastaisuuksia, peruutuksia ei sallita niiden tukihakemuksen osien osalta, joihin sääntöjenvastaisuudet liittyvät.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu peruuttaminen tarkoittaa, että hakija on samassa tilanteessa, jossa hän oli ennen kyseisen tukihakemuksen tai tukihakemuksen osan jättämistä.
2 JAKSO
Tarkastukset
22 artikla
Yleiset periaatteet
Tarkastukset toteutetaan hallinnollisin ja paikalla tehtävin tarkastuksin.
Hallinnollisen tarkastuksen on oltava täydellinen, ja siihen on kuuluttava ristiintarkastuksia muun muassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (10) V osaston II luvussa, VI osaston II luvussa sekä 47 ja 61 artiklassa ja 102 artiklan 3 kohdassa säädetyn yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tietojen kanssa.
Toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava tämän asetuksen 24 artiklan 1 kohdan mukaisen riskianalyysin perusteella paikalla tehtäviä satunnaistarkastuksia vähintään viidelle prosentille tukihakemuksista. Otoksen on edustettava myös vähintään viittä prosenttia tuen kohteena olevista määristä.
Jäsenvaltiot voivat kaikissa aiheellisissa tapauksissa käyttää yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää.
23 artikla
Paikalla tehtävät tarkastukset
1. Paikalla tehtävät tarkastukset on tehtävä ennalta ilmoittamatta. Jos valvonnan tarkoitus ei vaarannu, voidaan kuitenkin antaa vain ehdottoman välttämättömään rajautuva ennakkoilmoitus. Ilmoituksen saa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta antaa enintään 48 tuntia ennen tarkastusta.
2. Tässä jaksossa säädetyt paikalla tehtävät tarkastukset ja muut unionin lainsäädännössä säädetyt tarkastukset on tarvittaessa tehtävä samanaikaisesti.
3. Asianomainen tukihakemus tai asianomaiset tukihakemukset hylätään, jos tuensaajat tai näiden edustajat estävät paikalla tehtävän tarkastuksen suorittamisen.
24 artikla
Hakijoiden valitseminen paikalla tehtävään tarkastukseen
1. Toimivaltaisen viranomaisen on riskianalyysin ja jätettyjen tukihakemusten edustavuuden perusteella valittava hakijat, joihin kohdistetaan paikalla tehtävä tarkastus. Riskinanalyysissä on otettava huomioon
a)
tuen määrä;
b)
viljelylohkojen määrä, tukihakemuksen kohteena oleva pinta-ala ja eläinten määrä taikka tuotettu, kuljetettu, jalostettu tai kaupan pidetty määrä;
c)
kehitys suhteessa edeltävään vuoteen,
d)
aiempien vuosien tarkastusten tulokset;
e)
muut jäsenvaltioiden määrittelemät tekijät.
Edustavuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden on valittava satunnaisesti 20-25 prosenttia niiden hakijoiden vähimmäislukumäärästä, joille on tehtävä tarkastus paikalla.
2. Toimivaltaisen viranomaisen on pidettävä kirjaa valintaperusteista, joiden mukaan kukin hakija valitaan paikalla tehtävään tarkastukseen. Tarkastuksen paikalla tekevälle tarkastajalle on annettava tiedot näistä perusteista ennen tarkastusta.
25 artikla
Tarkastuskertomus
1. Jokaisesta paikalla tehtävästä tarkastuksesta on laadittava tarkastuskertomus, jossa tarkastukseen liittyvät seikat esitetään yksityiskohtaisesti. Kertomuksessa on ilmoitettava erityisesti
a)
tarkastetut tukijärjestelmät ja -hakemukset;
b)
paikalla olleet henkilöt;
c)
tarkastetut ja mitatut viljelylohkot, mittaustulokset mitattua viljelylohkoa kohden ja käytetyt mittausmenetelmät;
d)
havaittujen eläinten lukumäärä ja laji sekä tarvittaessa korvamerkkien numerot, rekisteriin, nautaeläinten atk-pohjaiseen tietokantaan ja tarkastettuihin todistusasiakirjoihin tallennetut tiedot sekä tarkastusten tulokset ja tarvittaessa yksittäisiin eläimiin tai niiden tunnistuskoodeihin liittyvät erityiset havainnot;
e)
tuotetut, kuljetetut, jalostetut tai kaupan pidetyt tarkastetut määrät;
f)
se, ilmoitettiinko tarkastuksesta hakijalle ennakolta ja milloin ilmoitus annettiin, jos näin tehtiin;
g)
muut toteutetut tarkastustoimenpiteet.
2. Hakijoille tai heidän edustajilleen on annettava mahdollisuus allekirjoittaa kertomus ilmoittaakseen olleensa paikalla tarkastuksen aikana ja mahdollisuus lisätä huomautuksia. Jos todetaan sääntöjenvastaisuuksia, hakijalle on annettava jäljennös tarkastuskertomuksesta.
Jos paikalla tehtävä tarkastus tehdään kaukokartoituksena, jäsenvaltiot voivat päättää olla antamatta hakijoille tai heidän edustajilleen mahdollisuutta allekirjoittaa tarkastuskertomus, jos kaukokartoitustarkastuksessa ei todeta sääntöjenvastaisuuksia.
3 JAKSO
Tuen vähennykset, tuen ulkopuolelle jättämiset ja aiheettomat maksut
26 artikla
Tuen vähennykset ja tuen ulkopuolelle jättämiset
Jos tukihakemuksissa ilmoitetut tiedot ja 2 jaksossa säädetyissä tarkastuksissa todetut tiedot eivät vastaa toisiaan, jäsenvaltion on sovellettava tuen vähennyksiä ja tuen ulkopuolelle jättämisiä. Niiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
27 artikla
Tuen vähennysten ja tuen ulkopuolelle jättämisten soveltamista koskevat poikkeukset
1. Edellä 26 artiklassa säädettyjä vähennyksiä ja ulkopuolelle jättämisiä ei sovelleta, jos hakija on esittänyt asiasisällöllisesti oikeaa tietoa tai jos hän voi muuten osoittaa, ettei virhe ole hänen tekemänsä.
2. Vähennyksiä ja ulkopuolelle jättämisiä ei sovelleta niihin tukihakemuksen osiin, joiden osalta tuen hakija ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti tukihakemuksen olevan virheellinen tai muuttuneen virheelliseksi sen jättämisen jälkeen edellyttäen, ettei hakijalle ole annettu tietoa toimivaltaisen viranomaisen aikomuksesta tehdä tarkastus paikalla tai ettei viranomainen ole jo ilmoittanut viljelijälle hakemuksessa olevista sääntöjenvastaisuuksista.
Tukihakemusta on mukautettava vastaamaan todellista tilannetta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen hakijan toimittamien tietojen perusteella.
28 artikla
Aiheettomien maksujen takaisinperintä ja sakko
1. Aiheettomaan maksuun sovelletaan soveltuvin osin komission asetuksen (EY) N:o 1122/2009 (11) 80 artiklaa.
2. Jos aiheettomasti maksettu summa johtuu hakijan virheellisistä ilmoituksista, virheellisistä asiakirjoista tai vakavasta laiminlyönnistä, hakijan on lisäksi maksettava aiheettomasti maksetun määrän suuruinen sakko, johon on lisätty asetuksen (EY) N:o 1122/2009 80 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettu korko.
29 artikla
Ylivoimainen este ja poikkeukselliset olosuhteet
Jos kyseessä ovat asetuksen (EU) N:o 1306/2013 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ylivoimaiset esteet tai poikkeukselliset olosuhteet, asetuksen (EY) N:o 1122/2009 75 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.
III LUKU
LIITÄNNÄISTOIMENPITEET
1 JAKSO
Tunnus
30 artikla
Tunnuksen käyttöedellytysten valvonta
Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava säännöllisin väliajoin, että hyväksytyt toimijat täyttävät delegoidun asetuksen (EU) N:o 179/2014 5 artiklassa tarkoitetun tunnuksen käyttöedellytykset ja mainitun delegoidun asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut sitoumukset.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat siirtää tarkastusten tekemisen niille valtuutetuille laitoksille, joilla on vaadittava tekninen pätevyys ja jotka ovat puolueettomia. Kyseiset laitokset toimittavat tällöin toimivaltaisille viranomaisille säännöllisin väliajoin kertomuksen tarkastustehtävänsä suorittamisesta.
31 artikla
Tunnuksen väärinkäyttö ja tunnuksesta tiedottaminen
Jäsenvaltioiden on sovellettava voimassa olevia asiaa koskevia kansallisia säännöksiä estääkseen ja tarvittaessa langettaakseen seuraamuksen tunnuksen väärinkäytöksistä, tai niiden on vahvistettava tätä varten tarvittavat toimenpiteet. Komission pyynnöstä niiden on ilmoitettava komissiolle sovellettavat toimenpiteet.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tunnuksesta sekä tuotteista, joissa sitä voidaan käyttää, tiedotetaan soveltuvalla tavalla.
32 artikla
Kansalliset toimenpiteet
1. Toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava tunnusjärjestelmän hallinnon kannalta tarpeelliset täydentävät hallinnolliset toimenpiteet. Kyseisiin toimenpiteisiin voi kuulua erityisesti maksujen kerääminen hyväksytyiltä toimijoilta tunnuksen painamista varten sekä hallinnollisten ja valvontatoimista aiheutuneiden kulujen kattamiseksi.
2. Komission pyynnöstä toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle palvelut tai tarvittaessa viranomaiset, jotka vastaavat delegoidun asetuksen (EU) N:o 179/2014 6 artiklan 3 kohdassa säädetyn hyväksynnän myöntämisestä ja tämän jakson mukaisten tarkastusten sekä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen lisätoimenpiteiden tekemisestä.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle jokaisesta tunnuksen käyttöoikeuden hyväksynnästä ja ilmoitettava tuottajan nimi, kotipaikka, tuotteet ja ajanjakso, jolle oikeus on myönnetty.
Tässä kohdassa tarkoitetut ilmoitukset on annettava asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
2 JAKSO
Eläintuotteet
33 artikla
Karjankasvatus
1. CN-koodeihin 0102 29 05, 0102 29 29 tai 0102 29 49 kuuluvien kolmansista maista peräisin olevien, Ranskan merentakaisissa departementeissa tai Madeiralla lihotettaviksi tarkoitettujen nuorten urospuolisten nautaeläinten tuonti on vapautettu tulleista siihen asti, kun paikallisten nuorten urospuolisten nautaeläinten määrä on riittävä varmistamaan paikallisen naudan- ja vasikanlihantuotannon ylläpitämisen ja kehittymisen.
2. Edellä 1 kohdassa säädetyn vapautuksen hyödyntämiseksi tuojan tai hakijan on osoitettava, että hän täyttää delegoidun asetuksen (EU) N:o 179/2014 8 artiklassa säädetyt edellytykset toimittamalla
a)
eläinten saapuessa Ranskan merentakaisiin departementteihin tai Madeiralle kirjallisen ilmoituksen siitä, että nautoja on tarkoitus lihottaa vähintään 120 päivän ajan niiden tosiasiallisesta saapumispäivästä laskettuna ja että naudat on tarkoitus saattaa siellä myöhemmin kulutukseen;
b)
eläinten saapuessa laadittavan kirjallisen sitoumuksen, jossa ilmoitetaan toimivaltaisille viranomaisille kuukauden kuluessa eläinten saapumispäivästä tilan tai tilojen nimi, joilla naudat on tarkoitus lihottaa.
3 JAKSO
Tupakan tuonti kanariansaarille
34 artikla
Tupakasta kannettavasta tullista vapauttaminen
1. Vuosittainen ajanjakso, jota käytetään asetuksen (EU) N:o 228/2013 29 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun, tulleista vapautettavan Kanariansaarille suoraan tuotavan tupakan enimmäismäärän laskemiseen, ulottuu 1 päivästä tammikuuta saman vuoden 31 päivään joulukuuta.
2. Asetuksen (EY) N:o 228/2013 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun raakatupakan ja osittain valmistetun tupakan määrät muunnetaan riivityn raakatupakan määriksi tämän asetuksen liitteessä VII olevien vastaavuuskertoimien perusteella kyseisten tuotteiden osalta.
35 artikla
Vapautuksen edellytykset
1. Liitteessä VII tarkoitettujen tuotteiden tuonti edellyttää vapautustodistuksen esittämistä. Todistushakemuksen ja todistuksen 20 kohdassa on oltava jokin liitteessä I olevassa J osassa olevista merkinnöistä.
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, tämän asetuksen 3, 7-10, 12 ja 16 artiklaa, delegoidun asetuksen (EU) N:o 179/2014 1 artiklaa ja asetuksen (EU) N:o 228/2013 12 artiklan 2 kohtaa ja 18 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että liitteessä VII tarkoitettuja tuotteita käytetään asiaa koskevien unionin säännösten ja erityisesti asetuksen (ETY) N:o 2454/93 291-300 artiklan mukaisesti.
IV LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
36 artikla
Tuen maksaminen
Kun tukihakemukset ja todistusasiakirjat on varmistettu ja asetuksen (EU) N:o 228/2013 II luvussa tarkoitetuille POSEI-ohjelmille myönnettävät määrät on laskettu, toimivaltaisten viranomaisten on maksettava tuet kalenterivuodelta seuraavasti:
a)
erityisen hankintajärjestelmän osalta elävien eläinten tuonti- ja hankintatoimenpiteistä ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 179/2014 9 artiklassa tarkoitetuista toimenpiteistä läpi vuoden;
b)
suorien tukien osalta asetuksen (EU) N:o 1306/2013 75 artiklan mukaisesti;
c)
muiden tukien osalta kuluvan vuoden 16 päivänä lokakuuta alkavan ja seuraavan vuoden 30 päivänä kesäkuuta päättyvän jakson aikana.
37 artikla
Suoritusindikaattorit
Jäsenvaltioiden on vuosittain ilmoitettava komissiolle vähintään liitteessä VIII vahvistettuja suoritusindikaattoreita koskevat tiedot kultakin syrjäisimmältä alueelta.
Tiedot on ilmoitettava asetuksen (EU) N:o 228/2013 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa vuosittaisessa täytäntöönpanokertomuksessa.
38 artikla
Ilmoitukset
1. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava erityisestä hankintajärjestelmästä komissiolle viimeistään kunkin vuosineljänneksen loppua seuraavan kuukauden viimeisenä päivänä seuraavat, kyseisenä päivänä käytettävissä olleet tiedot, jotka koskevat viitteenä käytettävän kalenterivuoden edeltävinä kuukausina toteutettuja hankintataseeseen liittyviä toimia, eriteltyinä kunkin tuotteen, CN-koodin ja tarvittaessa erityisen määräpaikan osalta:
a)
määrät eriteltyinä sen mukaan, onko ne tuotu kolmansista maista vai lähetetty unionista;
b)
tuen määrä sekä tuotetta ja tarvittaessa erityistä määräpaikkaa kohti tosiasiallisesti maksetut kulut;
c)
määrät, joita koskevia todistuksia ei ole käytetty, eriteltyinä todistusryhmän mukaan;
d)
edellä olevan 13 artiklan nojalla mahdollisesti jälleenviedyt tai jälleenlähetetyt määrät sekä takaisinperittyjen tukien yksikkökohtaiset määrät ja kokonaismäärät;
e)
edellä olevan 15 artiklan mukaisesti tapahtuneen jalostuksen jälkeen mahdollisesti jälleenviedyt tai jälleenlähetetyt määrät;
f)
siirrot kokonaismäärän rajoissa tuoteryhmää kohti ja arvioitujen hankintataseiden muutokset ajanjakson aikana;
g)
käytettävissä oleva määrä ja käyttöprosentti.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava käytettyjen todistusten perusteella. Lopulliset tiedot kunkin kalenterivuoden hankintataseesta on toimitettava komissiolle seuraavaan 31 päivään toukokuuta mennessä.
2. Paikallistuotannon tuen osalta jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
a)
edellisen kalenterivuoden osalta vastaanotetut tukihakemukset ja kyseiset määrät viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä huhtikuuta;
b)
edellisen kalenterivuoden osalta vastaanotetut tosiasiallisesti tukeen oikeuttavat hakemukset ja kyseiset määrät viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta.
3. Tässä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on annettava asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
4. Asetuksen (EU) N:o 228/2013 23 artiklan 3 kohdassa ja 32 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset on myös annettava asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
39 artikla
Kertomus
1. Asetuksen (EU) N:o 228/2013 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa on oltava muun muassa seuraavat tiedot:
a)
mahdolliset merkittävät muutokset sosio-ekonomisessa tilanteessa ja maatalousympäristössä;
b)
yhteenveto käytettävissä olevista fyysisistä ja rahoitusta koskevista tiedoista, jotka liittyvät kunkin toimenpiteen täytäntöönpanoon, sekä analyysi näistä tiedoista ja tarvittaessa esittely ja analyysi toiminta-alasta, johon tämä toimenpide kuuluu;
c)
toimenpiteiden ja toimintalinjojen toteutumisaste kertomuksen esittämispäivänä suhteessa niiden toiminnallisiin ja erityisiin tavoitteisiin esittämällä tässä yhteydessä määrälliset indikaattorit;
d)
lyhyt yhteenveto merkittävistä ongelmista toimenpiteiden hallinnossa ja täytäntöönpanossa;
e)
kaikkien toimenpiteiden tulosten tarkastelu ottaen huomioon eri toimenpiteiden väliset yhteydet;
f)
erityisen hankintajärjestelmän osalta:
i)
tiedot ja analyysi hintojen kehityksestä ja myönnetyn edun siirtämisestä sekä toteutetut toimenpiteet ja tarkastukset, joilla varmistetaan edun siirtämisen tapahtuneen tämän asetuksen 6 artiklan mukaisesti;
ii)
ottaen huomioon muut voimassa olevat tuet analyysi tukien suhteellisuudesta verrattuna syrjäisimmille alueille suuntautuvien kuljetusten lisäkustannuksiin ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintoihin sekä jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden ja maatalouden tuotantopanosten osalta saaristoluonteesta ja syrjäisimpien alueiden asemasta johtuvat lisäkustannukset;
g)
ohjelmaan sisältyvälle kullekin toimelle asetettujen tavoitteiden toteutumisaste puolueettomasti mitattavissa olevien indikaattorien avulla mitattuna;
h)
asianomaisen alueen vuotuista hankintatasetta koskevat tiedot muun muassa kulutuksen, karjojen kehittymisen, tuotannon ja kaupan osalta;
i)
tiedot määristä, jotka on tosiasiallisesti myönnetty tukiohjelman toimien toteuttamiseksi jäsenvaltioiden vahvistamin perustein, joita ovat tukikelpoisten tuottajien lukumäärä, maksun kattamien eläinten lukumäärä, tukikelpoiset pinta-alat tai asianomaisten tilojen lukumäärä;
j)
kunkin tukiohjelmaan sisältyvän toimen rahoituksen toteuttamista koskevat tiedot;
k)
toimivaltaisten viranomaisten tekemiin tarkastuksiin ja mahdollisiin sovellettuihin seuraamuksiin liittyvät tilastotiedot;
l)
jäsenvaltion huomiot ohjelman toteuttamisesta;
m)
vuosittaiset tiedot tämän asetuksen 37 artiklassa tarkoitetuista suoritusindikaattoreista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu kertomus on toimitettava komissiolle asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
40 artikla
Ohjelmien muutokset
1. POSEI-ohjelmiin tehtävät muutokset on toimitettava komissiolle hyväksyttäviksi, ja ne on perusteltava asianmukaisesti ilmoittamalla erityisesti seuraavat tiedot:
a)
mahdolliset täytäntöönpanossa havaitut vaikeudet ja ohjelman muuttamista puoltavat syyt;
b)
muutoksen odotettavissa olevat vaikutukset;
c)
vaikutukset rahoitukseen ja sitoumusten valvontaan.
Ylivoimaista estettä tai poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta jäsenvaltioiden on esitettävä tukiohjelman muutospyynnöt ainoastaan kerran kalenterivuotta ja ohjelmaa kohti. Komission on saatava muutospyynnöt viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä syyskuuta.
Jollei komissio vastusta pyydettyjä muutoksia, suunniteltuja muutoksia sovelletaan niiden ilmoittamista seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta.
Tällaisia muutoksia voidaan soveltaa aikaisemmin, jos komissio vahvistaa jäsenvaltiolle kirjallisesti ennen kolmannessa alakohdassa tarkoitettua päivää, että ilmoitetut muutokset ovat unionin lainsäädännön mukaisia.
Jos ilmoitettu muutos ei ole unionin lainsäädännön mukainen, komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle ennen kolmannessa alakohdassa tarkoitettua päivämäärää, ettei suunniteltua muutosta voida soveltaa ennen kuin komissio vastaanottaa muutoksen, jonka voidaan katsoa olevan unionin lainsäädännön mukainen.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, komissio arvioi erikseen seuraavat jäsenvaltioiden ehdottamat muutokset ja päättää niiden hyväksymisestä neljän kuukauden kuluessa niiden jättämisestä asetuksen (EU) N:o 228/2013 34 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä noudattaen:
a)
uuden syrjäisimmän alueen liittyminen;
b)
uusien tuoteryhmien, joita voidaan tukea erityisestä hankintajärjestelmästä tai uusista paikallisen maataloustuotannon avustamistoimenpiteistä, ottaminen mukaan yleiseen ohjelmaan; ja
c)
kullekin voimassa olevalle toimenpiteelle jo hyväksytyn tuen yksikkömäärän korottaminen yli 50 prosentilla määrästä, jota sovelletaan muutosehdotuksen esittämishetkellä.
Sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdassa vahvistetun menettelyn noudattamista, jäsenvaltiot voivat toimittaa tässä kohdassa säädettyjä muutosehdotuksia kerran kalenterivuotta ja ohjelmaa kohti. Tässä kohdassa tarkoitettujen muutosehdotusten on oltava perillä komissiossa viimeistään soveltamisvuotta edeltävän vuoden 31 päivänä heinäkuuta.
Näin hyväksyttyjä muutoksia sovelletaan 1 päivästä tammikuuta sinä vuonna, joka seuraa ehdotuksen esittämisvuotta, tai hyväksymispäätöksessä nimenomaisesti ilmoitetusta päivästä.
3. Jäsenvaltiot voivat tehdä seuraavat muutokset ilman 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä edellyttäen, että muutoksista ilmoitetaan komissiolle:
a)
arvioitujen hankintataseiden osalta hankintataseeseen kuuluvien tuotteiden yksittäisen tuen tason muutokset 20 prosentin rajoissa tai tuotteiden määrien muutokset ja siitä johtuen kullekin tuotelinjalle myönnetyn tuen kokonaismäärä;
b)
kaikkien toimenpiteiden osalta kullekin toimenpiteelle osoitettujen määrärahojen mukautukset 20 prosentin rajoissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 228/2013 30 artiklassa säädettyjä enimmäismääriä, edellyttäen, että näistä mukautuksista ilmoitetaan viimeistään 30 päivänä huhtikuuta sitä kalenterivuotta seuraavana vuonna, jota muutettu määräraha koskee;
c)
neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 (12) säädettyihin, tukea saavien tuotteiden tunnistamiseksi käytettäviin koodeihin ja kuvauksiin tehdyistä muutoksista johtuvat muutokset, jos ne eivät aiheuta muutoksia itse tuotteisiin.
4. Kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja muutoksia voidaan soveltaa vasta siitä päivästä, jona komissio on vastaanottanut ne. Ne on selvitettävä ja perusteltava asianmukaisesti, ja ne voidaan panna täytäntöön ainoastaan kerran vuodessa seuraavia tapauksia lukuun ottamatta:
a)
ylivoimainen este tai poikkeukselliset olosuhteet;
b)
hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden määrien muuttaminen;
c)
muutokset, jotka johtuvat asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 säädettyjen koodien ja kuvausten muutoksista.
5. Tässä artiklassa tarkoitetaan
a)
’toimenpiteellä’ sellaisten tukijärjestelmien ja toimien ryhmittämistä, joita tarvitaan yhden tai useamman tavoitteen saavuttamiseen ohjelmassa, joka muodostaa budjettikohdan, jolle määritellään määrärahat asetuksen (EU) N:o 228/2013 5 artiklan a kohdassa tarkoitetussa rahoitustaulukossa;
b)
’tuoteryhmällä’ kaikkia tuotteita, joiden asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 säädetyn CN-koodin kaksi ensimmäistä numeroa ovat samat.
6. Tässä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on annettava asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
41 artikla
Ennakoiden vähennykset
Jos tiedot, jotka jäsenvaltioiden on 38 ja 39 artiklan mukaisesti toimitettava komissiolle, ovat epätäydellisiä tai toimittamista koskevaa määräaikaa ei ole noudatettu, komissio voi vähentää maatalousmenojen perusteella laskettuja ennakkomaksuja tilapäisesti ja kiinteämääräisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta talousarviota koskevaan kurinalaisuuteen liittyvien yleisten sääntöjen soveltamista.
42 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2014.