РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/508 НА КОМИСИЯТА
от 1 октомври 2014 година
относно предполагаема инфраструктурна помощ от Германия в полза на Propapier PM2 GmbH - Държавна помощ SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(нотифицирано под номер C(2014) 6847)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 29 октомври 2008 г. Smurfit Kappa Group („Smurfit Kappa“ или „жалбоподателят“) подаде в Комисията жалба, съгласно която Propapier PM2 GmbH е получило инфраструктурна помощ. Жалбата беше заведена под номер CP 327/08 и беше прехвърлена в регистъра за неправомерна помощ (под номер NN 45/10).
(2)
С писмо от 27 октомври 2010 г. Комисията уведоми Германия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно предполагаемата помощ.
(3)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията покани всички заинтересовани страни да представят мненията си относно предполагаемата помощ.
(4)
Германия представи мнението си с писмо от 28 януари 2011 г. (неповерителната версия на това мнение постъпи на 31 януари 2011 г.). Освен това Комисията получи мнения от следните заинтересовани лица: на 11 февруари 2011 г. - съвместно мнение от Deutscher Städtetag (Германската асоциация на градовете), Deutscher Landkreistag (Асоциацията на германските окръзи) и Deutscher Städte- und Gemeindebund (Съюза на германските градове и общини), както и от Verband kommunaler Unternehmen (VKU) (Асоциацията на общинските предприятия), а на 14 февруари 2011 г. - мнение от жалбоподателя (неповерителната версия на това мнение постъпи на 1 март 2011 г.). Комисията предаде тези мнения на германските власти, за да им даде възможност да изразят становището си; съответното становище на Германия постъпи в Комисията на 13 април 2011 г. (неповерителната версия на това мнение постъпи на 26 април 2011 г.).
(5)
На 17 януари 2013 г. се състоя среща между представители на службите на Комисията и Германия. С писмо от 25 февруари 2013 г. Германия представи допълнителна информация. С писмо от 26 април 2013 г., на което Германия отговори с писмо от 14 май 2013 г., службите на Комисията изискаха нова допълнителна информация.
(6)
С електронно съобщение от 23 май 2013 г. Комисията поиска още информация, която Германия предостави с електронни съобщения от 24 май 2013 г., 27 май 2013 г. и 28 май 2013 г.
(7)
След проведена на 6 юни 2013 г. среща между представителите на службите на Комисията, на Германия и на предприятието бенефициер, както и вещи лица, Германия обяви възможни допълнителни писмени изложения. В отговор на ново искане на информация от 15 октомври 2013 г. Германия представи нови обстойни мнения с електронни съобщения от 4 ноември 2013 г., 13 декември 2013 г., 18 декември 2013 г., 6 януари 2014 г. и 24 април 2014 г.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
(8)
Propapier PM2 GmbH („Propapier“) принадлежи на Progroup AG („Progroup“). Progroup произвежда и продава чрез дъщерните си дружества велпапе и материали за кашони от велпапе. Жалбоподателят Smurfit Kappa е един от големите производители на хартия в Европейския съюз.
(9)
На 2 април 2008 г. Комисията одобри (4) регионална помощ за изграждане от Propapier на завод за хартия за велпапе и принадлежаща му електроцентрала в новоразработен разширен участък на съществуващата промишлена зона на канала Oder-Spree в Eisenhüttenstadt в провинция Бранденбург - в този момент тази зона беше подходяща за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3 буква а) от ДФЕС.
(10)
Жалбоподателят счита, че определени, финансирани чрез държавни ресурси инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който попада новият завод за хартия, са били предназначени единствено за завода за хартия и следователно трябва да се класифицират като инфраструктура със специално предназначение и държавна помощ в полза на Propapier.
(11)
Жалбоподателят привежда като пример в тази връзка следните инфраструктурни проекти (вж. точка 2.1): изграждане на пречиствателна станция за отпадъчни води, строеж на паркинг и нова свързваща улица, както и разширяване и увеличаване дълбочината на канала Oder-Spree.
(12)
Освен това жалбоподателят твърди, че е определен прекалено нисък размер на таксите за ползване на пречиствателната станция за отпадъчни води в полза на Propapier (вж. точка 2.2).
2.1. ПОМОЩ ЗА ИЗГРАЖДАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ И ДРУГА ИНФРАСТРУКТУРА
(13)
През юли 2008 г. провинция Бранденбург, от средства по програмата за разширяване на местната бизнес инфраструктура в рамките на Съвместната програма на федералното и провинциалните правителства (Gemeinschaftsaufgabe) „Подобряване на регионалната икономическа структура“ (по-нататък „схема СП“ (5)), предостави пряка безвъзмездна помощ в размер на 33 808 200 евро (6) за строителството на нова пречиствателна станция за отпадъчни води в разширен участък на промишлената зона на канала Oder-Spree в Eisenhüttenstadt. В тази връзка следва да се отбележи, че схемата СП за финансиране на строителството, респ. разширяване на пречиствателни станции за отпадъчни води беше предмет на дело за държавна помощ N 644e/02 (7), в рамките на което Комисията, през 2003 г. за програмния период 2004 - 2006, отбеляза, че предоставената в рамките на тази схема субсидия не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС в полза на собствениците и операторите на пречиствателната станция за отпадъчни води.
(14)
В това Решение от 2003 г. Комисията счита, че субсидиите по действащата от 2004 до 2006 г. редакция на схемата СП следва да се разглеждат като вътрешен трансфер на държавни средства и не представляват държавна помощ в полза на собствениците и операторите, тъй като бенефициерите не са търговски дружества и при услугата става дума за класическа обществена отговорност на местните власти като част от предоставянето на услуги от общ интерес. Според разпоредбите на схемата СП бенефициерът трябва винаги да е местна власт или обединение на общините за осъществяване на местни проекти („Zweckverband“), на която/което да е подчинен общинският надзор. Субсидиране е възможно само ако между бенефициера на мярката, т. е. на пречиствателната станция за отпадъчни води, и потребителя на станцията не са налице правни, лични или икономически връзки.
(15)
Субсидията възлиза на 80 % от общите допустими разходи в размер на 42 260 340 евро. Бенефициерът на субсидията е Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (TAZV), публичноправна общинска асоциация, на която е поверено снабдяването с питейна вода и пречистването на отпадъчните води. TAZV е същевременно бенефициер и оператор на пречиствателната станция. Тя поема останалите 20 % от общата сума на инвестиционните разходи.
(16)
Финансирането се осъществи при условието, че до 15 август 2008 г. ще бъдат доказано изпълнени правните и финансовите предпоставки за установяването на основен инвеститор (в този случай Propapier). Изграждането на съоръжението започна през октомври 2008 г., а пускането в експлоатация се осъществи през март 2010 г.
(17)
Жалбоподателят е на мнение, че пречиствателната станция на TAZV представлява инфраструктура със специално предназначение, тъй като практически целият капацитет на пречиствателната станция ще се ползва от Propapier. Той твърди, че още от самото начало съоръжението е било проектирано като пречиствателна станция за Propapier и е представлявало задължителна предпоставка за установяването на завод за хартия в региона (тъй като за производството на хартия е необходимо голямо количество вода).
(18)
По мнение на жалбоподателя и при останалите инфраструктурни проекти - строежа на паркинг до територията на завода на Propapier и на нова улица, която да свързва промишлената зона с национален път 112, както и разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree - също става дума за инфраструктурни мерки, които са били специално предназначени за Propapier. В решението за откриване на процедурата Комисията стигна до предварителното заключение, че те не представляват избирателно предимство за Propapier и следователно не трябва да се разглеждат като инфраструктура със специално предназначение. Все пак тя покани трети страни да представят мнения относно тези мерки.
2.2. НАМАЛЕНИ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
(19)
Друго възражение относно пречиствателната станция се състои в това, че таксата в размер на 0,95 евро на кубичен метър, която Propapier следва да заплаща за ползването на съоръжението, е по-ниска от тази, която частен инвеститор би събирал за подобна услуга.
(20)
Размерът на таксите за ползване на съоръжението се определя в съответствие с приложимото законодателство, Закона за местните такси на провинция Бранденбург (8) (по-нататък „KAG Brandenburg“). Съгласно член 6 от KAG Brandenburg изчисляването на таксата следва да се извършва така, че да се възстановяват, но не и да се надхвърлят всички разумни разходи на съответната пречиствателна станция за отпадъчни води (за изграждане, съхранение, поддръжка, експлоатация, персонал и за данъци и такси), както и включените в калкулацията лихви и амортизации. Финансирането, което общината получава от други държавни източници (в този случай субсидия от 33,8 милиона евро по схемата СП), все пак не следва да се взема предвид при калкулираните лихви за използвания собствен капитал (9). Жалбоподателят счита, че финансирането, което TAZV получава по схемата СП, ще бъде прехвърлено от бенефициера TAZV на потребителите на пречиствателната станция под формата на намалени такси за отпадъчни води.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА (10)
(21)
Въпросните мерки могат да се класифицират като държавна помощ, ако са изпълнени следните предпоставки: i) мярката трябва да е финансирана от държавата или чрез използване на държавни ресурси, ii) в резултат от това трябва да е налице икономическо предимство за предприятието, iii) това предимство трябва да е избирателно, и iv) мярката трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да може да засегне търговията между държавите членки. Държавна помощ е налице, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(22)
В решението за откриване на процедурата не се поставя под съмнение, че всички мерки включват използването на държавни ресурси и че евентуално могат да нарушат конкуренцията на вътрешния пазар.
(23)
С оглед на възраженията Комисията отбелязва, че следва да се прави разлика между 1) предполагаема помощ в полза на TAZV за изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води и 2) предполагаема държавна помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води.
(24)
Освен това в решението за откриване на процедурата се разследва дали за Propapier чрез:
i)
изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води,
както и чрез други инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който се намира новият завод на Propapier, а именно:
ii)
новия паркинг;
iii)
новата улица; и
iv)
разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree,
възниква избирателно предимство, или тук става дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier (11). Тъй като мярка съгласно член 107, параграф 1 може да се класифицира като държавна помощ само ако е избирателна (т. е. ако третира по различен начин предприятия, които се намират в съпоставимо правно и фактическо състояние с оглед на преследваната с мярката цел), Комисията трябваше да провери дали вследствие на мерките е възникнало избирателно предимство за Propapier.
(25)
Комисията вече одобри регионална инвестиционна помощ за Propapier. Тъй като мерките за останалите инфраструктурни проекти се провеждат в подпомаган регион, който е подходящ за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС, и тези мерки очевидно са тясно свързани със, респ. са специално предназначени за инвестиционен проект, който получава регионална помощ, Комисията стигна до предварителното заключение, че мерките, ако се окажеха избирателни в полза на Propapier, щяха да съставляват част от инвестиционния проект на Propapier, така че трябваше да отговарят на изискванията на Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (12) („Насоки за регионална помощ“). Комисията изрази съмнение относно съвместимостта на инвестиционната помощ под формата на инфраструктура със специално предназначение, в частност по отношение на съблюдаването на максималния интензитет на помощта и стимулиращия ефект.
(26)
Съгласно Насоките за регионална помощ предприятията, на които е предоставена инвестиционна помощ, могат да получат допълнително и оперативна помощ. Съвместимостта на оперативната помощ с вътрешния пазар трябва обаче да се провери независимо от съвместимостта на инвестиционната помощ, а именно съгласно критериите на точка 5 от Насоките за регионална помощ. В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че ако е налице оперативна помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води, която не би била съвместима с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тази оперативна помощ би следвало да се класифицира като несъвместима с Насоките за регионална помощ и съответните практики на Комисията за одобрение на оперативни помощи. Това е така, защото местоположението на бенефициера на помощта би попаднало в регион, подходящ за оперативни помощи (подпомаган регион съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС), но не биха били изпълнени други съществени предпоставки за съвместимостта на оперативната помощ с вътрешния пазар. Така не би имало основания за това оперативната помощ да бъде оправдана нито заради вида ѝ, нито с оглед на стимулирането на регионалното развитие или за това, размерът ѝ да бъде пропорционален на затрудненията за преодоляване. Освен това оперативните помощи нямаше нито да са ограничени във времето, нито щяха да намаляват с времето. По тази причина Комисията изрази съмнения с оглед на принципната съвместимост с вътрешния пазар на оперативни помощи под формата на намалени такси.
3.1. СУБСИДИИ ЗА ПУБЛИЧНО ФИНАНСИРАНИ ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ, ВКЛЮЧИТЕЛНО ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
3.1.1. Паркинг, разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree, нова улица
(27)
В рамките на предварителното разследване беше отбелязано, че капацитетът на паркинга не съвпада с представената от жалбоподателя информация и че паркингът не се намира в непосредствена близост до завода на Propapier. Също така беше отбелязано, че паркоместата са общодостъпни и не обслужват само промишлената зона на канала Oder-Spree, а и останалите градски индустриални зони, както и че броят на паркоместата би дал на общината възможност да закрие градски паркоместа за товарни автомобили. Освен това Propapier строи собствени паркоместа, които са достъпни и за товарни автомобили. По тази причина Комисията стигна до заключението, че строителството на паркинга вероятно няма да предостави избирателно предимство на Propapier.
(28)
С оглед на новата улица, свързваща промишлената зона с национален път 112, Комисията отбеляза, че изграждането на улицата ще намали трафика и замърсяването на въздуха в центъра на Eisenhüttenstadt, тъй като по този начин товарните автомобили ще могат да заобикалят централната част на града по пътя си към промишлената зона, а и времето за пътуване до следващия регионален център ще се съкрати. По тази причина Комисията стигна до заключението, че изграждането на новата улица вероятно няма да предостави избирателно предимство за Propapier.
(29)
По отношение на разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Комисията отбеляза, че те не са били предприети, за да се предостави избирателно предимство за Propapier, а че са част от необходимата редовна поддръжка на водните пътища. По тази причина Комисията стигна до заключението, че с разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree вероятно няма да се предостави избирателно предимство за Propapier.
(30)
По това време Комисията все пак не беше в състояние да изключи напълно, че тези инфраструктурни мерки са облагодетелствали Propapier в по-голяма степен, отколкото други предприятия.
(31)
Затова Комисията покани заинтересовани трети страни да представят мнението си, преди да вземе окончателно решение относно наличието на държавна помощ с оглед на тези мерки. Същевременно тя покани Германия, докато тече процедурата по разследването, да предостави още допълнителна информация за строителството на паркинга и новата улица, както и за разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree.
3.1.2. Субсидия за изграждането на пречиствателната станция за отпадъчни води
(32)
В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че ако междувременно схемата за помощ N 644e/02 следва да се разглежда като помощ въз основа на развитието на вътрешния пазар, то тя би била помощ за TAZV.
(33)
Все пак Комисията изрази съмнение, че пречиствателната станция за отпадъчни води представлява инфраструктура със специално предназначение. В тази връзка беше отбелязано, че освен Propapier има само други двама потребители на съоръжението: канадският доставчик на фотоволтаична енергия 5N PV и доставчикът на електроенергия EnBW. Освен това не беше известно какъв дял от капацитета на пречиствателната станция се пада фактически на тези двама клиенти. Въз основа на наличната по това време на разследването информация за Комисията не беше възможно да оцени дали строителството на нова пречиствателна станция е необходимо само с оглед на тези две предприятия. Освен това един от тези двама други потребители, а именно експлоатираната от EnBW електроцентрала, имаше пряко участие в проекта на Propapier, тъй като тази електроцентрала доставя електричеството, необходимо за производствения процес на завода за хартия (13).
(34)
Ако Propapier използва фактически 90 % от капацитета на пречиствателната станция, както твърди жалбоподателят, то по мнение на Комисията възниква въпросът, дали този факт сам по себе си вече не е доказателство за това, че съоръжението е предназначено само или най-малкото предимно за ползване от Propapier (а с това и със специално предназначение за Propapier). Следователно аргументът на Германия, че в бъдеще пречиствателната станция ще се използва и от други потребители, трябваше да бъде проучен по-обстойно.
(35)
Освен това беше отбелязано, че трябва да се вземе под внимание колко инвеститори най-много могат да се установят в промишлената зона на канала Oder-Spree и какви капацитети на съоръжението средно биха използвали те. В тази връзка Германия беше поканена да предостави подробна информация относно общата концепция за развитието на промишлената зона и за оставащите капацитети на пречиствателната станция, които биха могли да се причислят към потенциалните потребители. Също така Германия трябваше да представи и допълнителна информация относно техническата осъществимост на модулния подход при строителството на пречиствателната станция за отпадъчни води (14).
(36)
Както вече беше посочено, Комисията стигна до предварителното заключение, че мерките за инфраструктурните проекти, в случай че се окажат избирателни, биха съставлявали част от инвестиционния проект на Propapier, така че би трябвало да отговарят на изискванията на Насоките за национална регионална помощ, и по-специално на разпоредбите относно интензитета на помощта и стимулиращия ефект.
3.2. НАМАЛЕНИ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕТО НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
(37)
Също както и при мярката за изграждането на пречиствателната станция Германия беше на мнение, че ако таксата, която следва да заплаща Propapier, съдържа елементи на помощ, то тук става дума за вече съществуваща помощ. Според Германия решението на Комисията по дело N 644e/02, с което беше одобрена схемата СП, се простира и върху косвените ефекти от схемата.
(38)
В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че възможната помощ под формата на намалени такси за ползване не се обхваща от решение N 644e/02 и че тук, доколкото таксата би могла да се класифицира като помощ, би ставало дума за нова помощ.
(39)
При преценката на въпроса, дали таксите предоставят икономическо предимство на Propapier, в решението си за откриване на процедурата Комисията изрази съмнение дали събираните от TAZV такси отразяват пълния размер на разходите и дали частен инвеститор би определил същия размер на таксите.
(40)
Комисията е на мнение, че заплащаната от Propapier такса не възстановява в пълен размер разходите за пречистване на отпадъчните води, тъй като Германия сама призна, че тези такси възстановяват само 20 % от включените в калкулацията лихви за вложения собствен капитал, тъй като субсидията в размер на 80 %, която общината е получила от други държавни източници за изграждането на съоръжението, не би трябвало да се взема предвид при определянето на включените в калкулацията лихви. В тази връзка в решението си за откриване на процедурата Комисията отбеляза най-напред, че както Директива 2000/60/ЕО („Рамкова директива на ЕС за водите“) (15), така и KAG Brandenburg предписват, че таксите за ползването на пречиствателна станция за отпадъчни води трябва да възстановяват всички разходи (16). При това в решението за откриване на процедурата се препраща към делата InfraLeuna (17) и Kimberly-Clark/Scott (18), в които Комисията е на мнение, че таксите в размер на пълните разходи отговарят на разходите, които стандартно понася дадено предприятие.
(41)
Жалбоподателят изрази мнение, че за определяне на предимството трябва да се сравнят размерът на фактически заплащаните от Propapier такси и размерът на таксите, които би събирал частен инвеститор на мястото на TAZV.
(42)
Германия предложи заплащаните от Propapier такси да се сравнят с установените за сектора средни тарифи и посочи изследване, съгласно което средната тарифа се движи между 0,24 евро и 1 евро на кубичен метър (19).
(43)
Комисията отбеляза в решението за откриване на процедурата, че принципът на частния инвеститор изглежда приложим в конкретния случай. Все пак тя изрази съмнения дали с прилагането на подобна референтна стойност може да се изключи наличието на държавна помощ, още повече ако данните са очевидно изопачени. Дори ако в други общини посочените такси отразяват пълните разходи, поради различните местни условия са налице различни тарифи, които биха оправдали различен размер на тарифата на частен инвеститор. По тази причина в решението за откриване на процедурата Комисията изрази съмнение, че наличието на предимство за Propapier може да бъде изключено въз основа на тези данни.
(44)
Както е посочено в съображение 26, Комисията, доколкото мярката представлява фактически нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, се съмнява в нейната съвместимост с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3 от ДФЕС. Ако се окаже, че таксата представлява регионална оперативна помощ, то биха възникнали съмнения относно нейната съвместимост с вътрешния пазар, тъй като тази помощ нито е ограничена във времето, нито намалява във времето, нито е насочена към компенсиране на определени (недоказани) недостатъци на региона.
4. МНЕНИЯ НА ГЕРМАНИЯ И НА ТРЕТИ ЛИЦА ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
4.1. ПРИ ФИНАНСИРАНИТЕ ОТ ДЪРЖАВНИ РЕСУРСИ ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ СТАВА ЛИ ДУМА ЗА ИНФРАСТРУКТУРА СЪС СПЕЦИАЛНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ ЗА PROPAPIER?
4.1.1. Паркинг
Мнение на жалбоподателя
(45)
В решението си за откриване на процедурата Комисията не призна посочения от жалбоподателя брой на паркоместата. Според жалбоподателя предоставената информация (паркоместа за 186 леки и 71 товарни автомобила) произхожда от възложения от град Eisenhüttenstadt предварителен градоустройствен план.
(46)
Според жалбоподателя първоначалните строителни планове на Propapier не предвиждат строителството на частен паркинг, а дори и Propapier да построи свой собствен паркинг, така нареченият обществен паркинг все пак ще бъде от полза предимно за Propapier: табела указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата и за завода за хартия. Освен това паркингът е в непосредствена близост до завода на Propapier (достига до границите на завода за хартия и граничи с електроцентралата, която първоначално е била част от проекта на Propapier). Паркингът не предлага зони за почивка, които по правило би трябвало да се очакват от подобен обществен паркинг.
(47)
Жалбоподателят твърди, че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да се използва за целите на друга градска промишленост и да доведе до това градът да може да закрие паркоместа за товарни автомобили в своя център.
Мнение на Германия
(48)
Според Германия паркингът не предоставя избирателно предимство на Propapier. Той е общодостъпен и обслужва не само промишлената зона на канала Oder-Spree. Също така Propapier разполага със собствени паркоместа (213 за леки и 27 за товарни автомобили) и вече е било издадено разрешение за строеж на допълнителни паркоместа за 120 леки автомобила.
(49)
Германия възразява срещу изразеното от жалбоподателя мнение, че паркингът облагодетелства предимно Propapier и че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да може да обслужва други индустриални обекти на град Eisenhüttenstadt.
(50)
Според Германия споменатата от жалбоподателя табела, която указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата, е от временен тип и се дължи на строителни работи в електроцентралата. Тези работи са приключили в края на март 2011 г. Табела към подстъпа за паркинга е била поставена на новата улица, като табелата не се отнася за определено предприятие или съоръжение.
4.1.2. Улица
Мнение на жалбоподателя
(51)
Жалбоподателят възразява срещу изложението на Германия, че новата улица ще свързва промишлената зона с национален път B 112; според жалбоподателя улицата свършва няколко метра зад завода за хартия, без да е видно намерение тя да бъде продължена; ако все пак бъде продължена, тя няма да обслужва други предприятия, тъй като в частта на удължението няма установено предприятие.
(52)
По тази причина жалбоподателят е на мнение, че паркингът и улицата предоставят на Propapier избирателно предимство и са със специално предназначение за ползване от Propapier.
Мнение на Германия
(53)
Според Германия новата улица ще свърже съществуващата промишлена зона на канала Oder-Spree и нейните разширения на север с национален път B 112. Тя ще облекчи трафика и ще намали замърсяването на въздуха в центъра на Eisenhüttenstadt, като предостави възможност на товарните автомобили да избягват центъра на града, и ще съкрати времето за придвижване на промишления и търговския транспорт до Франкфурт на Одер с минимум 1/3. Тя е част от общото развитие на планираната още през 1993 г. промишлена зона и предлага на предприятията във Франкфурт по-добър достъп до вътрешното пристанище на Eisenhüttenstadt. Германия твърди, че улицата вече е била планирана в програмата за Одер на правителството на провинцията.
(54)
Тя ще предложи допълнителни възможности за развитие на промишлената зона ArcelorMittal и други промишлени зони. Предвидено е било строителството на улицата да протече на два етапа; след известно забавяне по технически причини последната част е била завършена в края на 2013 г.
4.1.3. Разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree
(55)
През 2008 г. Eisenhüttenstadt разшири промишлената зона на канала Oder-Spree, за да привлече предприятия. Според Германия работите по разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree са в рамките на необходимата редовна поддръжка на водния път, който е част от трансевропейските мрежи (ТЕМ). От 2003 г. насам се извършва преустройство на шлюзовете по цялата дължина на канала (понастоящем шлюзът Kersdorf, новото изграждане на шлюза Fürstenwalde е било отложено). Германия пояснява, че това няма връзка с установяването на Propapier и че не би предоставило избирателно предимство за Propapier.
4.1.4. При пречиствателната станция за отпадъчни води става ли дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier?
Мнение на жалбоподателя
(56)
Жалбоподателят пояснява, че помощта не би могла да попадне в схемата, която според решението по дело N 644e/02 не представлява помощ, защото срокът на действие на споменатата схема е изтекъл в края на 2006 г. и следователно схемата не е била в сила към момента на предоставянето на инвестиционната помощ за строителството на пречиствателната станция на TAZV.
(57)
Жалбоподателят твърди също, че схемата не би била приложима и поради факта, че пречиствателната станция за отпадъчни води не предоставя обществена услуга, а е била изградена единствено за приоритетно ползване от Propapier.
(58)
Според жалбоподателя хартиената индустрия - също и в Германия - по правило разполага със собствени пречиствателни станции за отпадъчни води за заводи за рециклирана хартия, така че аргументът на Германия, че предприятията са задължени да се свързват към обществената канализация, не е основателен.
(59)
Според жалбоподателя пречиствателната станция за отпадъчни води не е част от обща концепция за икономическо планиране за промишлената зона, която да се простира върху всички потенциални инвеститори, а е била разработена и представена още през 2007 г., едновременно със завода за хартия на Propapier и електроцентралата. Предложението на Eisenhüttenstadt за решение относно развитието на промишлената зона от 7 ноември 2007 г. се отнася само до двама или трима инвеститори. Жалбоподателят твърди, че Eisenhüttenstadt рекламира промишлената зона едва от 2010 г. и посочва, че градът е започнал да търси други инвеститори едва във връзка с жалбата на Smurfit Kappa.
(60)
По мнение на жалбоподателя, от строителните особености на пречиствателната станция на TAZV произтича еднозначно, че е била точно съобразена с потребностите на Propapier. Техническите характеристики на пречиствателните станции за отпадъчни води са специфично определени за сектора. Съоръженията за пречистване на вода за заводи за рециклирана хартия включват по правило една стъпало за анаеробно пречистване и едно стъпало за аеробно пречистване, докато стандартните градски канализационни системи често разполагат само със стъпало за аеробно пречистване. Обстоятелството, че пречиствателната станция на TAZV разполага и с двете стъпала, е допълнителен аргумент за това, че тя не обслужва обществени интереси, а представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier.
(61)
По мнение на жалбоподателя е много малко вероятно при планирането на съоръжението да са били взети предвид потребности от капацитет, различни от тези на завода за хартия на Propapier (и допълващата го електроцентрала, която сега е собственост на EnBW). Жалбоподателят твърди, че EnBW не е независим потребител, защото инвестицията в електроцентралата е тясно свързана с проекта на завода за хартия и не би била осъществена без завода на Propapier.
(62)
Жалбоподателят отбелязва, че другият установен в промишлената зона инвеститор, 5N PV, използва съвсем малък процент от наличния капацитет на пречиствателната станция на TAZV и че неговите потребности от пречистване на отпадъчни води биха могли да бъдат покрити от вече наличната пречиствателна станция за отпадъчни води. Тъй като 5N PV е започнало дейността си още през май 2008 г., т. е. две години преди пускането в експлоатация на новата пречиствателна станция на TAZV, първоначално то е използвало съществуващата пречиствателна станция за отпадъчни води.
(63)
Жалбоподателят посочва, че не са налични прогнози за очакваните потребности от пречистване на отпадъчни води на потенциални други инвеститори и че няма информация за това дали и кога ще бъдат на разположение тези допълнителни капацитети. Понастоящем във всички случаи няма свободни капацитети. По-нататък жалбоподателят се позовава на статия в пресата (Märkische Oderzeitung от 3 февруари 2011 г.), в която се съобщава за техническа неизправност в биобасейн и се отбелязва, че всички налични басейни ще са необходими за настоящите индустриални потребители.
(64)
По мнение на жалбоподателя Германия е потвърдила непряко, че друго предприятие няма да използва съоръжението за пречистване на отпадъчни води, когато заяви, че таксите за новата пречиствателна станция на TAZV ще бъдат по-ниски от тези за съществуващата пречиствателна станция, защото при новото съоръжение няма да има необходимост от скъпа канализационна система между отделните потребители (и по този начин потвърди, че няма да се добавят нови потребители).
(65)
Според жалбоподателя от данните на TAZV е видно, че Propapier ползва минимум 90 % от дневния капацитет на станцията.
(66)
Жалбоподателят разяснява, че декларираната от Германия модулна конструкция на пречиствателната станция има чисто теоретичен характер и не води до икономии от мащаба, тъй като вторият модул струва 80 % до 90 % процента от първия. Относително високите разходи за добавянето на модули говорят за това, че първоначалната инвестиция от 42 милиона евро е от полза на първо място за Propapier като избирателна мярка.
(67)
Според жалбоподателя, въз основа на обстоятелството, че новата пречиствателна станция на TAZV се намира в непосредствена близост до съоръжението на Propapier, до електроцентралата и до завода за хартия, Propapier може да използва повторно биогаза, който се образува при анаеробната обработка на отпадъчните води на предприятието.
(68)
Въз основа на горепосоченото жалбоподателят стига до заключението, че пречиствателната станция на TAZV представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier и че публичното финансиране на изграждането на пречиствателната станция за отпадъчни води е инвестиционна помощ за Propapier. По мнение на жалбоподателя Комисията следва да провери дали тези мерки във връзка с предоставената за завода за хартия на Propapier регионална инвестиционна помощ (дело за държавна помощ SA.23827) отговарят на всички условия на Насоките за регионална помощ.
Мнение на Германия
(69)
Мерките, предоставени в рамките на схемата без елементи на помощ N 644e/02, не представляват помощ.
Обществената инфраструктура е на разположение на всички при еднакви условия
(70)
Германия твърди, че пречиствателната станция за отпадъчни води не е била със специално предназначение за Propapier: тук се касае за обществена структура, която попада в областта на безопасността и служи на защитата на околната среда и на населението от заболявания. Всички предприятия, които понастоящем се намират в промишлената зона на канала Oder-Spree или ще се установят там в бъдеще, имат правото да се свържат към обществената пречиствателна станция за отпадъчни води и да я използват при равни условия. Таксите биха се калкулирали въз основа на същите предписани от закона принципи. В Германия пречистването на отпадъчните води е в рамките на компетентността на общините, като е налице задължение за свързване и ползване на услугата. Потребителите нямат възможността да избират доставчик на услугата, различен от този за общината.
(71)
Германия отхвърля твърдението на жалбоподателя, че по правило заводите за хартия разполагат със собствени системи за пречистване на отпадъчните води и не са задължени да се свързват към градските канализационни системи, като отбелязва също, че предприятието Propapier е задължено от закона (20) да се свърже към и да използва пречиствателната станция на TAZV. Изключенията от това задължение за свързване са силно ограничени (само ако свързването е невъзможно или нереалистично). Налице е много малко общодостъпна информация относно пречистването на отпадъчните води на производителите на хартия, но тя показва, че много заводи за хартия са свързани към пречиствателни станции за градски отпадъчни води.
Инфраструктурата не е била изградена единствено за Propapier
(72)
Германия не е съгласна с твърдението на жалбоподателя, че пречиствателната станция на TAZV е съобразена с техническите потребности на Papapier: двустепенното пречистване на отпадъчни води не е типично за хартиената индустрия, а се среща в множество различни браншове и много от пречиствателните станции за градски отпадъчни води прилагат двустепенно пречистване. Техническите характеристики на пречиствателната станция на TAZV (двустепенен биологичен процес) са базирани на актуалните технически стандарти, при което е взето предвид, че съществена част от отпадъчните води ще е силно замърсена. Германия признава, че пречиствателните станции за градски отпадъчни води, които обработват само отпадъчни води от санитарни съоръжения или леко замърсени води, по правило нямат обособено стъпало за предварителна обработка, но акцентира, че двустепенното пречистване е характерно при съоръженията, обработващи индустриални отпадъчни води. Германия представи списък с 18 завода за хартия в страната, които произвеждат рециклирана хартия и са свързани към пречиствателни станции за градски отпадъчни води, и отбелязва, че в хартиения сектор се срещат и двата вида пречиствателни станции за градски отпадъчни води (едностепенна и двустепенна).
(73)
Според Германия пречиствателната станция за отпадъчни води е част от пакет от общи инфраструктурни мерки, проведени с цел развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Никоя от тези мерки не е със специално предназначение за конкретно предприятие. Решения относно изграждане на съоръжението, свързване към съоръжението и използване на съоръжението не се вземат по преценка на Propapier или потенциални потребители.
(74)
Германия отхвърля представената информация, че пречиствателната станция на TAZV е била построена специално за Propapier. Властите посочват, че строителството е било планирано в рамките на други потенциални инвестиции през периода 2004-2006 г., много преди установяването на Propapier в промишлената зона.
(75)
Германия твърди, че наличният капацитет на инфраструктурата за пречистване на отпадъчни води е ограничен извън рамките на промишлената зона и че остатъчният капацитет би бил достатъчен за задоволяване потребностите само на един допълнителен (по-малък) инвеститор; Германия потвърждава, че първоначално предприятието 5N PV фактически е било свързано към наличната пречиствателна станция.
(76)
Обстоятелството, че установяването на Propapier в промишлената зона е дало стимул за започване изграждането на отдавна планираната пречиствателна станция за отпадъчни води, според Германия не може да се разглежда като избирателно предимство за Propapier. Германия се позовава на заключенията на генералния адвокат Van Gerven, който в рамките на делото C-255/91 (Matra/Комисия) (21) потвърди, че е неизбежно първоначално инфраструктурата да се използва преди всичко от първото предприятие, което се е установило в новосъздадената промишлена зона. Това обаче ще се промени, когато развитието на региона поеме в очакваната посока.
(77)
Германия посочва, че и трите предприятия, които понастоящем са се установили в промишлената зона на канала Oder-Spree, т. е. Propapier, 5N PV и електроцентралата EnBW, са свързани към пречиствателната станция за отпадъчни води и я използват. По-нататък Германия пояснява, че в различни моменти е вземано предвид установяването и на други предприятия (една или две инсталации за алтернативно гориво, фотоволтаичен завод за стъкло, инвестиционни предложения от няколко инвеститори в различни сектори и оглед на мястото от няколко потенциални инвеститори), но че по-нататъшното развитие на промишлената зона, в частност с оглед на кризата, която засегна особено силно районите в по-неблагоприятно положение, ще отнеме време.
Капацитет към момента
(78)
Германия отхвърля твърденията на жалбоподателя, според които тя не е посочила капацитета отпадъчни води за потребителите на пречиствателната станция на TAZV, Propapier използва минимум 90 % от наличния капацитет и не е налице свободен капацитет.
(79)
Според Германия пречиствателната станция на TAZV, в състоянието си към настоящия момент, разполага с капацитет за потенциални нови инвеститори. Тримата настоящи потребители използват общо капацитет от [ 500] (22) м3/ч, а максималният капацитет на пречиствателната станция на TAZV е 638 м3/ч. Следователно общият използван капацитет е около [60-80] % и е налице свободен капацитет от близо [150-250] m3/h. Използваният от Propapier среден капацитет възлиза на [300-500] м3/ч, а максималният е [400-500] m3/h. Така Propapier използва средно [ 70] % и максимум [ 70] % от общия капацитет на пречиствателната станция на TAZV.
Модулна конструкция на пречиствателната станция на TAZV
(80)
Германия твърди, че пречиствателната станция на TAZV е проектирана още отначало за модулно разширяване в хода на поетапното развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Модулното проектиране на съоръжението е видно от Кратко описание на TAZV 2007, в което се говори за потенциално силно замърсени води от хартиената индустрия, производството на биоетанол и други промишлени отрасли.
(81)
Германия твърди, че още на сегашния етап на разработване централни компоненти на пречиствателната станция са проектирани за максимален капацитет при евентуално разширяване. Така например номиналният вътрешен диаметър на дългия 5 km тръбопровод за изхвърляне от тръбопровода за пречистени отпадъчни води към река Одер е над три пъти по-голям от необходимото на сегашния етап на разработване (може да поеме обем от 1 945 m3/h, докато пиковият отток понастоящем е само 638 m3/h), а TAZV разполага с опцията да увеличи площта на пречиствателната станция за отпадъчни води с прилежащ парцел с площ 3,3 ha. След подобно модулно разширяване потенциалните потребители също ще имат равен достъп до пречиствателната станция за отпадъчни води.
(82)
По тази причина Германия твърди, че високият понастоящем дял на Propapier в общия капацитет на пречиствателната станция за отпадъчни води не обосновава избирателно предимство, а е само моментна оценка на ситуацията, тъй като инфраструктурата е проектирана така, че - чрез модулно разширяване - да може да поеме и други потребители при същите условия. Това ще отнеме време, защото пречиствателната станция за отпадъчни води е част от обща икономическа концепция за местността, която обхваща няколко зони за разширяване на различни етапи. Ситуацията към момента със само трима установени инвеститори е преходен период на осъществяващото се от 1994 г. развитие на индустриалните зони в тази местност. Близо половината от промишлената зона на канала Oder-Spree (35 ha) все още е на разположение за други инвеститори. През 2011 г. Германия оцени, че тази площ ще се заеме в рамките на 5 години, и добавя, че допълнително разширяване тогава ще бъде възможно и в останалите зони „Североизток“ (40 ha) и „Север“ (160 ha).
(83)
Германия отхвърля мнението на жалбоподателя, че модулната конструкция на пречиствателната станция на TAZV няма да доведе до икономии от мащаба. Германските власти посочват, че модулното разширяване на пречиствателната станция на TAZV може да се осъществи на три етапа, а именно при съществено по-малки разходи за добавен m3 капацитет, отколкото при първоначалната инвестиция:
-
Етап 1 (повишаване на капацитета с 33 %, допълнително количество отпадъчни води от 213 m3) би могъл да се реализира в рамките на няколко месеца и би струвал от 1,2 до 1,5 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 19 ha,
-
Етап 2 (повишаване на капацитета с 69 %, допълнително количество отпадъчни води от 426 m3) би могъл да се реализира в рамките на няколко месеца и би струвал от 5,3 до 5,6 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 38 ha,
-
Етап 3 (разширяване върху прилежаща земя; повишаване на капацитета със 100 %, допълнително количество отпадъчни води от 638 m3) би струвало от 17 до 18 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 57 ha. Повишаването на капацитета със 100 % би наложило упражняване на опция върху прилежащия парцел и би струвало до 18 милиона евро.
(84)
Германия твърди, че модулната конструкция на пречиствателната станция за отпадъчни води съответства на предписанието за ефикасно и икономично използване на ресурсите и може да се види в рамките на предходното прекомерно оразмеряване на пречиствателните станции за отпадъчни води в новите федерални провинции. Санкционирането на подобно модулно оразмеряване като избирателно предимство би подтикнало към икономически неизгодно прекомерно оразмеряване на инфраструктури още от самото начало. Освен това таксите не биха възстановили разходите за подобно прекомерно оразмеряване.
(85)
Оценяването на настоящото ограничение на пречиствателната станция като избирателно предимство би било стимул за икономически неизгодно прекомерно оразмеряване на инфраструктурата.
(86)
По мнение на Германия цитираната от жалбоподателя статия в пресата (сравни съображение 63) е неуместна. Според властите създаването на допълнителен неизползван басейн само за случаите на технически инциденти би попречило на изпълнението на наложените в рамките на Gemeinschaftsaufgabe правила за икономично и ефикасно планиране.
(87)
Според жалбоподателя потребителите на новата пречиствателна станция на TAZV заплащат по-ниски такси в сравнение с тези на съществуващата пречиствателна станция за градски отпадъчни води, защото при новото съоръжение не е необходима обширна тръбопроводна система, която да свързва всички потребители помежду им. Германия отхвърля заключението на жалбоподателя, че по тази причина други потребители не могат да бъдат присъединявани към пречиствателната станция. Според Германия други търговски потребители могат да бъдат свързани безпроблемно, като ограничението е обусловено на първо място от размера на тръбата, която отвежда пречистените води в река Одер.
(88)
Германия отхвърля представената от жалбоподателя информация, че Propapier може да използва произвеждания от пречиствателната станция на TAZV биогаз. Потребителите на пречиствателната станция за отпадъчни води нямат възможност да използват биогаза. TAZV използва биогаза в собствената си 3-мегаватова електроцентрала.
(89)
Германия отхвърля твърдението, че рекламирането на промишлената зона пред други инвеститори е започнало едва след жалбата на Smurfit Kappa: още през 1998 г. Eisenhüttenstadt възложи на инвеститора Center Ostbrandenburg маркетинга на промишлени и търговски площи, наред с другото и в промишлената зона на канала Oder-Spree. Проектна документация за промишлената зона на канала Oder-Spree е налице от 1995 г.
(90)
Германия заключава, че пречиствателната станция на TAZV не представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier.
(91)
Освен това Германия заключава, че инфраструктурните мерки в разширената промишлена зона на канала Oder-Spree (строителство и привеждане в готовност на пречиствателната станция за отпадъчни води и останалите строителни мерки - паркинг, улица, удълбочаване/разширяване на канала) са общи мерки за развитие, които не предоставят избирателно предимство на Propapier и не са запазени за ползване от Propapier. Според Германия обстоятелството, че понастоящем инфраструктурата се използва само от няколко първоначално установили се в района потребители, е присъщо на перспективата за развитие като преходен период.
4.2. НАЛИЦЕ ЛИ Е ПРЕДИМСТВО ЗА PROPAPIER ВСЛЕДСТВИЕ НА НАМАЛЕНИТЕ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ?
Мнение на жалбоподателя
(92)
Жалбоподателят е съгласен с изразената от Комисията в решението за откриване на процедурата позиция (сравни съображение 63 от решението за откриване на процедурата и съображение 38 от настоящото решение), че решението по делото N 644e/02 не покрива таксите за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води. Следователно таксите би трябвало да отразяват общите разходи за ползването. Обстоятелството, че изчисляването на таксите се базира на Закона за местните такси (KAG), не оправдава по-ниски такси и произтичащото предимство за Propapier.
(93)
Жалбоподателят твърди, че пречиствателната станция за отпадъчни води не предоставя обществена услуга, а е била изградена единствено за първостепенното ползване от Propapier.
(94)
Според жалбоподателя и трите предложени от Комисията в нейното решение за откриване на процедурата метода (метод на пълните разходи, цена на частен инвеститор, референтна цена) показват, че със събираните такси се предоставя предимство на Propapier.
Метод на пълните разходи
(95)
Жалбоподателят твърди, че не само член 9 от Рамковата директива на ЕС за водите, а също и фактът, че повечето заводи за рециклирана хартия разполагат със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, говорят в полза на изчисляването на пълните разходи. Заплащаната от Propapier такса възстановява само 20 % от включените в калкулацията лихви за вложения собствен капитал и не отчита дела на собствения капитал, който се пада на 80-процентното публично участие в разходите по изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води.
Цена на частен доставчик (тест на частния инвеститор)
(96)
Според жалбоподателя частен оператор или собственик на завод за хартия желае да покрие минимум всички разходи, така че този метод съвпада с горепосочения метод на пълните разходи.
Референтна цена
(97)
Жалбоподателят е съгласен с изразеното от Комисията в решението за откриване на процедурата мнение, че наличието на държавни помощи вероятно не може да се изключи чрез използването на референтни цени. Единствено сравняването на заводи за хартия, които използват градски канализационни системи, не е представително, защото повечето заводи за хартия разполагат със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води.
(98)
Жалбоподателят твърди, че Германия е представила само много избирателна информация за заплащаните от останалите заводи за хартия канализационни такси (научно изследване, сравнение между тарифите в промишлена зона Spreetal/Schwarze Pumpe и остаряло решение от 1990 г.) и че тези примери не могат да бъдат основание за изчисляване на референтна цена и затова, защото таксите зависят от субсидии и инвестиционни разходи и законодателството може да се различава в различните местности. Жалбоподателят прави сравнение със собствената си пречиствателна станция, която ползва градската канализационна система в (поверителна информация), и изчислява, че Propapier, при отчитане на инвестиция в строителство в размер на 42 милиона евро (като в Eisenhüttenstadt), би трябвало да заплаща 4 EUR/m3, което е далеч над понастоящем заплащаната от Propapier такса.
(99)
Жалбоподателят твърди, че цитираната от Германия статия е публикувана през 2004 г. и се позовава на публикувано през 2002 г. научно изследване, което се базира на данни от 2000/2001 г. В тази връзка той препраща към приложение 6 към писменото изложение на Германия от 30 януари 2009 г., което включва статия на онлайн източника „Das Papier 2004-T174“ (23). Според жалбоподателя научното изследване касае само седем анонимни завода за хартия и не става ясно дали те използват собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, или са свързани към градската канализация и дали взетите предвид разходи включват само оперативните разходи (без капиталови, респ. други неоперативни разходи). Ако изследването сравнява само заводи за хартия със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, капиталовите разходи би трябвало да се вземат предвид.
Мнение на Германия
(100)
Германия поддържа становището си, че евентуално предимство, произтичащо от таксите за ползването на пречиствателната станция на TAZV, не би представлявало държавна помощ, защото според Германия решението на Комисията по делото N 644e/02 покрива и косвените последици от схемата СП, т.е. таксите. Германия твърди още, че мярката, която в дело N 644e/02 е обявена като невключваща елементи на помощ, не би могла да представлява държавна помощ на ниво потребител. Германия твърди още, че по въпроса, дали помощта за оператор на инфраструктура може да бъде предадена на потребителя на дадена инфраструктура, Комисията е променила позицията си едва след решението на съда по делото Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).
(101)
Германия признава, че към момента на предоставянето на инвестиционната помощ за TAZV срокът на решението по делото N 644e/02 е бил изтекъл. Германските власти обаче изтъкват, че съответното законодателство, залегнало в основата на решението по делото N 644e/02, е съответствало на това, въз основа на което е била предоставена мярката за TAZV. Правното основание е било само актуализирано, но при това съдържанието му е останало непроменено. Ето защо Германия твърди, че само актуализирането на дадено правно основание не поражда автоматично класифициране като държавна помощ.
(102)
Германия акцентира, че изчисляването на разходите е прозрачно и заложено в закона.
Без икономическо предимство за Propapier
(103)
Германия взема отношение относно трите възможности за определяне на таксата за дадено предприятие, което ползва услуги по пречистването на отпадъчни води (съображение 68 от решението за откриване на процедурата): метод на пълните разходи, цена на частен инвеститор, референтна цена.
При прилагане на метода на пълните разходи не произтича предимство
(104)
Германия възразява на твърдението, че заплащаната от Propapier такса не възстановява пълните разходи. Изчисляването на разходите е продиктувано от закона (и по принцип трябва да възстановява разходите, с изключение на факта, че субсидии от трети лица не се вземат под внимание при изчисляването на включените в калкулацията лихви (25)). Според законовите разпоредби разходите трябва да бъдат покрити, но не и надвишени. Всички възникнали за TAZV разходи са покрити, включително лихвите върху дела на TAZV в инвестирания капитал. Изчисляването на фиктивни лихви върху субсидии от държавата не е оправдано, тъй като тези разходи не са възникнали за TAZV.
(105)
На Propapier не се предоставя избирателно предимство, защото таксите са еднакви за всички потребители на новата пречиствателна станция.
(106)
Дали таксите биха били по-високи без предоставените в рамките на схемата СП субсидии за изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води, зависи от множество фактори, като например наличието на други финансови ресурси.
(107)
Властите не са задължени нито въз основа на принципа „замърсителят плаща“, нито въз основа на Рамковата директива на ЕС за водите да вземат предвид субсидии при изчисляването на лихвите върху вложения капитал. Рамковата директива на ЕС за водите предписва, че разходите за водни услуги трябва да бъдат покрити, но предоставя на държавите членки свобода на действие при прилагането ѝ В конкретния случай всички разходи на TAZV (за водната услуга) са покрити. Принципът „замърсителят плаща“ не важи абсолютно, но трябва да бъде „взет предвид“. В този случай той е отчетен чрез включването на всички разходи на TAZV в калкулацията.
(108)
В Рамковата директива на ЕС за водите се говори за „адекватен“ принос. Германия посочва, че платените от Propapier такси са сравнително високи, съпоставено с други области на Германия или с Европейския съюз. Освен това германските власти отбелязват, че според Рамковата директива на ЕС за водите държавите членки могат да вземат предвид социалните, екологичните и икономическите последствия от възвръщаемостта, както и географските и климатичните условия на засегнатите области или област.
(109)
Германия твърди, че сравняване с делата Kimberly-Clark или InfraLeuna (вж. и съображение 70 от решението за откриване на процедурата) не е убедително. Предмет на делото Kimberly-Clark е преференциална тарифа за предприятие, въз основа на която е налице съмнение, че е възможно да не се възстановяват всички разходи. В конкретния случай се възстановяват всички разходи и тарифните условия са еднакви за всички потребители. Делото Kimberly-Clark касае промишлена зона, разработена в съответствие със специфичните потребности на едно-единствено предприятие, докато в този случай промишлената зона е разработена за няколко установили се там предприятия.
(110)
Предмет на решението по делото InfraLeuna е ценообразуването на частни предприятия във връзка с ползването на частни инфраструктури, докато настоящото дело се отнася до използването на градска инфраструктура и предписани от закона, а не пазарни такси. В конкретния случай потребителите са поели всички разходи, които се поемат стандартно от дадено дружество в областта на услугите по пречистване на отпадъчни води. На нелиберализиран пазар за пречистване на отпадъчни води разходните фактори, които следва да се отчитат, са определени в закона и са еднакви за всички предприятия (KAG Brandenburg).
(111)
Посочените в решението за откриване на процедурата решения по делата Wagner и Weida Leder (съображение 71 и бележка под линия 19) се отнасят до субсидии за изграждането на частни пречиствателни станции за отпадъчни води. В конкретния случай Propapier обаче не получава субсидии за доброволни частни инвестиции, а заплаща определените му от закона такси за ползване.
Тестът на пазарния инвеститор е неприложим
(112)
Германия е на мнение, че водата не е стандартна търговска стока. В Германия секторът по пречистване на отпадъчни води е разпределен между регионални монополи на местни обществени предприятия за пречистване на отпадъчни води. Ето защо в Германия пречистването на отпадъчните води не е икономическа дейност, а задължение на общините. TAZV действа като държавен орган, а не като предприятие, чието поведение може да бъде проверено с теста на пазарния инвеститор. В Германия е налице задължение за свързване и ползване на услугата. Потребителите нямат възможността да избират доставчик на услугата, различен от този за общината. Таксите са предписани от закона, определят се от властите и не могат да превишават разходите.
(113)
В Германия секторът по пречистване на отпадъчни води е достъпен за частни предприятия само в ограничена степен. Те могат да сътрудничат при техническото изпълнение на законовите задължения за пречистване на отпадъчните води само въз основа на договори за управление или договори за предоставяне на услуги. Отговорността за изпълнение на задачата обаче остава за общината, която не е задължена от закона да обяви търг за договора. Освен това частни предприятия биха могли да изпълняват технически задачи (или по изключение да събират такси), но и в този случай таксите не могат да превишават разходите им. От страна на TAZV не имало възлагане на технически задачи на трети лица.
(114)
Тъй като таксите са предписани от закона и не могат да надвишават разходите за инфраструктурата, няма пазар, на който частни предприятия да могат да определят такси за пречистване на отпадъчни води с цел реализиране на печалба. Няма конкуренция между частни предприятия или между частни и публичноправни предприятия по отношение на крайни потребители.
(115)
Според Германия в подобен случай не е възможно поведението на оператора на услугите да се сравнява с това на частен инвеститор. Ето защо тестът на частния инвеститор е неприложим.
Референтни цени
(116)
С оглед на задължението за свързване към пречиствателната станция за отпадъчни води няма конкуренция, а следователно и пазарна цена, която да служи като бенчмарк за оценката на предимството.
(117)
Германия отхвърля представената от жалбоподателя информация, че само няколко завода за хартия използват градски канализационни системи и че по тази причина залагането само на данни от тези заводи за хартия като бенчмарк няма да е представително.
(118)
В становището си Германия уточнява, че Propapier не заплаща такса от 0,95 EUR/m3 (както е посочено в съображения 72 и 80 от решението за откриване на процедурата), а от 2010 г. внася такса от 1,18 EUR/m3. В сравнение с други места в Европейския съюз тази такса е сравнително висока и във всички случаи различна от обичайната. Съгласно проведена от Verband Deutscher Papierfabriken анкета сред 77 предприятия в областта на германската хартиена индустрия, които представят 68 % от сектора, през 2007 г. таксите са били средно 1,12 EUR/m3 (диапазон от 0,31 до 2,20 EUR/m3). Заплащаната от Propapier такса е в рамките на този диапазон и е над средното ниво съгласно тази извадка.
(119)
В следващи становища Германия информира Комисията, че през 2012 г. таксата е увеличена на 1,41 EUR/m3, за да покрие загубите в пусковия период на пречиствателната станция за отпадъчни води. През 2013 г., въз основа на икономии от енергийни разходи, таксата е определена на 1,39 EUR/m3 в съответствие с правното задължение таксите да възстановяват разходите, но да не ги надвишават. Също така Propapier трябва да обработва предварително отпадъчните води, преди да ги подаде към пречиствателната станция на TAZV. Разходите за предварителната обработка са близо […] EUR/m3, което прави общите разходи на Propapier за пречистване на отпадъчни води […] EUR/m3; в сравнение с това средните разходи в сектора (2010 г.) са 1,27 EUR/m3.
(120)
Германия твърди, че сравнението с плащаните от други производители на хартия в Европейския съюз такси е правилният бенчмарк за оценката, че не е налице икономическо предимство и че опасенията на Комисията относно подобно сравнение са неоснователни.
(121)
Според Германия при представените на Комисията примери става дума за средни цени на база пълни разходи. Германия твърди, че няма доказателства за това, че тези такси включват държавни помощи.
(122)
Германия твърди, че примерът Lenzing Lyocell (26) е основателен, дори и ако фактическият състав е отпреди десет години (Propapier заплаща повече от двойния размер на таксата, но таксите за пречистване на отпадъчни води не са се увеличили с повече от 100 % през последните 10 години).
Съществуваща помощ
(123)
Германия представя два аргумента за това, защо таксите, доколкото те представляват помощи, трябва да се разглеждат като съществуващи помощи по смисъла на член 1, буква б), подточка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(124)
Германия пояснява, че през 2003 г. в решението си по дело N 644e/02 Комисията е стигнала до заключението, че схемата СП не представлява държавна помощ за операторите на пречиствателни станции за отпадъчни води, доколкото операторът - като при TAZV - е Zweckverband. Комисията базира тази констатация на факта, че Zweckverband подлежи на общински надзор и предоставя услуга от общ икономически интерес. Както обаче Комисията сама отбеляза в съображение 57 от решението за откриване на процедурата, схемата, дори ако междувременно въз основа на развитието на вътрешния пазар представлява помощ, би трябвало съгласно член 1, буква б), подточка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999 да се класифицира като съществуваща помощ.
(125)
Както е посочено в съображение 100 от настоящото решение, според Германия решението по делото N 644e/02 включва и косвените ефекти от схемата Gemeinschaftsaufgabe, т. е. таксите. Таксите не изискват отделно уведомление, защото методът за изчисляването им е част от изпълнението на схемата.
(126)
С оглед на аргументацията, че при таксите става дума за съществуваща помощ, Германия изразява мнение, че тази съдържаща се в таксите помощ вече е била в сила преди влизането в сила на Договора за създаване на Европейската икономическа общност на 1 януари 1958 г. Съществуваща преди влизането в сила на договора за ЕИО помощ остава съществуваща помощ, дори и в случай на модификации на по-късен етап, доколкото се запазва „същността“ на оригиналната схема (27). Прецизирането на общо правило, действащо още преди 1 януари 1958 г., не представлява нова помощ, подлежаща на уведомяване (28).
(127)
Германия пояснява, че KAG са били налице преди влизането в сила на договора за ЕИО през 1958 г. и след това са продължили да се прилагат. Член 6, параграф 2 от действащия KAG Brandenburg, въз основа на факта, че Бранденбург попада в част от областта на някогашното Кралство Прусия, води началото си от KAG за Кралство Прусия от 14 юли 1893 г. (PrKAG) и Gemeindeabgabengesetz Bayern (BayGAG). Германия базира този аргумент на следните подаргументи:
а)
Тези закони са останали в сила и в периода от 1919 до 1933 г., както и от 1933 до 1945 г.
б)
Днешните KAG на старите федерални провинции водят началото си от PrKAG.
в)
KAG Brandenburg - без оглед на специалното положение на новите федерални провинции въз основа на разделението на Германия - е в историческа приемственост с PrKAG.
Подаргумент а):
(128)
В PrKAG вече е предвидена възможността за събиране на такси от общините за ползването на обществени инфраструктури. Gebührenabgabengesetz, който е в сила в Бавария от 1938 г. (и представлява основа за редица подобни закони в останалите южногермански федерални провинции), също предвижда тази възможност (29). Съгласно PrKAG по правило таксовите единици се определят така, че да бъдат възстановени разходите за управление и поддръжка на мероприятието, включително тези за олихвяване и изплащане на вложения капитал. Въпреки че таксите съгласно PrKAG трябва да възстановяват само разходите за олихвяване на вложения (за инфраструктурата) капитал, решения от следвоенния период относно PrKAG предполагат, че при действието на PrKAG не е предвидено олихвяване на субсидии от трети лица.
(129)
PrKAG, респ. съпоставими съществуващи закони на провинциите не са били отменени нито във Ваймарската република, нито след завземането на властта от нацистите. По този начин те са останали в сила и след 1918 г.
Подаргумент б):
(130)
След Втората световна война PrKAG продължава да е в сила като национално законодателство под Основния закон от 1949 г. (по-нататък „GG“), в съответствие със законите, които не му противоречат (член 123 GG), и чрез разпоредби, които позволяват на федералните провинции да приемат закони в определени области. Това показва ясно, че PrKAG е бил в сила в германските федерални провинции още преди влизането в сила на Договора за създаване на Европейската икономическа общност.
(131)
След създаването на Федерална република Германия през 1949 г. в някои западногермански провинции PrKAG се заменя постепенно от съответните закони за местните такси. Със замяната на PrKAG от тези закони на провинциите през 60-те и 70-те години на ХХ век схемата се прецизира и адаптира терминологично, при което същината на закона все пак се запазва. По-специално се запазва това, че върху субсидии от трети лица не могат да се калкулират лихви (30). Съгласно PrKAG олихвяването се извършва само за външния капитал. Съгласно законите на провинциите олихвяването се извършва върху собствения капитал; нито PrKAG, нито тези закони на провинциите обаче предвиждат включени в калкулацията лихви върху субсидии.
(132)
Ето защо Германия е на мнение, че днешните закони за местните такси на старите федерални провинции водят началото си от PrKAG. Според Германия в конкретния случай е особено важно да се разгледа KAG Nordrhein-Westfalen от 1969 г. (31), който е послужил като модел за KAG Brandenburg и е заменил PrKAG от 1906 г.; въпреки изискваната концептуална актуализация KAG Nordrhein-Westfalen съответства по съдържание на PrKAG (вж. съображение 128 от настоящото решение). Законите за местните такси на други федерални провинции (напр. Райнланд-Пфалц, Шлезвиг-Холщайн и Хесен) се основават на PrKAG и го заменят.
Подаргумент в):
(133)
Германия твърди, че с разделянето на Германия след Втората световна война KAG Brandenburg заема специално място. В годините след създаването на ГДР местното самоуправление със сферата му на влияние в Бранденбург и останалите източногермански провинции е отменено. Установяват се правила по смисъла на централизираното държавно управление. С местната конституция от 17 май 1990 г. (32) (приета от парламента на ГДР преди повторното обединение на 3 октомври 1990 г.) е възстановено местното самоуправление и е определено, че общините регламентират финансовото си управление на своя отговорност. За целта им е предоставено правото да събират възнаграждения и такси за комунални услуги.
(134)
KAG Brandenburg от 27 юни 1991 г. се основава на KAG Nordrhein-Westfalen и почти съвпада с него.
(135)
Въпреки междувременно различното развитие на правото в ГДР няма данни за различно третиране на законите за местните такси на източногерманските и западногерманските провинции. KAG Brandenburg продължава правната традиция на PrKAG и не попада в правната традиция на бившата ГДР. Няма и институционална приемственост между системата за пречистване на (отпадъчни) води на ГДР и настоящата система за пречистване на отпадъчни води на провинция Бранденбург. Местната конституция от 17 май 1990 г. постави основата за приемането на законите за местните такси в новите федерални провинции. Законите за местните такси на новите федерални провинции са свързани съдържателно със законите за местните такси на старите федерални провинции, които от своя страна водят началото си от PrKAG. Това е неизбежна последица от факта, че новите провинции на Федерална република Германия са се присъединили съгласно Основния закон (33). По-специално това става ясно от историческия произход на KAG Brandenburg. KAG Brandenburg попада в правната традиция на KAG Nordrhein-Westfalen и на PrKAG. Разделянето на Германия и прекъснатата вследствие на това правна традиция в източногерманските провинции не би могло да бъде недостатък с оглед на тълкуването на KAG Brandenburg.
(136)
KAG Brandenburg е в историческа приемственост с PrKAG.
(137)
Германия твърди също, че принципът на еквивалентност и принципът за възвръщаемост са важали още преди влизането в сила на Договора за ЕИО през 1958 г. Принципът на еквивалентност изисква дадена такса да не е в грубо несъответствие със стойността на заплащаната с нея обществена услуга. Това е компонент на заложения в Основния закон принцип на правовата държава. Принципът за възвръщаемостта следва непосредствено от PrKAG. Дори и ако този принцип не се спазва стриктно при всяко изчисляване на размера на таксите, то постъпленията от такси на дадена община не могат да надвишават значително нейните разходи.
Спазване на принципа на защита на оправданите правни очаквания и на общия принцип за равно третиране
(138)
Германия твърди също така, че възстановяване на елементите на помощ, в случай че Комисията разглежда изчислените от Propapier такси като оперативна помощ, би нарушило принципа на защита на оправданите правни очаквания и общия принцип за равно третиране.
(139)
Принципът на защита на оправданите правни очаквания гласи, че 1) институция на Съюза трябва да е породила у получателя основателни очаквания и 2) предпазлив и съобразителен икономически оператор не може да е в състояние да предвиди приемането на мярка, която може да засегне неговите интереси.
(140)
Тъй като схемата СП (одобрена с решението по дело N 644e/02) не се разглежда като държавна помощ, е възможно Propapier да е имало основателно очакване, че не е налице държавна помощ в полза на предприятието. По-рано не е имало съмнения относно съвместимостта на тази схема с правото на Съюза, защото досега подобни схеми не са били разследвани от Европейската комисия.
(141)
Възстановяване на несъдържащия се в таксите елемент на помощ в случай на класифициране като оперативна помощ от страна на Комисията би нарушило и принципа за равно третиране, съгласно който сходните положения трябва да се третират по еднакъв начин. Подобно възстановяване би дало предимство на конкурентите на Propapier.
4.3. МНЕНИЕ НА ГЕРМАНСКИТЕ СДРУЖЕНИЯ НА ОБЩИНИТЕ И НА СЪЮЗА НА ОБЩИНСКИТЕ ДРУЖЕСТВА (VKU)
(142)
Германските сдружения на общините и VKU приветстват мнението на Германия от 28 януари 2011 г., за което са сътрудничили. Те обръщат особено внимание на аргумента, че в Германия пречистването на отпадъчните води е неикономическа задача на общините. Общините поемат организацията и финансирането на тази дейност в рамките на задължението им за местно самоуправление в интерес на гражданите.
(143)
Германските сдружения на общините и VKU посочват, че член 6, параграф 2, изречение 5 от KAG Brandenburg, съгласно който таксите за ползването на пречиствателна станция за отпадъчни води трябва да възстановяват разходите, включените в калкулацията лихви и амортизациите, докато субсидиите не трябва да се вземат предвид при определянето на включените в калкулацията лихви за използвания собствен капитал, е в интерес на потребителите. Тъй като субсидиите от трети лица не представляват инвестиран от общините собствен капитал, потребителите не следва да заплащат на общините лихви върху тези субсидии.
5. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(144)
Въпросните мерки могат да се класифицират като държавна помощ, ако са изпълнени следните предпоставки: i) мярката трябва да е финансирана от държавата или чрез използване на държавни ресурси, ii) в резултат от това трябва да е налице икономическо предимство за предприятието, iii) това предимство трябва да е избирателно, и iv) мярката трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да може да засегне търговията между държавите членки. Държавна помощ е налице, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(145)
Още в решението за откриване на процедурата е безспорно, че всички въпросни мерки включват използването на държавни ресурси и че могат да нарушат конкуренцията и търговията на вътрешния пазар.
(146)
С оглед на възраженията Комисията отбелязва, че следва да се прави разлика между 1) предполагаема държавна помощ в полза на Propapier чрез инфраструктури със специално предназначение (изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води и определени други инфраструктури в разширения участък на промишлената зона, в който се намира новият завод на Propapier) и 2) предполагаема помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води.
5.1. ПРИ ФИНАНСИРАНИТЕ ОТ ПУБЛИЧНИ СРЕДСТВА ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ СТАВА ДУМА ЗА ОБЩА ИНФРАСТРУКТУРА ИЛИ ЗА ИНФРАСТРУКТУРА СЪС СПЕЦИАЛНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ ЗА PROPAPIER?
(147)
В миналото Комисията считаше, че публичната администрация може да извършва на нейна територия дейности по териториалното устройство. В този смисъл тя може да финансира инфраструктури, които са от полза за цялото население. Освен това Комисията е на мнение, че не е от значение по каква причина се създават тези инфраструктури, доколкото това е от полза за обществеността. Ако обаче подобни инфраструктури са от полза само за дадено частно предприятие, то следва да поеме финансирането им. Това произтича от факта, че при държавни помощи Комисията разследва конкретното въздействие на мярката, а не преследваните цели. Ето защо в случая Комисията е на мнение, че трябва да се разследва кои инфраструктури служат на обществеността (включително на Propapier) и кои са от полза единствено за Propapier. Защото само последните би трябвало да се финансират от Propapier (34).
(148)
Комисията отбелязва, че паркингът, улицата и каналът Oder-Spree се експлоатират от предприятия по смисъла на законодателството на Европейския съюз в областта на конкуренцията, защото ползването им е безплатно. Ето защо в случая не става въпрос за държавни помощи в полза на собственика и оператора на тези структури.
5.1.1. Паркинг
(149)
Жалбоподателят твърди, че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да се използва за целите на друга градска промишленост и да доведе до това, градът да може да закрие паркоместа за товарни автомобили в своя център. В действителност Германия не е доказала обратното; самият факт обаче, че даден паркинг е в непосредствена близост до предприятие, не означава автоматично, че е предназначен за това предприятие или че е от полза предимно за него. Споменатата от жалбоподателя табела (вж. съображение 46), която указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата, е от временен тип и се дължи на строителни работи в електроцентралата, които са приключили в края на март 2011 г. Комисията отбелязва, че паркингът е със свободен достъп и за него е налице табела на обществената улица, която не насочва към определено предприятие. Дали паркингът предлага зони за почивка, не е от значение за класифицирането му като обща инфраструктура.
(150)
Германия представи достатъчни доказателства за това, че паркингът не е бил построен специално за Propapier, а е бил част от планираната обща икономическа концепция за промишлената зона. Също така Propapier разполага със собствени паркоместа за 27 товарни и 213 леки автомобила. Планират се и допълнителни паркоместа за 120 леки автомобила (разрешението за строеж вече е издадено). Още към момента на приемане на решението за откриване на процедурата Германия потвърди, че фирмените паркоместа на Propapier са достатъчни за паркиране на автомобилите на неговите служители, доставчици и посетители.
(151)
Въз основа на горните съображения Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че паркингът не е със специално предназначение за Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.2. Улица
(152)
При улицата става дума за обществена улица. Тя е част от общата концепция за развитие на промишлената зона, която е била планирана още през 1993 г., много преди Propapier да реши да се установи там. Противно на информацията на жалбоподателя улицата не свършва няколко метра зад завода за хартия на Propapier, а свързва актуалната промишлена зона на канала Oder-Spree и нейните разширения на север с национален път B 112. Последният участък е бил завършен през 2013 г. Новата улица може да е от полза и за други предприятия, защото предлага нови възможности за разширяване на промишлената зона ArcelorMittal и други индустриални зони. Улицата може да съкрати времето на промишлеността и търговията за пътуване до Франкфурт (Одер) и предлага на предприятията във Франкфурт по-добър достъп до вътрешното пристанище на Eisenhüttenstadt.
(153)
Ето защо Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че улицата не е със специално предназначение за Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.3. Разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree
(154)
В своята жалба жалбоподателят твърди, че инфраструктурните мерки в рамките на разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree са били предназначени единствено за Propapier и включват държавна помощ в полза на Propapier. През 2008 г. Eisenhüttenstadt разшири промишлената зона на канала Oder-Spree, за да привлече предприятия. От 2003 г. насам по цялата дължина на канала (който е част от трансевропейските мрежи (ТЕМ) се строят шлюзове. Няма данни обаче за причинно-следствена връзка между тези инфраструктурни мерки и установяването на Propapier или за предоставянето на избирателно предимство в полза на Propapier в рамките на тези мерки; също така Комисията е съгласна с Германия, че разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree е част от необходимите редовни мерки по поддръжката на канала.
(155)
Ето защо Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree не представлява избирателно предимство в полза на Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.4. Пречиствателна станция за отпадъчни води
(156)
Комисията отбелязва, че капацитетът на съществуващата инфраструктура за пречистване на отпадъчни води извън разширената промишлена зона на канала Oder-Spree е ограничен. Остатъчният капацитет на съществуващата пречиствателна станция за отпадъчни води в Eisenhüttenstadt би могъл да покрие потребностите само на още един малък инвеститор, но не би бил достатъчен в случай на установяване на един по-голям или няколко по-малки нови инвеститори в промишлената зона.
(157)
Също така Комисията отбелязва, че пречиствателната станция на TAZV не е изградена единствено за Propapier. Строителството е било планирано за други потенциални инвеститори още през периода 2004-2006 г., много преди установяването на Propapier. Германия представи доказателства за това, че пречиствателната станция за отпадъчни води вече е била планирана в рамките на икономическото развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Също така Германия представи доказателства за няколко рекламни кампании за привличане на инвеститори в разширения участък на промишлената зона на канала Oder-Spree, които обаче са протичали безуспешно досега, защото регионалните власти все още не са успели да привлекат допълнителни инвеститори (освен Propapier, EnBW и 5N PV).
(158)
Въпреки че пречиствателната станция за отпадъчни води - с нейното първо стъпало за анаеробно пречистване - е така оформена технически, че да може да обработва силно замърсени индустриални отпадъчни води, като тези при производителите на хартия за велпапе от отпадъчна хартия, такова първо стъпало за анаеробно пречистване би било от интерес и за други потребители, които произвеждат силно замърсени с органични вещества индустриални отпадъчни води, като предприятията от хранително-вкусовата промишленост. Освен това пречиствателните станции с първо стъпало за анаеробно пречистване на силно замърсени с органични вещества индустриални води предлагат и многобройни икономически и екологични предимства.
(159)
Дори и ако пречиствателната станция на TAZV с нейния сегашен капацитет покрива основно потребностите на Propapier, тя се използва - при същите условия - и от двете други предприятия, установили се в зоната. Модулната ѝ конструкция позволява разширяване с цел третиране на отпадъчни води и от други потребители. Дори и без модулно разширяване понастоящем е налице резервен капацитет от около [20-40] %, който може да се използва за отпадъчни води от други предприятия, при което актуалният общ капацитет би могъл да бъде увеличен двойно (вж. съображения от 80 до 84). Пречиствателната станция за отпадъчни води е отворена за всички потребители недискриминационно (новите инвеститори, които се установяват в промишлената зона, подлежат на задължение за свързване и ползване на услугата) и съоръжението може да третира отпадъчни води и от предприятия, които не са част от хартиената индустрия.
(160)
Според Комисията фактът, че понастоящем пречиствателната станция на TAZV се използва предимно (средно на [ 70] % и максимум до [ 70] %) от Propapier, не означава непременно, че тук става дума за инфраструктура със специално предназначение, тъй като във време на ограничени публични бюджетни средства модулната конструкция на съоръжението е целесъобразна от икономическа гледна точка. Противно на твърдението на жалбоподателя разходите, необходими за удвояването на капацитета на пречиствателната станция на TAZV, които са оценени от Германия на по-малко от 50 % от разходите за първоначалната инвестиция, показват, че модулната конструкция на съоръжението позволява икономии от мащаба.
(161)
Фактът, че регионалната помощ за изграждане на пречиствателната станция е била предоставена, при условие че в разширения участък на промишлената зона се установи основен инвеститор (в случая Propapier), се разглежда от Комисията като добро публично управление на ограничените ресурси, защото нито е целесъобразно да се започне изграждане на голяма обществена инфраструктура, преди да се осигури ползването ѝ, нито тя да се оразмери прекомерно.
(162)
Аргументът, че заводите за хартия по правило разполагат със собствени пречиствателни станции за отпадъчни води, може да бъде опроверган с представените от Германия данни. Дори и ако някои предприятия в хартиената индустрия, както и в други индустриални отрасли, разполагат със собствени съоръжения за (предварително) пречистване на отпадъчни води, това обстоятелство само по себе си все още не показва, че в случаите, в които индустриални потребители използват публична пречиствателна станция за отпадъчни води, държавата предоставя на потребителите предимство, защото с времето потребителите възстановяват разходите чрез заплащаните от тях такси.
(163)
Следователно Комисията стига до заключението, че при пречиствателната станция за отпадъчни води става дума за обща инфраструктура и че с това субсидията за пречиствателната станция на TAZV не представлява инвестиционна помощ за Propapier. За разлика от паркинга, улицата и канала Oder-Spree експлоатацията на пречиствателната станция за отпадъчни води представлява икономическа дейност, защото нейният оператор предлага услугата (пречистване на отпадъчни води) на пазара срещу заплащане. Комисията обаче отбеляза, че евентуално предоставена на TAZV помощ във всички случаи би представлявала съществуваща помощ (съображения от 51 до 57 от решението за откриване на процедурата). Следователно разследването на евентуалните помощи в полза на TAZV не трябва да продължава в настоящото решение.
(164)
В заключение становището на Комисията е, че финансираните с държавни ресурси инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който попада заводът на Propapier, не са предназначени единствено за завода за хартия и следователно не се класифицират като инфраструктура със специално предназначение и като държавна помощ в полза на Propapier. Това означава, че тези подпомогнати инвестиции не формират единичен инвестиционен проект по смисъла на точка 60 от Насоките за регионална помощ с регионалната инвестиционна помощ за завода за хартия на Propapier, одобрена от Комисията в окончателното ѝ решение по делото SA.23827 (2013/C) (вж. бележка под линия 4). Следователно оценката на инвестиционната помощ за Propapier, която е предмет на посоченото решение, остава незасегната от настоящото решение.
5.2. СЛЕДВА ЛИ НАМАЛЕНИТЕ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ ДА СЕ РАЗГЛЕЖДАТ КАТО ДЪРЖАВНА ПОМОЩ?
(165)
По отношение на аргумента на Германия, че при дадена мярка, която е била предоставена на оператора в рамките на схема, некласифицирана от Комисията като помощ, не може да бъде предоставена „помощ“ на потребителя на конкретната инфраструктура, Комисията желае отново да обърне внимание, че в решението относно схемата за помощ N 644e/02 няма твърдения за това дали събираните за ползването на инфраструктурата такси при определени обстоятелства представляват помощ в полза на потребителя на инфраструктурата. Комисията поддържа заключението си от решението за откриване на процедурата, че не е била информирана за схема на таксуване, която ще бъде в сила за предоставените в рамките на нотифицираната схема субсидии; следователно решението за одобряване на схемата не може да се разглежда като одобрение за имплицитно допустими помощи, чието правно основание би бил законът за местните такси.
(166)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държави членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(167)
Наличието на държавна помощ трябва да се установи независимо от това 1) дали Рамковата директива на ЕС за водите и разпоредбите на германското законодателство за прилагането ѝ изискват пълна възвръщаемост на разходите за предоставянето на услугите по пречистване на отпадъчните води и 2) дали таксите са в съответствие с разпоредбите на това законодателство. С други думи мерки, които са в съответствие както с Рамковата директива на ЕС за водите, така и с действащите разпоредби на германското законодателство, могат все пак да представляват държавни помощи, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС (вж. съображение 144).
Държавни ресурси и възможност за приписване на държавата
(168)
Таксите, които следва да се заплащат за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води, се определят и събират от общината в съответствие с член 6 от Закона за местните такси на провинция Бранденбург. Ако таксите се определят така, че да са по-ниски от тези, които би събирал частен инвеститор, за общината това означава загуба на приходи.
(169)
Следователно мярката по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС се предоставя от държавата или от държавни ресурси, защото приходите на общината биха намалели при предоставеното на Propapier предимство.
(170)
Ако таксите се определят така, че от това да произтича предимство за дадено предприятие, това би се приписало и на държавата, защото това определяне на таксите се дължи на публичен орган - град Eisenhüttenstadt.
Икономическо предимство
(171)
Както се посочва в решението за откриване на процедурата (35), Комисията трябваше да разследва дали заплащаните от Propapier такси за пречистване на отпадъчни води са били определени така, че да предоставят на Propapier (избирателно) икономическо предимство.
(172)
Съгласно установената съдебна практика на Съда концепцията за „предимство“ включва не само положителни предимства като самите субсидии, а и държавни мерки, които под различни форми облекчават разходите, които обикновено се включват в бюджета на предприятието и които поради това, без да са субсидии в прекия смисъл на думата, са подобни по характер и имат същото въздействие (36).
(173)
Ако това се приложи за конкретния случай, възниква въпросът, дали заплащаните от Propapier такси за пречистване на отпадъчни води са по-ниски от разходите, които биха натоварили бюджета на сравнимо предприятие при нормални пазарни условия, т. е. дали размерът на таксите е в съответствие с принципа на оператор в условията на пазарна икономика. Според Комисията са налице две възможности да се провери това:
-
Сравняване на заплащаната от Propapier цена с референтна цена, която е обичайна за пречистването на отпадъчните води в конкретната държава членка.
-
Предварителен анализ на рентабилността, който показва, че частен доставчик би събирал такси в същия размер.
Референтни цени
(174)
С оглед на описаната от Германия организация на пазара (вж. съображения 112-113) и като се има предвид фактът, че (дори частни) оператори не могат да определят свободно цените за предоставяните от тях услуги, защото тези цени са законово предписани (от KAG Brandenburg), Комисията е на мнение, че не е възможно да бъдат определени референтни цени, които би изисквал частен оператор при нормални пазарни условия.
(175)
Комисията отбелязва също така, че Германия е представила информация за цените, които заплащат други предприятия от бранша, в който работи и Propapier. Въпреки че Германия твърди, че представените референтни цени са средни цени, които отразяват пълните разходи, няма данни за това дали тези такси включват държавни помощи. Съмнението на Комисията в полезността на тези данни като основа за сравнение не можаха да бъдат разсеяни. Това се дължи преди всичко на факта, че по мнение на Комисията тези цени при определени обстоятелства отразяват различни реални разходи и не е сигурно дали включват държавни помощи.
Предварителен анализ на рентабилността
(176)
С оглед на липсата на надеждни пазарни референтни стойности Комисията е на мнение, че въз основа на друг общоприет стандартен метод за оценка може да се определи дали дадена сделка е осъществена при пазарни условия. Комисията е на мнение, че при инфраструктури, които са отворени за всички потребители и не са със специално предназначение за определен потребител, принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика може да се разглежда като спазен, когато потребителите на инфраструктурата постепенно допринасят от ex ante гледна точка за рентабилността на нейния оператор (37).
(177)
Такъв е случаят, когато споразумението на оператора с отделните потребители позволява на оператора да покрива всички разходи, произтичащи от споразумението, с разумен марж на печалба въз основа на стабилни средносрочни перспективи (38).
(178)
В допълнение при този анализ трябва да бъдат отчетени всички приходи и всички очаквани допълнителни разходи, които ще възникнат за оператора във връзка с дейностите на съответния потребител (39).
(179)
Тези допълнителни разходи обхващат всички категории разходи и инвестиции, като например допълнителни разходи за персонал, оборудване и инвестиции, които възникват поради присъствието на потребителя (40). От друга страна, разходите, които операторът следва да понесе във всички случаи, независимо от споразумението с потребителя, не трябва да бъдат вземани предвид.
(180)
С оглед на тези фактори Комисията е на мнение, че принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика е изпълнен, т.е. че намалената такса не предоставя предимство на Propapier по следните причини:
а)
Пречиствателната станция е отворена за всички потребители и не е със специално предназначение за Propapier.
б)
Заплащаната от Propapier такса включва разходите за експлоатация, възстановяване, поддръжка, персонал и финансово управление, включените в калкулацията амортизации, както и включените в калкулацията лихви върху 20 % от инвестирания в пречиствателната станция за отпадъчни води собствен капитал. Следователно таксата възстановява всички допълнителни разходи, възникнали за оператора на пречиствателната станция за отпадъчни води във връзка с дейността на Propapier.
(181)
С оглед на разумния марж на печалба, който, наред с допълнителните разходи, трябва да бъде покриван от таксите, следва да се отбележи, че в този случай таксите покриват не само допълнителния капитал, но и включените в калкулацията лихви върху 20 % от инвестирания собствен капитал. Дори и ако това не е определено изрично като разумна печалба съгласно дефинирания по-горе подход за изчисление на допълнителните разходи, то все пак представлява допълнителен приход за оператора, какъвто би бил и случаят при разумна печалба.
(182)
Тъй като таксите не предоставят предимство на Propapier и следователно не представляват държавна помощ, не се наложи Комисията да разследва дали те представляват съществуваща помощ (вж. съображения от 123 до 137) или оперативна помощ (вж. съображение 26), или дали подобна оперативна помощ би била съвместима с вътрешния пазар. С оглед на тази констатация Комисията може да остави отворен и въпроса, дали възстановяването на таксите (в случай на класифициране като оперативна помощ) би нарушило принципа на защита на оправданите правни очаквания и общия принцип за равно третиране.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(183)
Следователно Комисията стига до заключението, че нито изграждането на пречиствателната станция на TAZV, строителството на паркинга, новата улица, нито разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree представлява инфраструктурна мярка със специално предназначение.
(184)
Комисията заключава също така, че събираните за пречистването на отпадъчните води такси не представляват държавна помощ. Принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика е спазен и следователно на Propapier PM2 GmbH не се предоставя икономическо предимство,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
При реализираните от Германия инфраструктурни мерки не става дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier PM2 GmbH. Таксите, които TAZV събира от Propapier за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води, не включват държавна помощ. Следователно инфраструктурните мерки и правилата за определяне на таксите не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 1 октомври 2014 година.
KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2015/508,
annettu 1 päivänä lokakuuta 2014,
infrastruktuurituesta, jota Saksan väitetään myöntäneen yritykselle Propapier PM2 GmbH - Valtiontuki SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 6847)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1),
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (2), ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Smurfit Kappa Group, jäljempänä ’Smurfit Kappa’ tai ’kantelija’, teki 29 päivänä lokakuuta 2008 komissiolle kantelun, jonka mukaan Propapier PM2 GmbH oli saanut infrastruktuuritukea. Kantelu kirjattiin numerolla CP 327/2008, ja se siirrettiin sääntöjenvastaisten tukien rekisteriin (numerolla NN 45/2010).
(2)
Komissio ilmoitti Saksalle 27 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa väitetystä tuesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely.
(3)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (3). Komissio on kehottanut kaikkia asianomaisia esittämään huomautuksensa väitetystä tuesta.
(4)
Saksa esitti huomautuksensa 28 päivänä tammikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä (ei-luottamuksellinen versio näistä huomautuksista toimitettiin 31 päivänä tammikuuta 2011). Lisäksi komissio sai huomautuksia seuraavilta asianomaisilta: Deutscher Städtetag, Deutscher Landkreistag ja Deutscher Städte- und Gemeindebund sekä Verband kommunaler Unternehmen (VKU) toimittivat yhteiset huomautuksensa 11 päivänä helmikuuta 2011 ja kantelija toimitti huomautuksensa 14 päivänä helmikuuta 2011 (ei-luottamuksellinen versio näistä huomautuksista toimitettiin 1 päivänä maaliskuuta 2011). Komissio on toimittanut nämä huomautukset Saksan viranomaisille lausuntoa varten. Saksan niistä esittämät huomautukset saapuivat komissioon 13 päivänä huhtikuuta 2011 (ei-luottamuksellinen versio 26 päivänä huhtikuuta 2011).
(5)
Komission yksiköiden ja Saksan edustajien välillä pidettiin kokous 17 päivänä tammikuuta 2013. Saksa toimitti lisätietoja 25 päivänä helmikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä. Komission yksiköt pyysivät lisätietoja 26 päivänä huhtikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä, johon Saksa vastasi 14 päivänä toukokuuta 2013 päivätyllä kirjeellä.
(6)
Komissio pyysi 23 päivänä toukokuuta 2013 päivätyllä sähköpostiviestillä lisätietoja, jotka Saksa toimitti 24, 27 ja 28 päivänä toukokuuta 2013 päivätyillä sähköpostiviesteillä.
(7)
Komission yksiköiden, Saksan ja tuensaajayrityksen edustajat sekä asiantuntijat tapasivat 6 päivänä kesäkuuta 2013 pidetyssä kokouksessa, jonka jälkeen Saksa ilmoitti mahdollisten täydentävien huomautusten toimittamisesta. Saksa toimitti 15 päivänä lokakuuta 2013 päivätyn lisätietopyynnön jälkeen 4 päivänä marraskuuta 2013, 18 päivänä joulukuuta 2013, 6 päivänä tammikuuta 2014 ja 24 päivänä huhtikuuta 2014 lähetetyillä sähköpostiviesteillä kattavia lisähuomautuksia.
2. TOIMENPITEIDEN KUVAUS
(8)
Propapier PM2 GmbH, jäljempänä ’Propapier’, kuuluu konserniin Progroup AG, jäljempänä ’Progroup’. Progroup tuottaa ja myy tytäryhtiöidensä välityksellä aaltopahvin raakapaperia ja aaltopahvia. Kantelija Smurfit Kappa on yksi Euroopan unionin suurimmista paperintuottajista.
(9)
Komissio hyväksyi 2 päivänä huhtikuuta 2008 (4) Propapierille myönnettävän aluetuen aaltopahvin raakapaperia tuottavan paperitehtaan ja siihen liittyvän voimalaitoksen rakentamiseksi Oder-Spree-kanavan olemassa olevan teollisuusalueen uudelle laajennusosalle Eisenhüttenstadtissa Brandenburgin osavaltiossa. Kyseinen alue oli tuona ajankohtana oikeutettu aluetukeen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla.
(10)
Kantelija katsoi, että tietyt valtion varoilla rahoitetut infrastruktuurihankkeet teollisuusalueen laajennusosalla, jolla Propapierin uusi tehdas sijaitsee, on tarkoitettu ainoastaan paperitehtaalle ja on sen vuoksi katsottava Propapierille omistetuksi erityisinfrastruktuuriksi ja valtiontueksi sille.
(11)
Kantelija mainitsi seuraavat infrastruktuurihankkeet (ks. 2.1 jakso): jätevedenkäsittelylaitoksen rakentaminen, pysäköintialueen ja uuden tieliittymän rakentaminen sekä Oder-Spree-kanavan leventäminen ja syventäminen.
(12)
Lisäksi kantelija väitti, että jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perittävät maksut on asetettu liian alhaisiksi, mistä on etua Propapierille (ks. 2.2 jakso).
2.1 TUKI JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOKSEN JA MUUN INFRASTRUKTUURIN RAKENTAMISEEN
(13)
Brandenburgin osavaltio myönsi heinäkuussa 2008 kuntien taloudellisten infrastruktuurien kehittämiseksi alueellisen talousrakenteen parantamista koskevan liittovaltion yhteisen tukiohjelman (Gemeinschaftsausgabe (GA) ”Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur”), jäljempänä ’GA-ohjelma’ (5), puitteissa perustetun tukiohjelman varoista suoran avustuksen, jonka suuruus oli 33 808 200 euroa (6), uuden jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamista varten Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen laajennusosalla Eisenhüttenstadtissa. Tässä yhteydessä on huomattava, että GA-ohjelman käyttöä jätevedenkäsittelylaitosten rakentamisen tai laajentamisen rahoittamiseksi käsiteltiin asiassa N 644e/02 (7), jossa komissio totesi vuonna 2003 ohjelmakauden 2004-2006 osalta, että kyseisen ohjelman puitteissa myönnetty tuki ei ollut SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea jätevedenkäsittelylaitoksen omistajalle ja toiminnanharjoittajalle.
(14)
Vuonna 2003 tekemässään päätöksessä komissio katsoi, että ohjelman vuosina 2004-2006 voimassa olleesta versiosta myönnettyjen avustusten oli katsottava olevan valtion varojen sisäistä siirtoa eikä niissä ollut kyse valtiontuesta omistajille ja toiminnanharjoittajille, koska avustusten saajat eivät olleet taloudellisia yrityksiä ja koska palvelussa oli kyse tavanomaisesta yleishyödyllisestä palvelusta, joka on kuntien vastuulla. Tukiohjelman määräysten mukaan saajan on oltava joko paikallisviranomainen (Gebietskörperschaft) tai tiettyä tarkoitusta varten perustettu kuntayhtymä (Zweckverband), joka on julkisen valvonnan piirissä. Tukea voidaan myöntää ainoastaan silloin, kun toimenpiteen edunsaajan eli jätevedenkäsittelylaitoksen ja laitoksen käyttäjän välillä ei ole oikeudellisia, henkilökohtaisia tai taloudellisia suhteita.
(15)
Avustus kattoi 80 prosenttia tukikelpoisista 42 260 340 euron kokonaiskustannuksista. Avustuksen saaja on Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt, jäljempänä ’TAZV’, joka on julkisoikeudellinen kuntayhtymä, joka huolehtii juomaveden jakelusta ja jäteveden käsittelystä. TAZV on myös jätevedenkäsittelylaitoksen omistaja ja toiminnanharjoittaja. Se kattoi loput 20 prosenttia investoinnin julkisesta rahoituksesta.
(16)
Tuen myöntämisen edellytyksenä oli se, että pääinvestoijan (tässä tapauksessa Propapier) alueelle sijoittautumisen oikeudelliset ja taloudelliset edellytykset on todistetusti täytetty 15 päivään elokuuta 2008 mennessä. Laitoksen rakentaminen aloitettiin lokakuussa 2008, ja se otettiin käyttöön maaliskuussa 2010.
(17)
Kantelija katsoo, että TAZV:n laitos muodostaa erityisinfrastruktuurin, koska käytännössä Propapier käyttää laitoksen koko jätevedenkäsittelykapasiteetin. Kantelijan mukaan laitos suunniteltiin alun alkaen Propapierin jätevedenkäsittelylaitokseksi ja se oli ehdoton edellytys paperitehtaan sijoittamiselle alueelle (sillä paperin valmistuksessa tarvitaan suuria määriä vettä).
(18)
Kantelijan mielestä myös muut infrastruktuurihankkeet - pysäköintialueen rakentaminen Propapierin tehdasalueen viereen, uuden tien rakentaminen teollisuusalueen ja valtatien nro 112 välille sekä Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen - ovat Propapierin hyväksi toteutettuja infrastruktuuritoimenpiteitä. Menettelyn aloittamispäätöksessä komissio päätteli alustavasti, että nämä toimenpiteet eivät anna valikoivaa etua Propapierille eikä niitä sen vuoksi voida katsoa erityisinfrastruktuuriksi. Siitä huolimatta komissio kehotti kolmansia esittämään huomautuksensa näistä toimenpiteistä.
2.2 ALENNETUT MAKSUT JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOKSEN KÄYTÖSTÄ
(19)
Kantelussa väitetään jätevedenkäsittelylaitoksen osalta myös, että Propapierin laitoksen käytöstä maksama 0,95 euron maksu kuutiometriä kohden on alhaisempi kuin mitä yksityinen investoija perisi vastaavanlaisesta palvelusta.
(20)
Käyttömaksujen suuruus lasketaan sovellettavan lain eli kunnallisia maksuja koskevan Brandenburgin osavaltion lain (8) (Kommunalabgabengesetz, jäljempänä ’Brandenburgin KAG -laki’) perusteella. Brandenburgin KAG -lain 6 §:n mukaan maksun suuruus on laskettava siten, että kaikki kyseisen jätevedenkäsittelylaitoksen kustannukset (rakentamis-, kunnossapito-, huolto-, toiminta- ja henkilöstökustannukset sekä maksuhallinnosta aiheutuvat kustannukset), laskennalliset korot ja laskennalliset poistot katetaan, mutta niitä ei ylitetä. Tukia, jotka kunta saa muista valtiollisista lähteistä (tässä tapauksessa 33,8 miljoonan euron avustus GA-ohjelmasta), ei kuitenkaan oteta huomioon laskettaessa sijoitetun pääoman laskennallista korkoa (9). Kantelija katsoo, että TAZV siirtää GA-ohjelmasta saamansa tuet alennettujen jätevesimaksujen muodossa jätevedenkäsittelylaitoksen käyttäjille.
3. SYYT MENETTELYN ALOITTAMISEEN (10)
(21)
Käsiteltävinä olevat toimenpiteet on luokiteltava valtiontueksi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: i) toimenpiteen on oltava jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista myönnetty tuki, ii) yrityksen on saatava siitä taloudellista etua, iii) edun on oltava valikoiva ja iv) toimenpiteen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua ja vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kyse on valtiontuesta, kun kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät.
(22)
Menettelyn aloittamispäätöksessä ei aseteta kyseenalaiseksi sitä, että kaikissa toimenpiteissä on kyse valtion varojen käytöstä ja että ne voisivat mahdollisesti vääristää kilpailua sisämarkkinoilla.
(23)
Komissio totesi kantelussa esitettyjen väitteiden osalta, että on erotettava toisistaan 1) väitetty valtiontuki TAZV:lle jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamista varten ja 2) väitetty valtiontuki Propapierille alennettujen jäteveden käsittelymaksujen muodossa.
(24)
Lisäksi menettelyn aloittamispäätöksessä tutkitaan sitä, syntyykö yritykselle Propapier
i)
jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamisen kautta
sekä muiden teollisuusalueen laajentamisosalla, jolla Propapierin uusi tuotantolaitos sijaitsee, toteutettujen infrastruktuurihankkeiden kautta, joita ovat
ii)
uusi pysäköintialue,
iii)
uusi tie ja
iv)
Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen,
valikoiva etu, vai onko kyse Propapierille omistetusta erityisinfrastruktuurista (11). Koska toimenpiteen voidaan katsoa olevan 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ainoastaan silloin, kun se on valikoiva (toisin sanoen kun toimenpiteessä kohdellaan eri tavalla yrityksiä, jotka ovat samanlaisessa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa), komission oli arvioitava, syntyykö Propapierille valikoiva etu toimenpiteiden seurauksena.
(25)
Komissio on jo hyväksynyt alueellisen investointituen Propapierille. Koska muihin infrastruktuurihankkeisiin liittyvät toimenpiteet toteutetaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla aluetukeen oikeutetulla tukialueella ja koska nämä toimenpiteet liittyvät läheisesti aluetuella tuettuun investointihankkeeseen tai on omistettu siihen, komission alustavana näkemyksenä oli, että toimenpiteet muodostaisivat osan Propapierin investointihanketta, jos ne osoittautuvat valikoiviksi Propapierin hyväksi, ja niiden olisi silloin täytettävä vuosille 2007-2013 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen (12), jäljempänä ’aluetukisuuntaviivat’, vaatimukset. Komissio esitti erityisinfrastruktuurin muodossa myönnettyjä investointitukia koskevia epäilyjä. Erityisesti se epäili tuen enimmäisintensiteetin noudattamista ja kannustavaa vaikutusta.
(26)
Aluetukisuuntaviivojen mukaan investointitukea saaneille yrityksille voidaan lisäksi myöntää toimintatukea. Toimintatuen soveltuvuus sisämarkkinoille on kuitenkin arvioitava erillään investointituesta aluetukisuuntaviivojen 5 jakson kriteerien perusteella. Komissio päätteli menettelyn aloittamispäätöksessä, että jos Propapier saa alennettujen jäteveden käsittelymaksujen muodossa toimintatukea, joka ei noudata markkinataloussijoittajaperiaatetta, tämän toimintatuen ei voitaisi katsoa noudattavan aluetukisuuntaviivoja eikä komission päätöksentekokäytäntöä toimintatukien hyväksymisessä. Vaikka tuensaaja sijaitsee toimintatukeen oikeutetulla alueella (SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen tukialue), muut tärkeät edellytykset toimintatuen soveltumiselle sisämarkkinoille eivät täyty. Ei ollut viitteitä siitä, että toimintatuki olisi oikeutettua joko luonteensa tai alueellisen kehityksen edistämisen puolesta tai että sen määrä olisi oikeassa suhteessa haittoihin, jotka sillä on tarkoitus poistaa. Toimintatuki ei myöskään olisi ajallisesti rajattua eikä sen määrä vähenisi ajan mittaan. Sen vuoksi komissio epäili alennettujen maksujen muodossa myönnetyn toimintatuen soveltuvuutta sisämarkkinoille.
3.1 AVUSTUKSET JULKISESTI TUETUILLE INFRASTRUKTUURIHANKKEILLE, MUKAAN LUKIEN JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOS
3.1.1 Pysäköintialue, Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen, uusi tie
(27)
Alustavan arvioinnin aikana todettiin, että pysäköintialueen kapasiteetti ei vastaa kantelijan väitteitä ja että se ei sijaitse Propapierin tuotantolaitoksen välittömässä läheisyydessä. Lisäksi todettiin, että pysäköintialue on yleisesti käytettävissä ja että se ei palvele ainoastaan Oder-Spree-kanavan teollisuusaluetta vaan myös muita kaupungissa sijaitsevia teollisuusalueita. Näiden pysäköintipaikkojen ansiosta kunta voisi sulkea kuorma-autoille tarkoitettuja pysäköintipaikkoja kaupungin keskustassa. Lisäksi Propapier rakentaa omia pysäköintipaikkoja, jotka ovat myös kuorma-autojen käytettävissä. Sen vuoksi komissio päätteli, että Propapier ei todennäköisesti saa valikoivaa etua pysäköintialueen rakentamisesta.
(28)
Teollisuusalueen ja valtatie 112:n yhdistävän uuden tien rakentamisesta komissio totesi, että tien rakentaminen vähentää liikennettä ja ilmansaastumista Eisenhüttenstadtin keskustassa, koska teollisuusalueelle menevät kuorma-autot voivat kiertää keskustan ja ajomatka lähimpään alueelliseen keskukseen lyhenee. Sen vuoksi komissio päätteli, että Propapier ei todennäköisesti saa valikoivaa etua uuden tien rakentamisesta.
(29)
Oder-Spree-kanavan leventämis- ja syventämistöiden osalta komissio totesi, että töiden tarkoituksena ei ollut valikoivan edun luominen Propapierille, vaan ne olivat osa vesiväylän välttämätöntä säännöllistä kunnossapitoa. Sen vuoksi komissio päätteli, että Propapier ei todennäköisesti saa valikoivaa etua Oder-Spree-kanavan leventämisestä ja syventämisestä.
(30)
Komissio ei tuolloin kuitenkaan pystynyt sulkemaan kokonaan pois sitä mahdollisuutta, että Propapier hyötyy näistä infrastruktuuritoimenpiteistä muita yrityksiä enemmän.
(31)
Ennen lopullisen kantansa esittämistä siitä, sisältyykö näihin toimenpiteisiin valtiontukea, komissio pyysi sen vuoksi kolmansia esittämään huomautuksensa. Samaan aikaan se pyysi Saksaa toimittamaan muodollisen tutkintamenettelyn aikana lisätietoja pysäköintialueen ja uuden tien rakentamisesta sekä Oder-Spree-kanavan leventämisestä ja syventämisestä.
3.1.2 Avustus jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamiseen
(32)
Komissio päätteli menettelyn aloittamispäätöksessä, että jos tukiohjelma N 644e/02 katsottaisiin nyt sisämarkkinoiden kehityksen vuoksi tueksi, sitä olisi pidettävä voimassa olevana tukena TAZV:lle.
(33)
Komissio ilmaisi kuitenkin epäilevänsä sitä, että jätevedenkäsittelylaitos muodostaa erityisinfrastruktuurin. Tässä yhteydessä se totesi, että laitoksella on Propapierin lisäksi muitakin käyttäjiä: kanadalainen aurinkosähkölaitteiden toimittaja 5N PV ja energiatoimittaja EnBW. Ei myöskään ollut tiedossa, kuinka suuri osa jätevedenkäsittelylaitoksen kapasiteetista on todellisuudessa osoitettu näille asiakkaille. Tutkinnan tässä vaiheessa käytettävissä olleiden tietojen perusteella komissio ei pystynyt arvioimaan, oliko uuden jätevedenkäsittelylaitoksen rakentaminen välttämätöntä jo näiden kahden yrityksen vuoksi. Lisäksi toinen näistä kahdesta käyttäjästä, EnBW:n operoima voimalaitos, osallistui suoraan Propapierin hankkeeseen, sillä voimalaitos toimittaa paperitehtaan tuotantoprosessissa tarvittavan energian (13).
(34)
Jos Propapier todella käyttää 90 prosenttia jätevedenkäsittelykapasiteetista, komission mielestä on kysyttävä, eikö jo tämä seikka muodosta riittävää todistetta siitä, että laitos on tarkoitettu yksinomaan tai vähintään ensisijassa Propapierin käyttöön (ja on siten Propapierille omistettu). Sen vuoksi oli tutkittava tarkemmin Saksan väitettä, jonka mukaan jätevedenkäsittelylaitoksella on tulevaisuudessa useampia käyttäjiä.
(35)
Lisäksi todettiin, että on otettava huomioon se, kuinka paljon investoijia voi enintään sijoittautua Oder-Spree-kanavan teollisuusalueelle ja kuinka paljon laitoksen kapasiteetista ne keskimäärin käyttäisivät. Tältä osin Saksaa pyydettiin esittämään yksityiskohtaisia tietoja teollisuusalueen kehittämistä koskevasta yleissuunnitelmasta ja jätevedenkäsittelylaitoksen vapaasta kapasiteetista, joka voitaisiin osoittaa mahdollisille käyttäjille. Lisäksi Saksan oli esitettävä lisätietoja modulaarisen ratkaisun teknisestä toteuttamiskelpoisuudesta jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamisen yhteydessä (14).
(36)
Kuten jo esitettiin, komission alustavan näkemyksen mukaan infrastruktuuritoimenpiteisiin liittyvät toimenpiteet katsottaisiin osaksi Propapierin investointihanketta, jos ne osoittautuvat valikoiviksi. Sen vuoksi niiden olisi täytettävä aluetukisuuntaviivojen vaatimukset ja erityisesti tuen enimmäisintensiteettiä ja kannustavaa vaikutusta koskevat määräykset.
3.2 ALENNETUT MAKSUT JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOKSEN KÄYTÖSTÄ
(37)
Kuten jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamista koskevan toimenpiteen tapauksessa, Saksa katsoi tässäkin tapauksessa, että jos Propapierin maksamaan korvaukseen sisältyy tukea, kyse on voimassa olevasta tuesta. Saksan mukaan komission asiassa N 644e/02 tekemä päätös GA-ohjelman hyväksymisestä kattaa myös ohjelman välilliset vaikutukset.
(38)
Komissio kuitenkin päätteli menettelyn aloittamispäätöksessä, että alennettujen jätevesimaksujen muodossa myönnetty mahdollinen tuki ei kuulu päätöksen N 644e/02 soveltamisalaan, ja jos maksut luokitellaan tueksi, kyse olisi uudesta tuesta.
(39)
Arvioidessaan sitä, saako Propapier maksujen kautta taloudellista etua, komissio ilmaisi menettelyn aloittamispäätöksessä epäilevänsä sitä, vastasivatko TAZV:n perimät maksut kaikkia kustannuksia ja olisiko yksityinen investoija asettanut maksut samalle tasolle.
(40)
Komissio katsoi, että Propapierin suorittamat maksut eivät kata jäteveden käsittelystä aiheutuvia kustannuksia kokonaan. Saksa on itsekin myöntänyt, että kyseiset maksut kattavat ainoastaan 20 prosenttia sijoitetun pääoman laskennallisista koroista, sillä kunnan muista julkisista lähteistä saamaa 80 prosentin avustusta laitoksen rakentamista varten ei oteta huomioon laskettaessa laskennallisia korkoja. Tältä osin komissio totesi menettelyn aloittamispäätöksessä, että yhteisön vesipolitiikan puitteista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/60/EY, jäljempänä ’EU:n vesipuitedirektiivi’ (15), ja Brandenburgin KAG-laissa säädetään, että jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perittävien maksujen on katettava kaikki kustannukset (16). Menettelyn aloittamispäätöksessä viitataan lisäksi asioihin InfraLeuna (17) ja Kimberly-Clark/Scott (18), joissa komissio katsoi, että kaikki kustannukset kattavat maksut vastaavat kustannuksia, jotka yrityksen on tavallisesti katettava.
(41)
Kantelija väitti, että edun toteamiseksi Propapierin todellisuudessa suorittamien maksujen suuruutta olisi verrattava niiden maksujen suuruuteen, joita yksityinen investoija perisi TAZV:n asemassa.
(42)
Saksa ehdotti, että Propapierin maksamia maksuja olisi verrattava alan keskimääräisiin hintoihin, ja mainitsi tutkimuksen, jonka mukaan keskimääräinen hinta on 0,24-1 euroa kuutiometriltä (19).
(43)
Komissio totesi menettelyn aloittamispäätöksessä, että vaikutti siltä, että yksityistä sijoittajaa koskevaa periaatetta voitaisiin soveltaa tässä tapauksessa. Se ilmaisi kuitenkin epäilynsä siitä, voitaisiinko tällaisen vertailuarvon avulla sulkea pois valtiontuen olemassaolo, sillä tiedot näyttivät olevan vääristyneitä. Vaikka mainitut muiden kuntien maksut vastaisivat täysiä kustannuksia, erilaiset hinnat näyttivät johtuvan erilaisista paikallisista olosuhteista, jotka yksityisen sijoittajan kannalta oikeuttaisivat erilaiset hintatasot. Sen vuoksi komissio ilmaisi menettelyn aloittamispäätöksessä epäilevänsä sitä, että Propapierille syntyvän edun olemassaolo voitaisiin sulkea pois näiden tietojen perusteella.
(44)
Jos toimenpide todella on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua uutta tukea, komissio epäilee sen soveltuvuutta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan nojalla, kuten johdanto-osan 26 kappaleessa jo esitetään. Jos ilmenee, että maksu muodostaa alueellisen toimintatuen, on sen soveltuvuudesta sisämarkkinoille epäilyjä, sillä tukea ei ole rajattu ajallisesti, sen määrä ei vähene ajan mittaan eikä sitä ole tarkoitettu tiettyjen (toteen näyttämättömien) alueesta johtuvien haittojen korvaamiseen.
4. SAKSAN JA KOLMANSIEN HUOMAUTUKSET MENETTELYN ALOITTAMISPÄÄTÖKSESTÄ
4.1 ONKO JULKISILLA VAROILLA RAHOITETUISSA INFRASTRUKTUURIHANKKEISSA KYSE PROPAPIERILLE TARKOITETUSTA ERITYISINFRASTRUKTUURISTA?
4.1.1 Pysäköintialue
Kantelijan huomautukset
(45)
Komissio ei hyväksynyt menettelyn aloittamispäätöksessä kantelijan ilmoittamaa pysäköintipaikkojen määrää. Kantelijan mukaan ilmoitetut tiedot (186 pysäköintipaikkaa henkilöautoille ja 71 pysäköintipaikkaa kuorma-autoille) ovat peräisin Eisenhüttenstadtin tilaamasta alustavasta kehityssuunnitelmasta.
(46)
Kantelijan tietojen mukaan Propapierin alkuperäisissä rakennussuunnitelmissa ei mainita yksityisen pysäköintialueen rakentamista, ja vaikka Propapier rakentaisi oman pysäköintialueen, niin sanottu julkinen pysäköintialue hyödyttää ensi sijassa Propapieria: liikennemerkillä osoitetaan kuorma-autojen pysäköintipaikkoja voimalaitokselle ja paperitehtaalle. Lisäksi pysäköintialue sijaitsee Propapierin tuotantolaitoksen välittömässä läheisyydessä (se ulottuu paperitehtaan rajalle asti ja on alun perin Propapierin hankkeeseen sisältyneen voimalaitoksen vieressä). Pysäköintialueella ei ole palveluita, joita yleensä odotettaisiin olevan julkisella pysäköintialueella.
(47)
Kantelija väittää, että pysäköintialueen sijainti ei ole suotuisa ja että se on liian kaukana, jotta muut kaupungin keskustan liikeyritykset voisivat käyttää sitä ja kaupunki voisi sen seurauksena sulkea kuorma-autojen pysäköintipaikkoja kaupungin keskustassa.
Saksan huomautukset
(48)
Saksan mukaan pysäköintialue ei anna Propapierille valikoivaa etua. Se on yleisesti käytettävissä eikä sitä ole tarkoitettu pelkästään Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen käyttöön. Lisäksi Propapierilla on omia pysäköintipaikkoja (213 pysäköintipaikkaa henkilöautoille ja 27 kuorma-autoille) ja rakennuslupa 120 henkilöautopysäköintipaikalle.
(49)
Saksa kiistää kantelijan näkemyksen, jonka mukaan pysäköintialueesta olisi hyötyä ensi sijassa Propapierille ja sen sijainti olisi epäsuotuisa ja liian syrjäinen palvellakseen Eisenhüttenstadtin keskustan muita liikeyrityksiä.
(50)
Saksan mukaan kantelijan mainitsema liikennemerkki, jolla osoitettiin kuorma-autojen pysäköintipaikkoja voimalaitokselle, oli tilapäinen ja yhteydessä voimalaitoksen rakennustöihin. Nämä työt saatiin päätökseen maaliskuun 2011 lopussa. Pysäköintialueelle ohjataan uudelta tieltä liikennemerkein, joissa ei viitata tiettyyn yritykseen tai laitokseen.
4.1.2 Tie
Kantelijan huomautukset
(51)
Kantelija kiistää Saksan väitteet, joiden mukaan uuden tien tarkoituksena on yhdistää teollisuusalue valtatiehen B 112. Kantelijan mukaan tie päättyy muutaman metrin päähän paperitehtaasta, eikä näytä siltä, että sitä oltaisiin jatkamassa. Jos sitä kuitenkin jatketaan, ei siitä olisi hyötyä muille yrityksille, sillä alueella, jolle sitä jatkettaisiin, ei sijaitse muita yrityksiä.
(52)
Sen vuoksi kantelija katsoo, että pysäköintialue ja tie antavat Propapierille valikoivan edun ja ne on tarkoitettu Propapierin käyttöön.
Saksan huomautukset
(53)
Saksan mukaan uusi tie yhdistää Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen ja sen pohjoisen laajennusosan valtatiehen B 112. Se vähentää liikennemääriä ja ilmansaastumista Eisenhüttenstadtin keskustassa, mahdollistaa kuorma-autoille keskustan kiertämisen ja lyhentää teollisen ja kaupallisen liikenteen ajoaikoja Frankfurtiin (Oder) vähintään kolmanneksella. Se on osa jo vuonna 1993 tehtyä yleistä suunnitelmaa teollisuusalueen kehittämiseksi ja parantaa frankfurtilaisten yritysten pääsyä Eisenhüttenstadtin sisävesisatamaan. Saksa väittää, että tietä suunniteltiin jo osavaltion hallituksen Oder-ohjelmassa.
(54)
Se luo ArcelorMittal-teollisuusalueelle ja muille teollisuusalueille uusia kehitysmahdollisuuksia. Tie rakennettiin kahdessa vaiheessa; teknisistä vaikeuksista johtuneen viivästyksen jälkeen viimeinen osa tiestä valmistui vuonna 2013.
4.1.3 Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen,
(55)
Eisenhüttenstadt laajensi vuonna 2008 Oder-Spree-kanavan teollisuusaluetta houkutellakseen alueelle yrityksiä. Saksan mukaan Oder-Spree-kanavan leventämis- ja syventämistyöt ovat osa Euroopan laajuiseen verkkoon (TEN) kuuluvan vesiväylän välttämätöntä säännöllistä kunnossapitoa. Vuodesta 2003 alkaen koko kanavan pituudelle on rakennettu sulkuja (tällä hetkellä Kersdorfin sulku, Fürstenwalden sulun rakentamista on lykätty). Saksa väittää, etteivät työt ole yhteydessä Propapieriin eikä Propapierille luoda valikoivaa etua.
4.1.4 Onko jätevedenkäsittelylaitoksessa kyse Propapierille tarkoitetusta erityisinfrastruktuurista?
Kantelijan huomautukset
(56)
Kantelija väittää, että tuki ei voi kuulua sen tukiohjelman soveltamisalaan, joka ei asiassa N 644e/02 tehdyn päätöksen mukaan ole tukea, koska kyseinen tukiohjelma ei ollut voimassa ajankohtana, jolloin investointituki TAZV:n jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamiseen myönnettiin, sillä ohjelman voimassaolo päättyi vuoden 2006 lopussa.
(57)
Lisäksi kantelija väittää, että tukiohjelmaa ei ole mahdollista soveltaa siitäkään syystä, että jätevedenkäsittelylaitos ei tarjoa julkista palvelua, vaan se on rakennettu yksinomaan Propapierin ensisijaiseen käyttöön.
(58)
Kantelijan mukaan paperiteollisuudella on yleensä - myös Saksassa - omat jätevedenkäsittelylaitoksensa kierrätyspaperitehtaille. Näin ollen Saksan perustelu, jonka mukaan yritykset ovat velvoitettuja liittymään yleiseen jätevesijärjestelmään, ei pidä paikkansa.
(59)
Kantelijan tietojen mukaan jätevedenkäsittelylaitos ei ole osa teollisuusalueen yleistä taloudellista kehityssuunnitelmaa, joka kattaisi kaikki mahdolliset investoijat, vaan se kehitettiin ja esiteltiin jo vuonna 2007 samaan aikaan kuin Propapierin paperitehdas ja voimalaitos. Eisenhüttenstadtin 7 päivänä marraskuuta 2007 päivätty päätösluonnos teollisuusalueen kehittämisestä koskee sen vuoksi ainoastaan kahta tai kolmea investoijaa. Kantelija väittää, että Eisenhüttenstadt on mainostanut teollisuusaluetta vasta vuodesta 2010 alkaen ja että se ryhtyi etsimään muita investoijia vasta Smurfit Kappan kantelun jälkeen.
(60)
Kantelijan mielestä TAZV:n laitoksen rakenteellisten erityispiirteiden vuoksi on selvää, että se räätälöitiin täyttämään erityisesti Propapierin tarpeet. Jätevedenkäsittelylaitosten tekniset piirteet ovat erittäin alakohtaisia. Kierrätyspaperitehtaiden jätevedenkäsittelylaitokset käsittävät yleensä anaerobisen ja aerobisen puhdistusvaiheen, kun taas tavanomaisissa kunnallisissa jätevedenkäsittelyjärjestelmissä on usein ainoastaan aerobinen puhdistusvaihe. Se, että TAZV:n jätevedenkäsittelylaitoksessa on molemmat vaiheet, on kantelijan mukaan lisätodiste siitä, ettei laitos palvele yleistä etua vaan muodostaa Propapierille tarkoitetun erityisinfrastruktuurin.
(61)
Kantelijan mukaan on erittäin epätodennäköistä, että laitosta suunniteltaessa otettiin huomioon muut kuin Propapierin paperitehtaan (ja siihen liittyvän voimalaitoksen, joka on nyt EnWB:n omistuksessa) kapasiteettitarpeet. Kantelija väittää, että EnWB ei ole riippumaton käyttäjä, sillä voimalaitosinvestointi liittyy tiiviisti paperitehdashankkeeseen eikä sitä olisi toteutettu ilman Propapierin tehdasta.
(62)
Kantelija huomauttaa, että toinen teollisuusalueella sijaitseva investoija, 5N PV, käyttää vain erittäin pienen osuuden TAZV:n jätevedenkäsittelykapasiteetista ja että alueella jo aikaisemmin sijainnut jätevedenkäsittelylaitos olisi voinut kattaa sen jätevedenkäsittelytarpeet. Koska 5N PV aloitti toimintansa jo toukokuussa 2008, toisin sanoen kaksi vuotta ennen TAZV:n uuden laitoksen käyttöönottoa, se käytti aluksi jo olemassa ollutta jätevedenkäsittelylaitosta.
(63)
Kantelija toteaa, että ei ole ennusteita muiden mahdollisten investoijien odotettavissa olevasta jätevedenkäsittelytarpeesta eikä tietoja siitä, olisiko tällaista lisäkapasiteettia käytettävissä ja milloin sitä olisi käytettävissä. Tällä hetkellä vapaata kapasiteettia ei joka tapauksessa juurikaan ole. Lisäksi kantelija viittaa lehtiartikkeliin (Märkische Oderzeitung, 3. helmikuuta 2011), jonka mukaan yhdessä ilmastusaltaassa on havaittu tekninen vika ja kaikki käytettävissä olevat altaat tarvitaan nykyisen teollisen käyttäjän tarpeisiin.
(64)
Kantelija katsoo, että Saksa on epäsuoraan vahvistanut, ettei jätevedenkäsittelylaitosta käytä yksikään muu yritys, sillä se on todennut, että TAZV:n uuden laitoksen maksut ovat alhaisemmat kuin olemassa olevan laitoksen maksut, koska uusi laitos ei edellytä kallista viemäröintijärjestelmää yksittäisten käyttäjien välille (ja näin se on vahvistanut, ettei uusia käyttäjiä tule).
(65)
Kantelijan mukaan TAZV:n tiedoista ilmenee, että Propapier käyttää vähintään 90 prosenttia laitoksen päivittäisestä kapasiteetista.
(66)
Kantelija toteaa, että Saksan väite jätevedenkäsittelylaitoksen modulaarisesta rakennustavasta on pelkästään teoreettinen eikä rakennustapa tuo mittakaavaetuja, sillä toinen moduuli maksaa 80-90 prosenttia ensimmäisestä. Moduulien lisäämisestä aiheutuvat suhteellisen korkeat kustannukset tukevat sitä, että 42 miljoonan euron alkuinvestointi hyödyttää pääasiassa Propapieria valikoivana toimenpiteenä.
(67)
Kantelijan tietojen mukaan TAZV:n uuden laitoksen rakentaminen Propapierin välittömään läheisyyteen voimalaitoksen ja paperitehtaan viereen tekee Propapierille mahdolliseksi hyödyntää jäteveden anaerobisessa käsittelyssä syntyvää biokaasua.
(68)
Edellä esitetyn perusteella kantelija päättelee, että TAZV:n laitos on Propapierin erityisinfrastruktuuri ja että julkinen rahoitus jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamiseen on investointitukea Propapierille. Kantelijan mielestä komission olisi tutkittava, täyttääkö kyseinen toimenpide yhdessä Propapierin paperitehtaalle myönnetyn alueellisen investointituen kanssa (asia SA.23827) kaikki aluetukisuuntaviivojen edellytykset.
Saksan huomautukset
(69)
Tukiohjelman N 644e/02 nojalla myönnetyt toimenpiteet eivät ole Saksan mukaan tukea.
Julkinen infrastruktuuri on kaikkien käytettävissä samoin ehdoin
(70)
Saksa väittää, että jätevedenkäsittelylaitosta ei ole tarkoitettu Propapierille. Kyse on julkisesta infrastruktuurista, joka liittyy vaaratekijöiden torjuntaan ja edistää ympäristönsuojelua ja väestön suojelua sairauksilta. Kaikilla Oder-Spree-kanavan teollisuusalueella sijaitsevilla tai sinne tulevaisuudessa sijoittautuvilla yrityksillä on oikeus liittyä julkiseen jätevedenkäsittelylaitokseen ja käyttää sitä samoin ehdoin. Maksut lasketaan samojen laissa säädettyjen periaatteiden mukaisesti. Jätevedenkäsittely kuuluu Saksassa kuntien vastuulle, ja jätevedenkäsittelyjärjestelmään liittyminen ja sen käyttäminen on pakollista. Käyttäjät eivät voi valita toista palveluntarjoajaa kuin kunnallinen laitos.
(71)
Saksa kiistää kantelijan väitteen, jonka mukaan paperitehtailla on tavallisesti oma jätevedenkäsittelyjärjestelmänsä eikä niiden velvollisuutena ole liittyä kunnalliseen jätevesijärjestelmään. Saksa toteaa, että Propapierilla on lakisääteinen velvollisuus (20) liittyä TAZV:n laitokseen ja käyttää sitä. Poikkeukset tästä liittymisvelvollisuudesta ovat erittäin rajallisia (ainoastaan silloin kun liittyminen ei ole mahdollista tai kohtuullista). Paperintuottajien harjoittamasta jätevesien käsittelystä on julkisesti saatavilla vain vähän tietoja, mutta näiden tietojen mukaan lukuisat paperitehtaat ovat liittyneet kunnallisiin jätevedenkäsittelylaitoksiin.
Infrastruktuuria ei ole rakennettu erityisesti Propapieria varten
(72)
Saksa ei yhdy kantelijan väitteeseen, jonka mukaan TAZV:n laitos on räätälöity Propapieren teknisten tarpeiden mukaan. Sen mukaan kaksivaiheinen jätevedenkäsittely ei ole tunnusomaista vain paperiteollisuudelle vaan se on yleistä monilla eri aloilla, ja useilla kunnallisilla jätevedenkäsittelylaitoksilla on käytössä kaksivaiheinen jätevedenkäsittely. TAZV:n laitokset tekniset piirteet (kaksivaiheinen biologinen prosessi) perustuvat nykyisiin teknisiin standardeihin, ja niissä otetaan huomioon, että huomattava osa jätevedestä olisi erittäin saastunutta. Saksa myöntää, että sellaisilla kunnallisilla jätevedenkäsittelylaitoksilla, jotka käsittelevät ainoastaan saniteettijätevettä tai vähän likaantunutta vettä, ei yleensä ole erillistä esikäsittelyvaihetta, mutta korostaa, että kaksivaiheinen käsittely on yleistä laitoksissa, joiden on käsiteltävä teollisuusjätevesiä. Saksa esitti luettelon 18:sta Saksassa sijaitsevasta paperitehtaasta, jotka valmistavat kierrätyspaperia ja ovat liittyneet kunnalliseen jätevedenkäsittelylaitokseen. Se totesi, että paperiteollisuuden jätevesiä käsitellään sekä yksi- että kaksivaiheisissa kunnallisissa jätevedenkäsittelylaitoksissa.
(73)
Saksan mukaan jätevedenkäsittelylaitos muodostaa osan yleisten infrastruktuuritoimenpiteiden pakettia Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen kehittämiseksi. Yhtäkään näistä toimenpiteistä ei ole tarkoitettu yhdelle ainoalle yritykselle. Propapierilla tai mahdollisilla käyttäjillä ei ole vaikutusvaltaa päätöksiin, jotka koskevat laitoksen rakentamista, siihen liittymistä ja sen käyttöä.
(74)
Saksa kiistää väitteen, jonka mukaan TAZV:n jätevedenkäsittelylaitos olisi rakennettu Propapieria varten. Se selittää, että laitoksen rakentamista suunniteltiin jo vuosina 2004-2006 muiden mahdollisten investointien yhteydessä kauan ennen Propapierin tulemista alueelle.
(75)
Saksa toteaa, että teollisuusalueen ulkopuolisen jätevedenkäsittelyinfrastruktuurin kapasiteetti on rajoitettua ja saatavilla oleva jäännöskapasiteetti riittäisi ainoastaan yhden (pienen) investoijan tarpeiden kattamiseen. Saksa vahvistaa, että 5N PV oli todellakin aluksi liittynyt olemassa olevaan laitokseen.
(76)
Sitä, että Propapierin sijoittautuminen alueelle antoi alkusysäyksen jo kauan suunnitteilla olleen jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamisen aloittamiselle, ei Saksan mukaan voida pitää valikoivana etuna Propapierille. Saksa viittaa julkisasiamies Van Gervenin ratkaisuehdotukseen asiassa C-225/91 (Matra v. komissio) (21), jossa hän vahvisti, että on väistämätöntä, että alkuvaiheessa infrastruktuuria käyttää pääasiassa yritys, joka sijoittautuu ensimmäisenä uudelle teollisuusalueelle. Tilanne kuitenkin muuttuu, jos alue kehittyy odotusten mukaisesti.
(77)
Saksa ilmoittaa, että kaikki Oder-Spree-kanavan teollisuusalueelle sijoittautuneet kolme yritystä, nimittäin Propapier, 5N PV ja EnBW:n voimalaitos, ovat liittyneet jätevedenkäsittelylaitokseen ja käyttävät sitä. Saksa toteaa myös, että eri aikoina on harkittu useiden muiden toimijoiden sijoittautumista alueelle (yksi tai kaksi korvaavan polttoaineen tuotantolaitosta, aurinkosähkön tuotannossa käytettävää lasia valmistava tehdas, useille eri alojen investoijille tehdyt investointitarjoukset ja useiden mahdollisten investoijen vierailut alueella), mutta teollisuusalueen jatkokehittäminen veisi aikaa erityisesti kriisin vuoksi, joka on vaikuttanut erityisen voimakkaasti epäedullisessa asemassa oleviin alueisiin.
Nykyinen kapasiteetti
(78)
Saksa kiistää kantelijan väitteet, joiden mukaan Saksa ei ole ilmoittanut jätevesikapasiteettia TAZV:n laitoksen käyttäjille, Propapier käyttää kapasiteetista vähintään 90 prosenttia ja vapaata kapasiteettia ei ole.
(79)
Saksan mukaan TAZV:n jätevedenkäsittelylaitoksella on nykyisessä muodossaan vapaata kapasiteettia mahdollisten uusien investoijien käyttöön. Laitoksen tämänhetkiset kolme käyttäjää käyttävät kapasiteettia yhdessä [ 500] (22) m3/h, kun TAZV:n laitoksen enimmäiskapasiteetti on 638 m3/h. Näin ollen käytössä oleva kokonaiskapasiteetti on noin [60-80] prosenttia ja vapaata kapasiteettia on saatavilla noin [150-250] m3/h. Propapierin käyttämä kapasiteetti on keskimäärin [300-500] m3/h ja enimmillään [400-500] m3/h. Näin ollen Propapier käyttää TAZV:n laitoksen kokonaiskapasiteetista [ 70] prosenttia ja enintään [ 70] prosenttia.
TAZV:n laitoksen modulaarinen rakennustapa
(80)
Saksa väittää, että TAZV:n laitosta oli tarkoitus alusta alkaen laajentaa modulaarisesti Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen asteittaisen kehittämisen myötä. Laitoksen modulaarinen suunnittelu ilmenee TAZV-tiivistelmässä vuodelta 2007, jossa käsitellään mahdollisesti voimakkaasti likaantunutta vettä, jota syntyy paperiteollisuudessa, bioetanolin tuotannossa ja muilla teollisuuden aloilla.
(81)
Saksa toteaa, että laitoksen keskeiset osat on jo nykyisessä rakennusvaiheessa mitoitettu laajennuksen jälkeisen enimmäiskapasiteetin mukaan. Esimerkiksi 5 kilometriä pitkän putken, jota pitkin vesi kuljetetaan käsittelyn jälkeen Oderjokeen, nimellishalkaisija on kolme kertaa suurempi kuin nykyisessä rakennusvaiheessa vaaditaan (se voisi kuljettaa vettä 1 945 m3/h, kun nykyinen huippuvirtaus on ainoastaan 638 m3/h), ja TAZV:llä on mahdollisuus laajentaa vedenkäsittelylaitosta 3,3 hehtaarin suuruiselle naapuritontille. Mahdollisilla käyttäjillä olisi tällaisen modulaarisen laajennuksen jälkeen myös samanarvoinen oikeus käyttää jätevedenkäsittelylaitosta.
(82)
Sen vuoksi Saksa väittää, että Propapierilla tällä hetkellä oleva suuri osuus jätevedenkäsittelylaitoksen kokonaiskapasiteetista ei merkitse valikoivaa etua, vaan pelkästään kuvastaa ohimenevää tilannetta, sillä infrastruktuuri on suunniteltu siten, että se pystyy modulaarisen laajentamisen kautta palvelemaan uusia käyttäjiä samoin ehdoin. Tämä vie aikaa, sillä jätevedenkäsittelylaitos on osa aluetta koskevaa yleistä taloudellista kehityssuunnitelmaa, joka käsittää useita laajennusalueita eri vaiheissa. Nykytilanne, jossa alueelle on sijoittautunut vain kolme investoijaa, on tilapäinen vaihe teollisuusalueen kehittämisessä, joka alkoi vuonna 1994. Noin puolet Oder-Spree-kanavan teollisuusalueesta (35 hehtaaria) on vielä muiden investoijien käytettävissä. Saksa arvioi vuonna 2011, että alue saadaan käyttöön viiden vuoden kuluessa, ja se toteaa lisäksi, että laajentamista voitaisiin vielä jatkaa uudelle koillisalueelle (40 hehtaaria) ja pohjoisalueelle (160 hehtaaria).
(83)
Saksa kiistää kantelijan näkemyksen, jonka mukaan TAZV:n laitoksen modulaarinen rakennustapa ei toisi mittakaavaetuja. Saksan viranomaiset selittävät, että TAZV:n laitoksen modulaarinen laajentaminen on toteutettavissa kolmessa vaiheessa, ja paljon pienemmin kustannuksin lisättyä kapasiteettia (kuutiometreinä) kohden kuin alkuinvestoinnin tapauksessa:
-
vaihe 1 (kapasiteetin lisäys 33 %, jäteveden lisämäärä 213 m3) voidaan toteuttaa muutamassa kuukaudessa; se kasvattaisi teollisuusaluetta noin 19 hehtaaria ja maksaisi 1,2-1,5 miljoonaa euroa;
-
vaihe 2 (kapasiteetin lisäys 69 %, jäteveden lisämäärä 426 m3) voidaan toteuttaa muutamassa kuukaudessa; se kasvattaisi teollisuusaluetta noin 38 hehtaaria ja maksaisi 5,3-5,6 miljoonaa euroa;
-
vaihe 3 (laajentaminen naapuritontille, kapasiteetin lisäys 100 %, jäteveden lisämäärä 638 m3) kasvattaisi teollisuusaluetta noin 57 hehtaaria ja maksaisi 17-18 miljoonaa euroa. Kapasiteetin lisäys 100 prosentilla edellyttäisi naapuritonttia koskevan option käyttämistä ja maksaisi enintään 18 miljoonaa euroa.
(84)
Saksa väittää, että jätevedenkäsittelylaitoksen modulaarinen rakennustapa on tehokasta ja taloudellista resurssien käyttöä koskevan vaatimuksen mukaista ja sitä on tarkasteltava ottaen huomioon jätevedenkäsittelylaitosten aikaisempi ylimitoitus Saksan uusissa osavaltioissa. Tällaisen modulaarisen suunnittelun katsominen valikoivaksi eduksi ja seuraamusten määrääminen siitä johtaisi itse asiassa siihen, että infrastruktuurit rakennetaan epätaloudellisesti liian suuriksi. Sitä paitsi maksut eivät kattaisi tällaisesta ylimitoituksesta aiheutuvia kustannuksia.
(85)
Jos laitoksen koon nykyinen rajoittaminen katsottaisiin valikoivaksi eduksi, kannustaisi se infrastruktuurin epätaloudelliseen ylimitoittamiseen.
(86)
Saksan mukaan kantelijan mainitsema lehtiartikkeli (ks. johdanto-osan 63 kappale) ei ole asian kannalta merkityksellinen. Viranomaisten mukaan ylimääräisen käyttämättömän altaan rakentaminen ainoastaan teknisiä ongelmatilanteita varten olisi vastoin taloudellista ja tehokasta suunnittelua koskevia määräyksiä, jotka sisältyvät GA-ohjelmaan.
(87)
Kantelijan mukaan TAZV:n uuden laitoksen käyttäjät maksavat alhaisempia maksuja kuin olemassa olevan kunnallisen laitoksen käyttäjät, koska uudessa laitoksessa ei tarvita kattavaa putkistoa kaikkien käyttäjien liittämiseksi toisiinsa. Saksa kiistää kantelijan päätelmän, jonka mukaan uudelle laitokselle ei sen vuoksi voisi tulla uusia käyttäjiä. Saksan tietojen mukaan uusia teollisia käyttäjiä voidaan liittää laitokseen ongelmitta, ja käyttäjämäärän rajoittaminen johtuu ensi sijassa sen putken koosta, joka johtaa käsitellyn veden Oderjokeen.
(88)
Saksa kiistää kantelijan väitteen, jonka mukaan Propapier voisi hyödyntää TAZV:n laitoksen tuottamaa biokaasua. Jätevedenkäsittelylaitoksen käyttäjät eivät pysty hyödyntämään biokaasua. TAZV hyödyntää biokaasun omassa kolmen megawatin voimalaitoksessaan.
(89)
Saksa kiistää väitteen, jonka mukaan Smurfit Kappan kantelun jälkeen alettiin etsiä myös muita mahdollisia investoijia teollisuusalueelle. Eisenhüttenstadt antoi jo vuonna 1998 Investor Center Ostbrandenburgille tehtäväksi teollisuus- ja liiketoimintatilojen markkinoinnin, muun muassa Oder-Spree-kanavan teollisuusalueella. Oder-Spree-kanavan teollisuusaluetta koskevat suunnitteluasiakirjat ovat olleet olemassa vuodesta 1995.
(90)
Saksa päättelee, että TAZV:n laitos ei ole Propapierille tarkoitettu infrastruktuuri.
(91)
Lisäksi Saksa päättelee, että laajennetulla Oder-Spree-kanavan teollisuusalueella toteutetut infrastruktuuritoimenpiteet (jätevedenkäsittelylaitoksen rakentaminen ja käyttöönotto sekä muut toimenpiteet - pysäköintialue, tie, kanavan syventäminen/leventäminen) ovat yleisiä kehittämistoimenpiteitä, jotka eivät anna Propapierille valikoivaa etua ja joita ei ole varattu Propapierin käyttöön. Saksa mukaan se, että infrastruktuuria käyttää tällä hetkellä vain rajoitettu määrä teollisuusalueelle ensimmäisenä sijoittautuneita yrityksiä, on normaali välivaihe kehitysprosessissa.
4.2 MUODOSTAVATKO JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOKSEN KÄYTÖSTÄ PERITTÄVÄT ALENNETUT MAKSUT EDUN PROPAPIERILLE?
Kantelijan huomautukset
(92)
Kantelija yhtyy komission menettelyn aloittamispäätöksessä esittämään kantaan (menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 63 kappale ja tämän päätöksen johdanto-osan 38 kappale), jonka mukaan asiassa N 644e/02 tehty päätös ei kata jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perittäviä maksuja. Sen vuoksi maksujen olisi vastattava käytöstä aiheutuvia kokonaiskustannuksia. Se, että maksujen laskenta perustuu kunnallisia maksuja koskevaan lakiin, ei kantelijan mukaan muodosta oikeutusta alhaisempiin maksuihin ja Propapierille syntyvään etuun.
(93)
Kantelija toteaa, että jätevedenkäsittelylaitos ei tuota julkista palvelua vaan se on perustettu yksinomaan Propapierin ensisijaiseen käyttöön.
(94)
Kantelijan mukaan komission menettelyn aloittamispäätöksessä ehdottamat kaikki kolme menetelmää (kaikkien kustannusten kattaminen, yksityisen palveluntarjoajan hinta, viitehinta) osoittavat, että maksujen kautta syntyy Propapierille etu.
Kaikkien kustannusten kattaminen
(95)
Kantelija toteaa myös, että kaikkien kustannusten laskemisen puolesta puhuu EU:n vesipuitedirektiivin 9 artiklan lisäksi myös se, että useimmilla kierrätyspaperitehtailla on oma jätevedenkäsittelylaitoksensa. Propapierin maksama maksu kattaa vain 20 prosenttia sijoitetun oman pääoman laskennallisista koroista eikä siinä oteta huomioon sitä osuutta omasta pääomasta, joka saadaan 80 prosentin suuruisesta julkisesta rahoitusosuudesta jätevedenkäsittelylaitoksen rakennuskustannuksiin.
Yksityisen palveluntarjoajan hinta (yksityistä sijoittajaa koskeva arviointiperuste)
(96)
Kantelijan mukaan yksityinen toiminnanharjoittaja tai paperitehtaan omistaja pyrkii vähintään kattamaan kaikki kustannukset, joten tämä menetelmä vastaa edellä mainittua menetelmää, jonka mukaan kaikki kustannukset on katettava.
Viitehinta
(97)
Kantelija yhtyy menettelyn aloittamispäätöksessä esitettyyn komission näkemykseen, jonka mukaan viitehintojen käyttäminen ei todennäköisesti voi sulkea pois tuen olemassaoloa. Ainoastaan sellaisten paperitehtaiden vertailu, jotka käyttävät kunnallista jätevesijärjestelmää, ei olisi edustava, sillä useimmilla paperitehtailla on oma jätevedenkäsittelylaitoksensa.
(98)
Kantelija väittää, että Saksa on esittänyt ainoastaan erittäin valikoituja tietoja muiden paperitehtaiden maksamista jätevesimaksuista (yksi tutkimus, vertailu hintoihin Spreetal/Schwarze Pumpe -teollisuusalueella ja vanha päätös vuodelta 1990) ja että esimerkkejä ei voitaisi käyttää viitehinnan laskennan perustana muun muassa siitä syystä, että avustukset ja investointikustannukset vaikuttavat maksuihin ja lainsäädäntö voi vaihdella eri alueilla. Kantelija esittää vertailun omaan laitokseensa, joka käyttää kunnallista jätevesijärjestelmää (luottamuksellinen tieto), ja laskee, että 42 miljoonan euron rakennusinvestoinnin (kuten Eisenhüttenstadtissa) perusteella Propapierin olisi maksettava 4 euroa/m3, joka on paljon enemmän kuin Propapier tällä hetkellä maksaa.
(99)
Kantelija väittää, että Saksan mainitsema artikkeli julkaistiin vuonna 2004 ja perustui vuonna 2002 julkaistuun tutkimukseen, jonka tiedot olivat vuodelta 2000/2001. Kantelija viittaa 30 päivänä tammikuuta 2009 päivätyn Saksan kirjeen liitteeseen 6, joka sisälsi artikkelin verkkouutislähteestä Das Papier 2004-T174 (23). Kantelijan mukaan tutkimus koskee ainoastaan seitsemää nimeltä mainitsematonta paperitehdasta, eikä ole selvää, onko niillä oma jätevedenkäsittelylaitos vai ovatko ne liittyneet kunnalliseen järjestelmään ja sisältyvätkö huomioon otettuihin kustannuksiin ainoastaan toimintakustannukset (ilman pääomakustannuksia ja muita kustannuksia). Jos tutkimuksessa verrataan ainoastaan sellaisia paperitehtaita, joilla on oma jätevedenkäsittelylaitos, olisi pääomakustannukset otettava huomioon.
Saksan huomautukset
(100)
Saksa pysyy kannassaan, jonka mukaan mahdollinen etu, joka olisi seurausta TAZV:n laitoksen käytöstä perittävistä maksuista, ei olisi valtiontukea, koska Saksan mielestä komission asiassa N 644e/02 tekemä päätös kattaa myös GA-ohjelman välilliset vaikutukset, toisin sanoen maksut. Saksa toteaa myös, että toimenpide, jonka ei katsottu sisältävän tukea asiassa N 644e/02, ei voi olla valtiontukea käyttäjien tasolla. Saksan mielestä komissio muutti kantansa siitä, voidaanko infrastruktuurioperaattorille myönnetty tuki siirtää edelleen infrastruktuurin käyttäjille, vasta tuomioistuimen annettua tuomion asiassa Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).
(101)
Saksa myöntää, että asiassa N 644e/02 tehdyn päätöksen voimassaolo oli päättynyt ajankohtana, jolloin investointituki myönnettiin TAZV:lle. Saksan viranomaiset huomauttavat kuitenkin, että säännös, johon asiassa N 644e/02 tehty päätös perustui, ei poikennut säännöksestä, jonka perusteella toimenpide myönnettiin TAZV:lle. Oikeusperustaa on ainoastaan päivitetty, mutta sen sisältö ei ole muuttunut. Sen vuoksi Saksa katsoo, että pelkkä oikeusperustan päivittäminen ei johda automaattisesti toimenpiteen luokitteluun valtiontueksi.
(102)
Saksa korostaa, että kustannuslaskenta oli läpinäkyvää ja lainsäädännön mukaista.
Ei taloudellista etua Propapierille
(103)
Saksa ottaa kantaa niihin kolmeen menetelmään, joiden avulla lasketaan jätevedenkäsittelypalveluja käyttävältä yritykseltä perittävä maksu (menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 68 kappale): kaikkien kustannusten kattaminen, yksityisen palveluntarjoajan hinta ja viitehinta.
Tarkasteltaessa kaikkien kustannusten kattamista ei havaita etua
(104)
Saksa kiistää sen, että Propapierin maksama maksu ei kattaisi kaikkia kustannuksia. Kustannusten laskennasta on säädetty lainsäädännössä (periaatteessa pitäisi kattaa kustannukset, paitsi ettei kolmansien avustuksia oteta huomioon laskennallisten korkojen laskennassa (25)). Lainsäädännön mukaan kustannukset on katettava, mutta niitä ei saa ylittää. Kaikki TAZV:lle aiheutuvat kustannukset on katettu, mukaan lukien TAZV:n osuudelle sijoitetusta pääomasta lasketut korot. Fiktiivisten korkojen laskeminen osavaltion avustuksille ei olisi oikeutettua, koska ne eivät ole TAZV:lle aiheutuneita kustannuksia.
(105)
Propapier ei saa valikoivaa etua, sillä kaikilta uuden laitoksen käyttäjiltä peritään samat maksut.
(106)
Se, olisiko maksu korkeampi ilman GA-ohjelman nojalla myönnettyjä avustuksia jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamiseen, riippuu monista tekijöistä, kuten muun rahoituksen saatavuudesta.
(107)
Viranomaisilla ei ole aiheuttamisperiaatteen eikä EU:n vesipuitedirektiivin perusteella velvollisuutta sisällyttää avustuksia sijoitetun pääoman laskennallisten korkojen laskentaan. EU:n vesipuitedirektiivissä säädetään, että vesipalvelujen kustannukset on katettava, mutta jätetään jäsenvaltioille liikkumavaraa täytäntöönpanossa. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa kaikki TAZV:n (vesipalvelun) kustannukset katetaan. Aiheuttamisperiaatetta ei sovelleta ehdottomasti, mutta se on ”otettava huomioon”. Käsiteltävänä olevassa asiassa se otetaan huomioon laskemalla mukaan kaikki TAZV:n kustannukset.
(108)
EU:n vesipuitedirektiivissä puhutaan ”riittävästä” osallistumisesta. Saksa toteaa, että verrattuna muihin alueisiin Saksassa tai Euroopan unionissa Propapierin maksamat maksut ovat suhteellisen korkeat. Saksan viranomaiset toteavat lisäksi, että EU:n vesipuitedirektiivin mukaan jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon kustannusten kattamisen sosiaaliset, ympäristöön kohdistuvat ja taloudelliset vaikutukset samoin kuin kyseisten alueiden maantieteelliset olot ja ilmasto-olot.
(109)
Saksa toteaa, ettei ole asianmukaista tehdä vertailua asioihin Kimberly-Clark tai InfraLeuna (ks. myös menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 70 kappale). Asiassa Kimberly-Clark on kyse yritykselle myönnetystä erikoishinnasta, jonka perusteella oli syytä epäillä, ettei kaikkia kustannuksia katettu. Käsiteltävänä olevassa asiassa kaikki kustannukset on katettu, ja tariffiehdot ovat samat kaikille käyttäjille. Asiassa Kimberly-Clark rakennettiin teollisuusalue yhden ainoan yrityksen erityistarpeiden mukaan, kun taas käsiteltävänä olevassa asiassa teollisuusalue rakennetaan useille yrityksille.
(110)
Asiassa InfraLeuna päätöksen kohteena on yksityisten yritysten yksityisen infrastruktuurin käytöstä perimistä hinnoista, kun taas käsiteltävänä oleva asia koskee kunnallisen infrastruktuurin käyttöä ja lakisääteisiä maksuja, jotka eivät ole markkinaehtoisia. Käsiteltävänä olevassa asiassa käyttäjät kattavat kaikki kustannukset, jotka jätevesiyhtiön on tavallisesti katettava. Sellaisilla jätevesimarkkinoilla, joita ei ole avattu kilpailulle, huomioon otettavat kustannustekijät on vahvistettu lainsäädännössä ja ne ovat samat kaikille yrityksille (Brandenburgin KAG-laki).
(111)
Menettelyn aloittamispäätöksessä mainitut päätökset asioissa Wagner ja Weida Leder (johdanto-osan 71 kappale ja alaviite 20) koskevat avustuksia yksityisten jätevedenkäsittelylaitosten rakentamiseen. Käsiteltävänä olevassa asiassa Propapier ei saa avustuksia vapaaehtoisiin yksityisiin investointeihin, vaan se maksaa käyttömaksuja, jotka on määrätty sille lainsäädännössä.
Yksityistä sijoittajaa koskevaa arviointiperustetta ei voida soveltaa
(112)
Saksa katsoo, että vesi ei ole tavanomainen kaupallinen hyödyke. Jätevedenkäsittelyala on järjestetty Saksassa julkisten kunnallisten toimijoiden alueelliseksi monopoliksi. Sen vuoksi jätevedenkäsittely ei ole Saksassa taloudellista toimintaa, vaan se on kuntien pakollinen julkinen tehtävä. TAZV toimii julkisena viranomaisena eikä yrityksenä, jonka toimintaa voitaisiin arvioida markkinataloussijoittajatestin perusteella. Saksassa jätevesijärjestelmään liittyminen ja sen käyttäminen on pakollista. Käyttäjät eivät voi valita toista palveluntarjoajaa kuin kunnallinen laitos. Maksuista on säädetty lainsäädännössä, niistä päättävät viranomaiset eivätkä ne saa ylittää kustannuksia.
(113)
Yksityisten yritysten on mahdollista päästä jätevedenkäsittelyalalle Saksassa vain rajoitetussa määrin. Ne voivat ainoastaan osallistua lakisääteisten jätevedenkäsittelyvelvoitteiden tekniseen täyttämiseen laitoksen toiminnan johtamista tai operointia koskevien sopimusten perusteella. Vastuu tehtävästä säilyisi kuitenkin kunnalla, jolla ei ole lakisääteistä velvollisuutta kilpailuttaa sopimus. Lisäksi yksityiset yritykset voisivat suorittaa teknisiä tehtäviä (tai poikkeustapauksissa periä maksut), mutta tässäkään tapauksessa maksut eivät saisi ylittää kustannuksia. TAZV ei ole siirtänyt teknisiä tehtäviä kolmansille.
(114)
Koska maksuista on säädetty lainsäädännössä eivätkä ne saisi ylittää infrastruktuurista aiheutuvia kustannuksia, ei ole olemassa markkinoita, joilla yksityiset yritykset voisivat määrittää jätevesimaksut tavoitteenaan tehdä voittoa. Yksityisten yritysten tai yksityisten ja julkisten yritysten välillä ei ole kilpailua loppukäyttäjistä.
(115)
Saksa katsoo, että tällaisessa tapauksessa ei ole mahdollista verrata toiminnanharjoittajan käyttäytymistä yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen. Yksityistä sijoittajaa koskevaa arviointiperustetta ei sen vuoksi voida soveltaa.
Viitehinnat
(116)
Koska jätevedenkäsittelylaitokseen liittyminen on pakollista, kilpailua ei ole eikä myöskään markkinahintaa, jota voitaisiin käyttää vertailukohtana edun arvioinnissa valtiontukisääntöjen perusteella.
(117)
Saksa kiistää kantelijan lausunnon, jonka mukaan vain harvat paperitehtaat käyttävät kunnallisia jätevesijärjestelmiä, minkä vuoksi ainoastaan kyseisiä paperitehtaita koskevien tietojen käyttäminen vertailukohtana ei edustaisi koko alaa.
(118)
Saksa korjasi huomautuksissaan, että Propapierin maksama maksu ei ole 0,95 euroa/m3 (kuten menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 72 ja 80 kappaleessa väitetään), vaan vuodesta 2010 alkaen maksu on ollut 1,18 euroa/m3. Tämä maksu on muihin Euroopan unionin alueisiin verrattuna suhteellisen korkea tai vähintään tavanomainen. Saksalaisten paperitehtaiden yhdistyksen suorittaman kyselytutkimuksen mukaan, johon osallistui 77 saksalaista paperiteollisuusalan yritystä, jotka edustavat 68:aa prosenttia alasta, maksut olivat vuonna 2007 keskimäärin 1,12 euroa/m3 (vaihteluväli 0,31 eurosta/m3 2,20 euroon/m3). Propapierin maksama maksu on tämän vaihteluvälin sisällä ja ylittää otoksen keskiarvon.
(119)
Myöhemmissä huomautuksissaan Saksa ilmoitti komissiolle, että vuonna 2012 maksua korotettiin 1,41 euroon/m3, jotta voitaisiin kattaa jätevedenkäsittelylaitoksen käynnistysvaiheen tappiot. Energiakustannusten laskemisen seurauksena maksu laskettiin vuoden 2013 alussa 1,39 euroon/m3 sen oikeudellisen velvollisuuden mukaisesti, jonka mukaan kustannukset on katettava mutta niitä ei saa ylittää. Sen lisäksi Propapierin täytyy esikäsitellä jätevesi ennen kuin se johdetaan TAZV:n laitokseen. Esikäsittelykustannukset ovat noin […] euroa/m3, joten Propapierille jätevedenkäsittelystä aiheutuvat kokonaiskustannukset ovat […] euroa/m3. Tähän verrattuna keskimääräiset kustannukset alalla ovat 1,27 euroa/m3 (vuosi 2010).
(120)
Saksa toteaa, että vertailu muiden Euroopan unionin paperintuottajien maksamiin maksuihin muodostaa oikean vertailukohdan sen arvioinnille, ettei taloudellista etua synny, ja että komission epäilyt tällaisen vertailun asianmukaisuudesta eivät ole perusteltuja.
(121)
Saksan mukaan komissiolle esitetyissä esimerkeissä on kyse keskimääräisistä hinnoista, jotka on laskettu kaikkien kustannusten perusteella. Saksalla ei ollut perusteita uskoa, että näihin maksuihin sisältyi valtiontukea.
(122)
Saksa toteaa, että Lenzing Lyocelliä (26) koskeva esimerkki on pätevä, vaikka kyse on kymmenen vuotta vanhasta asiasta (Propapier maksaa yli kaksinkertaisen maksun, mutta jätevesimaksut eivät ole nousseet yli 100:aa prosenttia viimeisten kymmenen vuoden aikana).
Voimassa oleva tuki
(123)
Saksa esittää kaksi perustelua sille, miksi maksut olisi katsottava asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan v alakohdassa tarkoitetuksi voimassa olevaksi tueksi, jos ne ovat tukea.
(124)
Saksa toteaa, että komissio päätteli vuonna 2003 asiassa N 644e/02 tekemässään päätöksessä, että GA-ohjelma ei ole valtiontukea jätevedenkäsittelylaitosten toiminnanharjoittajalle, jos kyseinen toimija on - kuten TAZV - tiettyä tarkoitusta varten perustettu kuntayhtymä (Zweckverband). Komissio käytti tämän toteamuksen perusteena sitä, että Zweckverband on kunnan valvonnassa ja tarjoaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua. Kuten komissio kuitenkin itsekin totesi menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 57 kappaleessa, ohjelma olisi luokiteltava voimassa olevaksi tueksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan v alakohdan nojalla, vaikka se myöhemmin sisämarkkinoiden kehityksen vuoksi katsottaisiin tueksi.
(125)
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 100 kappaleessa esitetään, asiassa N 644e/02 tehty päätös kattaa Saksan mukaan myös Gemeinschaftsaufgabe-ohjelman välilliset vaikutukset, toisin sanoen maksut. Maksuista ei tarvinnut ilmoittaa erikseen, koska maksujen laskentamenetelmä on osa ohjelman täytäntöönpanoa.
(126)
Sen perustelun osalta, jonka mukaan maksuissa on kyse voimassa olevasta tuesta, Saksa toteaa, että maksuihin sisältyvä tuki oli voimassa jo ennen Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen voimaantuloa 1 päivänä tammikuuta 1958. Ennen ETY-sopimuksen voimaantuloa voimassa ollut tuki pysyy voimassa olevana tukena, vaikka sitä muutettaisiin myöhemmin, kunhan alkuperäisen ohjelman ”ydin” säilyy samana (27). Jo ennen 1 päivää tammikuuta 1958 voimassa olleen yleisen määräyksen tarkentaminen ei Saksan mukaan ole uutta tukea, johon sovellettaisiin ilmoitusvelvollisuutta (28).
(127)
Saksa selittää, että kunnallisia maksuja koskevat lait olivat olemassa jo ennen ETY-sopimuksen voimaantuloa vuonna 1958 ja niiden soveltaminen jatkui sen jälkeen. Voimassa olevan Brandenburgin KAG-lain 6 §:n 2 momentti perustuu Preussin kuningaskunnan 14 päivänä heinäkuuta 1893 päivättyyn kunnallisia maksuja koskevaan lakiin (PrKAG) ja Baijerin kunnallisia maksuja koskevaan lakiin (Gemeindeabgabengesetz Bayern, BayGAG), koska Brandenburg sijaitsee entisen Preussin kuningaskunnan alueella. Saksa perustelee tätä kantaansa seuraavilla ala-argumenteilla:
a)
Kyseiset lait olivat voimassa myös vuosina 1919-1933 ja 1933-1945.
b)
Saksan vanhojen osavaltioiden nykyiset kunnallisia maksuja koskevat lait perustuvat PrKAG-lakiin.
c)
Brandenburgin KAG-lailla on historiallinen yhteys PrKAG-lakiin huolimatta Saksan jakamisesta johtuvasta Saksan uusien osavaltioiden erityisasemasta.
Ala-argumentti a:
(128)
Jo PrKAG-laissa annettiin kunnille mahdollisuus periä maksuja julkisten infrastruktuurien käytöstä. Baijerissa vuodesta 1938 voimassa olleeseen maksuja koskevaan lakiin (joka muodostaa perustan useille samanlaisille laeille muissa eteläsaksalaisissa osavaltioissa) sisältyy myös tämä mahdollisuus (29). PrKAG-lain mukaan maksut on yleensä laskettava siten, että niillä katetaan laitoksen hallinnointi- ja kunnossapitokustannukset, mukaan lukien sijoitetulle pääomalle lasketuista koroista ja pääoman takaisinmaksusta aiheutuvat kulut (30). Vaikka PrKAG-lain mukaan maksujen on ainoastaan katettava (infrastruktuuriin) sijoitetulle pääomalle lasketuista koroista aiheutuvat kulut, sodan jälkeen annettujen PrKAG-lakia koskevien tuomioiden perusteella PrKAG-laissa ei säädetä koron laskemisesta kolmansien avustuksille.
(129)
PrKAG-lakia tai vastaavia osavaltioiden lakeja ei kumottu Weimarin tasavallan aikana eikä kansallissosialistien valtaannousun jälkeen. Sen vuoksi ne olivat voimassa myös vuoden 1918 jälkeen.
Ala-argumentti b:
(130)
Toisen maailmansodan jälkeen PrKAG-laki pysyi vuonna 1949 annetun Saksan perustuslain nojalla edelleen voimassa osavaltioiden lakien muodossa. Perustuslain 123 artiklan mukaan lait, jotka eivät ole sen vastaisia, ovat edelleen voimassa. Lisäksi perustuslaissa on säännöksiä, joiden nojalla osavaltiot pystyivät antamaan lakeja tietyillä aloilla. Tämän vuoksi on selvää, että PrKAG-laki oli voimassa Saksan osavaltioissa jo ennen Euroopan talousyhteisön perustamisesta tehdyn sopimuksen voimaantuloa.
(131)
Sen jälkeen kun Saksan liittotasavalta perustettiin vuonna 1949, PrKAG-laki korvattiin vähitellen joissakin länsisaksalaisissa osavaltioissa kunnallisia maksuja koskevilla lailla. Kun PrKAG-laki korvattiin näillä osavaltioiden lailla 1960- ja 1970-luvuilla, sitä tarkennettiin ja sen terminologiaa tarkistettiin, mutta lain sisältö pysyi kuitenkin muuttumattomana. Erityisesti kolmansien avustuksille ei edelleenkään laskettu sen mukaan laskennallisia korkoja. PrKAG-lain nojalla ainoastaan vieraalle pääomalle lasketaan korkoa. Osavaltioiden laissa korkojen laskeminen ulotettiin omaan pääomaan. PrKAG-laissa ja osavaltioiden laissa ei kuitenkaan säädetty avustusten laskennallisista koroista.
(132)
Sen vuoksi Saksa katsoo, että Saksan vanhojen osavaltioiden kunnallisia maksuja koskevat lait perustuvat PrKAG-lakiin. Saksan mukaan käsiteltävänä olevassa asiassa on erityisen tärkeää tarkastella Nordrhein-Westfalenin KAG-lakia vuodelta 1969 (31), joka oli mallina Brandenburgin KAG-laille ja korvasi PrKAG-lain vuodelta 1906. Nordrhein-Westfalenin KAG-laki vastaa sisällöllisesti PrKAG-lakia, vaikka siihen tehtiin välttämättömiä terminologisia mukautuksia (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 128 kappale). Myös muiden osavaltioiden (esim. Rheinland-Pfalz, Schleswig-Holstein ja Hessen) kunnallisia maksuja koskevat lait perustuvat PrKAG-lakiin ja korvasivat sen.
Ala-argumentti c
(133)
Saksa väittää, että Brandenburgin KAG-lailla on erityinen asema toisen maailmansodan jälkeisen Saksan kahtia jakamisen seurauksena. DDR:n perustamista seuraavina vuosina lopetettiin paikallinen itsehallinto ja Brandenburgin ja muiden itäsaksalaisten osavaltioiden omat vaikutusalueet. Säädökset annettiin keskushallinnon tasolla. Paikallinen itsehallinto palautettiin 17 päivänä toukokuuta 1990 annetulla kunnallislailla (32) (jonka DDR:n parlamentti (Volkskammer) hyväksyi ennen Saksojen yhdistymistä 3 päivänä lokakuuta 1990), jossa vahvistettiin, että kunnat vastaavat itse taloudestaan. Tätä tarkoitusta varten niillä olisi oikeus periä korvauksia ja maksuja kunnallisista palveluista.
(134)
Brandenburgin KAG-laki 27 päivältä kesäkuuta 1991 perustuu Nordrhein-Westfalenin KAG-lakiin ja sen sisältö on käytännössä sama.
(135)
Vaikka lainsäädäntö kehittyi DDR:ssä eri tavalla, ei ole perusteltua kohdella itä- ja länsisaksalaisten osavaltioiden kunnallisia maksuja koskevia lakeja eri tavalla. Brandenburgin KAG-laki jatkaa PrKAG-lain oikeusperinnettä eikä noudata entisen DDR:n oikeusperinnettä. DDR:n (jäte)vedenkäsittelyjärjestelmän ja Brandenburgin nykyisen jätevedenkäsittelyjärjestelmän välillä ei ole institutionaalista jatkuvuutta. Toukokuun 17 päivänä 1990 annettu kunnallislaki muodosti perustan kunnallisia maksuja koskevien lakien antamiselle uusissa osavaltioissa. Uusien osavaltioiden kunnallisia maksuja koskevat lait olivat sisällöltään samanlaisia kuin vanhojen osavaltioiden vastaavat lait, jotka puolestaan perustuivat PrKAG-lakiin. Tämä oli väistämätön seuraus siitä, että uudet jäsenvaltiot liittyivät Saksan liittotasavaltaan perustuslain mukaisesti (33). Tämä käy erityisen selvästi ilmi siitä, kuinka Brandenburgin KAG-laki syntyi. Brandenburgin KAG-laki noudattaa Nordrhein-Westfalenin KAG-lain ja PrKAG-lain oikeusperinnettä. Saksan kahtiajako ja siitä seurauksena ollut oikeusperinteen katkeaminen Itä-Saksan osavaltioissa ei saisi vaikuttaa haitallisesti Brandenburgin KAG-lain tulkinnan yhteydessä.
(136)
Brandenburgin KAG-lailla on historiallinen yhteys PrKAG-lakiin.
(137)
Saksa toteaa lisäksi, että vastaavuusperiaate ja kustannusten kattamisen periaate olivat voimassa jo ennen ETY-sopimuksen voimaantuloa vuonna 1958. Vastaavuusperiaatteen mukaan maksu ei saa olla selvässä epäsuhteessa julkisen tahon tarjoaman palvelun arvoon. Tämä on osa oikeusvaltioperiaatetta, joka sisältyy perustuslakiin. Kustannusten kattamisen periaate tulee suoraan PrKAG-laista. Vaikka tätä periaatetta ei aina sovelleta tiukasti laskettaessa maksujen suuruutta, kunnan maksuista saamat tulot eivät saisi ylittää tuntuvasti sen kustannuksia.
Luottamuksensuojan periaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen
(138)
Saksa väittää lisäksi, että tuen takaisinperintä siinä tapauksessa, että komissio katsoisi Propapierilta perittyjen maksujen olevan toimintatukea, olisi vastoin luottamuksensuojan periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
(139)
Luottamuksensuojan periaate merkitsee sitä, että 1) unionin elimen on täytynyt antaa aihetta perusteltuihin odotuksiin, ja 2) huolellinen ja järkevä taloudellinen toimija ei ole voinut ennakoida etuihinsa vaikuttavan toimenpiteen toteuttamista.
(140)
Koska GA-ohjelmaa (hyväksytty päätöksellä asiassa N 644e/02) ei katsottu valtiontueksi, Propapierille on voinut syntyä perusteltu odotus siitä, että sille ei myönnetä tukea. Kyseisen ohjelman yhdenmukaisuudesta unionin oikeuden kanssa ei aikaisemmin ollut epäilyjä, koska Euroopan komissio ei ollut koskaan aikaisemmin arvioinut vastaavia ohjelmia.
(141)
Jos komissio luokittelisi tuen, jota maksuihin ei sisälly, toimintatueksi ja määräisi perimään sen takaisin, olisi se myös vastoin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, jonka mukaan toisiinsa rinnastettavia tapauksia on kohdeltava samalla tavalla. Takaisinperintä antaisi edun Propapierin kilpailijoille.
4.3 SAKSAN KUNTAYHTYMIEN JA VKU:N HUOMAUTUKSET
(142)
Saksan kuntayhtymät ja VKU yhtyvät Saksan 28 päivänä tammikuuta 2011 esittämiin huomautuksiin, joiden laatimiseen ne osallistuivat. Ne viittaavat erityisesti siihen, että jätevedenkäsittely on Saksassa kunnille kuuluva tehtävä, joka ei ole taloudellista toimintaa. Kunnat järjestävät ja rahoittavat tämän tehtävän paikallisen itsehallintotehtävänsä puitteissa kansalaisten edun nimissä.
(143)
Saksan kuntaliitot ja VKU toteavat, että Brandenburgin KAG-lain 6 §:n 2 momentin 5 alamomentti, jonka mukaan jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perittävien maksujen on katettava kustannukset, laskennalliset korot ja laskennalliset poistot, mutta avustuksia ei oteta huomioon laskettaessa sijoitetun pääoman laskennallisia korkoja, on käyttäjien edun mukainen. Koska kolmansien avustukset eivät ole kuntien sijoittamaa omaa pääomaa, ei käyttäjien pitäisi joutua maksamaan korkoja näistä avustuksista kunnille.
5. TOIMENPITEEN ARVIOINTI
(144)
Käsiteltävinä olevat toimenpiteet on luokiteltava valtiontueksi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: i) toimenpiteen on oltava jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista myönnetty tuki, ii) yrityksen on saatava siitä taloudellista etua, iii) edun on oltava valikoiva ja iv) toimenpiteen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua ja vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kyse on valtiontuesta, kun kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät.
(145)
Jo menettelyn aloittamispäätöksessä oli kiistatonta, että kaikissa käsiteltävinä olevissa toimenpiteissä käytetään valtion varoja ja että ne voisivat vääristää kilpailua ja kauppaa sisämarkkinoilla.
(146)
Komissio toteaa kantelijan väitteiden osalta, että on erotettava toisistaan 1) mahdollinen valtiontuki, jota myönnetään Propapierille sille omistettujen infrastruktuuritoimenpiteiden kautta (jätevedenkäsittelylaitoksen rakentaminen ja tietyt muut infrastruktuurihankkeet teollisuusalueen laajennusosalla, jolla Propapierin uusi tehdas sijaitsee), sekä 2) mahdollinen valtiontuki, jota myönnetään Propapierille alennettujen jätevedenkäsittelymaksujen muodossa.
5.1 ONKO JULKISILLA VAROILLA RAHOITETUISSA INFRASTRUKTUURIHANKKEISSA KYSE YLEISESTÄ VAI YKSINOMAAN PROPAPIERILLE TARKOITETUSTA ERITYISINFRASTRUKTUURISTA?
(147)
Komissio on aikaisemmin katsonut, että julkinen valta voi toteuttaa maankäyttöön liittyviä töitä alueensa kehittämiseksi. Ne voivat esimerkiksi rahoittaa infrastruktuureja, joista hyötyy koko väestö. Lisäksi komissio katsoo, että on yhdentekevää, mikä on syy infrastruktuurin rakentamiseen, kunhan siitä on hyötyä koko yhteisölle. Jos infrastruktuurista sen sijaan hyötyy ainoastaan yksi yksityinen yritys, on kyseisen yrityksen vastattava sen rahoituksesta. Tämä on seurausta siitä, että komission on arvioitava valtiontukien osalta toimenpiteen konkreettisia vaikutuksia eikä asetettuja tavoitteita. Sen vuoksi komissio katsoo käsiteltävänä olevassa asiassa, että sen on arvioitava, mitkä infrastruktuurit hyödyttävät koko yhteisöä (Propapier mukaan luettuna) ja mitkä ainoastaan Propapieria. Propapierin olisi rahoitettava ainoastaan jälkimmäiset (34).
(148)
Komissio toteaa, että yritykset eivät harjoita pysäköintialueen, tien ja Oder-Spree-kanavan toimintaa Euroopan unionin kilpailuoikeudessa tarkoitetussa merkityksessä, koska niiden käyttö on ilmaista. Sen vuoksi käsiteltävänä olevassa asiassa ei ole kyse valtiontuesta näiden infrastruktuurien omistajille ja toiminnan harjoittajille.
5.1.1 Pysäköintialue
(149)
Kantelija väittää, että pysäköintialueen sijainti ei ole suotuisa ja se on liian kaukana, jotta muut kaupungin keskustan liikeyritykset voisivat käyttää sitä ja kaupunki voisi sen seurauksena sulkea kuorma-autojen pysäköintipaikkoja kaupungin keskustassa. Saksa ei ole osoittanut päinvastaista; se, että pysäköintialue sijaitsee yrityksen välittömässä läheisyydessä, ei kuitenkaan automaattisesti merkitse sitä, että pysäköintialue on tarkoitettu kyseiselle yritykselle tai hyödyttää pääasiassa sitä. Kantelijan mainitsema liikennemerkki (ks. johdanto-osan 46 kappale), jolla osoitettiin kuorma-autojen pysäköintipaikkoja voimalaitokselle, oli vain tilapäinen ja yhteydessä voimalaitoksen rakennustöihin, jotka päättyivät maaliskuun 2011 lopussa. Komissio toteaa, että pysäköintialueelle on vapaa pääsy ja sille ohjataan liikennemerkein yleiseltä tieltä ilman tietyn yrityksen mainintaa. Sillä, onko pysäköintialueella palveluja, ei ole merkitystä pysäköintialueen yleiseksi infrastruktuuriksi luokittelun kannalta.
(150)
Saksa on esittänyt riittävästi todisteita siitä, että pysäköintialuetta ei rakennettu erityisesti Propapierille vaan se oli osa teollisuusalueen yleistä taloudellista kehityssuunnitelmaa. Lisäksi Propapierilla on oma pysäköintialueensa 27 kuorma-autolle ja 213 henkilöautolle. Suunnitteilla on lisätä henkilöautojen pysäköintipaikkoja 120:llä (rakennuslupa on jo myönnetty). Saksa vahvisti jo menettelyn aloittamispäätöksen ajankohtana, että Propapierin omat pysäköintipaikat riittivät sen työntekijöiden, tavarantoimittajien ja vierailijoiden ajoneuvojen pysäköintiin.
(151)
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella komissio vahvistaa menettelyn aloittamispäätöksessä esittämänsä alustavan näkemyksen, jonka mukaan pysäköintialuetta ei ole tarkoitettu yksinomaan Propapierille eikä siihen sisälly valtiontukea.
5.1.2 Tie
(152)
Tie on yleinen tie. Se on osa teollisuusalueen yleistä kehityssuunnitelmaa, joka laadittiin jo vuonna 1993 eli paljon ennen Propapierin päätöstä sijoittautua alueelle. Toisin kuin kantelija väittää, tie ei pääty muutaman metrin päähän Propapierin paperitehtaasta, vaan se yhdistää nykyisen Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen ja sen pohjoisen laajennusosan valtatiehen B 112. Viimeinen tiepätkä valmistui vuonna 2013. Uusi tie voi hyödyttää myös muita yrityksiä, sillä se tarjoaa ArcelorMittal-teollisuusalueelle ja muille teollisuusalueille uusia kehitysmahdollisuuksia. Tie voi lyhentää teollisen ja kaupallisen liikenteen ajoaikaa Frankfurtiin (Oder) ja se tarjoaa Frankfurtissa sijaitseville yrityksille paremman yhteyden Eisenhüttenstadtin sisävesisatamaan.
(153)
Sen vuoksi komissio vahvistaa menettelyn aloittamispäätöksessä esittämänsä alustavan näkemyksen, jonka mukaan tietä ei ole tarkoitettu yksinomaan Propapierille eikä siihen sisälly valtiontukea.
5.1.3 Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen,
(154)
Kantelija väitti kantelussaan, että Oder-Spree-kanavan leventämiseen ja syventämiseen liittyvät infrastruktuuritoimenpiteet on tarkoitettu ainoastaan Propapierin hyväksi ja sisältävät valtiontukea Propapierille. Eisenhüttenstadt laajensi vuonna 2008 Oder-Spree-kanavan teollisuusaluetta houkutellakseen alueelle yrityksiä. Vuodesta 2003 alkaen koko kanavan (joka kuuluu Euroopan laajuiseen verkkoon (TEN)) pituudelle on rakennettu sulkuja. Ei kuitenkaan ole mitään merkkejä, että nämä infrastruktuuritoimenpiteet olisivat yhteydessä Propapierin sijoittautumiseen alueelle, tai että toimenpiteillä myönnettäisiin Propapierille valikoiva etu. Lisäksi komissio on Saksan kanssa samaa mieltä siitä, että Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen on osa kanavan välttämätöntä säännöllistä kunnossapitoa.
(155)
Sen vuoksi komissio vahvistaa menettelyn aloittamispäätöksessä esittämänsä alustavan näkemyksen, jonka mukaan Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen ei muodosta valikoivaa etua Propapierille eikä siihen sisälly valtiontukea.
5.1.4 Jätevedenkäsittelylaitos
(156)
Komissio toteaa, että olemassa olevan jätevedenkäsittelyinfrastruktuurin kapasiteetti Oder-Spree-kanavan laajennetun teollisuusalueen ulkopuolella on rajallinen. Eisenhüttenstadtissa sijaitsevan olemassa olevan jätevedenkäsittelylaitoksen jäännöskapasiteetti olisi voinut kattaa ainoastaan pienen investoijan tarpeet, mutta ei olisi riittänyt, jos uudelle teollisuusalueelle olisi tullut suurempi tai useampi pienempi investoija.
(157)
Komissio toteaa lisäksi, että TAZV:n jätevedenkäsittelylaitosta ei rakennettu Propapieria varten. Laitoksen rakentamista suunniteltiin jo vuosina 2004-2006 muiden mahdollisten investointien yhteydessä kauan ennen Propapierin tulemista alueelle. Saksa esitti todisteita siitä, että jätevedenkäsittelylaitosta suunniteltiin jo osana Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen taloudellista kehittämistä. Lisäksi Saksa esitti todisteita useista mainoskampanjoista investoijien houkuttelemiseksi Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen laajennusosalle. Kampanjat eivät tähän mennessä ole kuitenkaan tuottaneet tulosta, sillä alueelliset viranomaiset eivät ole vielä onnistuneet houkuttelemaan muita investoijia (Propapierin, EnWB:n ja 5N PV:n lisäksi).
(158)
Vaikka jätevedenkäsittelylaitos on suunniteltu teknisesti - anaerobisen ensimmäisen puhdistusvaiheensa vuoksi - siten, että se voi käsitellä erittäin saastuneita teollisuusjätevesiä, joita syntyy esimerkiksi aaltopahvin valmistuksessa keräyspaperista, anaerobinen ensimmäinen puhdistusvaihe kiinnostaisi myös muita käyttäjiä, jotka tuottavat paljon orgaanisia ainesosia sisältäviä teollisuusjätevesiä, kuten juoma- ja elintarviketeollisuuden yritykset. Lisäksi sellaiset vedenkäsittelylaitokset, joilla on paljon orgaanisia ainesosia sisältäville teollisuusjätevesille anaerobinen ensimmäinen puhdistusvaihe, tuovat lukuisia taloudellisia ja ekologisia etuja.
(159)
Vaikka TAZV:n laitos kattaa nykyisessä kokoluokassaan pääasiassa Propapierin tarpeet, molemmat muut alueelle sijoittautuneet yritykset käyttävät sitä samoin ehdoin. Laitoksen modulaarinen rakennustapa mahdollistaa sen laajentamisen muiden käyttäjien jätevesien käsittelyä varten. Myös ilman modulaarista laajennusta laitoksella on tällä hetkellä ylimääräistä kapasiteettia noin [20-40] prosenttia, joka voitaisiin käyttää muiden yritysten jätevesien käsittelyyn. Nykyinen kokonaiskapasiteetti voitaisiin nostaa kaksinkertaiseksi (ks. johdanto-osan 80-84 kappale). Jätevedenkäsittelylaitos on kaikkien käyttäjien käytettävissä ilman syrjintää (teollisuusalueelle sijoittautuvien uusien investoijien on pakollista liittyä laitokseen ja käyttää sitä), ja laitos voi käsitellä myös muilla aloilla kuin paperiteollisuudessa toimivien yritysten jätevesiä.
(160)
Komission mielestä se, että TAZV:n laitosta käyttää tällä hetkellä pääasiassa (keskimäärin [ 70] prosenttia ja enintään [ 70] prosenttia) Propapier, ei välttämättä tarkoita sitä, että laitos muodostaa erityisinfrastruktuurin. Tämä johtuu siitä, että modulaarinen rakennustapa on rajoitettujen julkisten talousarviovarojen aikana taloudelliselta kannalta järkevä. Toisin kuin kantelija väittää, TAZV:n laitoksen kapasiteetin kaksinkertaistamisen edellyttämät kustannukset, jotka Saksan arvion mukaan ovat 50 prosenttia alhaisemmat kuin alkuinvestointikustannukset, osoittavat modulaarisen rakennustavan mahdollistavan mittakaavaetujen saavuttamisen.
(161)
Komissio pitää sitä, että laitoksen rakentamiseen myönnettiin aluetukea sillä edellytyksellä, että teollisuusalueen laajennusosalle sijoittautuu pääinvestoija (tässä tapauksessa Propapier) niukkojen julkisten varojen hyvänä hallinnointina, sillä ei ole järkevää aloittaa suuren julkisen infrastruktuurin rakentamista ennen kuin varmistutaan, että sillä on käyttöä, eikä myöskään mitoittaa laitosta liian suureksi.
(162)
Väite, jonka mukaan paperitehtailla on yleensä omat jätevedenkäsittelylaitoksensa, voidaan hylätä Saksan esittämien lukujen perusteella. Vaikka joillakin yrityksillä paperiteollisuuden alalla ja myös muilla teollisuuden aloilla on omat jätevedenkäsittelylaitoksensa, se ei vielä tarkoita sitä, että teollisten käyttäjien käyttäessä julkista jätevedenkäsittelylaitosta ne saisivat valtiolta edun, sillä käyttäjät kattavat ajan mittaan kustannukset suorittamiensa maksujen kautta.
(163)
Sen vuoksi komissio päättelee, että jätevedenkäsittelylaitos muodostaa yleisen infrastruktuurin ja että TAZV:n laitokselle myönnetty avustus ei ole investointitukea Propapierille. Toisin kuin pysäköintialueen, tien ja Oder-Spree-kanavan tapauksessa jätevedenkäsittelylaitoksen toiminnan harjoittaminen on taloudellista toimintaa, sillä toiminnanharjoittaja tarjoaa markkinoilla korvausta vastaan palvelua (jäteveden käsittely). Komissio on kuitenkin todennut, että TAZV:lle mahdollisesti myönnetty tuki olisi joka tapauksessa voimassa olevaa tukea (menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 51-57 kappale). Sen vuoksi tässä päätöksessä ei ole tarpeen arvioida tarkemmin TAZV:lle mahdollisesti myönnettyjä tukia.
(164)
Komissio päättelee, että valtion varoilla rahoitettuja infrastruktuurihankkeita teollisuusalueen laajennusosalla, jolla Propapierin tehdas sijaitsee, ei ole tarkoitettu ainoastaan paperitehtaalle ja sen vuoksi niitä ei voida katsoa Propapierille omistetuksi erityisinfrastruktuuriksi ja valtiontueksi sille. Tämä merkitsee sitä, että tuetut investoinnit eivät muodosta aluetukisuuntaviivojen 60 kohdassa tarkoitettua yhtä ainoaa investointia yhdessä Propapierin paperitehtaalle myönnetyn investointituen kanssa, jonka komissio hyväksyi asiassa SA.23827 (2013/C) antamallaan lopullisella päätöksellä (ks. alaviite 4). Näin ollen tämä päätös ei vaikuta kyseisen päätöksen kohteena olleen Propapierin investointituen arviointiin.
5.2 OVATKO JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOKSEN KÄYTTÖMAKSUJEN ALENNUKSET VALTIONTUKEA?
(165)
Saksa väitti, että sellaisen toimenpiteen tapauksessa, joka on myönnetty toiminnanharjoittajalle tukiohjelmasta, jota komissio ei ole luokitellut tueksi, ei olisi mahdollista siirtää tukea kyseisen infrastruktuurin käyttäjälle. Tältä osin komissio haluaa huomauttaa, että tukiohjelmasta N 644e/02 tehdyssä päätöksessä ei ilmaista näkemystä siitä, voisivatko infrastruktuurin käytöstä perittävät maksut mahdollisesti olla tukea infrastruktuurin käyttäjille. Komissio pysyy menettelyn aloittamispäätöksessä esittämässään kannassa, jonka mukaan sille ei ole annettu tiedoksi mitään maksujärjestelmää, joka koskisi ilmoitetun ohjelman nojalla myönnettyjä avustuksia. Sen vuoksi ei voida katsoa, että ohjelman hyväksymisestä annetulla päätöksellä hyväksyttäisiin implisiittisesti sallitut tuet, joiden oikeusperusta on kunnallisia maksuja koskeva laki.
(166)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(167)
Valtiontuen olemassaolo on todettava siitä riippumatta, 1) vaaditaanko EU:n vesipuitedirektiivissä ja sen täytäntöönpanemiseksi annetussa Saksan lainsäädännössä jätevedenkäsittelypalvelujen tarjoamisesta aiheutuvien kaikkien kustannusten kattamista ja 2) ovatko maksut näiden säädösten määräysten mukaisia. Toisin sanoen toimenpiteet, jotka ovat sekä EU:n vesipuitedirektiivin että voimassa olevan Saksan lainsäädännön mukaisia, voivat kuitenkin olla valtiontukea, jos kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät (ks. johdanto-osan 144 kappale).
Valtion varat ja valtion toiminnaksi katsominen
(168)
Kunta määrittää ja perii jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perittävät maksut Brandenburgin kunnallisia maksuja koskevan lain 6 §:n mukaisesti. Jos määritetyt maksut ovat alhaisemmat kuin mitä yksityinen sijoittaja olisi perinyt, merkitsee se kunnalle tulonmenetystä.
(169)
Sen vuoksi toimenpide olisi valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisessa merkityksessä, sillä kunta menettäisi tuloja Propapierille myönnetyn edun vuoksi.
(170)
Jos maksujen suuruus määritetään niin, että yritykselle syntyy siitä etua, olisi edun katsottava tulevan valtiolta, koska maksut on määrittänyt julkinen laitos, Eisenhüttenstadtin kaupunki.
Taloudellinen etu
(171)
Kuten menettelyn aloittamispäätöksessä (35) esitettiin, komission oli arvioitava, vahvistettiinko Propapierin maksamat jätevedenkäsittelymaksut niin, että Propapier sai (valikoivan) taloudellisen edun.
(172)
On näet muistettava, että tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”etu” ei käsitä ainoastaan konkreettista tukea, kuten avustuksia, vaan myös toimenpiteitä, jotka erilaisissa muodoissaan keventävät yrityksen talousarvioon tavallisesti sisältyviä maksuja ja jotka ovat tästä syystä avustuksen luonteisia - olematta kuitenkaan avustuksia sanan varsinaisessa merkityksessä - ja joilla on samanlaiset vaikutukset kuin avustuksilla (36).
(173)
Kun edellä esitettyä sovelletaan käsiteltävänä olevaan asiaan, nousee esille kysymys, ovatko Propapierin maksamat jätevedenkäsittelymaksut alhaisemmat kuin kustannukset, jotka vastaavan yritykset olisi tavanomaisissa markkinaolosuhteissa katettava, toisin sanoen onko maksujen suuruus markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen. Tätä voidaan komission mielestä arvioida kahdella tapaa:
-
vertaamalla Propapierin maksamaa hintaa viitehintaan, joka tavallisesti peritään kyseisessä jäsenvaltiossa jäteveden käsittelystä
-
kannattavuutta koskevalla ennakkoanalyysilla, joka osoittaa, että yksityinen toiminnanharjoittaja olisi perinyt saman suuruisen maksun.
Viitehinnat
(174)
Saksan kuvaileman markkinaorganisaation perusteella (ks. johdanto-osan 112 ja 113 kappale) ja ottaen huomioon, että (edes yksityiset) toiminnanharjoittajat eivät voi asettaa palvelujensa hintoja vapaasti, koska hinnat on määrätty lainsäädännössä (Brandenburgin KAG-laki), komissio katsoo, ettei ole mahdollista määrittää viitehintoja, jotka yksityinen toiminnanharjoittaja olisi vaatinut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa.
(175)
Lisäksi komissio toteaa, että Saksa on esittänyt tietoja hinnoista, joita muut Propapierin kanssa samalla alalla toimivat yritykset maksavat. Vaikka Saksa väittää, että esitetyt viitehinnat ovat keskimääräisiä hintoja, joissa otetaan huomioon kaikki kustannukset, ei ole osoitusta siitä, sisältyykö näihin maksuihin valtiontukea. Komissio ei pystynyt poistamaan epäilyjään siitä, voitaisiinko näitä tietoja käyttää vertailun perustana. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että komissio katsoo hintojen kuvastavan erilaisia kustannusrealiteetteja eikä ole varmaa, sisältyykö niihin valtiontukea.
Kannattavuutta koskeva ennakkoanalyysi
(176)
Koska luotettavia markkinaviitearvoja ei ole olemassa, komissio katsoo, että on mahdollista käyttää muuta yleisesti hyväksyttyä vakioarviointimenetelmää sen toteamiseksi, onko toimenpide toteutettu tavanomaisin markkinaehdoin. Kun on kyse infrastruktuurista, joka on avoin kaikille käyttäjille ja jota ei ole tarkoitettu tietylle käyttäjälle, komissio katsoo, että markkinataloussijoittajaa/-toimijaa koskevan periaatteen voidaan katsoa täyttyvän, kun infrastruktuurin käyttäjät ennakolta tarkasteluna parantavat asteittain toiminnanharjoittajan kannattavuutta (37).
(177)
Näin on silloin, kun toiminnanharjoittajan yksittäisen käyttäjän kanssa tekemä sopimus mahdollistaa sen, että toiminnanharjoittaja voi kattaa sopimuksesta johtuvat kustannukset ja saamaan kohtuullisen voittomarginaalin vakaiden keskipitkän aikavälin näkymien perusteella (38).
(178)
Lisäksi tässä analyysissa olisi otettava huomioon kaikki tulot ja kaikki odotettavissa olevat lisäkustannukset, joita toiminnanharjoittajalle aiheutuu kyseessä olevan käyttäjän toimintojen yhteydessä (39).
(179)
Näihin lisäkustannuksiin kuuluvat kaikki kustannus- ja investointilajit, kuten henkilöstöön, kalustoon ja investointeihin liittyvät lisäkustannukset, jotka aiheutuvat käyttäjän läsnäolosta (40). Sitä vastoin kustannuksia, jotka lentoasemalle kertyisivät joka tapauksessa riippumatta käyttäjän kanssa tehdystä sopimuksesta, ei pitäisi ottaa huomioon.
(180)
Näiden syiden vuoksi komissio katsoo, että markkinataloussijoittajaa/markkinataloustoimijaa koskeva periaate täyttyy, toisin sanoen alennetut maksut eivät anna Propapierille etua seuraavista syistä:
a)
Jätevedenkäsittelylaitos on avoin kaikille käyttäjille eikä sitä ole omistettu Propapierille.
b)
Propapierin suorittama maksu kattaa toiminnanharjoittamisesta, kunnossapidosta, huollosta, henkilöstöstä ja maksuhallinnosta aiheutuvat kustannukset, laskennalliset poistot ja laskennalliset korot 20 prosentille jätevedenkäsittelylaitokseen sijoitetusta omasta pääomasta. Näin ollen maksu kattaa kaikki lisäkustannukset, joita jätevedenkäsittelylaitoksen toiminnanharjoittajalle syntyy Propapierin toimintojen yhteydessä.
(181)
Kohtuullisesta voittomarginaalista, joka maksuilla on katettava lisäkustannusten lisäksi, voidaan todeta, että käsiteltävänä olevassa asiassa maksut eivät kata pelkästään lisäkustannuksia vaan myös laskennalliset korot 20 prosentille sijoitetusta omasta pääomasta. Vaikka tätä ei voida pitää edellä määritellyn lisäkustannusten laskentatavan perusteella kohtuullisena voittona, muodostaa se kuitenkin toiminnanharjoittajalle lisätulon aivan kuten kohtuullinen voitto tekisi.
(182)
Koska maksut eivät anna Propapierille etua eivätkä sen vuoksi ole valtiontukea, komission ei tarvinnut arvioida, ovatko ne voimassa olevaa tukea (ks. johdanto-osan 123-137 kappale) vai toimintatukea (ks. johdanto-osan 26 kappale) ja olisiko sellainen toimintatuki sisämarkkinoille soveltuvaa. Tämän perusteella komissio voi jättää avoimeksi myös sen, olisiko maksujen takaisinperintä (jos ne luokitellaan toimintatueksi) vastoin luottamuksensuojan periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
6. PÄÄTELMÄ
(183)
Komissio päättelee, että TAZV:n jätevedenkäsittelylaitoksen, pysäköintialueen ja uuden tien rakentaminen ja Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen eivät ole erityisinfrastuktuuritoimenpiteitä.
(184)
Lisäksi komissio päättelee, että jätevedenkäsittelystä perityt maksut eivät muodosta valtiontukea. Markkinataloussijoittajaa/markkinataloustoimijaa koskeva periaate täyttyy, ja sen vuoksi Propapier PM2 GmbH ei saa taloudellista etua,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Saksan toteuttamissa infrastruktuuritoimenpiteissä ei ole kyse Propapier PM2 GmbH:lle tarkoitetusta erityisinfrastruktuurista. TAZV:n Propapierilta jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perimät maksut eivät sisällä valtiontukea. Sen vuoksi infrastruktuuritoimenpiteet ja maksujen määrittämistä koskevat säännöt eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 1 päivänä lokakuuta 2014.