РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 октомври 2014 година
за определяне на правилата за изпълнение на Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно Механизъм за гражданска защита на Съюза и за отмяна на решения 2004/277/ЕО, Евратом и 2007/606/ЕО, Евратом на Комисията
(нотифицирано под номер С(2014) 7489)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/762/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно Механизъм за гражданска защита на Съюза (1), и по-специално член 32, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Общата цел на Механизма за гражданска защита на Съюза („Механизма на Съюза“) е да подсили сътрудничеството между Съюза и държавите членки и да улесни координацията в областта на гражданската защита с оглед подобряване на ефективността на системите за превенция, готовност и реагиране при природни и причинени от човека бедствия.
(2)
Тъй като във всеки един момент може да настъпи бедствие, Координационният център за реагиране при извънредни ситуации (ERCC), създаден съгласно член 7 от Решение № 1313/2013/ЕС, следва да поддържа тесен контакт с точките за контакт на държавите членки по всяко време.
(3)
Общата система за комуникация и информация при извънредни ситуации (CECIS) представлява важен елемент от Механизма на Съюза, защото следва да гарантира автентичността, интегритета и поверителността на информацията, която се обменя между държавите членки при обичайни условия и в извънредни ситуации. Следва да бъде създадена отделна версия на CECIS, която осигурява достъп до секретариатите на регионалните морски конвенции и трети държави, които споделят регионално море със Съюза, с оглед на специфичните характеристики на реагирането при замърсяване на морската среда.
(4)
За да се гарантира оперативна ефективност, следва да се определят минимални изисквания за модулите, другите способности за реагиране и експертите, определени съгласно член 9, параграф 1 от Решение № 1313/2013/ЕС, както и за техните оперативни изисквания, функциониране и оперативна съвместимост, както е предвидено в член 9, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС. По-специално модулите следва да бъдат в състояние да работят самостоятелно през определен период от време, да се разполагат бързо и да бъдат оперативно съвместими. Необходими са мерки на равнище ЕС и държави членки с оглед повишаване на оперативната съвместимост на модулите.
(5)
Следва да се установят и редовно да се актуализират цели по отношение на способностите за Европейския капацитет за реагиране при извънредни ситуации (EERC), за да се осигури достатъчен брой от всички необходими видове модули, други способности за реагиране и експерти, които да бъдат на разположение за използване съгласно Механизма на Съюза. Следва да се установят и редовно да се актуализират изисквания за качество и оперативна съвместимост, за да се гарантира единно минимално равнище на качество и оперативна съвместимост на всички способности, включени в EERC.
(6)
Следва да бъде установена процедура за сертифициране и регистриране, включваща елементи на самостоятелна оценка, за да се гарантира, че способностите, включени в доброволното обединяване, отговарят на всички необходими изисквания и при необходимост за тях може да се използва ограничено съфинансиране от Съюза за „разходи за адаптирането“. Освен това тази процедура за сертифициране и регистриране следва да гарантира адекватен географски баланс на способностите в съответствие с местоположението на рисковете и при нея да се отчита участието на всички заинтересовани държави членки.
(7)
Установяването на потенциални пропуски в способностите за реагиране в рамките на EERC следва да позволи на Комисията и държавите членки да определят заедно къде няма на разположение подходящи способности, включени или не в рамките на доброволното обединяване. Държавите членки, които отстраняват пропуските поотделно или чрез консорциуми, следва да могат да се възползват от ограничено съфинансиране от Съюза, при условие че това е разходоефективно и се потвърждава от оценки на риска.
(8)
За да се развие функционирането на EERC, ограничени средства за съфинансиране от Съюза чрез рамкови договори, рамкови споразумения за партньорство или други сходни договорености следва да подпомогнат достъпа на държавите членки до допълнителни способности за преодоляване на временни недостатъци при извънредни бедствия, т.е. бедствия с характер и величина, които не могат да се очакват с основание и за които не могат да бъдат подготвени. Тези способности следва да бъдат включени в доброволното обединяване за разгръщане съгласно Механизма на Съюза.
(9)
Програмата за обучение на Механизма на Съюза продължава да представлява важен елемент за готовността на персонала, отговарящ за гражданската защита и управлението на бедствия, разположен съгласно Механизма на Съюза. В съответствие с обхвата, определен в член 13, параграф 1 от Решение № 1313/2013/ЕС, тя следва да включва етапите на превенция, готовност и реагиране.
(10)
Програмата за учения на Механизма на Съюза следва да продължи да изпълнява своята важна роля за практическата готовност за разполагане чрез включване на Механизма на Съюза и споделяне на поуките, извлечени от действията в областта на гражданската защита, проведени по линия на Механизма на Съюза. Програмата за учения следва да се ръководи от стратегическа рамка, в която се определят целите и ролите на ученията по линия на Механизма на Съюза, както и от конкретни приоритети, включени в годишните работни програми.
(11)
Следва да бъде установен систематичен, целенасочен и съгласуван подход за събиране, анализ, разпространение и прилагане на извлечените поуки, като се обхване цялостният цикъл на управление при бедствия.
(12)
В рамките на Механизма на Съюза е важно да се установят ясни оперативни процедури за реагиране на бедствия съгласно Механизма, за да се гарантира ефективна помощ в случай на бедствия, включително за съответните международни организации, определени съгласно член 16, параграф 1 от Решение № 1313/2013/ЕС.
(13)
За да се създадат условия за максимална ефективност и ефикасност на Механизма на Съюза, всяка поискана и предложена помощ следва да бъде възможно най-конкретна и да включва цялата необходима информация.
(14)
За да се гарантира ефективна координация на помощта, ERCC следва да сподели своята оценка на критичните нужди и своите препоръки за разполагане на способности от доброволното обединяване с всички държави членки и да разработи подходящи планове за разполагане за всяко искане за помощ. Подборът на способностите от доброволното обединяване следва да се основава на конкретни и обективни критерии, като отдаването на приоритет следва да се оцени в контекста на настоящите оперативни нужди.
(15)
За да се подобри, когато е целесъобразно, времето за реагиране по линия на Механизма на Съюза, държавите членки следва да сключат необходимите предварителни договорености за разполагането на техните способности, регистрирани в доброволното обединяване.
(16)
Наличието на технически експерти, експерти за оценка и експерти за координация, включително ръководители на екипи, представлява важен елемент на Механизма на Съюза. Следва да бъдат определени задачите и функциите на експертите, както и процедурата за тяхното разполагане.
(17)
В член 23 от Решение № 1313/2013/ЕС се определят специални разпоредби за осигуряване на подкрепа за транспорта в случай на бедствие, за да се улесни бързото и ефективно реагиране с помощта на Механизма на Съюза. Трябва да се установят правила и процедури за исканията, които държавите членки отправят за получаване на финансова помощ от Съюза, представляваща подкрепа за транспорта за засегнатата държава, както и за обработването на тези искания от страна на Комисията.
(18)
За целите на прозрачността, съгласуваността и ефективността е необходимо да се установи каква информация следва да се предоставя в исканията за подкрепа за транспорта и свързаните с тях отговори от държавите членки и Комисията.
(19)
В случай че може да бъде предоставена финансова помощ от Съюза в съответствие с Решение № 1313/2013/ЕС, държавите членки следва да могат да избират дали да поискат безвъзмездни средства или транспортна услуга.
(20)
Следва да се отменят решения 2004/277/ЕО, Евратом (2) и 2007/606/ЕО, Евратом (3) на Комисията.
(21)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани със становището на Комитета за гражданска защита,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
В настоящото решение се определят подробни правила за прилагането на Решение № 1313/2013/ЕС, що се отнася до:
а)
взаимодействието между Координационния център за реагиране при извънредни ситуации (ERCC) и точките за контакт на държавите членки;
б)
компонентите на Общата система за комуникация и информация при извънредни ситуации (CECIS), както и организацията на споделянето на информация чрез CECIS;
в)
определянето на модулите, другите способности за реагиране и експертите, както и оперативните изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на модулите, включително техните задачи, способности, основни компоненти, самостоятелност и изпращане;
г)
целите по отношение на способностите, изискванията за качеството и оперативната съвместимост, както и процедурата за сертифициране и регистриране, необходими за функционирането на EERC, включително финансовите договорености;
д)
откриване и отстраняване на пропуски в EERC;
е)
организацията на програмата за обучение, рамката за ученията и програмата за отчитане на извлечените поуки;
ж)
оперативните процедури за реакция при бедствия в рамките на Съюза и извън него, включително идентифицирането на съответните международни организации;
з)
процедурата за изпращане на експертните екипи;
и)
организацията на подпомагането за превоза на помощта.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„страна заявител на помощта“ означава държава членка или трета държава, засегната от бедствие или непосредствена заплаха от бедствие или очакваща да бъде засегната от непосредствена заплаха от бедствие, както и Организацията на обединените нации и нейните агенции, както и другите съответни международни организации, както е посочено в приложение VII;
2)
„помощ в областта на гражданската защита“ означава екипи, експерти или модули, предвидени за гражданска защита, заедно с тяхното оборудване, както и помощни материали или доставки, необходими за ограничаване на непосредствените последствия от бедствието;
3)
„буферни способности“ означава способности за реагиране при бедствия, наличието на и бързия достъп до които се съфинансират съгласно член 21, параграф 2, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС;
4)
„спасителни екипи“ означава човешките и материални ресурси, включително модулите, определени от една или повече държави членки за операции в областта на гражданската защита;
5)
„екип за техническа помощ и подкрепа“ означава човешките и материални ресурси, определени от една или повече държави членки за изпълнение на помощни задачи, както е посочено в приложение II.
ГЛАВА 2
КООРДИНАЦИОНЕН ЦЕНТЪР ЗА РЕАГИРАНЕ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ СИТУАЦИИ (ERCC)
Член 3
Взаимодействие на ERCC с точките на контакт на държавите членки
1. Всяка държава членка определя национална точка за контакт за ERCC, която е на разположение 24 часа дневно, седем дни седмично. Определянето се извършва, чрез използване на формуляра образец за държавите, посочен в приложение I.
2. ERCC поддържа тесен контакт с точките за контакт на държавите членки с цел изпълнение на обичайните си задължения и за извършване на операции за реагиране при бедствия, както е предвидено в настоящото решение и в Решение № 1313/2013/ЕС.
ГЛАВА 3
ОБЩА СИСТЕМА ЗА КОМУНИКАЦИЯ И ИНФОРМАЦИЯ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ СИТУАЦИИ (CECIS)
Член 4
Слоеве на CECIS
CECIS включва следните три компонента:
а)
мрежови слой, който свързва компетентните органи и точките за контакт в държавите членки и ERCC;
б)
приложен слой, който обхваща базите данни и други информационни системи, необходими за функционирането на Механизма на Съюза, и по-специално тези, които са необходими за:
i)
съобщаване на известия;
ii)
гарантиране на комуникациите и споделянето на информация между ERCC, компетентните органи и точките за контакт;
iii)
разпространение на извлечените поуки от операциите;
в)
елемент за сигурност, който обхваща съвкупността от необходимите системи, правила и процедури, за да се гарантира автентичността, интегритета и поверителността на данните, съхранявани във и обменяни чрез CECIS.
Член 5
Информационна сигурност
1. В рамките на CECIS може да се борави с документи, бази данни и информационни системи по сигурен начин посредством мрежата за защитени трансевропейски телематични услуги между администрациите (sTESTA) или съпоставима мрежа.
2. Документи и информация с ниво на класификация за сигурност „ПОВЕРИТЕЛНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС“ или по-високо се предават в съответствие със специални договорености между автора и получателя/получателите, както е посочено в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (4).
Член 6
Информация и актуализация
1. Държавите членки представят на Комисията съответната информация, като използват формуляра образец за държавите, посочен в приложение I.
2. Държавите членки предоставят информация относно точките за контакт и при необходимост други служби, които следва да предприемат действия при природни, технологични и радиационни или екологични бедствия, включително замърсяване на морската среда.
3. Държавите членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в информацията, посочена в параграфи 1 и 2.
4. Базата данни CECIS съдържа специален раздел с информация относно регистрацията и наличността на способности за реагиране в EERC. Комисията гарантира постоянен достъп за националните точки за контакт в областта на гражданската защита.
5. Държавите членки гарантират, че специалният раздел в базата данни CECIS винаги е актуален по отношение на наличността и всички необходими фактически данни относно съответните характеристики на всички регистрирани способности за реагиране в EERC.
6. По целесъобразност държавите членки могат да осигурят на други подходящи национални органи достъп до CECIS, позволяващ само четене.
Член 7
Потребителска група на CECIS
Потребителска група, съставена от посочени от държавите членки представители, подпомага Комисията при валидирането, изпитването и допълнителното развитие на CECIS.
Член 8
Прилагане и допълнително развитие
1. Комисията управлява и доразвива CECIS, като отчита нуждите и изискванията на държавите членки.
2. Държавите членки изграждат подходяща ИТ среда за CECIS на своята територия в съответствие с поетите ангажименти, като използват формуляра образец за държавите, посочен в приложение I.
Член 9
CECIS за замърсяване на морската среда
1. Комисията гарантира създаването на специализирано приложение на CECIS за замърсяване на морската среда, до което държавите членки и Европейската агенция по морска безопасност могат да осъществят достъп в интернет и което отразява специфичните характеристики на реагирането при морски инциденти.
2. Приложението е достъпно в интернет и за трети държави, които споделят регионално море със Съюза. В отделни случаи може да се предоставя достъп и на секретариатите на регионалните морски конвенции.
ГЛАВА 4
МОДУЛИ, ЕКИПИ ЗА ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ И ПОДКРЕПА, ДРУГИ СПОСОБНОСТИ ЗА РЕАГИРАНЕ И ЕКСПЕРТИ
Член 10
Регистриране на модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране и експерти
1. Държавите членки регистрират своите модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране и експерти, определени в съответствие с член 9, параграф 6 от Решение № 1313/2013/ЕС, в базата данни CECIS.
2. Модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите, предварително определени за EERC, се регистрират в специален раздел на базата данни CECIS.
3. При необходимост информацията, посочена в параграфи 1 и 2, се актуализира.
Член 11
Състав на модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите
1. Модулите и екипите за техническа помощ и подкрепа могат да бъдат съставени от ресурси, осигурени от една или повече държави членки.
2. Когато даден модул или екип за техническа помощ и подкрепа се състои от повече от един компонент, разполагането на този модул или екип за техническа помощ и подкрепа при операция може да бъде ограничено до компонентите, които са необходими за тази операция.
Член 12
Самостоятелност на модулите
1. Следните елементи на самостоятелност се прилагат по отношение на всеки модул, както е посочено в приложение II:
а)
подходящ подслон за преобладаващия тип време;
б)
захранване с електроенергия и осветление, покриващо потреблението на базата на операцията и на оборудването, необходимо за изпълнение на мисията;
в)
санитарни и хигиенни съоръжения, предназначени за персонала на модула;
г)
наличност на храна и вода за персонала на модула;
д)
медицински или парамедицински персонал, съоръжения и доставки за персонала на модула;
е)
съхранение и поддръжка на оборудването на модула;
ж)
оборудване за комуникация със съответните партньори, особени тези, които отговарят за координацията на място;
з)
местен транспорт;
и)
логистика, оборудване и персонал, които дават възможност за сформиране на база на операциите и започване на мисията без излишно забавяне след пристигането на място.
2. Изпълнението на изискванията за самостоятелност се гарантира от предлагащата държава членка чрез някой от следните елементи:
а)
включване в модула на необходимия персонал, оборудване и консумативи;
б)
постигане на необходимите договорености на мястото на операцията;
в)
извършване на необходимата предварителна подготовка за съчетаване на несамостоятелен екип за намеса с екип за осигуряване на техническа помощ и подкрепа с оглед постигане на съответствие с изискванията, посочени в член 13, преди регистрирането на въпросния модул в съответствие с член 10, параграф 1.
3. Периодът, за който трябва да се гарантира самостоятелност при започването на мисията, не може да бъде по-кратък от някой от следните периоди:
а)
96 часа;
б)
периодите, определени в приложение II.
Член 13
Изисквания за модулите и екипите за техническа помощ и подкрепа
1. Модулите отговарят на общите изисквания, определени в приложение II.
2. Екипите за техническа помощ и подкрепа отговарят на общите изисквания, определени в приложение II.
3. Общите изисквания, определени в приложение II, подлежат на периодичен преглед.
4. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че:
а)
модулите могат да работят с други модули;
б)
екипите за техническа помощ и подкрепа могат да работят с други екипи за техническа помощ и подкрепа и със съответните участници на място;
в)
компонентите на модулите могат да работят заедно като един модул;
г)
компонентите на екипите за техническа помощ и подкрепа могат да работят заедно като един екип за техническа помощ и подкрепа;
д)
когато модулите за гражданска защита и екипите за техническа помощ и подкрепа се разполагат извън ЕС, те са в състояние да работят с международни способности за реагиране при бедствия, които подпомагат засегнатата държава;
е)
ръководителите, техните заместници и служителите за свръзка на модулите и екипите за техническа помощ и подкрепа участват в подходящи курсове за обучение и учения, организирани от Комисията, както е определено в членове 26-32.
ГЛАВА 5
РАЗВИТИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИ КАПАЦИТЕТ ЗА РЕАГИРАНЕ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ СИТУАЦИИ (EERC) ПОД ФОРМАТА НА ДОБРОВОЛНО ОБЕДИНЯВАНЕ
Член 14
Цели по отношение на способностите
1. Целите по отношение на способностите в рамките на EERC са определени в приложение III.
2. Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява адекватността на целите по отношение на способностите поне на всеки две години и при необходимост ги преразглежда въз основа на установените рискове в националните оценки на риска или други подходящи национални или международни източници на информация.
3. Държавите членки представят на Комисията съответната информация относно рисковете, която е необходима за оценката на целите по отношение на способностите.
Член 15
Изисквания за качество и оперативна съвместимост
1. Изискванията за качество и оперативна съвместимост, посочени в приложение IV, се прилагат по отношение на модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите в рамките на EERC.
2. Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява адекватността на изискванията за качество и оперативна съвместимост поне на всеки две години и при необходимост ги преразглежда. Изискванията за качество се основават на установени международни стандарти, когато съществуват такива.
Член 16
Процедура за сертифициране и регистриране
1. Процедурите за сертифициране и регистриране, посочени в параграфи 2-8, се прилагат по отношение на модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите в рамките на EERC.
2. Сертифицирането и регистрирането са обвързани със спазване на изискванията за качество, определени в приложение IV, с изключение на буферните способности, по отношение на които се прилага член 25, параграф 3.
3. Държавите членки, които предлагат конкретен модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт за включване в EERC, предоставят информацията, посочена в приложение V.
4. Комисията оценява дали въпросният модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт може да бъде разгледан с оглед включване в EERC и незабавно съобщава своите заключения на съответната държава членка. В своята оценка Комисията оценява по-специално дали са изпълнени изискванията за качество, целите по отношение на способностите, пълнотата на предоставената информация, географската близост и участието на всички държави членки, както и други съответни фактори, които определя предварително и които са приложими към всички съпоставими модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране или експерти.
5. Ако въпросният модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт може да бъде разгледан с оглед включване в EERC, Комисията предприема процедурата за сертифициране на същия въз основа на предоставената информация и всякаква допълнителна информация, която Комисията може да поиска от органа на съответната държава членка. В случай че въз основа на наличната информация Комисията счете, че изискванията за качество и оперативна съвместимост са изпълнени, тя може да регистрира модула, екипа за техническа помощ и подкрепа, другата способност за реагиране или експерта в доброволното обединяване.
6. Комисията съобщава писмено на органа на съответната държава членка своята оценка относно необходимото обучение, учения и/или работни срещи и други съответни условия за сертифициране и регистриране.
7. Ако са изпълнени всички условия за сертифициране, Комисията обявява съответния модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт за сертифициран за EERC и съобщава това на държавата членка.
8. Сертифицирането на модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт следва да подлежи на повторна оценка най-късно след три години, ако активът бъде представен за повторно регистриране в EERC.
9. Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява адекватността на процедурата за сертифициране и регистриране поне на всеки две години и при необходимост я преразглежда.
Член 17
Финансови договорености за разходи за адаптиране
1. Държавите членки могат да поискат безвъзмездни средства за финансиране на разходите за адаптиране поотделно за всеки модул, екип за техническа помощ и подкрепа или друга способност за реагиране, без да е необходимо Комисията да публикува покана за представяне на предложения. Разходите за адаптиране обхващат разходните елементи, посочени в член 21, параграф 2, буква в) от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. За обосновка на своите искания държавите членки представят на Комисията планове за изпълнение за разходите за адаптиране, включително прогнозни разходи и график.
3. Комисията оценява и, когато съответните изисквания са спазени, одобрява плановете за изпълнение, посочени в параграф 2, като посочва кои от съответните разходи са допустими като разходи за адаптиране.
4. След оценяване на искането Комисията взема решение дали да предостави безвъзмездните средства.
5. Държавите членки съобщават на Комисията подробности относно направените разноски във връзка с разходите за адаптиране.
ГЛАВА 6
ОТСТРАНЯВАНЕ НА ПРОПУСКИТЕ В СПОСОБНОСТИТЕ ЗА РЕАГИРАНЕ
Член 18
Мониторинг на напредъка към постигане на целите по отношение на способностите
Комисията в сътрудничество с държавите членки осъществява постоянен мониторинг на напредъка към постигане на целите по отношение на способностите, като взема под внимание определените съгласно член 20 способности и редовно информира държавите членки относно своята оценка на постигнатия напредък. Комисията съобщава на държавите членки необходимите подробности относно всички оставащи пропуски в способностите за реагиране.
Член 19
Процедура за установяване на пропуски в способностите за реагиране
1. Като част от мониторинга на напредъка към постигане на целите по отношение на способностите Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява разликата между регистрираните способности на държавите членки в EERC и целите по отношение на способностите, определени в приложение III.
2. Комисията и държавите членки считат за способности, определени за EERC, само онези способности, които са били регистрирани като предоставени на разположение от държавите членки на EERC в съответствие с член 16.
Член 20
Процедура за установяване на способности за реагиране извън EERC
1. Когато Комисията заедно с държавите членки установи потенциално значими пропуски в способностите за реагиране в съответствие с член 19 от настоящото решение, тя и държавите членки проучват дали са налице необходими способности извън EERC в съответствие с член 12, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. Комисията счита за налични извън EERC само следните способности:
а)
способности, регистрирани в CECIS;
б)
буферни способности; или
в)
способности, които не са обхванати от букви а) и б), но могат да бъдат предоставени на разположение на държавата членка или държавите членки в необходимото количество, на необходимото място, в рамките на необходимия срок и за необходимото време.
3. С цел да се определят способностите, посочени в параграф 2, буква в), Комисията отправя искане към националните точки за контакт, в което определя подробностите във връзка с оценяването на потенциално значими пропуски в способностите за реагиране и приканва държавите членки да предоставят информация за всички способности, които са налице извън EERC, както е посочено в параграф 2, буква в).
4. В искането Комисията посочва краен срок за отговор до 60 календарни дни, чиято точна продължителност зависи от очакваната сложност във връзка с оценяването на способностите, посочени в параграф 2, от страна на държавите членки.
5. В определения срок държавите членки съобщават писмено на Комисията подробностите относно всички способности, посочени в параграф 2.
6. Когато дадена държава членка не отговори писмено в рамките на определения срок, Комисията приема, че за целите на тази оценка в държавата членка не са налице способностите, посочени в параграф 2.
7. Въз основа на информацията, получена от държавите членки, и като взема предвид само посочените в параграф 2 способности, Комисията оценява дали тези способности отстраняват пропуските в способностите за реагиране, установени съгласно член 19 от настоящото решение. Комисията счита пропуските в способностите за реагиране за отстранени само когато общият брой на способностите в рамките на EERC и способностите, посочени в параграф 2, отговаря на или надхвърля целите по отношение на способностите, определени в приложение III.
Член 21
Процедура за отстраняване на пропуски в способностите за реагиране
1. Когато Комисията заедно с държавите членки установи потенциално значими пропуски в способностите за реагиране съгласно член 19, които не могат да бъдат отстранени в съответствие с член 20, тя уведомява писмено държавите членки, като посочва подробности относно считаните от нея за стратегически пропуски в способностите за реагиране.
2. Комисията приканва писмено държавите членки да отстранят стратегическите пропуски в способностите за реагиране в съответствие с член 12, параграф 3 от Решение № 1313/2013/ЕС.
3. Държавите членки съобщават на Комисията дали, кога и как възнамеряват да отстранят стратегическите пропуски в способностите за реагиране поотделно или в сътрудничество с други държави членки.
Член 22
Подкрепа от Комисията при отстраняване на пропуски в способностите за реагиране
1. Когато е необходимо финансиране от Съюза за отстраняване на пропуски в способностите за реагиране в съответствие с член 12, параграф 3 и член 21, параграф 1, буква й) от Решение № 1313/2013/ЕС, Комисията публикува покана за представяне на предложения за подкрепа на държавите членки.
2. Когато отговарят на поканата за представяне на предложения, държавите членки спазват член 21, параграф 1, буква й), подточки iii) и iv) от Решение № 1313/2013/ЕС.
3. Държавите членки посочват inter alia процента на необходимото съфинансиране от Съюза.
Член 23
Допустими разходи за подкрепа с цел отстраняване на пропуски в способностите за реагиране
1. Допустими са всички разходи за оборудването, услугите или човешките ресурси, необходими за първоначално изграждане на способностите за реагиране.
2. Не са допустими текущи разходи по поддръжката или функционирането.
ГЛАВА 7
ПРЕОДОЛЯВАНЕ НА ВРЕМЕННИ НЕДОСТАТЪЦИ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ БЕДСТВИЯ
Член 24
Финансови договорености
1. В годишната работна програма Комисията посочва необходимите видове и брой на буферните способности като цяло, като взема предвид възможността за някои извънредни видове бедствия в държавите членки, както и за извънреден интензитет или други фактори, които могат да направят дадено бедствие извънредно, например ако съвпадне с друго бедствие, както и потенциала за временни недостатъци в такива случаи.
2. Комисията редовно предприема необходимите финансови процедури за покриване на разходите, посочени в член 21, параграф 2, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС, за да гарантира бърз достъп до буферните способности, определени в годишната работна програма.
3. Съфинансираните от Комисията буферни способности допълват съществуващите способности за реагиране, с които държавите членки разполагат като част от своята национална готовност, и не заменят съществуващи способности за реагиране.
Член 25
Условия за финансово участие на Съюза
1. Финансовото участие на Съюза е обвързано с условието държавите членки да приемат да участват във финансовите процедури, предвидени в член 24, параграф 2 от условията, описани в параграфи 2-9. Комисията може да определи допълнителни условия във финансовите процедури.
2. Държавите членки осигуряват буферни способности като част от доброволното обединяване.
3. Буферните способности отговарят на необходимите изисквания за качество и сертифициране, посочени във финансовите процедури, предвидени в член 24, параграф 2.
4. Буферните способности се регистрират в доброволното обединяване за целия период, определен в съответните рамкови договори, рамкови споразумения за партньорство или сходни договорености. Всички условия и ограничения, наложени от държавата или държавите членки, които регистрират способностите, са надлежно обосновани от оперативните изисквания.
5. Буферните способности не са допустими за финансовата подкрепа, посочена в член 17.
6. Комисията незабавно информира всички държави членки чрез CECIS за буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване.
7. Буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване, са налични за разгръщане по линия на Механизма на Съюза съгласно същите общи условия като останалите способности, регистрирани в доброволното обединяване, в съответствие с член 11 от Решение № 1313/2013/ЕС.
8. След отправяне на искане за помощ чрез ERCC разгръщането на буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване, се извършва в съответствие с оперативните процедури за реагиране при бедствия, описани в глава 11.
9. Буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване, са достъпни за национално използване в държавите членки, които са съфинансирали наличието на способностите. Преди използването им на собствена територия тези държави членки се консултират с ERCC, за да се уверят, че:
i)
не е налице едновременно бедствие или непосредствена заплаха от извънредно бедствие, което може да доведе до искане за разгръщане на буферната способност;
ii)
използването им на собствена територия не затруднява неоснователно бързия достъп на други държави членки, в случай че настъпят нови извънредни бедствия.
ГЛАВА 8
ПРОГРАМА ЗА ОБУЧЕНИЕ
Член 26
Програма за обучение
1. Създава се програма за обучение, която обхваща превенцията, готовността и реагирането при бедствия. Програмата включва общи и специфични курсове и система за обмен на експерти. Програма е насочена към целевите групи, определени в член 27.
2. Комисията отговаря за координацията, организацията и определянето на съдържанието и графика на програмата за обучение.
Член 27
Участници
1. Целевите групи за програмата за обучение са:
а)
служители на държавите членки в областта на гражданската защита и управлението при бедствия, по-специално ръководители, техните заместници и служители за връзка и експерти от държавите членки, както е определено в член 41, включително експерти в областта на превенцията и готовността, както и ключови служители от националните точки за контакт;
б)
служители на институциите и агенциите на Съюза;
в)
подбрани експерти от държавите в рамките на Европейската политика за съседство, страните кандидатки и потенциалните страни кандидатки.
2. Участието в курсовете за обучение е отворено и за избрани експерти от:
а)
Организацията на Обединените нации и нейните агенции;
б)
международните организации, посочени в приложение VII;
в)
трети държави и по целесъобразност, други подходящи участници.
3. Държавите членки и Комисията определят кои техни служители ще се обучават във всяка учебна сесия.
Член 28
Курсове на обучение
1. Програмата се състои от набор от курсове на входно, оперативно и ръководно ниво.
2. Комисията в сътрудничество с държавите членки определя набора от курсове, съдържанието, учебните планове и графиците на системата от курсове, включително изискванията за достъп.
3. Комисията гарантира, че обучаващите лица и лекторите са наясно със съответните развития в Механизма на Съюза.
Член 29
Обмен на експерти
Системата за обмен на експерти между държавите членки или с Комисията позволява на експертите да:
а)
получават и споделят опит;
б)
се запознават с различните използвани техники и оперативни процедури;
в)
изучават подходите, използвани от други участващи служби и институции за спешно реагиране.
Член 30
Допълнителни дейности по обучение
По целесъобразност и в съответствие с годишната работна програма се осигуряват допълнителни възможности за обучение, за да се отговори на установените нужди с цел гладко и ефективно изпълнение на дейности в областта на гражданската защита и управлението при бедствия.
Член 31
Система за оценяване
Комисията гарантира съгласуваност между нивото на обучение и неговото съдържание. За тази цел Комисията създава подходяща система за оценяване на организираните дейности по обучение.
ГЛАВА 9
РАМКА ЗА УЧЕНИЯ
Член 32
Програма за учения, стратегическа рамка и приоритети
1. Комисията създава и ръководи програма за учения в областта на гражданската защита.
2. Програмата за учения в областта на гражданската защита се направлява от стратегическа рамка, в която са определени целите и ролите на ученията съгласно Механизма на Съюза.
3. По-специално програмата за учения цели:
а)
подобряване на способността за реагиране на държавите членки, по-специално във връзка с екипи и други активи, предоставени в операции по оказване на помощ по линия на Механизма на Съюза;
б)
подобряване и проверка на процедурите и установяване на общ подход за координиране на операциите по оказване на помощ по линия на Механизма на Съюза и намаляване на времето за реагиране при големи бедствия;
в)
подобряване на сътрудничеството между службите за гражданска защита на държавите членки и Комисията;
г)
установяване и споделяне на извлечените поуки;
д)
изпитване на прилагането на извлечените поуки.
4. Общите приоритети на програмата за учения се определят в дългосрочен всеобхватен план. Той включва елементи от съответни сценарии за бедствия и възможности за реагиране при бедствия.
5. Комисията:
а)
разработва стратегическата рамка и дългосрочния всеобхватен план в сътрудничество с държавите членки, като взема предвид програмата за отчитане на извлечените поуки и друга съответна информация;
б)
определя целите на ученията и тяхната роля във връзка с останалите компоненти на Механизма на Съюза; и
в)
ежегодно включва предложение в работната програма за специфични приоритети за учения в съответствие с дългосрочния всеобхватен план.
ГЛАВА 10
ПРОГРАМА ЗА ОТЧИТАНЕ НА ИЗВЛЕЧЕНИТЕ ПОУКИ
Член 33
Мониторинг, анализ и оценка
1. Комисията и държавите членки споделят данни, информация и оценки, от които се нуждаят, за да осъществяват мониторинг, да анализират и оценяват всички съответни дейности в областта на гражданската защита по линия на Механизма на Съюза.
2. Комисията създава и управлява база данни, която може да се използва от държавите членки и Комисията с цел събиране и споделяне на данни, разпространение на извлечените поуки и проследяване на тяхното прилагане.
3. Комисията улеснява извличането на поуки заедно със съответните заинтересовани страни, включително чрез организиране на срещи.
Член 34
Насърчаване на прилагането
1. Комисията гарантира, че поуките, извлечени от нея, държавите членки и съответните заинтересовани страни, се включват в процеса по вземане на решения за допълнителното развитие на Механизма на Съюза.
2. По-специално извлечените поуки допринасят за установяване на:
а)
приоритети на програмата за обучение, включително по целесъобразност за съдържанието и учебните планове на курсовете за обучение и програмата за учения;
б)
приоритети на годишните покани за проекти в областта на превенцията и готовността; и
в)
приоритети на дейностите по планиране, посочени в член 10 от Решение № 1313/2013/ЕС.
3. Комисията редовно докладва относно програмата за отчитане на извлечените поуки, като посочва съответните поуки, предвидените корективни действия, отговорностите и графиците, както и етапа на прилагане на поуките.
4. Държавите членки периодично докладват относно постигнатия напредък по прилагането на извлечените поуки, които попадат в рамките на техните национални отговорности.
ГЛАВА 11
ОПЕРАТИВНИ ПРОЦЕДУРИ ЗА РЕАГИРАНЕ ПРИ БЕДСТВИЯ
Член 35
Искания за помощ и реакция
1. Когато на територията на Съюза възникне бедствие или непосредствена заплаха от бедствие, при получаването на искане за помощ чрез CECIS Комисията по целесъобразност и незабавно извършва действията, предвидени в член 15, параграф 3 от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. Когато извън територията на Съюза възникне бедствие или непосредствена заплаха от бедствие, което евентуално налага помощ в областта на гражданската защита, Комисията може да информира третата държава за възможностите да поиска помощ по линия на Механизма на Съюза.
3. Ако държава членка или трета държава, засегната от бедствие или застрашена от непосредствена заплаха от бедствие, желае да поиска помощ посредством Механизма на Съюза, тя отправя писмено искане за помощ в областта на гражданската защита до ERCC чрез своите компетентни национални органи. Ако ООН и нейните агенции или която и да е от международните организации, посочени в приложение VII, желае да поиска помощ посредством Механизма на Съюза, тя отправя писмено искане за помощ в областта на гражданската защита до ERCC.
4. Страната заявител на помощта предоставя на ERCC цялата необходима информация относно ситуацията, и по-специално конкретните нужди, исканата помощ и местоположението.
5. Страната заявител на помощта информира ERCC относно периода, входния пункт и местоположението, за което се иска помощта, както и оперативната точка за контакт, която управлява бедствието на място.
6. Доколкото е възможно, ERCC изготвя конкретни планове за разполагане за всяко искане за помощ. Те включват препоръки за осигуряване на помощ, включително покани за разполагане на модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране и експерти, регистрирани в EERC, както и оценка на евентуална критична необходимост. Конкретните планове за разполагане следват структурата и модела, определени в приложение VI, и се основават на общите предварително разработени планове, посочени в член 15, параграф 3, буква в) и член 16, параграф 3, буква б) от Решение № 1313/2013/ЕС, които обхващат най-важните видове рискове от бедствия и при които се вземат под внимание рисковите сценарии, посочени в оценките на риска на държавите членки. Конкретните планове за разполагане се предават на всички държави членки.
7. Следните критерии, чието приоритизиране може да зависи от специфичните характеристики на искането за помощ, се отчитат в процеса на подбор измежду способностите в рамките на EERC:
а)
наличност;
б)
адекватност;
в)
местоположение/близост;
г)
прогнозно време и разходи за транспорт;
д)
предишен опит;
е)
предишно използване на актива;
ж)
други съответни критерии, например езикови способности, културна близост.
8. Освен ако е договорено друго с държавите членки, ERCC не приканва държавите членки да разгръщат конкретни способности от EERC в зони на въоръжен конфликт, зони, застрашени от въоръжен конфликт, или при други условия, при които сигурността и безопасността на екипите е изложена на риск.
9. В съответствие с член 11, параграф 7 от Решение № 1313/2013/ЕС държавите членки, към които е отправена покана за разгръщане на способности от EERC, съобщават на ERCC своето окончателно решение относно разгръщането. ERCC посочва крайния срок, до който държавата членка принципно следва да отговори. Този краен срок се основава на естеството на бедствието и във всеки случай е не по-кратък от два часа.
10. Страната заявител на помощта информира ERCC кои предложения за помощ е приела.
11. Когато е необходима помощ за преодоляване на критична необходимост и в рамките на EERC не е налице такава помощ или не е достатъчна, Комисията незабавно информира всички национални точки за контакт чрез CECIS относно достъпната финансова помощ от Съюза за транспорт в съответствие с член 23, параграф 3, буква б) от Решение № 1313/2013/ЕС.
12. Що се отнася до искания за спасителни екипи и средства, ERCC информира държавите членки относно избора на страната заявител на помощта. Държавите членки, които осигуряват помощта, редовно информират ERCC за изпращането на спасителни екипи и средства, включително всички способности, които са част от EERC.
13. Комисията може да избере, назначи и изпрати експертен екип за помощ на място в съответствие с член 17 от Решение № 1313/2013/ЕС.
Член 36
Експертни мисии
1. Изпратените експерти извършват задачите, определени в член 8, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС. Те докладват редовно на органите на страната заявител на помощта и на ERCC.
2. ERCC информира държавите членки относно напредъка на експертната мисия.
3. Страната заявител на помощта редовно информира ERCC относно развитието на текущите дейности на място.
4. При операции в трети държави ръководителят на екипа редовно информира ERCC относно развитието на текущите дейности на място.
5. ERCC събира цялата получена информация и я разпространява до точките за контакт и компетентните органи на държавите членки.
Член 37
Оперативно освобождаване от ангажимента
1. Държавата членка - заявител на помощта, или която и да е от осигуряващите помощ държави членки информира незабавно ERCC и изпратените експертни и спасителни екипи, когато счита, че вече не е необходима помощ или такава не може да бъде оказана. Ефективното освобождаване от ангажимента се организира по подходящ начин от страната заявител на помощта и държавите членки. ERCC е в течение на съществуващото положение.
2. В трети държави ръководителят на екипа докладва възможно най-бързо на ERCC, ако след подходящи консултации със страната заявител на помощта счита, че вече не е необходима помощ или ако са налице пречки, които възпрепятстват ефективното осигуряване на помощ. ERCC предава тази информация на делегацията на Съюза в тази държава, както и на съответните служби на Комисията, Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и държавите членки. ERCC в координация със страната заявител на помощта гарантира ефективно освобождаване от ангажимента на изпратените експерти и спасителни екипи.
Член 38
Докладване и извлечени поуки
1. Компетентните органи на страната заявител на помощта и на осигурилите помощ държави членки, както и изпратените експерти, получават възможност да представят своите заключения по всички аспекти на операцията пред ERCC. ERCC изготвя обобщаващ доклад относно осигурената помощ и всички съответни извлечени поуки.
2. В допълнение към членове 33 и 34 ERCC заедно с държавите членки проследява прилагането на извлечените поуки с цел подобряване на спасителните операции по линия на Механизма на Съюза.
Член 39
Разходи
1. Освен ако е договорено друго, страната заявител на помощта поема разходите за помощта, осигурена от държавите членки.
2. Всяка от осигуряващите помощ държави членки може, с оглед по-специално на естеството на бедствието и размера на щетите, да предложи помощ отчасти или напълно безплатно. Тази държава членка също така може във всеки един момент да откаже напълно или отчасти да ѝ бъдат възстановени направените разходи.
3. Освен ако е договорено друго, в рамките на операцията страната заявител на помощта осигурява безплатно настаняване и прехрана за спасителните екипи и възстановява провизиите и запасите. Въпреки това в началото спасителните екипи следва да бъдат независими и самостоятелни по отношение на логистиката за разумен период от време в зависимост от използваното оборудване и съответно информират ERCC за положението си.
4. Разходите, свързани с изпращането на експерти и съответната логистична подкрепа, се третират в съответствие с член 22, буква а) от Решение № 1313/2013/ЕС. Тези разходи са допустими за финансиране от Съюза.
Член 40
Обезщетение за щетите
1. С изключение на надлежно установените случаи на измама или сериозно нарушение, държавата заявител на помощта се въздържа от искането на каквото и да било обезщетение от участващите държави за причинени щети, когато тези щети са последица от спасителна акция, проведена по линия на Механизма на Съюза и съгласно настоящото решение.
2. В случай на щети, претърпени от трети страни поради провеждането на спасителни акции, държавата заявител на помощта и държавата членка, която оказва помощ, си сътрудничат за улесняване на обезщетението за тези щети в съответствие с приложимите закони и съответните рамки.
ГЛАВА 12
ПРОЦЕС НА ИЗПРАЩАНЕ НА ЕКСПЕРТНИ ЕКИПИ
Член 41
Категории експерти
Държавите членки класифицират експертите в следните категории:
а)
технически експерти;
б)
експерти за оценка;
в)
експерти за координация;
г)
ръководители на екипи.
Член 42
Задачи и функции
1. Техническите експерти са в състояние да предоставят съвети по специфични въпроси на високо техническо ниво и относно съществуващите рискове и имат готовност да се включват в мисии.
2. Експертите за оценка са в състояние да представят оценка на положението, да дават съвети за най-подходящите мерки, които следва да се вземат, и имат готовност да се включват в мисии.
3. Сред експертите за координация може да има заместник-ръководители, лица, отговорни за логистика и комуникации, както и друг персонал в зависимост от потребностите. Ако е необходимо, техническите експерти и експертите по оценката могат да бъдат включени в екипа за координация, за да подпомагат ръководителя по време на цялата мисия.
4. Ръководителят на екипа е отговорен за ръководенето на екипа за оценка и координация по време на операция. Той следи за поддържане на връзка с органите на засегнатата страна, с ERCC, включително със служителя за връзка с ERCC, с други международни организации и, при провеждане на спасителни операции по линия на Механизма на Съюза извън държавите членки, с делегацията на Съюза в тази държава.
5. Що се отнася до експертите, изпратени по задачи, свързани с готовност, Комисията заедно с посочилата ги държава членка може да им възложи която и да е от функциите, посочени в член 41, като те са в състояние да предоставят съвети и да докладват относно адекватни мерки за готовност, включително административен капацитет, необходимост от ранно предупреждаване, обучение, учения и повишаване на осведомеността.
6. Що се отнася до експертите, изпратени по задачи, свързани с превенция, Комисията заедно с посочилата ги държава членка може да им възложи която и да е от функциите, посочени в член 41, като те са в състояние да предоставят съвети и да докладват относно адекватни мерки за превенция и способността за управление на риска.
Член 43
База данни с експерти
1. Комисията събира информацията относно експертите в база данни с експерти и я предоставя чрез CECIS.
2. Включени в EERC експерти се обозначават по специален начин в базата данни, посочена в параграф 1.
Член 44
Изисквания за обучение
При необходимост експертите участват в програмата за обучение, изготвена в съответствие с член 26.
Член 45
Номиниране
В случай на искане за помощ държавите членки са отговорни да посочат наличните експерти и да споделят техните данни за контакт с ERCC.
Член 46
Мобилизиране и споразумение за предоставяне на услуга
1. ERCC е способен да мобилизира и изпраща посочените експерти в много кратък срок, след като са били определени за конкретните мисии от участващите държави членки.
2. Комисията сключва споразумение за предоставяне на услуга с всеки експерт, което включва следните елементи:
а)
целите на мисията;
б)
условията;
в)
предвиденото времетраене на мисията;
г)
информация за лицето за контакт на място;
д)
условията за застраховка;
е)
дневното възнаграждение, което се полага за покриване на разходите;
ж)
специфичните условия на заплащане;
з)
насоки за техническите експерти, експертите за оценка и координация и ръководителите на екипи.
ГЛАВА 13
ТРАНСПОРТНА ПОДКРЕПА
Член 47
Форми на транспортна подкрепа
Транспортната подкрепа може да бъде предоставена под формата на:
а)
обединяване или споделяне на транспортен капацитет;
б)
определяне и улесняване на достъпа на държавите членки до транспортни ресурси на търговския пазар и/или от други източници; или
в)
осигуряване на подкрепа от Съюза за държавите членки под формата на безвъзмездни средства или чрез транспортни услуги, предоставени от частни или други субекти.
Член 48
Процедура за транспортна подкрепа посредством Механизма на Съюза
1. Процедурите, предвидени в членове 49 и 50, се прилагат винаги когато се отправя искане за транспортна подкрепа.
2. Исканията се отправят от компетентния орган, определен в член 56, и се изпращат до Комисията в писмена форма. Те съдържат информацията, предвидена в приложение VIII, част А.
3. В случай на обединяване на транспортен капацитет една държава членка може да поеме водеща роля с оглед на искането на финансово подпомагане от Съюза за цялата операция.
4. Всички искания за транспортна подкрепа съгласно настоящото решение и свързаните с тях отговори и обмен на информация между държавите членки и Комисията се предават на и обработват от ERCC.
5. Исканията се предават чрез CECIS или електронна поща. Приема се предаване на искания за финансиране от Съюза чрез CECIS, телефакс или електронна поща, при условие че впоследствие Комисията незабавно получи подписаните от компетентния орган оригинали.
6. При все това Комисията може да изгради електронна система за обмен, която да поеме цялата кореспонденция с получателите, включително сключването на споразумения за безвъзмездни средства, уведомяването за решения за безвъзмездни средства и всички изменения по тях, в съответствие с член 179 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (5).
Член 49
Искания за транспортна подкрепа
1. При получаване на искане за подкрепа Комисията незабавно уведомява точките за контакт, определени от държавите членки съгласно член 9, параграф 7 от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. В уведомлението Комисията може по целесъобразност да прикани държавите членки да ѝ съобщят подробности за всички транспортни ресурси, които могат да предоставят на разположение на отправилата искането държава членка, или други алтернативни решения, които могат да предложат в отговор на нуждите, изразени от засегнатата държава. Комисията може да посочи максимален срок за предоставяне на тази информация.
3. При уведомяването на точките за контакт от страна на Комисията, както е посочено в параграф 1, поисканата транспортна подкрепа става допустима за съфинансиране от Съюза, без да се засяга член 53.
Член 50
Отговори на искания за транспортна подкрепа
1. Държавите членки, които могат да предоставят транспортна подкрепа, уведомяват Комисията във възможно най-кратък срок, и най-късно 24 часа след получаването на уведомлението, посочено в член 49, освен ако в уведомлението е посочено друго, относно всички транспортни ресурси, които могат да предоставят доброволно на разположение в отговор на искането за подкрепа за обединяване или определяне на транспортни ресурси. Тази информация съдържа елементите, предвидени в приложение VIII, част Б, и включва информация относно финансовите условия или други ограничения, ако има такива.
2. Комисията събира информацията относно достъпните транспортни ресурси във възможно най-кратък срок и я предава на държавата членка, отправила искането.
3. В допълнение към информацията, посочена в параграф 2, Комисията предава на държавите членки всякаква друга информация, с която разполага, относно транспортни ресурси, достъпни от други източници, включително търговския пазар, и улеснява достъпа на държавите членки до тези допълнителни ресурси.
4. Отправилата искането държава членка уведомява Комисията за транспортните решения, които е избрала, и осъществява контакт с предоставящата помощ държава членка или с оператора, определен от Комисията.
5. Комисията уведомява всички държави членки за избора, направен от отправилата искането държава членка. Тази държава членка редовно информира Комисията относно напредъка по предоставянето на помощта в областта на гражданската защита.
Член 51
Искане за безвъзмездни средства
1. Когато дадена държава членка определи евентуално транспортно решение, но е необходимо финансиране от Съюза, за да се извърши превозът на помощта в областта на гражданската защита, държавата членка може да поиска безвъзмездни средства от Съюза.
2. Държавата членка посочва в своето искане процента на съфинансиране от Съюза, за който кандидатства, като той не надхвърля 55 % от допустимите разходи за транспортни действия съгласно член 23, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС и не надхвърля максималния праг от 85 % от допустимите разходи за транспортни действия съгласно член 23, параграф 3, букви а) и б) от Решение № 1313/2013/ЕС. Комисията незабавно уведомява всички държави членки за искането.
3. Комисията може да установява рамкови партньорства със съответните компетентни органи на държавите членки, както е посочено в член 178 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
Член 52
Искане за транспортна услуга
1. В случай че поискалата транспортна подкрепа държава членка не определи транспортно решение, тя може да поиска от Комисията да сключи договор за транспортна услуга с частни или други субекти с цел превоз на помощта в областта на гражданската защита до засегнатата държава.
2. При получаване на искането, посочено в параграф 1, Комисията незабавно уведомява всички държави членки за него и уведомява поискалата транспортна подкрепа държава членка за всички достъпни транспортни решения и разходите за тях.
3. Въз основа на обмена на информация, посочен в параграфи 1 и 2, държавата членка потвърждава писмено своето искане за транспортна услуга и своя ангажимент да възстанови съответните средства на Комисията съгласно разпоредбите на член 54. Държавата членка посочва какъв процент от разходите ще възстанови. Този процент е не по-малък от 45 % за транспортни действия съгласно член 23, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС и 15 % за транспортни действия съгласно член 23, параграф 3, букви а) и б) от Решение № 1313/2013/ЕС.
4. Държавата членка незабавно уведомява Комисията за всички промени по искането за транспортна услуга.
Член 53
Решение за финансиране от Съюза за транспортна подкрепа
1. Следните елементи се отчитат, с цел да се определи дали са спазени критериите, посочени в член 23, параграф 1, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС, и принципите на икономичност, ефикасност и ефективност съгласно Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6):
а)
информацията, съдържаща се в искането за финансиране от Съюза, което държавата членка е представила съгласно член 48, параграф 2;
б)
нуждите, изразени от засегнатата държава;
в)
всички оценки на нуждите, извършени от експерти, докладващи на Комисията по време на бедствието;
г)
друга подходяща и надеждна информация, предоставена на Комисията от държавите членки и международните организации към момента на решението;
д)
ефикасността и ефективността на транспортните решения, които са предвидени да гарантират навременно предоставяне на помощ в областта на гражданската защита;
е)
възможности за набавяне на местно равнище;
ж)
други действия, предприети от Комисията.
2. Държавите членки предоставят всякаква допълнителна информация, необходима за оценката на изпълнението на критериите, посочени в член 23, параграф 1, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС. Държавите членки уведомяват възможно най-бързо Комисията при получаване на искането от Комисията за подобна информация.
3. Комисията посочва предварителното финансиране, което ще бъде отпуснато, като то може да бъде в размер до 85 % от поисканото финансово участие на Съюза, при условие че има налични бюджетни ресурси. Не се предоставя предварително финансиране за безвъзмездни средства под прага, определен за безвъзмездни средства с ниска стойност съгласно член 185 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012, освен ако поискалата финансова помощ държава членка може да докаже, че липсата на предварително финансиране би застрашила изпълнението на действието.
4. Решението относно финансовата помощ се съобщава незабавно на поискалата финансова помощ държава членка. То се съобщава и на всички други държави членки.
5. За съфинансиране от Съюза не се допускат индивидуални заявления за безвъзмездни средства за превоз, за които се иска финансово участие на Съюза под 2 500 EUR, освен ако са обхванати от рамковите партньорства, посочени в член 51, параграф 3.
Член 54
Възстановяване на финансиране от Съюза за транспортна подкрепа
За разходите, направени от Комисията съгласно процедурата, посочена в член 52, Комисията издава в 90-дневен срок от осъществяването на транспортната операция, за която е била предоставена финансова помощ от Съюза, дебитно известие до държавите членки, които са получили финансиране от Съюза, за сума, която съответства на разпоредбите на решението, взето от Комисията относно искането за транспортна услуга, и която представлява поне 15 % от транспортните разходи за транспортни действия съгласно член 23, параграф 3 от Решение № 1313/2013/ЕС и 45 % за транспортни действия съгласно член 23, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС.
Член 55
Обезщетение за щети
С изключение на надлежно установените случаи на измама или сериозно нарушение, поискалата транспортна подкрепа държава членка се въздържа от искането на каквото и да било обезщетение от Съюза за щети, причинени на нейно имущество или служебен персонал, когато тези щети са последица от предоставянето на транспортна подкрепа, което се урежда от настоящото решение.
Член 56
Определяне на компетентни органи
Държавите членки определят компетентните органи, които са упълномощени да отправят искания за и да получават финансова помощ от Комисията при прилагане на настоящото решение, и уведомяват Комисията за това в 60-дневен срок от уведомлението за настоящото решение. Всяка променя в тази информация незабавно се съобщава на Комисията.
При все това уведомленията относно компетентните органи, отправени от държавите членки съгласно член 12 от Решение 2007/606/ЕО, Евратом, остават валидни до следващо известие от съответната държава членка.
ГЛАВА 14
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 57
Отмяна
Решения 2004/277/ЕО, Евратом и 2007/606/ЕО, Евратом се отменят. Позоваванията на отменените решения се тълкуват като позовавания на настоящото решение и се четат в съответствие с таблицата на съответствието в приложение IX.
Член 58
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 16 октомври 2014 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 16 päivänä lokakuuta 2014,
unionin pelastuspalvelumekanismista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1313/2013/EU täytäntöönpanosäännöistä sekä komission päätösten 2004/277/EY, Euratom ja 2007/606/EY, Euratom kumoamisesta
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 7489)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2014/762/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon unionin pelastuspalvelumekanismista 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1313/2013/EU (1) ja erityisesti sen 32 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unionin pelastuspalvelumekanismin, jäljempänä ’unionin mekanismi’, yleisenä tavoitteena on tehostaa unionin ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja helpottaa koordinointia pelastuspalvelun alalla, jotta voidaan parantaa niiden järjestelmien tehokkuutta, joiden tavoitteena on luonnon ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ennaltaehkäisy ja niihin varautuminen sekä avustustoimet.
(2)
Koska katastrofeja voi tapahtua milloin tahansa, päätöksen N:o 1313/2013/EU 7 artiklalla perustetun hätäavun koordinointikeskuksen (ERCC) olisi aina oltava tiiviissä yhteydessä jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin.
(3)
Yhteinen hätäviestintä- ja tietojärjestelmä (CECIS) on olennainen osa unionin mekanismia, koska sen avulla voidaan varmistaa jäsenvaltioiden välillä vaihdettujen tietojen aitous, koskemattomuus ja luottamuksellisuus sekä tavanomaisissa olosuhteissa että hätätilanteissa. Merien saastuminen edellyttää erityistoimia, minkä vuoksi CECIS-järjestelmästä olisi luotava erillinen versio, jonka kautta meriä koskevien alueellisten yleissopimusten sihteeristöt ja alueellisen merialueen unionin kanssa jakavat kolmannet maat voivat olla yhteydessä järjestelmään.
(4)
Toiminnan tehokkuuden varmistamiseksi päätöksen N:o 1313/2013/EU 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyille yksiköille, muille avustusvalmiuksille ja asiantuntijoille olisi asetettava vähimmäisvaatimukset kuten myös niiden käytölle, toiminnalle ja yhteentoimivuudelle päätöksen N:o 1313/2013/EU 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Yksiköiden olisi erityisesti voitava toimia omavaraisesti tietyn ajanjakson ajan, oltava nopeasti lähetettävissä paikan päälle ja oltava yhteentoimivia. Yksiköiden yhteentoimivuuden edistämiseksi on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä unionin ja jäsenvaltioiden tasolla.
(5)
Eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien tavoitteet olisi määriteltävä ja niitä olisi tarkasteltava säännöllisesti uudelleen, jotta tarvittavia kaiken tyyppisiä yksiköitä, muita avustusvalmiuksia ja asiantuntijoita olisi riittävä määrä lähetettäväksi paikan päälle unionin mekanismin puitteissa. Laatu- ja yhteentoimivuusvaatimukset olisi määriteltävä ja niitä olisi tarkasteltava säännöllisesti uudelleen, jotta voidaan varmistaa kaikkien eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien laadun ja yhteentoimivuuden yhdenmukainen vähimmäistaso.
(6)
Hyväksyntä- ja rekisteröintimenettely, itsearviointia koskevat seikat mukaan lukien, olisi määriteltävä sen varmistamiseksi, että vapaaehtoiseen reserviin kuuluvat valmiudet täyttävät kaikki tarvittavat vaatimukset ja niille annetaan tarvittaessa rajoitettua unionin yhteisrahoitusta ”mukauttamiskustannusten” kattamiseksi. Tällä hyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyllä olisi lisäksi varmistettava se, että valmiudet ovat maantieteellisesti riittävässä tasapainossa riskien sijaintiin nähden, ja siinä olisi otettava huomioon kaikkien asiasta kiinnostuneiden jäsenvaltioiden osallistuminen.
(7)
Eurooppalaisissa hätäapuvalmiuksissa mahdollisesti olevien puutteiden määrittäminen mahdollistaisi sen, että komissio ja jäsenvaltiot voivat yhdessä määrittää, onko valmiuksia riittävästi käytettävissä vapaaehtoisen reservin sisä- tai ulkopuolella. Yksin tai yhteenliitymän kautta puutteisiin vastaaville jäsenvaltioille olisi myönnettävä unionin yhteisrahoitusta edellyttäen, että tämä on kustannustehokasta ja riskinarvioinnilla vahvistettua.
(8)
Eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien kehittämiseksi olisi unionin rajattua yhteisrahoitusta annettava puitesopimusten, puitekumppanuussopimusten tai vastaavien järjestelyjen kautta, joilla tuetaan jäsenvaltioiden mahdollisuutta saada lisävalmiuksia poikkeuksellisiin katastrofeihin liittyvien väliaikaisten puutteiden korjaamiseksi. Kyseessä ovat luonnonkatastrofit, jotka ovat laajuudeltaan suurempia kuin mitä voidaan kohtuudella ennakoida tapahtuvaksi ja joihin voidaan valmistautua. Kyseiset valmiudet pitäisi sisällyttää unionin mekanismin puitteissa lähetettävän avun vapaaehtoiseen reserviin.
(9)
Unionin mekanismin koulutusohjelma muodostaa yhä olennaisen osan unionin mekanismin puitteissa lähetettävän pelastuspalvelu- ja kriisinhallintahenkilöstön valmiuksista. Päätöksen N:o 1313/2013/EU 13 artiklan 1 kohdassa määritellyn soveltamisalan mukaisesti koulutusohjelman olisi katettava ehkäisy-, valmius- ja avustusvaiheet.
(10)
Unionin mekanismin harjoitusohjelman merkitys on edelleen olennainen kun otetaan huomioon unionin mekanismin puitteissa paikan päälle lähetettävän henkilöstön käytännön valmiudet ja unionin mekanismin puitteissa toteutetuista pelastuspalvelutoimista saatujen kokemusten jakaminen. Harjoitusohjelmalla olisi oltava strateginen kehys, jossa määritetään unionin mekanismiin liittyvien harjoitusten tavoitteet ja tehtävät, sekä erityiset painopisteet, jotka sisältyvät vuotuisiin työohjelmiin.
(11)
Olisi otettava käyttöön järjestelmällinen, tarkennettu ja johdonmukainen lähestymistapa, jolla saatuja kokemuksia kerätään, analysoidaan, jaetaan ja pannaan täytäntöön kriisinhallinnan kaikissa vaiheissa.
(12)
Unionin mekanismin puitteissa toteutettavia avustustoimia koskevat selkeät toimintamenetelmät ovat tärkeitä eri tahoille, mukaan lukien päätöksen N:o 1313/2013/EU 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyille kansainvälisille järjestöille, jotta voidaan varmistaa tehokkaat avustustoimet katastrofien varalta.
(13)
Jotta unionin mekanismi olisi mahdollisimman vaikuttava ja tehokas, kaikkien avunpyyntöjen ja -tarjousten olisi oltava mahdollisimman täsmällisiä ja sisällettävä kaikki tarvittavat tiedot.
(14)
Avun tehokkaan koordinoinnin varmistamiseksi hätäavun koordinointikeskuksen olisi jaettava kaikkien jäsenvaltioiden kanssa kriittisiä tarpeita koskeva arviointinsa ja vapaaehtoiseen reserviin sisältyvän avun toimittamista koskevat suosituksensa sekä kehitettävä jokaisen avunpyynnön osalta riittävät avun toimittamista koskevat suunnitelmat. Avustusvalmiudet olisi valittava vapaaehtoisesta reservistä perustuen täsmällisiin ja objektiivisiin kriteereihin, joiden tärkeysjärjestys olisi arvioitava ottaen huomioon operatiiviset tarpeet.
(15)
Unionin mekanismin puitteissa toteutettavien avustustoimien nopeuttamiseksi tarvittaessa jäsenvaltioiden olisi valmisteltava ennakkoon vapaaehtoiseen reserviin rekisteröityjen avustusvalmiuksiensa lähettämistä.
(16)
Tärkeä osa unionin mekanismia on mahdollisuus käyttää teknisiä ja arviointi- ja koordinointiasiantuntijoita sekä ryhmänjohtajia. Olisi määriteltävä asiantuntijoiden tehtävät ja toimet ja päätettävä heidän lähettämistään koskevasta menettelystä.
(17)
Päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklassa säädetään katastrofitilanteessa kuljetukseen annettavaa tukea koskevista erityissäännöksistä, jotta voidaan varmistaa nopea ja tuloksellinen avustustoiminta unionin mekanismin avulla. Olisi säädettävä sellaisista säännöistä ja menettelyistä, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat pyytää unionilta rahoitustukea avun kuljettamiseen kohdemaahan ja joiden mukaisesti komissio voi käsitellä tällaiset pyynnöt.
(18)
Avoimuuden, johdonmukaisuuden ja vaikuttavuuden vuoksi olisi säädettävä, mitkä tiedot jäsenvaltion on annettava pyytäessään kuljetustukea ja mitkä taas jäsenvaltion tai komission vastatessaan tällaiseen pyyntöön.
(19)
Jos päätöksen N:o 1313/2013/EU mukaista unionin rahoitusapua voidaan myöntää, jäsenvaltioiden olisi voitava valita, pyytävätkö ne avustusta vai kuljetuspalvelua.
(20)
Komission päätökset 2004/277/EY, Euratom (2) ja 2007/606/EY, Euratom (3) olisi kumottava.
(21)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat pelastuspalvelualan komitean lausunnon mukaisia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä päätöksessä vahvistetaan päätöksen N:o 1313/2013/EU yksityiskohtaiset täytäntöönpanosäännöt seuraavien seikkojen osalta:
a)
hätäavun koordinointikeskuksen yhteydet jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin;
b)
yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän (CECIS) osat sekä kyseisen järjestelmän kautta tapahtuvan tietojenvaihdon organisointi;
c)
yksiköiden, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden nimeäminen sekä yksiköiden toimintaa ja yhteentoimivuutta koskevat operatiiviset vaatimukset, mukaan lukien yksiköiden tehtävät, valmiudet, tärkeimmät osat, omavaraisuus ja lähettäminen;
d)
eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien toiminnan edellyttämät valmiustavoitteet, laatu- ja yhteentoimivuusvaatimukset sekä hyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyt, mukaan lukien rahoitusjärjestelyt;
e)
eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien puutteiden tunnistaminen ja poistaminen;
f)
koulutusohjelman, harjoituskehyksen ja saatujen kokemusten hyödyntämistä koskevan ohjelman organisointi;
g)
avustustoimia koskevat operatiiviset menettelyt unionin alueella ja sen ulkopuolella sekä asianomaisten kansainvälisten järjestöjen nimeäminen;
h)
asiantuntijaryhmien lähettämisprosessi;
i)
avustusten kuljetustuen organisointi.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan:
1)
’avustuspyynnön esittäjällä’ jäsenvaltiota tai kolmatta maata, johon katastrofin vaikutukset kohdistuvat tai uhkaavat kohdistua tai jota odotetaan uhkaavan välitön katastrofi, sekä Yhdistyneitä kansakuntia ja sen erityisjärjestöjä ja muita asianomaisia kansainvälisiä järjestöjä liitteen VII mukaisesti;
2)
’pelastuspalveluavulla’ pelastuspalveluryhmiä, -asiantuntijoita tai -yksiköitä välineistöineen sekä katastrofin välittömien seurausten lieventämiseen tarvittavia hyödykkeitä tai toimituksia;
3)
’puskurikapasiteetilla’ saatavissa olevia ja nopeasti käyttövalmiita katastrofivalmiuksia, jotka yhteisrahoitetaan päätöksen N:o 1313/2013/EU 21 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti;
4)
’toimintaryhmällä’ yhden tai useamman jäsenvaltion pelastuspalvelualan avustustoimiin perustamia henkilö- ja aineellisia voimavaroja, yksiköt mukaan luettuna;
5)
’teknisen avun tukiryhmällä’ yhden tai useamman jäsenvaltion perustamia henkilö- ja aineellisia voimavaroja liitteessä II esitettyjen tukitehtävien suorittamiseksi.
2 LUKU
HÄTÄAVUN KOORDINOINTIKESKUS (ERCC)
3 artikla
Hätäavun koordinointikeskuksen yhteydet jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä hätäavun koordinointikeskuksen yhteydenottoja varten kansallinen yhteyspiste, joka toimii 24 tuntia vuorokaudessa seitsemänä päivänä viikossa. Nimeäminen on tehtävä käyttäen liitteessä I olevaa maakohtaista lomaketta.
2. Hätäavun koordinointikeskus pitää tiivistä yhteyttä jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin suorittaakseen säännöllisiä tehtäviään ja tässä päätöksessä sekä päätöksessä N:o 1313/2013/EU säädettyjä avustustoimia.
3 LUKU
YHTEINEN HÄTÄVIESTINTÄ- JA TIETOJÄRJESTELMÄ (CECIS)
4 artikla
CECIS-järjestelmän eri kerrokset
CECIS-järjestelmä koostuu seuraavista kolmesta osasta:
a)
verkkokerros, joka yhdistää jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ja yhteyspisteet hätäavun koordinointikeskukseen;
b)
sovelluskerros, joka käsittää tietokannat ja muut tietojärjestelmät, joita tarvitaan unionin mekanismin toiminnassa ja erityisesti seuraavissa toimissa:
i)
ilmoitusten välittäminen;
ii)
viestinnän ja tietojenvaihdon varmistaminen hätäavun koordinointikeskuksen sekä toimivaltaisten viranomaisten ja yhteyspisteiden välillä;
iii)
avustustoimista saatujen kokemusten jakaminen;
c)
tietoturvakerros, joka käsittää järjestelmät, säännöt ja menettelyt, joita tarvitaan varmistamaan CECIS-järjestelmään tallennettujen ja sen kautta välitettyjen tietojen aitous, eheys ja luottamuksellisuus.
5 artikla
Tietoturvallisuus
1. CECIS-järjestelmä pystyy käsittelemään asiakirjoja, tietokantoja ja tietojärjestelmiä turvallisesti Euroopan laajuisten julkishallinnon telematiikkapalveluiden (sTESTA) tai vastaavan verkoston kautta.
2. ”EU CONFIDENTIAL” -turvaluokkaan tai sitä korkeampaan luokkaan luokitellut asiakirjat ja tiedot välitetään lähettäjän ja vastaanottajan (vastaanottajien) sopimin erityisjärjestelyin komission päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom (4) mukaisesti.
6 artikla
Tiedot ja päivitykset
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle asianmukaiset tiedot käyttäen liitteessä I olevaa maakohtaista lomaketta.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot yhteyspisteistä tai tarpeen mukaan muista yksiköistä, jotka käsittelevät luonnonkatastrofeja, teknologian aiheuttamia suuronnettomuuksia, säteilyonnettomuuksia ja ympäristökatastrofeja, onnettomuuksista aiheutuva meren pilaantuminen mukaan luettuna.
3. Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava komissiolle kaikista muutoksista edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin.
4. CECIS-järjestelmän tietokannassa on osio, joka sisältää tietoja eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien rekisteröinnistä ja saatavuudesta. Komissio varmistaa, että kansallisilla pelastuspalvelun yhteyspisteillä on keskeytymätön pääsy tietokantaan.
5. Jäsenvaltiot varmistavat, että CECIS-järjestelmän tietokannassa oleva osio on aina ajan tasalla koskien kaikkien rekisteröityjen eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien saatavuutta ja tarvittavia asiatietoja.
6. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa myöntää muille kansallisille viranomaisille vain lukemisen sallivan pääsyn CECIS-järjestelmään.
7 artikla
CECIS-järjestelmän käyttäjäryhmä
Käyttäjäryhmä, joka koostuu jäsenvaltioiden nimeämistä edustajista, avustaa komissiota CECIS-järjestelmän validoinnissa, testauksessa ja edelleen kehittämisessä.
8 artikla
Täytäntöönpano ja edelleen kehittäminen
1. Komissio hallinnoi ja kehittää edelleen CECIS-järjestelmää ottaen huomioon jäsenvaltioiden tarpeet ja vaatimukset.
2. Jäsenvaltiot panevat alueellaan täytäntöön asianmukaisen tietotekniikkaympäristön CECIS-järjestelmää varten niiden sitoumusten mukaisesti, jotka ne ovat tehneet liitteessä I olevan maakohtaisen lomakkeen avulla.
9 artikla
Meren pilaantumista koskeva CECIS-järjestelmä
1. Komissio varmistaa, että jäsenvaltioilla ja Euroopan meriturvallisuusvirastolla on internetin kautta käytössään yhteisen CECIS-järjestelmän erityissovellus, joka antaa tietoja merellä sattuneista onnettomuuksista ja vaaratilanteista johtuvista meren pilaantumisen torjuntatoimista.
2. Myös kolmannet maat, jotka jakavat alueellisen merialueen unionin kanssa, voivat käyttää sovellusta internetin välityksellä. Myös asianomaisten alueellisten meriyleissopimusten sihteeristöille voidaan antaa käyttöoikeus tapauskohtaisesti.
4 LUKU
YKSIKÖT, TEKNISEN AVUN TUKIRYHMÄT, MUUT AVUSTUSVALMIUDET JA ASIANTUNTIJAT
10 artikla
Yksikköjen, teknisen avun tukiryhmien, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden rekisteröiminen
1. Jäsenvaltioiden on rekisteröitävä päätöksen N:o 1313/2013/EU 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti nimetyt yksikkönsä, teknisen avun tukiryhmänsä, muut avustusvalmiutensa ja asiantuntijansa CECIS-järjestelmän tietokantaan.
2. Eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin ennakkoon määrätyt yksiköt, teknisen avun tukiryhmät, muut avustusvalmiudet ja asiantuntijat rekisteröidään CECIS-järjestelmän asianomaiseen osioon.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot on päivitettävä tarvittaessa.
11 artikla
Yksikköjen, teknisen avun tukiryhmien, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden kokoonpano
1. Yksiköt ja teknisen avun tukiryhmät voidaan koota yhden tai useamman jäsenvaltion käyttöön antamista voimavaroista.
2. Jos yksikkö tai teknisen avun tukiryhmä koostuu useammasta kuin yhdestä osasta, kyseisen yksikön tai teknisen avun tukiryhmän käyttö tietyssä tilanteessa voidaan rajoittaa kyseisen tilanteen edellyttämiin osiin.
12 artikla
Yksiköiden omavaraisuus
1. Kuhunkin yksikköön sovelletaan seuraavia omavaraisuutta koskevia vaatimuksia liitteen II mukaisesti:
a)
vallitsevien sääolojen mukaiset suojatilat;
b)
operaation päätoimipisteen sekä tehtävän toteuttamiseen tarvittavien laitteiden ja kaluston kulutuksen kattava sähköntuotanto ja valaistus;
c)
yksikön henkilöstölle tarkoitetut saniteetti- ja hygieniatilat;
d)
yksikön henkilöstön tarvitsemat elintarvike- ja vesivarat;
e)
yksikön henkilöstölle tarkoitettu lääkintä- tai avustava hoitohenkilöstö sekä lääkintälaitteet ja -tarvikkeet;
f)
yksikön laitteiden ja kaluston varastotilat ja ylläpito;
g)
erityisesti kohteen koordinaatiosta vastaavien yhteistyökumppaneiden kanssa tapahtuvaa viestintää varten tarvittavat laitteet;
h)
kalusto paikalla tapahtuvia kuljetuksia varten;
i)
tarvittava logistiikka, kalusto ja henkilöstö, jotka mahdollistavat operaation keskuspisteen perustamisen ja tehtävän aloittamisen viipymättä paikalle saavuttua.
2. Apua tarjoavan jäsenvaltion on vastattava omavaraisuusvaatimusten noudattamisesta jollain seuraavista tavoista:
a)
jäsenvaltion on varmistettava, että yksikössä on tarvittava henkilöstö, laitteet ja tarvikkeet;
b)
jäsenvaltion on tehtävä tarvittavat järjestelyt paikan päällä;
c)
jäsenvaltion on tehtävä tarvittavat etukäteisjärjestelyt ei-omavaraisen toimintaryhmän yhdistämiseksi teknisen avun tukiryhmän kanssa 13 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten täyttämiseksi ennen yksikön rekisteröimistä 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
3. Omavaraisuus on taattava tehtävän alusta alkaen
a)
vähintään 96 tunniksi tai
b)
liitteessä II vahvistettujen määräaikojen mukaisesti.
13 artikla
Yksikköjä ja teknisen avun tukiryhmiä koskevat vaatimukset
1. Yksikköjen on noudatettava liitteessä II vahvistettuja yleisiä vaatimuksia.
2. Teknisen avun tukiryhmien on noudatettava liitteessä II vahvistettuja yleisiä vaatimuksia.
3. Liitteessä II vahvistetut yleiset vaatimukset tarkistetaan ajoittain.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
a)
yksiköt kykenevät toimimaan muiden yksiköiden kanssa;
b)
teknisen avun tukiryhmät kykenevät toimimaan muiden teknisen avun tukiryhmien ja paikallisten toimijoiden kanssa;
c)
yksikön osat kykenevät toimimaan yhdessä yhtenä yksikkönä;
d)
teknisen avun tukiryhmän osat kykenevät toimimaan yhdessä yhtenä teknisen avun tukiryhmänä;
e)
yksiköt ja teknisen avun tukiryhmät kykenevät unionin ulkopuolelle sijoitettuina toimimaan yhdessä hätätilasta kärsivää maata tukevien kansainvälisten hätäapuorganisaatioiden kanssa;
f)
ryhmänjohtajat, ryhmien varajohtajat ja yhteyshenkilöt yksiköissä ja teknisen avun tukiryhmissä osallistuvat komission 26-32 artiklan mukaisesti järjestämään asianmukaiseen koulutukseen ja harjoituksiin.
5 LUKU
EUROOPPALAISTEN HÄTÄAPUVALMIUKSIEN KEHITTÄMINEN VAPAAEHTOISEN RESERVIN MUODOSSA
14 artikla
Valmiustavoitteet
1. Eurooppalaiset hätäapuvalmiustavoitteet vahvistetaan liitteessä III.
2. Komissio arvioi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa valmiustavoitteiden soveltuvuuden vähintään joka toinen vuosi ja tarvittaessa tarkistaa niitä ottaen huomioon riskit, jotka on määritelty kansallisissa riskinarvioinneissa tai muissa asianmukaisissa kansallisissa tai kansainvälisissä tietolähteissä.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle valmiustavoitteiden arvioinnissa tarvittavat riskejä koskevat tiedot.
15 artikla
Laatu- ja yhteentoimivuusvaatimukset
1. Liitteessä IV vahvistettuja laatu- ja yhteentoimivuusvaatimuksia sovelletaan eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin yksiköiden, teknisen avun tukiryhmien, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden osalta.
2. Komissio arvioi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa laatu- ja yhteentoimivuusvaatimusten soveltuvuuden vähintään joka toinen vuosi ja tarkistaa niitä tarvittaessa. Laatuvaatimusten perustana ovat vakiintuneet kansainväliset standardit, mikäli sellaisia on jo olemassa.
16 artikla
Hyväksyntä- ja rekisteröintimenettely
1. Jäljempänä 2-8 kohdassa vahvistettuja hyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyjä sovelletaan eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin yksiköiden, teknisen avun tukiryhmien, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden osalta.
2. Hyväksyntään ja rekisteröintiin sovelletaan liitteessä IV vahvistettuja laatuvaatimuksia lukuun ottamatta puskurikapasiteettia, jonka osalta sovelletaan 25 artiklan 3 kohtaa.
3. Jäsenvaltioiden, jotka tarjoavat tiettyä yksikköä, teknisen avun tukiryhmää, muita avustusvalmiuksia tai asiantuntijoita eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin sisällytettäväksi, on annettava liitteessä V esitetyt tiedot.
4. Komissio arvioi, voidaanko kyseinen yksikkö, teknisen avun tukiryhmä, muut avustusvalmiudet tai asiantuntijat sisällyttää eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin, ja ilmoittaa päätelmänsä viipymättä asianomaiselle jäsenvaltiolle. Kyseisessä arvioinnissa komissio tarkastelee erityisesti laatuvaatimusten ja valmiustavoitteiden täyttymistä, toimitettujen tietojen täydellisyyttä, maantieteellistä läheisyyttä ja kaikkien jäsenvaltioiden osallistumista sekä muita asiaankuuluvia tekijöitä, jotka se määrittää etukäteen ja joita sovelletaan kaikkiin vastaaviin yksiköihin, teknisen avun tukiryhmiin, muihin avustusvalmiuksiin tai asiantuntijoihin.
5. Jos yksiköt, teknisen avun tukiryhmät, muut avustusvalmiudet tai asiantuntijat aiotaan sisällyttää eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin, komission on aloitettava niiden osalta hyväksyntämenettely annettujen tietojen ja komission jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta mahdollisesti pyytämien lisätietojen perusteella. Tapauksissa, joissa komissio käytettävissä olevien tietojen perusteella katsoo, että laatu- ja yhteentoimivuusvaatimukset on täytetty, se voi rekisteröidä yksikön, teknisen avun tukiryhmän, muut avustusvalmiudet tai asiantuntijat vapaaehtoiseen reserviin.
6. Komissio toimittaa asianomaiselle jäsenvaltion viranomaiselle kirjallisen arviointinsa vaaditusta koulutuksesta, harjoituksista ja/tai työpajoista sekä muista asiaankuuluvista hyväksyntä- ja rekisteröintiedellytyksistä.
7. Jos kaikki hyväksymisedellytykset täyttyvät, komissio ilmoittaa eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin sisällytettävän yksikön, teknisen avun tukiryhmän, muut avustusvalmiudet tai asiantuntijat hyväksytyiksi ja ilmoittaa siitä jäsenvaltiolle.
8. Yksikön, teknisen avun tukiryhmän, muiden avustusvalmiuksien tai asiantuntijoiden hyväksymistä olisi arvioitava uudelleen viimeistään kolmen vuoden kuluttua, jos ne ilmoitetaan uudelleenrekisteröitäväksi eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin.
9. Komissio arvioi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyn soveltuvuuden vähintään joka toinen vuosi ja tarkistaa sitä tarvittaessa.
17 artikla
Mukauttamiskustannuksiin liittyvät rahoitusjärjestelyt
1. Jäsenvaltiot voivat pyytää avustusta mukauttamiskustannusten rahoittamiseen erikseen kutakin yksikköä, teknisen avun tukiryhmää tai muita avustusvalmiuksia kohti ilman, että komissio julkaisee ehdotuspyynnön. Mukauttamiskustannukset sisältävät päätöksen N:o 1313/2013/EU 21 artiklan 2 kohdan c alakohdassa olevat kustannustekijät.
2. Pyynnön tueksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle mukautuskustannusten täytäntöönpanosuunnitelmat sekä arvioidut kustannukset ja aikataulu.
3. Komissio arvioi 2 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosuunnitelmat, ja jos asianomaiset vaatimukset täyttyvät, hyväksyy mainitut suunnitelmat sekä määrittelee, mitä kustannuksia voidaan pitää mukautuskustannuksina.
4. Arvioituaan pyynnön komissio tekee päätöksen avustuksen myöntämisestä.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle yksityiskohtaiset tiedot mukauttamiskustannuksista.
6 LUKU
AVUSTUSVALMIUKSISSA OLEVIEN PUUTTEIDEN POISTAMINEN
18 artikla
Valmiustavoitteiden saavuttamisessa tapahtuvan edistyksen seuranta
Komissio seuraa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa jatkuvasti valmiustavoitteiden saavuttamisessa tapahtuvaa edistystä ottaen huomioon 20 artiklan mukaisesti havaitut valmiudet ja antaa jäsenvaltioille säännöllisesti tiedoksi edistymistä koskevan arviointinsa. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille mahdollisesti jäljellä olevista puutteista valmiuksissa tilanteen edellyttämällä tarkkuudella.
19 artikla
Avustusvalmiuksissa olevien puutteiden tunnistamismenettely
1. Osana valmiustavoitteiden saavuttamisessa tapahtuvan edistyksen seurantaa komissio arvioi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa jäsenvaltioiden eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjen valmiuksien ja liitteessä III vahvistettujen valmiustavoitteiden väliset erot.
2. Komissio ja jäsenvaltiot pitävät eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin sisällytettyinä valmiuksina vain niitä, jotka jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet rekisteröitäväksi eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin 16 artiklan mukaisesti.
20 artikla
Muiden kuin eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin kuuluvien avustusvalmiuksien tunnistamismenettely
1. Jos komissio on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa havainnut mahdollisesti merkittäviä puutteita avustusvalmiuksissa tämän päätöksen 19 artiklan mukaisesti, sen on yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tutkittava, ovatko tarvittavat valmiudet saatavilla eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuolella päätöksen N:o 1313/2013/EU 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Komissio pitää eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuolella saatavilla olevina ainoastaan seuraavia valmiuksia:
a)
CECIS-järjestelmään rekisteröidyt valmiudet;
b)
puskurivalmiudet; tai
c)
valmiudet, jotka eivät sisälly a ja b alakohtaan, mutta jotka voidaan helposti antaa jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden saataville halutussa määrässä, haluttuun paikkaan, halutussa määräajassa ja halutuksi ajanjaksoksi.
3. Edellä 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen valmiuksien selvittämiseksi komissio pyytää kansallisia yhteyspisteitä antamaan yksityiskohtaisen arvioinnin avustusvalmiuksissa esiintyvistä merkittävistä puutteista ja kehottaa jäsenvaltioita toimittamaan tiedot kaikista 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuolella olevista valmiuksista.
4. Komissio ilmoittaa pyynnössä vastauksen määräajan, joka voi olla enintään 60 kalenteripäivää ja jonka tarkka kesto riippuu siitä, kuinka vaikeaa jäsenvaltioiden on selvittää 2 kohdassa tarkoitetut valmiudet.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kirjallisesti määräaikaan mennessä 2 kohdassa tarkoitettujen valmiuksien yksityiskohtaiset tiedot.
6. Jos jäsenvaltio ei toimita kirjallista vastausta vahvistetun määräajan kuluessa, komissio olettaa, että 2 kohdassa tarkoitettuja valmiuksia ei ole saatavilla kyseisessä jäsenvaltiossa.
7. Jäsenvaltioilta saatujen tietojen perusteella ja ottaen huomioon ainoastaan 2 kohdassa tarkoitetut valmiudet komissio arvioi, voidaanko kyseisillä valmiuksilla korjata tämän päätöksen 19 artiklan mukaisesti tunnistetut avustusvalmiuksien puutteet. Komissio katsoo, että puutteet on korjattu vasta sitten, kun eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin sisältyvien valmiuksien määrä ja 2 kohdassa tarkoitettujen valmiuksien määrä on yhtä suuri tai suurempi kuin liitteessä III vahvistetut valmiustavoitteet.
21 artikla
Avustusvalmiuksissa olevien puutteiden korjaamismenettely
1. Jos komissio on 19 artiklan mukaisesti yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tunnistanut avustusvalmiuksissa merkittäviä puutteita, joita ei voida korjata 20 artiklan mukaisesti, se ilmoittaa tästä jäsenvaltioille kirjallisesti ja antaa yksityiskohtaisen selostuksen avustusvalmiuksissa tunnistamistaan strategisista puutteista.
2. Komissio pyytää kirjallisesti jäsenvaltioita korjaamaan avustusvalmiuksissa olevat strategiset puutteet päätöksen N:o 1313/2013/EU 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, aikovatko ne korjata avustusvalmiuksissa olevat strategiset puutteet joko yksin tai yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden kanssa ja milloin ja miten ne aikovat korjata puutteet.
22 artikla
Komission tuki avustusvalmiuksissa olevien strategisten puutteiden korjaamiseksi
1. Jos unionin rahoitusta tarvitaan avustusvalmiuksissa olevien strategisten puutteiden korjaamiseksi päätöksen N:o 1313/2013/EU 12 artiklan 3 kohdan ja 21 artiklan 1 kohdan j alakohdan mukaisesti, komissio julkaisee ehdotuspyynnön jäsenvaltioiden tukemiseksi.
2. Vastatessaan ehdotuspyyntöön jäsenvaltioiden on noudatettava päätöksen N:o 1313/2013/EU 21 artiklan 1 kohdan j alakohdan iii ja iv alakohtaa.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muun muassa unionin yhteisrahoitusosuus prosentteina.
23 artikla
Avustusvalmiuksissa olevien puutteiden korjaamisen tukemiseen liittyvät tukikelpoiset kustannukset
1. Kaikki kustannukset, jotka liittyvät avustusvalmiuksien perustamisessa tarvittaviin laitteisiin, palveluihin ja henkilöresursseihin, ovat tukikelpoisia.
2. Tavanomaiset huolto- ja käyttökustannukset eivät ole tukikelpoisia.
7 LUKU
POIKKEUKSELLISIIN KATASTROFEIHIN LIITTYVIEN VÄLIAIKAISTEN PUUTTEIDEN KORJAAMINEN
24 artikla
Rahoitusjärjestelyt
1. Komissio määrittää tarvittavien puskurivalmiuksien tyypin ja määrän yleisesti vuosittaisessa työohjelmassa ottaen huomioon tiettyjen poikkeuksellisten katastrofien mahdollisuuden jäsenvaltioissa ja katastrofien poikkeuksellisen voimakkuuden tai muut tekijät, jotka tekevät katastrofista poikkeuksellisen, kuten samanaikaisuus toisen katastrofin kanssa, sekä väliaikaisten puutteiden mahdollisuuden tällaisissa tilanteissa.
2. Komissio käynnistää säännöllisesti rahoitusmenettelyt, joita tarvitaan päätöksen N:o 1313/2013/EU 21 artiklan 2 kohdan d alakohdassa määriteltyjen kustannusten kattamiseksi, jotta voidaan varmistaa vuosittaisessa työohjelmassa määriteltyjen puskurivalmiuksien nopea käyttöönotto.
3. Komission yhteisrahoittamat puskurivalmiudet täydentävät jäsenvaltioiden nykyisiä avustusvalmiuksia, jotka ovat osa niiden kansallista valmiustasoa, eikä niillä korvata olemassa olevia avustusvalmiuksia.
25 artikla
Unionin rahoitusosuuden ehdot
1. Unionin rahoitusosuus edellyttää sitä, että 24 artiklan 2 kohdassa säädettyihin rahoitusmenettelyihin osallistuvat jäsenvaltiot hyväksyvät 2-9 kohdassa olevat ehdot. Komissio voi esittää rahoitusmenettelyjä koskevia muita ehtoja.
2. Jäsenvaltioiden on asetettava puskurivalmiudet saataville osana vapaaehtoista reserviä.
3. Puskurivalmiuksien on oltava 24 artiklan 2 kohdassa säädetyissä rahoitusmenettelyissä esitettyjen laatu- ja hyväksymisedellytysten mukaisia.
4. Puskurivalmiuksien on oltava rekisteröityjä vapaaehtoiseen reserviin koko puitesopimuksissa, puitekumppanuussopimuksissa tai vastaavissa järjestelyissä määritellyn ajan. Kaikki valmiuksia rekisteröivien jäsenvaltioiden asettamat ehdot ja rajoitukset on perusteltava asianmukaisesti toiminnallisilla vaatimuksilla.
5. Puskurivalmiuksille ei voida myöntää 17 artiklassa tarkoitettua rahoitustukea.
6. Komissio ilmoittaa välittömästi kaikille jäsenvaltioille vapaaehtoiseen reserviin rekisteröidyistä puskurivalmiuksista CECIS-järjestelmän kautta.
7. Vapaaehtoiseen reserviin rekisteröityjä puskurivalmiuksia voidaan käyttää unionin mekanismin avustustoimissa samojen yleisten ehtojen mukaisesti kuin muitakin vapaaehtoiseen reserviin rekisteröityjä valmiuksia päätöksen N:o 1313/2013/EU 11 artiklan mukaisesti.
8. Hätäavun koordinointikeskuksen esitettyä avunpyynnön vapaaehtoiseen reserviin rekisteröidyt puskurivalmiudet otetaan käyttöön 11 luvussa esitettyjen avustustoimia koskevien operatiivisten menettelyjen mukaisesti.
9. Vapaaehtoiseen reserviin rekisteröidyt puskurivalmiudet ovat saatavilla kotimaista käyttöä varten niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat rahoittaneet valmiuksia. Ennen puskurivalmiuksien käyttöä kotimaassa kyseisten jäsenvaltioiden on neuvoteltava hätäavun koordinointikeskuksen kanssa sen varmistamiseksi, että
i)
ei ole samanaikaisesti toista poikkeuksellista katastrofia tai välittömästi tapahtuvaksi odotettavaa katastrofia, joka voi johtaa puskurivalmiuksien käyttöönottoa koskevaan pyyntöön;
ii)
kotimainen käyttö ei perusteettomasti haittaa muiden jäsenvaltioiden nopeaa valmiuksien käyttömahdollisuutta, jos ilmenee uusia poikkeuksellisia katastrofeja.
8 LUKU
KOULUTUSOHJELMA
26 artikla
Koulutusohjelma
1. Perustetaan koulutusohjelma, joka kattaa katastrofien ennaltaehkäisyn, niihin valmistautumisen ja avustustoimet. Ohjelmaan sisältyy yleiskursseja, erityiskursseja sekä asiantuntijavaihtojärjestelmä. Ohjelma on tarkoitettu 27 artiklassa vahvistetuille kohderyhmille.
2. Komissio vastaa koulutusohjelman koordinoinnista ja järjestämisestä sekä sen sisällön ja aikataulun määrittelystä.
27 artikla
Osallistujat
1. Koulutusohjelman kohderyhmät ovat
a)
jäsenvaltioiden pelastuspalvelu- ja kriisinhallintahenkilöstö, erityisesti ryhmänjohtajat, ryhmien varajohtajat sekä yhteyshenkilöt, jäsenvaltioiden asiantuntijat 41 artiklan mukaisesti, mukaan lukien katastrofien ehkäisyn ja niihin valmistautumisen asiantuntijat sekä kansallisten yhteyspisteiden avainhenkilöstö;
b)
unionin toimielinten ja virastojen henkilöstö;
c)
Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvista maista, ehdokasmaista ja mahdollisista ehdokasmaista valitut asiantuntijat.
2. Koulutukseen voivat lisäksi osallistua valitut asiantuntijat
a)
Yhdistyneistä kansakunnista ja sen erityisjärjestöistä;
b)
liitteessä VII luetelluista kansainvälisistä järjestöistä;
c)
kolmansista maista ja tarvittaessa muista asiaankuuluvista toimijoista.
3. Jäsenvaltiot ja komissio nimeävät osallistujansa kuhunkin koulutustilaisuuteen.
28 artikla
Koulutuskurssit
1. Ohjelma sisältää useita johdanto-, toiminta- ja hallintotason kursseja.
2. Komission on yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa määriteltävä kurssit, niiden sisältö, opintosuunnitelmat ja kurssien aikataulut sekä pääsyvaatimukset.
3. Komissio varmistaa, että opettajat ja kouluttajat saatetaan ajan tasalle unionin mekanismin kehityksestä.
29 artikla
Asiantuntijavaihto
Asiantuntijat voivat käyttää jäsenvaltioiden välistä ja komission kanssa toteutettavaa asiantuntijavaihtojärjestelmää
a)
hankkiakseen ja jakaakseen kokemuksia;
b)
tutustuakseen käytössä oleviin erilaisiin tekniikoihin ja toimintamenettelyihin;
c)
tarkastellakseen muiden mekanismiin osallistuvien pelastuspalveluorganisaatioiden omaksumia lähestymistapoja.
30 artikla
Lisäkoulutus
Tarvittaessa annetaan vuotuisen työohjelman mukaista lisäkoulutusta pelastuspalvelun ja kriisinhallintatoimien kitkattoman ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi.
31 artikla
Arviointijärjestelmä
Komissio varmistaa koulutuksen tason ja sen sisällön johdonmukaisuuden. Sitä varten komissio laatii toteutettujen koulutustoimien arviointijärjestelmän.
9 LUKU
HARJOITUKSIA KOSKEVA KEHYS
32 artikla
Harjoitusohjelma, strateginen kehys ja painopistealueet
1. Komissio perustaa pelastuspalvelutoimintaan liittyvän harjoitusohjelman ja hallinnoi sitä.
2. Pelastuspalvelutoimintaan liittyvää harjoitusohjelmaa ohjaa strateginen kehys, jossa vahvistetaan harjoitusten tavoitteet ja tehtävät unionin mekanismin puitteissa.
3. Harjoitusohjelmalla pyritään erityisesti
a)
parantamaan jäsenvaltioiden avustusvalmiuksia varsinkin ryhmien ja muiden unionin mekanismin puitteissa avustustoimissa tarvittavien resurssien osalta;
b)
parantamaan menettelyjä ja tarkastamaan ne, luomaan yhteinen lähestymistapa unionin mekanismin avustustoimien koordinoinnille sekä nopeuttamaan reagointia vakavissa hätätilanteissa;
c)
tehostamaan jäsenvaltioiden pelastuspalveluyksiköiden ja komission välistä yhteistyötä;
d)
keräämään ja jakamaan saatuja kokemuksia;
e)
testaamaan saatujen kokemusten täytäntöönpanoa.
4. Harjoitusohjelman yleiset painopistealueet määritellään kattavassa pitkän aikavälin suunnitelmassa. Suunnitelmaan sisältyy asianomaisiin katastrofiskenaarioihin ja avustusvalmiuksiin liittyviä seikkoja.
5. Komissio
a)
kehittää strategisen kehyksen ja kattavan pitkän aikavälin suunnitelman yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ottaen huomioon kokemusten hyödyntämistä koskevan ohjelman ja muut asiaa koskevat tiedot;
b)
määrittää harjoitusten tavoitteet sekä niiden tehtävän suhteessa unionin mekanismin muihin osiin; sekä
c)
tekee työohjelmassa vuosittain ehdotuksen harjoitusten painopisteistä kattavan pitkän aikavälin suunnitelman mukaisesti.
10 LUKU
KOKEMUSTEN HYÖDYNTÄMISTÄ KOSKEVA OHJELMA
33 artikla
Seuranta, analysointi ja arviointi
1. Komissio ja jäsenvaltiot vaihtavat keskenään tarvitsemiaan tietoja ja arviointeja, jotta ne voivat seurata, analysoida ja arvioida kaikkia asianmukaisia unionin mekanismin puitteissa toteutettuja pelastuspalvelutoimia.
2. Komissio perustaa tietokannan, jota se hallinnoi ja jota jäsenvaltiot ja komissio voivat käyttää tiedon keräämiseksi ja jakamiseksi, kokemusten levittämiseksi ja niiden täytäntöönpanon valvomiseksi.
3. Komissio helpottaa kokemusten kartoittamista asianomaisten sidosryhmien kanssa, myös järjestämällä kokouksia.
34 artikla
Täytäntöönpanon edistäminen
1. Komissio huolehtii siitä, että komission, jäsenvaltioiden ja asiaankuuluvien sidosryhmien kartoittamat kokemukset otetaan huomioon päätöksentekoprosessissa unionin mekanismin kehittämiseksi edelleen.
2. Kokemuksia hyödynnetään erityisesti laadittaessa painopistealueita
a)
koulutusohjelman, tarvittaessa myös koulutuskurssien sisällön ja opetussuunnitelmien, sekä harjoitusohjelman osalta;
b)
vuotuisten, katastrofien ehkäisy- ja valmiustoimiin liittyvien hankepyyntöjen osalta; sekä
c)
päätöksen N:o 1313/2013/EU 10 artiklassa tarkoitettujen suunnitelmien osalta.
3. Komissio raportoi säännöllisesti kokemusten hyödyntämistä koskevasta ohjelmasta ja luettelee kartoitetut kokemukset, suunnitellut korjaavat toimet, vastuualueet ja aikataulut sekä raportoi kokemusten täytäntöönpanoasteesta.
4. Jäsenvaltioiden on raportoitava säännöllisesti edistymisestä sellaisten kartoitettujen kokemusten täytäntöönpanossa, jotka kuuluvat niiden kansalliseen toimivaltaan.
11 LUKU
AVUSTUSTOIMIEN OPERATIIVISET MENETTELYT
35 artikla
Avunpyynnöt ja avustustoimet
1. Jos unionissa tapahtuu tai uhkaa välittömästi tapahtua katastrofi, komissio toteuttaa tarvittaessa ja viipymättä CECIS-järjestelmän välityksellä saadun avunpyynnön jälkeen päätöksen N:o 1313/2013/EU 15 artiklan 3 kohdassa säädetyt toimenpiteet.
2. Jos unionin ulkopuolella tapahtuu tai uhkaa välittömästi tapahtua katastrofi, jonka vuoksi saatetaan tarvita pelastuspalveluapua, komissio voi ilmoittaa kolmannelle maalle mahdollisuudesta pyytää apua unionin mekanismin puitteissa.
3. Jäsenvaltio tai kolmas maa, johon katastrofi vaikuttaa tai uhkaa välittömästi vaikuttaa, voi halutessaan pyytää avustustoimia unionin mekanismin välityksellä toimittamalla kirjallisen pyynnön pelastuspalveluavusta hätäavun koordinointikeskukselle toimivaltaisten kansallisten viranomaistensa kautta. Jos Yhdistyneet kansakunnat ja sen erityisjärjestöt tai mikä tahansa liitteessä VII lueteltu kansainvälinen järjestö haluavat pyytää avustustoimia unionin mekanismin välityksellä, niiden on esitettävä kirjallinen pyyntö pelastuspalveluavusta hätäavun koordinointikeskukselle.
4. Avunpyynnön esittäjän on toimitettava hätäavun koordinointikeskukselle kaikki tilannetta ja erityisesti erityistarpeita, pyydettyä tukea ja hätätilannealueen sijaintia koskevat olennaiset tiedot.
5. Avunpyynnön esittäjän on annettava hätäavun koordinointikeskukselle tiedot siitä, milloin ja missä apua tarvitaan sekä tiedot avustustoimien operationaalisesta johtamisesta paikan päällä vastaavasta yhteyspisteestä.
6. Hätäavun koordinointikeskus laatii mahdollisuuksien mukaan erityiset avun toimittamista koskevat suunnitelmat kunkin avunpyynnön osalta. Suunnitelmat sisältävät avustustoimia koskevia suosituksia, mukaan lukien kehotuksia lähettää yksiköitä, teknisen avun tukiryhmiä, muita eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjä avustusvalmiuksia ja asiantuntijoita, sekä arvion mahdollisista kriittisistä tarpeista. Erityiset avun toimittamista koskevat suunnitelmat ovat liitteessä VI esitetyn rakenteen ja luonnoksen mukaisia ja perustuvat päätöksen N:o 1313/2013/EU 15 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja 16 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin yleisiin ennalta laadittuihin suunnitelmiin, jotka kattavat merkittävimmät katastrofiriskit ja joissa otetaan huomioon jäsenvaltioiden riskinarvioinneissa määritetyt riskiskenaariot. Erityiset avun toimittamista koskevat suunnitelmat toimitetaan kaikille jäsenvaltioille.
7. Eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjen valmiuksien valinnassa otetaan huomioon seuraavat kriteerit, joiden tärkeysjärjestys saattaa riippua avunpyynnön erityispiirteistä:
a)
saatavuus;
b)
soveltuvuus;
c)
sijainti/läheisyys;
d)
arvioidut kuljetusajat ja -kustannukset;
e)
aiempi kokemus;
f)
resurssin aiempi käyttö;
g)
muut asianmukaiset kriteerit, kuten kielitaito ja kulttuurinen läheisyys.
8. Jollei jäsenvaltioiden kanssa ole toisin sovittu, hätäavun koordinointikeskus ei kehota jäsenvaltioita lähettämään eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjä erityisvalmiuksia alueille, joilla käydään aseellista selkkausta tai joita uhkaa aseellinen selkkaus tai joilla ryhmien turvallisuus on uhattuna.
9. Jäsenvaltioiden, joille on osoitettu pyyntö ottaa käyttöön eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjä valmiuksia, on päätöksen N:o 1313/2013/EU 11 artiklan 7 kohdan mukaisesti annettava käyttöönottoa koskeva lopullinen päätös tiedoksi hätäavun koordinointikeskukselle. Hätäavun koordinointikeskus asettaa määräajan, jonka kuluessa jäsenvaltion on periaatteessa vastattava. Määräajan on perustuttava katastrofin luonteeseen, ja sen on joka tapauksessa oltava vähintään kaksi tuntia.
10. Avunpyynnön esittäjä ilmoittaa hätäavun koordinointikeskukselle, mitkä avuntarjoukset se on hyväksynyt.
11. Kun apua tarvitaan kriittiseen tarpeeseen eikä sitä ole eurooppalaisissa hätäapuvalmiuksissa saatavilla lainkaan tai riittävällä tavalla, komissio ilmoittaa välittömästi CECIS-järjestelmän kautta kaikille kansallisille yhteyspisteille kuljetuksiin käytettävissä olevasta unionin taloudellisesta tuesta päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti.
12. Toimintaryhmien ja avustusvälineiden osalta hätäavun koordinointikeskus ilmoittaa jäsenvaltioille avunpyynnön esittäjän tekemistä valinnoista. Apua antavat jäsenvaltiot tiedottavat hätäavun koordinointikeskukselle säännöllisesti toimintaryhmien ja avustusvälineiden sekä kaikkien eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin sisältyvien valmiuksien lähettämisestä.
13. Komissio voi valita, nimittää ja lähettää asiantuntijaryhmän antamaan tukea paikan päällä päätöksen N:o 1313/2013/EU 17 artiklan mukaisesti.
36 artikla
Asiantuntijaoperaatiot
1. Lähetettyjen asiantuntijoiden on suoritettava päätöksen N:o 1313/2013/EU 8 artiklan d alakohdassa määritetyt tehtävät. Niiden on raportoitava säännöllisesti apua pyytävän valtion viranomaisille ja hätäavun koordinointikeskukselle.
2. Hätäavun koordinointikeskus pitää jäsenvaltiot ajan tasalla asiantuntijaoperaation edistymisestä.
3. Avunpyynnön esittäjän on ilmoitettava hätäavun koordinointikeskukselle säännöllisesti paikan päällä käynnissä olevien toimien edistymisestä.
4. Ryhmänjohtaja tiedottaa hätäavun koordinointikeskukselle säännöllisesti kolmansissa maissa käynnissä olevien avustustoimien edistymisestä.
5. Hätäavun koordinointikeskus kokoaa kaikki saadut tiedot ja välittää ne jäsenvaltioiden yhteyspisteille ja toimivaltaisille viranomaisille.
37 artikla
Avustustoimien päättäminen
1. Apua pyytävä jäsenvaltio ja apua tarjoavat jäsenvaltiot ilmoittavat mahdollisimman pian hätäavun koordinointikeskukselle ja lähetetyille asiantuntijoille ja toimintaryhmille, jos ne katsovat, että niiden apua ei enää tarvita tai jos ne eivät enää voi tarjota apua. Avunpyynnön esittäjä ja jäsenvaltiot järjestävät käytännössä toimien päättämisen asianmukaisella tavalla. Hätäavun koordinointikeskus on pidettävä ajan tasalla tilanteen kehittymisestä.
2. Kolmansien maiden osalta ryhmänjohtaja ilmoittaa mahdollisimman pian hätäavun koordinointikeskukselle, jos hän katsoo avunpyynnön esittäjän kanssa käymiensä keskustelujen jälkeen, että apua ei enää tarvita tai että tehokkaan avun antamiselle on esteitä. Hätäavun koordinointikeskus välittää nämä tiedot unionin edustustolle kyseisessä maassa sekä asianomaisille komission yksiköille, Euroopan ulkosuhdehallinnolle ja jäsenvaltioille. Hätäavun koordinointikeskus varmistaa yhdessä avunpyynnön esittäjän kanssa lähetettyjen asiantuntijoiden ja toimintaryhmien toimien päättämisen käytännössä.
38 artikla
Raportointi ja kartoitetut kokemukset
1. Avunpyynnön esittäjän ja apua tarjonneiden jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla sekä lähetetyillä asiantuntijoilla on mahdollisuus esittää päätelmänsä kaikista avustustoimeen liittyvistä näkökohdista hätäavun koordinointikeskukselle. Hätäavun koordinointikeskus laatii yhteenvedon tarjotusta avusta ja kartoitetuista kokemuksista.
2. Sen lisäksi mitä 33 ja 34 artiklassa säädetään, hätäavun koordinointikeskus seuraa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kartoitettujen kokemusten täytäntöönpanoa unionin mekanismin avustustoimien parantamiseksi.
39 artikla
Kustannukset
1. Ellei toisin ole sovittu, avunpyynnön esittäjä kattaa jäsenvaltioiden tarjoamasta avusta syntyvät kustannukset.
2. Apua tarjoava jäsenvaltio voi, erityisesti katastrofin luonne ja vahinkojen laajuus huomioon ottaen, tarjota apua kokonaan tai osittain ilman korvausta. Tällainen jäsenvaltio voi myös milloin tahansa luopua kaikista kulukorvausvaatimuksista tai osasta niitä.
3. Jollei toisin sovita, avunpyynnön esittäjän on avustustoimen keston ajaksi järjestettävä avustusryhmille ruokailu ja majoitus ja täydennettävä avustusryhmien ruoka- ja muita varastoja maksutta. Avustusryhmien on kuitenkin oltava alussa logistisesti riippumattomia ja tultava toimeen omillaan kohtuullisen ajan käytettävistä välineistä riippuen sekä ilmoitettava tähän liittyvistä seikoista hätäavun koordinointikeskukselle.
4. Asiantuntijoiden lähettämisestä ja asiaankuuluvasta logistisesta tuesta aiheutuvat kustannukset käsitellään päätöksen N:o 1313/2013/EU 22 artiklan a alakohdan mukaisesti. Näille kustannuksille voidaan myöntää unionin rahoitusta.
40 artikla
Vahingon korvaaminen
1. Ellei kyseessä ole todistetusti petos tai vakava väärinkäytös, apua pyytäneiden jäsenvaltioiden on pidättäydyttävä pyytämästä muilta jäsenvaltioilta korvausta aiheutuneista vahingoista, jos nämä vahingot ovat seurausta unionin mekanismin puitteissa tämän päätöksen mukaisesti toteutetuista avustustoimista.
2. Jos kolmannet osapuolet ovat kärsineet vahinkoja avustustoimien seurauksena, apua pyytäneiden jäsenvaltioiden ja apua tarjonneen jäsenvaltion on toimittava yhteistyössä helpottaakseen tällaisten vahinkojen korvaamista sovellettavan lainsäädännön ja asianmukaisten sääntöjen mukaisesti.
12 LUKU
ASIANTUNTIJARYHMIEN LÄHETTÄMINEN
41 artikla
Asiantuntijaluokat
Jäsenvaltioiden on luokiteltava asiantuntijat seuraaviin ryhmiin:
a)
tekniset asiantuntijat;
b)
arviointiasiantuntijat;
c)
koordinointiasiantuntijat;
d)
ryhmänjohtajat.
42 artikla
Tehtävät ja toimet
1. Teknisten asiantuntijoiden on pystyttävä antamaan neuvoja erittäin teknisistä erityiskysymyksistä ja niihin liittyvistä riskeistä ja oltava käytettävissä operaatioihin.
2. Arviointiasiantuntijoiden on pystyttävä arvioimaan tilanteita, antamaan neuvoja niihin soveltuvista toimista ja oltava käytettävissä operaatioihin.
3. Koordinointiasiantuntijoihin voi kuulua ryhmien varajohtajia, logistiikka- ja viestintävastaavia ja muuta tarpeellista henkilöstöä. Vaadittaessa tekniset ja arviointiasiantuntijat voidaan liittää koordinointiryhmään avustamaan ryhmänjohtajaa operaation koko keston ajan.
4. Ryhmänjohtaja on vastuussa arviointi- ja koordinointiryhmän johtamisesta koko avustustoimen ajan. Ryhmänjohtajan on pidettävä asianmukaisesti yhteyttä katastrofin vaikutuksista kärsivän maan viranomaisiin, hätäavun koordinointikeskukseen, mukaan lukien hätäavun koordinointikeskuksen yhteyshenkilöön, muihin kansainvälisiin järjestöihin ja, jos avustustoimet toteutetaan unionin mekanismin puitteissa jäsenvaltioiden ulkopuolella, myös unionin edustustoon kyseisessä maassa.
5. Komissio voi valtuuttaa valmiustoimiin lähetetyt asiantuntijat heidät nimenneen jäsenvaltion suostumuksella hoitamaan mitä tahansa 41 artiklassa luetelluista tehtävistä, ja heidän on pystyttävä antamaan neuvoja ja raportoimaan riittävistä valmiustoimista, mukaan lukien hallinnollisista valmiuksista, ennakkovaroitusjärjestelmistä, koulutuksesta, harjoituksista ja tiedottamisesta.
6. Komissio voi valtuuttaa ehkäisytoimiin lähetetyt asiantuntijat heidät nimenneen jäsenvaltion suostumuksella hoitamaan mitä tahansa 41 artiklassa luetelluista tehtävistä, ja heidän on pystyttävä antamaan neuvoja ja raportoimaan riittävistä ehkäisytoimista ja riskinhallintavalmiuksista.
43 artikla
Asiantuntijatietokanta
1. Komissio kokoaa asiantuntijoita koskevat tiedot asiantuntijatietokantaan, ja tiedot asetetaan saataville CECIS-järjestelmän kautta.
2. Eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröidyt asiantuntijat mainitaan erikseen 1 kohdassa tarkoitetussa tietokannassa.
44 artikla
Koulutusvaatimukset
Asiantuntijoiden on tarvittaessa osallistuttava 26 artiklan mukaisesti järjestettävään koulutusohjelmaan.
45 artikla
Nimeäminen
Jos avunpyyntö tehdään, jäsenvaltioiden on vastattava käytettävissä olevien asiantuntijoiden nimeämisestä ja heidän yhteystietojensa antamisesta hätäavun koordinointikeskukselle.
46 artikla
Palvelujen mobilisointi ja niistä sopiminen
1. Hätäavun koordinointikeskuksen on pystyttävä mobilisoimaan ja lähettämään nimetyt asiantuntijat hyvin lyhyellä varoitusajalla sen jälkeen, kun jäsenvaltiot ovat nimenneet asiantuntijat erityistä operaatiota varten.
2. Komissio allekirjoittaa kunkin asiantuntijan kanssa palvelusopimuksen, joka kattaa seuraavat osatekijät:
a)
operaation tavoite;
b)
toimenkuva;
c)
operaation suunniteltu kesto;
d)
paikallisen yhteyshenkilön tiedot;
e)
vakuutussuojan kattavuus;
f)
päivärahat;
g)
erityiset maksuehdot;
h)
ohjeet teknisille asiantuntijoille, arviointiasiantuntijoille sekä koordinointiasiantuntijoille ja ryhmänjohtajille.
13 LUKU
KULJETUSTUKI
47 artikla
Kuljetustuen muodot
Kuljetustukea voidaan myöntää seuraavissa muodoissa:
a)
kuljetusvalmiuksien yhdistäminen ja yhteiskäyttö;
b)
kaupallisilta markkinoilta ja/tai muista lähteistä saatavien kuljetusresurssien yksilöiminen ja niiden asettaminen helpommin jäsenvaltioiden saataville; tai
c)
unionin tuen antaminen jäsenvaltioille avustusten tai yksityisiltä tai muilta yksiköiltä hankittujen kuljetuspalvelujen muodossa.
48 artikla
Unionin mekanismin välityksellä annettavaa kuljetustukea koskeva menettely
1. Jäljempänä 49 ja 50 artiklassa säädettyjä menettelyjä sovelletaan aina kuljetustukea koskevaa pyyntöä esitettäessä.
2. Pyynnön esittää 56 artiklassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen, ja pyynnöt on toimitettava komissioon kirjallisina. Niiden on sisällettävä liitteessä VIII olevassa A osassa mainitut tiedot.
3. Kuljetusvalmiuksien yhdistämisen osalta yksi jäsenvaltio voi pyytää unionin rahoitustukea koko operaatiolle.
4. Kaikki tämän päätöksen mukaiset kuljetustukipyynnöt ja niihin annetut vastaukset sekä tiedonvaihto jäsenvaltioiden ja komission välillä on toimitettava hätäavun koordinointikeskukselle, joka käsittelee ne.
5. Pyynnöt tulee lähettää CECIS-järjestelmän välityksellä tai sähköpostitse. Unionin rahoitustukea koskevat pyynnöt voi toimittaa CECIS-järjestelmän välityksellä, faksitse tai sähköpostitse edellyttäen, että toimivaltaisen viranomaisen allekirjoittamat alkuperäiskappaleet toimitetaan tämän jälkeen komissiolle viipymättä.
6. Komissio voi kuitenkin ottaa käyttöön sähköisen tietojenvaihtojärjestelmän, jonka välityksellä hoidetaan kaikki yhteydenpito edunsaajiin, mukaan lukien avustussopimusten tekeminen, avustuspäätöksistä ilmoittaminen ja päätöksiin mahdollisesti tehtävät muutokset, komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (5) 179 artiklan nojalla.
49 artikla
Kuljetustukipyynnöt
1. Komission on tukipyynnön saatuaan viipymättä ilmoitettava asiasta jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin päätöksen N:o 1313/2013/EU 9 artiklan 7 kohdan mukaisesti.
2. Komissio voi tarvittaessa ilmoituksen yhteydessä pyytää jäsenvaltioita toimittamaan sille yksityiskohtaiset tiedot kaikista kuljetusresursseista, jotka ne voivat asettaa pyynnön esittäneen jäsenvaltion saataville, tai muista vaihtoehtoisista ratkaisuista, joita ne voivat ehdottaa tukea pyytäneen maan tarpeisiin vastaamiseksi. Komissio voi asettaa määräajan kyseisten tietojen toimittamiselle.
3. Komission ilmoitettua pyynnöstä 1 kohdassa tarkoitetuille yhteyspisteille pyydetylle kuljetustuelle voidaan myöntää unionin yhteisrahoitusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 53 artiklan soveltamista.
50 artikla
Kuljetustukipyyntöihin annetut vastaukset
1. Jäsenvaltioiden, jotka voivat tarjota kuljetustukea, on ilmoitettava komissiolle mahdollisimman pian ja viimeistään 24 tunnin kuluessa siitä, kun ne ovat saaneet 49 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen, ellei ilmoituksessa toisin mainita, tiedot kaikista kuljetusresursseista, jotka ne voivat asettaa saataville vapaaehtoiselta pohjalta vastauksena kuljetusresurssien yhdistämistä tai yksilöimistä koskeviin tukipyyntöihin. Näihin tietoihin on sisällyttävä liitteessä VIII olevassa B osassa säädetyt seikat ja tiedot mahdollisista rahoitusehdoista tai muista rajoituksista.
2. Komissio kokoaa mahdollisimman pian tiedot saatavilla olevista kuljetusresursseista ja toimittaa ne pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi komissio toimittaa jäsenvaltioille kaikki sen hallussa olevat muut tiedot kuljetusresursseista, jotka ovat saatavilla muista lähteistä, mukaan luettuna kaupallisilta markkinoilta, ja helpottaa jäsenvaltioiden mahdollisuuksia käyttää näitä ylimääräisiä resursseja.
4. Pyynnön esittänyt jäsenvaltio tiedottaa komissiolle valitsemistaan kuljetusratkaisuista ja tekee yhteistyötä tällaista tukea tarjoavien jäsenvaltioiden tai komission nimeämän toimijan kanssa.
5. Komissio ilmoittaa kaikille jäsenvaltioille pyynnön esittäneen jäsenvaltion tekemästä valinnasta. Pyynnön esittänyt jäsenvaltio tiedottaa komissiolle säännöllisin väliajoin pelastuspalveluavun toimittamisen edistymisestä.
51 artikla
Avustuspyyntö
1. Kun jäsenvaltio on yksilöinyt mahdollisen kuljetusratkaisun, mutta unionin tukea tarvitaan pelastuspalveluavun kuljettamiseen, jäsenvaltio voi pyytää unionilta avustusta.
2. Jäsenvaltion on ilmoitettava pyynnössään hakemansa unionin yhteisrahoituksen prosenttiosuus, joka ei saa ylittää 55:tä prosenttia tukikelpoisista kuljetuskustannuksista päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti eikä enintään 85:tä prosenttia tukikelpoisista kuljetuskustannuksista päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti. Komissio ilmoittaa pyynnöstä välittömästi kaikille jäsenvaltioille.
3. Komissio voi perustaa puitekumppanuuksia jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 178 artiklan mukaisesti.
52 artikla
Kuljetuspalvelupyyntö
1. Tapauksissa, joissa kuljetustukea pyytänyt jäsenvaltio ei ole yksilöinyt kuljetusratkaisua, se voi pyytää komissiota tekemään sopimuksen yksityisen palveluntarjoajan tai muiden yksikköjen kanssa pelastuspalveluavun kuljettamisesta kohdemaahan.
2. Vastaanotettuaan 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön komissio ilmoittaa välittömästi kaikille jäsenvaltioille kyseisestä pyynnöstä ja kuljetuspalvelua pyytäneelle jäsenvaltiolle kaikista saatavilla olevista kuljetusratkaisuista ja niiden kustannuksista.
3. Jäsenvaltio vahvistaa kirjallisesti kuljetuspalvelupyyntönsä ja sitoumuksensa, jonka mukaan se suorittaa komissiolle takaisinmaksun 54 artiklan mukaisesti, 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun tietojenvaihdon perusteella. Jäsenvaltion on ilmoitettava, kuinka suuren osuuden kustannuksista se aikoo maksaa takaisin. Kyseisen prosenttiosuuden on oltava vähintään 45 prosenttia päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 2 kohdan mukaisten kuljetuksiin liittyvien toimien osalta ja vähintään 15 prosenttia päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan mukaisten kuljetuksiin liittyvien toimien osalta.
4. Jäsenvaltio ilmoittaa komissiolle kaikista kuljetuspalvelupyyntöön tehdyistä muutoksista välittömästi.
53 artikla
Päätös kuljetustukea koskevasta unionin rahoituksesta
1. Sen määrittämiseksi, täyttyvätkö päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetyt edellytykset ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (6) sisältyvät taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteet, on otettava huomioon seuraavat seikat:
a)
jäsenvaltion esittämään unionin rahoitustukea koskevaan pyyntöön sisältyvät tiedot 48 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
b)
kohdemaan ilmaisemat tarpeet;
c)
katastrofin aikana komissiolle raportoivien asiantuntijoiden laatimat tarvearvioinnit;
d)
muut jäsenvaltioilta ja kansainvälisiltä organisaatioilta saadut asiaa koskevat luotettavat tiedot, jotka ovat komission saatavilla päätöksentekohetkellä;
e)
oikea-aikaisen pelastuspalveluavun mahdollistavien kuljetusratkaisujen tehokkuus ja tarkoituksenmukaisuus;
f)
mahdollisuus paikallisiin julkisiin hankintoihin;
g)
muut komission toteuttamat toimenpiteet.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava kaikki lisätiedot, joita tarvitaan arvioitaessa päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen kriteerien täyttymistä. Jäsenvaltioiden on toimitettava ne komissiolle mahdollisimman pian sen jälkeen, kun ne ovat saaneet komissiolta lisätietopyynnön.
3. Komissio ilmoittaa maksettavan ennakkorahoituksen määrän, joka voi olla enimmillään 85 prosenttia pyydetystä unionin rahoitustuesta edellyttäen, että talousarviossa on käytettävissä riittävästi varoja. Delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 185 artiklassa määriteltyjen kynnysarvon alapuolelle jäävien vähäisten avustusten osalta ennakkorahoitusta maksetaan ainoastaan, jos rahoitustukea pyytänyt jäsenvaltio voi osoittaa, että ennakkorahoituksen puuttuminen vaarantaisi hankkeen toteuttamisen.
4. Rahoitustukipäätöksestä ilmoitetaan rahoitustukea pyytäneelle jäsenvaltiolle välittömästi. Siitä ilmoitetaan myös kaikille muille jäsenvaltioille.
5. Yksittäisille kuljetusavustushakemuksille, joissa pyydettävä unionin rahoitusosuus on alle 2 500 euroa, voidaan myöntää unionin yhteisrahoitusta ainoastaan, jos ne kuuluvat 51 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kumppanuuden piiriin.
54 artikla
Kuljetustukea koskevan unionin rahoituksen takaisinmaksu
Kun kyseessä ovat komissiolle 52 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti aiheutuneet kustannukset, 90 päivän kuluessa sellaisen kuljetustoimenpiteen päätökseen saattamisesta, jolle on myönnetty unionin rahoitustukea, komissio antaa unionin rahoitustukea saaneille jäsenvaltioille veloituslaskun, joka vastaa komission kuljetuspalvelupyynnöstä tekemää päätöstä ja jonka määrä on vähintään 15 prosenttia päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 3 kohdan mukaisten kuljetuksiin liittyvien toimien kuljetuskustannuksista ja 45 prosenttia päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 2 kohdan mukaisten kuljetuksiin liittyvien toimien kuljetuskustannuksista.
55 artikla
Vahingon korvaaminen
Kuljetustukea pyytänyt jäsenvaltio pidättäytyy vaatimasta unionilta vahingonkorvausta omaisuudelleen tai henkilöstölleen aiheutuneesta vahingosta, kun vahinko on seurausta tämän päätöksen mukaisesta kuljetustuesta, ellei voida todistaa, että se on seurausta petoksesta tai vakavasta väärinkäytöksestä.
56 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen
Jäsenvaltiot nimeävät toimivaltaiset viranomaiset, joilla on valtuudet pyytää ja saada komissiolta rahoitustukea tämän päätöksen soveltamiseksi, ja ilmoittavat kyseiset viranomaiset komissiolle 60 päivän kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta. Näihin tietoihin tehdyistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle välittömästi.
Jäsenvaltioiden komission päätöksen 2007/606/EY, Euratom 12 artiklan nojalla tekemät toimivaltaisia viranomaisia koskevat ilmoitukset pysyvät kuitenkin voimassa, kunnes asianomainen jäsenvaltio toisin ilmoittaa.
14 LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
57 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätökset 2004/277/EY, Euratom ja 2007/606/EY, Euratom. Viittauksia kumottuihin päätöksiin pidetään viittauksina tähän päätökseen liitteessä IX olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
58 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 16 päivänä lokakuuta 2014.