РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 376/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за докладване, анализ и последващи действия във връзка със събития в гражданското въздухоплаване, за изменение на Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на регламенти (ЕО) № 1321/2007 и (ЕО) № 1330/2007 на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В областта на гражданското въздухоплаване в Съюза следва да се осигури високo общo ниво на безопасност и следва да се полагат всички усилия за намаляване на броя на произшествията и инцидентите с цел да се гарантира общественото доверие във въздушния транспорт.
(2)
През последното десетилетие остава сравнително постоянен процентът на произшествията в гражданското въздухоплаване, при които има смъртни случаи. Независимо от това броят на произшествията би могъл да се увеличи през следващите десетилетия в резултат на прогнозираното увеличение на въздушното движение, както и на нарастващата техническа усложненост на въздухоплавателните средства.
(3)
Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3) цели предотвратяването на произшествия чрез улесняване на бързото провеждане на ефективни и качествени разследвания във връзка с безопасността. Настоящият регламент не следва да води до намеса в процедурите по разследване на произшествия и инциденти, ръководени от националните органи за разследване във връзка с безопасността по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010. При произшествие или сериозен инцидент за уведомяването за събитието също се прилага Регламент (ЕС) № 996/2010.
(4)
В действащите законодателни актове на Съюза, по-специално в Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4) и регламентите за неговото прилагане, по отношение на определени организации са наложени задължения за създаване на системи за докладване на събития в контекста на техните системи за управление на безопасността. Спазването на Регламент (ЕО) № 216/2008 и регламентите за неговото прилагане не освобождава организациите от спазването на настоящия регламент. По същия начин спазването на настоящия регламент не освобождава организациите от спазването на Регламент (ЕО) № 216/2008 и регламентите за неговото прилагане. Това обаче не следва да води до създаването на две успоредни системи за докладване, а Регламент (ЕО) № 216/2008, регламентите за неговото прилагане и настоящият регламент следва да се разглеждат като допълващи се.
(5)
Опитът показва, че настъпването на произшествие често се предшества от свързани с безопасността инциденти и пропуски, показващи наличието на рискове за безопасността. Ето защо информацията относно безопасността е важен ресурс за откриване на действителни или потенциални рискове за безопасността. Същевременно, въпреки че способността да се извличат поуки от произшествия е от решаващо значение, бе установено, че системите с чисто последващо действие имат ограничени ползи по отношение на внасянето на подобрения. Ето защо системите с чисто последващо действие следва да бъдат допълнени със системи с активни мерки, използващи други видове информация относно безопасността, за да се внесат реални подобрения в авиационната безопасност. Съюзът, неговите държави членки, Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) и организациите следва да продължат да допринасят за повишаването на авиационната безопасност чрез въвеждането на по-активни и основани на доказателства системи за безопасност, които са насочени към предотвратяване на произшествия въз основа на анализ на цялата налична информация относно безопасността, включително на информацията за събития в гражданското въздухоплаване.
(6)
За целите на повишаването на авиационната безопасност приложимата информация относно безопасността на гражданското въздухоплаване следва да се докладва, събира, съхранява, защитава, обменя, разпространява и анализира и въз основа на събраната информация да се предприемат подходящи действия по отношение на безопасността. Този подход, основан на доказателства и активни мерки, следва да бъде прилаган от съответните органи за авиационна безопасност на държавите членки, от организациите в рамките на тяхната система за управление на безопасността и от Агенцията.
(7)
Наложените на организациите задължения по отношение на докладването на събития следва да са пропорционални на големината на съответната организация и обхвата на дейността ѝ. Следва да е възможно, по-специално при по-малките организации, да се вземе решение за обединяване или сливане на длъжности, свързани с обработването на събитията, в рамките на организацията, за съвместно изпълнение на задачите, свързани с докладването на събития, с други организации от същия вид или за възлагане на събирането, оценяването, обработването, анализирането и съхраняването на сведения за събития на специализирани образувания, одобрени от компетентните органи на държавите членки. Тези образувания следва да спазват принципите за защита и поверителност, установени с настоящия регламент. Възлагащата организация следва да запази подходящ контрол на задачите, възложени на външни изпълнители, и следва да носи крайната отговорност за прилагането на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
(8)
Следва да се гарантира, че действащият на предна линия авиационен персонал систематично докладва събитията, които представляват значителен риск за авиационната безопасност. Системите за доброволно докладване следва да допълват системите за задължително докладване, като и двете следва да позволяват на физически лица да докладват сведения за събития, свързани с авиационната безопасност. Следва да бъдат създадени системи за задължително и доброволно докладване в рамките на организациите, Агенцията и компетентните органи на държавите членки. Събраната информация следва да се предава на органа, компетентен за извършването на подходящо наблюдение, с цел да се повиши авиационната безопасност. Организациите следва да анализират събитията, които биха могли да окажат въздействие върху безопасността, с цел набелязване на опасностите за безопасността и с цел предприемането на евентуални коригиращи или превантивни действия. Организациите следва да изпратят предварителните резултати от своите анализи на компетентния орган на своите държави членки или на Агенцията, като следва също така да им изпратят и окончателните резултати, ако те водят до откриването на действителен или потенциален риск, свързан с авиационната безопасност. Компетентните органи на държавите членки и Агенцията следва да създадат подобна процедура във връзка със събитията, за които са били непосредствено уведомени, и следва да наблюдават по подходящ начин оценката и евентуално предприетите коригиращи или превантивни действия на организацията.
(9)
Представителите на различни категории персонал, работещ или ангажиран по друг начин в гражданското въздухоплаване, стават свидетели на събития, които са от значение за предотвратяването на произшествия. Поради това те следва да разполагат със средства, които им позволяват да докладват за такива събития, и следва да се осигури тяхната защита. За да бъдат служителите насърчени да докладват за събития и да им се позволи по-добре да оценят положителното въздействие на докладването на събитията за авиационната безопасност, те следва да бъдат редовно уведомявани за предприетите действия в рамките на системите за докладване на събития.
(10)
Опасностите и рисковете, свързани с въздухоплавателните средства със сложна моторна тяга, са много различни от свързаните с други типове въздухоплавателни средства. По тази причина, въпреки че целият въздухоплавателен сектор следва да бъде включен в обхвата на настоящия регламент, наложените с него задължения следва да бъдат пропорционални на областта на дейност и на сложността на различните типове въздухоплавателни средства. Ето защо за събраната информация за събития с участието на въздухоплавателни средства, различни от тези със сложна моторна тяга, следва да се прилагат опростени задължения за докладване, които са по-добре пригодени към този сектор на въздухоплаването.
(11)
В допълнение към системите, изисквани съгласно настоящия регламент, следва да се насърчава разработването на други средства за събиране на информация относно безопасността с цел да се събере допълнителна информация, допринасяща за повишаването на авиационната безопасност. Когато организациите имат съществуващи добре работещи системи за събиране на информация относно безопасността, те следва да могат да продължат да използват тези системи успоредно със системите, които следва да се създадат за целите на настоящия регламент.
(12)
Органите за разследване във връзка с безопасността и образуванията, на които е поверено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване в рамките на Съюза, следва да имат пълен достъп до сведенията за събития, които са събрани от техните държави членки, и до докладите за събития, съхранявани от техните държави членки, за да решат кои инциденти налагат разследване във връзка с безопасността, както и за да установят в кои случаи могат да се извлекат поуки за авиационната безопасност и за да изпълняват своите задължения по надзора.
(13)
Наличието на пълни и качествени данни е от решаващо значение, тъй като анализът и тенденциите, основани на неточни данни, могат да покажат подвеждащи резултати и да доведат до насочване на усилията към неподходящи действия. Освен това неточните данни могат да доведат до загуба на доверие в информацията, получена от схемите за докладване на събития. За да се гарантира качеството на докладите за събития и за да се улесни изготвянето на пълни доклади за събития, те следва да съдържат определена минимална информация, която може да се различава в зависимост от категорията на събитието. Освен това следва да се въведат процедури за проверка на качеството на информацията и за избягване на липсата на съгласуваност между доклада за събитие и първоначално събраните сведения за това събитие. С подкрепата на Комисията следва да се разработят също така подходящи указания, по-специално за да се гарантира качеството и да се улесни събирането на пълни данни, както и тяхното еднакво и съгласувано въвеждане в базите данни. Наред с това за предоставянето на необходимата подкрепа следва да се организират работни форуми, по-специално от страна на Комисията.
(14)
Комисията следва да разработи общоевропейска схема за класификация на риска, за да се осигури набелязването на всички незабавни действия, необходими в случай на отделни събития с висок риск за безопасността. Тази схема следва също така да позволява набелязването на ключовите рискови области въз основа на представена обобщена информация. Тази схема следва да подпомага съответните образувания при оценката им на събитията и при определянето на областите, в които е най-целесъобразно да съсредоточат своите усилия. Наличието на общоевропейска схема за класификация на риска следва да улесни прилагането на интегриран и хармонизиран подход към управлението на риска в цялата европейска система на въздухоплаване, като по този начин позволи на организациите, държавите членки, Комисията и Агенцията да съгласуват усилията си за повишаване на безопасността.
(15)
Общоевропейската схема за класификация на риска следва също така както да позволява набелязването на ключовите рискови области в рамките на Съюза въз основа на представена обобщена информация на европейско равнище, така и да подпомага дейността, провеждана в рамките на Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност. Следва да бъде предоставена подходяща подкрепа от Комисията, за да се осигури наличието на еднаква и съгласувана класификация на риска във всички държави членки.
(16)
За да се улесни обменът на информация, докладите за събития следва да се съхраняват в бази данни, които са съвместими с Европейския координационен център за докладване на инциденти с въздухоплавателни средства (Eccairs) (софтуер, използван от всички държави членки и от Европейския централен регистър за съхраняване на доклади за събития) и с таксономията ADREP (таксономия на ИКАО, която също се използва в софтуера Eccairs). Агенцията и Комисията следва да предоставят техническа подкрепа по отношение на оперативната съвместимост на системите.
(17)
Организациите следва да съхраняват в една или повече бази данни докладите за събития, извлечени от сведенията за събитията, събрани чрез системите за задължително и, когато е приложимо, за доброволно докладване. Следва да е възможно сложността на базата данни да е пропорционална на големината на съответната организация и/или на нейната значимост по отношение на целите на настоящия регламент и следва да се състои най-малко от файл с данни, съдържащ общи задължителни полета и, когато е приложимо, специални задължителни полета.
(18)
Събитията с участието на въздухоплавателно средство, регистрирано в държава членка или експлоатирано от организация, установена в държава членка, следва да се докладват дори когато са настъпили извън територията на тази държава членка.
(19)
Информацията за събитията следва да бъде обменяна в рамките на Съюза с цел да се повиши разкриването на действителни или потенциални опасности. Обменът на информация следва също така да осигури на държавите членки достъп до цялата информация за събитията, настъпващи на тяхната територия или в тяхното въздушно пространство, но докладвани на друга държава членка. Това следва също така да осигури на Агенцията възможност да получава точна информация за събитията и достъп до всички доклади за събития, събрани в Съюза, с цел при необходимост предприемането на коригиращи мерки за противодействие на набелязан риск в рамките на Съюза. Този обмен на информация следва да даде възможност на компетентните органи на държавите членки да получават точна информация за събития в тяхното въздушно пространство и при необходимост да предприемат коригиращи мерки за противодействие на риск, открит на тяхната територия.
(20)
Обменът на информация относно събития следва да има за цел предотвратяването на произшествия и инциденти във въздухоплаването. Той не следва да бъде използван за търсенето на вина или отговорност, нито за установяването на стандарти за ефективност по отношение на безопасността.
(21)
Най-ефективният начин да се гарантира обменът на голямо количество информация относно безопасността между всички държави членки, Комисията и Агенцията е чрез Европейския централен регистър, при условие че държавите членки, Комисията и Агенцията имат пълен достъп до него.
(22)
Цялата свързана с безопасността информация, която е получена от доклади за събития, събрани в рамките на Съюза, следва да бъде своевременно изпращана в Европейския централен регистър. Това следва да включва събирането както на информация за инциденти, така и на информация за произшествия и сериозни инциденти, разследвани съгласно Регламент (ЕС) № 996/2010.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага по отношение на информацията относно събития, съхранявана в базите данни на организациите, държавите членки и Агенцията.
(24)
Цялата свързана с безопасността информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, следва да бъде на разположение на образуванията, на които е поверено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване в рамките на Съюза, включително Агенцията, както и на органите, отговорни за разследването на произшествия и инциденти в рамките на Съюза.
(25)
Заинтересованите страни следва да могат да поискат достъп до определена информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, при зачитане на правилата относно поверителността на тази информация и на анонимността на засегнатите лица.
(26)
Всяко национално звено за контакт следва да обработва искания от заинтересованите страни, установени на територията на дадена държава членка, тъй като звената за контакт познават най-добре тези заинтересовани страни. Комисията следва да обработва исканията от заинтересованите страни от трети държави или от международни организации.
(27)
Информацията, която се съдържа в докладите за събития, следва да бъде анализирана, а рисковете за безопасността - набелязани. Следва своевременно да бъдат определени и изпълнени подходящи последващи действия за повишаване на авиационната безопасност. Информацията относно анализа и последващите действия във връзка със събитията следва да бъде разпространявана в рамките на организациите, компетентните органи на държавите членки и Агенцията, тъй като предоставянето на последваща информация за докладваните събития насърчава физическите лица да докладват за събития. Когато е приложимо и възможно, информацията относно анализа и последващите действия във връзка със събитията следва да бъде предоставяна и на физическите лица, които пряко са докладвали събития на компетентните органи на държавите членки или на Агенцията. Тази обратна връзка следва да съответства на правилата за поверителност и защита на докладващия и на лицата, посочени в доклади за събития съгласно настоящия регламент.
(28)
Настоящият регламент следва да е от полза на държавите членки, Агенцията и организациите при управлението на рисковете за авиационната безопасност. Системите за управление на безопасността на организациите се допълват от системите за управление на безопасността на държавите членки и Агенцията. Докато организациите управляват рискове за безопасността, свързани с техните конкретни дейности, компетентните органи на държавите членки и Агенцията управляват рискове за безопасността съответно на системите на въздухоплаване на държавите членки и на Съюза като цяло, като се занимават с общи рискове за авиационната безопасност в съответната държава членка или на равнището на Съюза. Отговорностите на Агенцията и на компетентните органи на държавите членки не следва да освобождават организациите от техните преки отговорности за управлението на безопасността, свързана с продуктите и услугите, които те предоставят. За тази цел организациите следва да събират и анализират информация за събитията, за да могат да набележат и смекчат опасностите, свързани с тяхната дейност.Те следва и да оценяват свързаните рискове за безопасността и да отделят ресурси, чрез които да се предприемат незабавни и подходящи мерки за смекчаване на рисковете за безопасността. Целият процес следва да бъде наблюдаван от съответния компетентен орган, който, когато е необходимо, следва да изисква предприемането на допълнителни действия, за да гарантира, че пропуските в безопасността са отстранени по подходящ начин. От друга страна, компетентните органи на държавите членки и Агенцията следва да допълват системите за управление на безопасността на организациите на равнището на държавите членки и съответно на европейско равнище.
(29)
При определяне на действията, които да бъдат включени в държавните програми за безопасност и държавните планове за безопасност, държавите членки следва да използват информацията, получена от събраните доклади за събития и техния анализ, за да гарантират, че тези действия са основани на доказателства. Държавните програми за безопасност и държавните планове за безопасност се допълват на европейско равнище от Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
(30)
Тъй като целта за повишаване на авиационната безопасност не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, доколкото системите за докладване, които те използват поотделно, са по-малко ефективни от координирана мрежа с обмен на информация, позволяваща набелязване на възможни проблеми за безопасността и на ключови рискови области на равнището на Съюза, анализът на национално равнище следва да бъде допълнен от анализ и последващи действия на равнището на Съюза с цел да се гарантира по-успешно предотвратяване на произшествия и инциденти във въздухоплаването. Тази задача на равнището на Съюза следва да бъде изпълнявана от мрежа от анализатори на авиационната безопасност, координирано с Агенцията и Комисията. Тази мрежа следва да може да реши с консенсус да покани на заседанията си наблюдатели, включително служители или представители на сектора.
(31)
Работата на мрежата от анализатори на авиационната безопасност, целяща определянето на основаните на доказателства действия, които трябва да бъдат предприети на равнището на Съюза, следва да бъде от полза по-специално за Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
(32)
На населението следва да се предоставя обобщена информация относно нивото на авиационна безопасност в държавите членки и в Съюза. Тази информация следва да обхваща по-специално тенденциите и анализа, произтичащи от прилагането на настоящия регламент от страна на държавите членки, както и обобщена информация за съдържанието на Европейския централен регистър и може да се предоставя чрез публикуването на показатели за ефективност по отношение на безопасността (ПЕБ).
(33)
Системата за безопасност на гражданското въздухоплаване се основава на последваща информация и изводи, формулирани в резултат на произшествия и инциденти. Докладването на събития и използването на свързана със събитията информация за повишаване на безопасността зависи от връзката на доверие между докладващия и образуванието, отговорно за събирането и оценяването на информацията. Това налага стриктното прилагане на правилата за поверителност. Целта на защитата на информацията относно безопасността срещу неподходящо използване и за ограничаване на достъпа до Европейския централен регистър само за заинтересованите страни, участващи в повишаването на безопасността на гражданското въздухоплаване, е да се осигури непрекъснато наличие на информация относно безопасността, което от своя страна позволява предприемането на подходящи и своевременни превантивни действия и повишаването на авиационната безопасност. Във връзка с това чувствителната информация относно безопасността следва да бъде защитена по подходящ начин и събирането ѝ следва да бъде осигурено чрез гарантирането на нейната поверителност, защитата на източниците и доверието на персонала, работещ в гражданското въздухоплаване, в системите за докладване на събития. Следва да се въведат подходящи мерки, за да се гарантира запазването на поверителността на информацията, събирана чрез схеми за докладване на събития, както и ограничаването на достъпа до Европейския централен регистър. Националните правила относно свободата на информацията следва да бъдат съобразени с необходимата поверителност на тази информация. Събраната информация следва да бъде защитена по подходящ начин от неразрешено използване или разкриване. Тя следва да се използва само за целите на поддържане или повишаване на авиационната безопасност и не следва да се използва за търсене на вина или отговорност.
(34)
За да се осигури доверието на служителите и договорно наетия персонал в системата за докладване на събития на дадена организация, информацията, съдържаща се в докладите за събития, следва да бъде защитена по подходящ начин и да не се използва за други цели освен за поддържането или повишаването на авиационната безопасност. Вътрешните правила на „културата на справедливост“, приети от организациите съгласно настоящия регламент, следва по-специално да допринасят за постигането на тази цел. Освен това ефикасен начин за постигането на тази цел може да бъде ограничаването на предаването на лични данни или информация, позволяваща да бъде идентифициран докладващият или други посочени в доклади за събития лица, чрез ясно разделяне на отделите, които се занимават с докладите за събития, от останалите структури на организацията.
(35)
Следва да се осигури подходяща защита за докладващия или лице, посочено в доклади за събития. Във връзка с това в докладите за събития следва да се заличат личните данни, а данните за докладващия и лицата, посочени в доклади за събития, следва да не се въвеждат в базите данни.
(36)
Освен това системата на гражданското въздухоплаване следва да насърчава „култура на безопасност“, която улеснява спонтанното докладване на събития и така спомага за утвърждаването на принципа на „културата на справедливост“. „Културата на справедливост“ е основен елемент на по-широкото понятие „култура на безопасност“, която е основата на надеждна система за управление на безопасността. Наличието на среда, съобразена с принципите на „културата на справедливост“, не следва да бъде пречка за предприемането на действия, необходими за поддържането или повишаването на нивото на авиационната безопасност.
(37)
„Културата на справедливост“ следва да насърчава физическите лица да докладват свързана с безопасността информация. Тя обаче не следва да ги освобождава от обичайните им отговорности. Във връзка с това служителите и договорно наетият персонал не следва да търпят неблагоприятни последици в резултат на предоставената съгласно настоящия регламент информация, освен в случай на умишлено нарушение или когато е налице явно, грубо и сериозно пренебрегване на очевиден риск и пълна липса на професионална отговорност за предприемане на мерки, очевидно необходими в дадените обстоятелства, които водят до предвидими вреди за лице или имущество или съществено намаляват нивото на авиационната безопасност.
(38)
За да се насърчи докладването на събития, следва да е целесъобразно да се защитават не само докладващите, но и лицата, посочени в съответните доклади за събития. Тази защита обаче не следва да освобождава тези лица от задълженията им за докладване съгласно настоящия регламент. По-специално когато дадено лице е посочено в доклад за събитие и същевременно е задължено да докладва за същото събитие и умишлено наруши задължението си за докладване, то следва да загуби правото си на защита и да подлежи на санкции съгласно настоящия регламент.
(39)
Без да се засяга действието на националното наказателно право и доброто правораздаване, е важно ясно да се определи границата на защитата на докладващия и на другите лица, посочени в доклади за събития, от неблагоприятни за тях последици или от наказателно преследване.
(40)
С цел да се повиши доверието на лицата в системата обработката на докладите за събития следва да се организира по начин, който осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и другите лица, посочени в доклади за събития, с оглед да бъде насърчена „културата на справедливост“. Целта е, когато това е възможно, да се позволи създаването на независима система за обработка на събития.
(41)
Служителите на организациите, на компетентните органи на държавите членки и на Агенцията, участващи в оценката, обработката или анализа на събития, играят съществена роля за откриването на рисковете и пропуските в безопасността. Опитът показва, че когато събитията се анализират от дистанцията на времето, предвид предишно произшествие, анализът води до откриването на рискове и пропуски, които иначе не биха били открити. Следователно е възможно лицата, участващи в оценката, обработката или анализа на събития, да се страхуват от възможните последици под формата на наказателно преследване от страна на съдебните органи. Без да се засяга действието на националното наказателно право и доброто правораздаване, държавите членки не следва да образуват производство срещу лица, които в рамките на компетентните органи на държавите членки участват в оценката, обработката или анализа на събития, по отношение на решения, взети в рамките на техните задължения, които впоследствие, от дистанцията на времето, се оказват погрешни или неефективни, но към момента на приемането им и предвид наличната към този момент информация са били пропорционални и целесъобразни.
(42)
Служителите и договорно наетият персонал следва да имат възможността да докладват за нарушения на принципите, определящи границите на тяхната защита съгласно настоящия регламент, и не следва да подлежат на санкции за тези си действия. Държавите членки следва да определят последиците за лицата, нарушаващи принципите на защита на докладващия и на другите лица, посочени в доклади за събития, и когато е целесъобразно, да определят съответните правни средства за защита или да наложат санкции.
(43)
Възможно е физическите лица да се въздържат от докладване на събития поради страх от самоуличаване и от възможни последици под формата на наказателно преследване от страна на съдебните органи. Целите на настоящия регламент могат да бъдат постигнати без ненужна намеса в съдебните системи на държавите членки. Ето защо е целесъобразно да се предвиди, че непредумишлените или неволните нарушения, които са станали известни на органите на държавите членки единствено в резултат на докладване съгласно настоящия регламент, не следва да са предмет на дисциплинарни, административни или наказателни производства, освен ако в приложимото национално наказателно право не е предвидено друго. Правото за образуване на граждански производства от трети лица не следва обаче да се засяга от тази забрана и следва да се урежда единствено от националното право.
(44)
Независимо от това, в контекста на създаване на среда на „култура на справедливост“, държавите членки следва да запазят възможността да включат гражданските и наказателните производства в обхвата на забраната за използване на докладите за събития като доказателствен материал срещу докладващите при административните и дисциплинарните производства.
(45)
Сътрудничеството между органите по безопасността и съдебните органи следва също така да се засили и да придобие конкретна форма посредством предварителни договорености между тях, които следва да запазят баланса между различните засегнати обществени интереси и които следва по-специално да обхванат например достъпа до докладите за събития, съдържащи се в националните бази данни, и тяхното използване.
(46)
За да се подпомогне изпълнението на увеличените отговорности на Агенцията съгласно настоящия регламент, следва да ѝ се предоставят достатъчни ресурси, за да може да изпълнява допълнителните задачи, които са ѝ възложени.
(47)
С цел допълнение и изменение на настоящия регламент на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(48)
При прилагането на настоящия регламент Комисията следва да се консултира с Агенцията и мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в него.
(49)
С цел да се осигурят еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(50)
При прилагането на настоящия регламент следва изцяло да се спазват правилата относно обработването на данни и защитата на физическите лица, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и в Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (7). Правилата относно достъпа до данни, предвидени в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (8), следва изцяло да се спазват при прилагането на настоящия регламент освен по отношение на разпространението на данни и информация, съдържащи се в Европейския централен регистър, които са защитени съгласно предвидените в настоящия регламент по-строги правила за достъп.
(51)
Санкциите следва по-специално да се прилагат по отношение на всяко лице или образувание, което, в нарушение на настоящия регламент, злоупотребява с информация, защитена съгласно настоящия регламент; предприема действия с неблагоприятни последици за докладващия или други лица, посочени в доклади за събития, освен в случаите, когато се прилагат предвидените в настоящия регламент изключения; не създава подходяща среда за събиране на сведения за събития; не анализира събраната информация; не предприема никакви действия за отстраняване на открити или потенциални пропуски по отношение на безопасността; или не споделя информацията, събрана съгласно настоящия регламент.
(52)
Тъй като целта на настоящия регламент - а именно установяването на общи правила в областта на докладването на събития в гражданското въздухоплаване, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради неговия обхват и последици за целия Съюз може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(53)
Ето защо Регламент (ЕС) № 996/2010 следва да бъде съответно изменен.
(54)
Във връзка с това Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламент (ЕО) № 1321/2007 на Комисията (10) и Регламент (ЕО) № 1330/2007 на Комисията (11) следва да бъдат отменени.
(55)
В съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище на 10 април 2013 г. (12),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Настоящият регламент има за цел повишаването на авиационната безопасност, като се гарантира, че съответната информация относно безопасността в областта на гражданското въздухоплаване се докладва, събира, съхранява, защитава, обменя, разпространява и анализира.
Настоящият регламент гарантира:
а)
че когато е целесъобразно, въз основа на анализ на събраната информация се предприемат своевременни действия по отношение на безопасността;
б)
непрекъснатата наличност на информацията относно безопасността чрез въвеждане на правила относно поверителността и подходящото използване на информацията, както и чрез хармонизирана и засилена защита на докладващите и на посочените в доклади за събитията лица; и
в)
че рисковете за авиационната безопасност се вземат предвид и че се вземат мерки във връзка с тях както на равнището на Съюза, така и на национално равнище.
2. Единствената цел на докладването на събития е предотвратяването на произшествия и инциденти, а не търсенето на вина или отговорност.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„докладващ“ означава физическо лице, което докладва съгласно настоящия регламент събитие или друга свързана с безопасността информация;
2)
„въздухоплавателно средство“ означава всяка машина, която може да се поддържа в атмосферата от реакциите на въздуха, различни от реакциите на въздуха срещу земната повърхност;
3)
„инцидент“ означава инцидент по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
4)
„сериозен инцидент“ означава сериозен инцидент по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
5)
„произшествие“ означава произшествие по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
6)
„несъдържаща лични данни информация“ означава информацията от доклади за събития, в която са заличени всички лични данни, като например имена и адреси на физически лица;
7)
„събитие“ означава всяко свързано с безопасността събитие, което застрашава или - ако не бъде отстранено или ако бъде пренебрегнато - би могло да застраши въздухоплавателно средство, лицата на борда му или други лица, и по-специално обхваща произшествие или сериозен инцидент;
8)
„организация“ означава всяка организация, която предоставя авиационни продукти и/или е работодател на лица, от които се изисква да докладват за събития в съответствие с член 4, параграф 6, наема такива лица на договорна основа или използва услугите на такива лица;
9)
„заличаване на лични данни“ означава заличаването от докладите за събития на всички лични данни, отнасящи се до докладващия и до посочените в доклади за събития лица, и всички данни, включително името на участващата(ите) в събитието организация(и), които биха могли да разкрият самоличността на докладващия или на трето лице, или да доведат до извличането на тази информация по дедуктивен път от доклада за събитието;
10)
„опасност“ означава ситуация или обект, който може да предизвика смърт или нараняване на лице, щети на оборудването или съоръженията, загуба на материал или намаляване на способността на определено лице да изпълнява възложена му функция;
11)
„орган за разследване във връзка с безопасността“ означава постоянния национален орган за разследване във връзка с безопасността в гражданското въздухоплаване, който провежда или наблюдава провеждането на разследвания във връзка с безопасността, както е посочено в член 4 от Регламент (ЕС) № 996/2010;
12)
„култура на справедливост“ означава култура, в която операторите или други лица, действащи на предна линия, не се наказват за действия, бездействия или взети от тях решения, съответстващи на техния опит и обучение, но не се проявява търпимост към грубата небрежност, умишлените нарушения и разрушителните действия;
13)
„звено за контакт“ означава:
a)
когато е отправено искане за предоставяне на информация от заинтересована страна, установена в държава членка - компетентния орган, определен от всяка държава членка в съответствие с член 6, параграф 3;
б)
когато е отправено искане за предоставяне на информация от заинтересована страна, която не е установена в Съюза - Комисията;
14)
„заинтересована страна“ означава всяко физическо или юридическо лице или всеки официален орган, независимо дали има правосубектност или не, които са в състояние да участват в повишаването на авиационната безопасност, като имат достъп до информацията за събития, обменяна между държавите членки, и попадат в една от категориите заинтересовани страни, предвидени в приложение II;
15)
„държавна програма за безопасност“ означава интегриран набор от правни актове и дейности, насочени към управлението на безопасността на гражданското въздухоплаване в дадена държава членка;
16)
„Европейски план за авиационна безопасност“ означава оценка на въпросите, свързани с безопасността, и свързания с това план за действие на европейско равнище;
17)
„Европейска програма за авиационна безопасност“ означава интегрирания набор от правила на равнището на Съюза заедно с дейностите и процедурите, използвани за съвместно управление на безопасността на гражданското въздухоплаване на европейско равнище;
18)
„система за управление на безопасността“ означава систематичен подход за управление на авиационната безопасност, включително необходимите организационни структури, отговорности, политики и процедури и включва всяка система за управление, която самостоятелно или интегрирано с други системи за управление на организацията осигурява управлението на безопасността.
Член 3
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят правилата за:
а)
докладване на събития, които застрашават или които - ако не бъдат отстранени или ако бъдат пренебрегнати - биха застрашили въздухоплавателно средство, лицата на борда му или други лица, оборудване или инсталация, от които зависи експлоатацията на въздухоплавателното средство, и докладване на друга свързана с безопасността информация от значение във връзка с това;
б)
анализ и последващи действия във връзка с докладваните събития и друга свързана с безопасността информация;
в)
защита на заетите във въздухоплаването;
г)
подходящо използване на събраната информация относно безопасността;
д)
въвеждането на събраната информация в Европейския централен регистър; и
е)
разпространението на тази несъдържаща лични данни информация сред заинтересованите страни с цел да им се предостави информацията, от която се нуждаят, за да повишат авиационната безопасност.
2. Настоящият регламент се прилага за събития и друга свързана с безопасността информация, свързани с граждански въздухоплавателни средства, с изключение на въздухоплавателните средства, посочени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2008. Държавите членки могат да решат да прилагат настоящия регламент и за събития и друга свързана с безопасността информация, свързани с въздухоплавателните средства, посочени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 4
Задължително докладване
1. Събитията, които представляват значителен риск за авиационната безопасност и попадат в изброените по-долу категории, се докладват от лицата, изброени в параграф 6, чрез системите за задължително докладване на събития съгласно настоящия член:
a)
събития, свързани с експлоатацията на въздухоплавателното средство, като например:
i)
събития, свързани със сблъскване;
ii)
събития, свързани с излитане и приземяване;
iii)
събития, свързани с гориво;
iv)
събития по време на полета;
v)
събития, свързани с комуникациите;
vi)
събития, свързани с наранявания, аварийни и други критични ситуации;
vii)
събития, свързани със загуба на работоспособност на членове на екипажа, или други събития, свързани с екипажа;
viii)
събития, свързани с метеорологичните условия или сигурността;
б)
събития, свързани с техническите условия, поддръжката и ремонта на въздухоплавателното средство, като например:
i)
структурни дефекти;
ii)
неизправно функциониране на системите;
iii)
проблеми, свързани с поддръжката и ремонта;
iv)
проблеми със задвижването (включително двигатели, витла и роторни системи) и проблеми със спомагателните захранващи уредби;
в)
събития, свързани с аеронавигационното обслужване и съоръжения, като например:
i)
сблъскване, опасно сближаване или възможност за сблъскване;
ii)
специфични събития от областта на управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване;
iii)
събития, свързани с управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване;
г)
събития, свързани с летищата и наземното обслужване, като например:
i)
събития, свързани с летищните дейности и съоръжения;
ii)
събития, свързани с обработка на пътници, багаж, поща и товари;
iii)
събития, свързани с наземно обслужване на въздухоплавателни средства и услуги във връзка с това.
2. Всяка организация, установена в държава членка, създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събитията, посочени в параграф 1.
3. Всяка държава членка създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събития, включително на сведения за събития, събрани от организации съгласно параграф 2.
4. Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събития, включително на сведения за събития, събрани съгласно параграф 2 от организации, които са сертифицирани или одобрени от Агенцията.
5. Комисията приема чрез актове за изпълнение списък с класификация на събитията, който да се използва при докладването на събития съгласно параграф 1. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Комисията включва в тези актове за изпълнение отделен списък с класификация на събитията, свързани с въздухоплавателни средства, различни от въздухоплавателните средства със сложна моторна тяга. Този списък представлява опростен вариант на списъка, посочен в първа алинея, и при необходимост се адаптира към особеностите на този сектор на въздухоплаването.
6. Следните физически лица докладват събитията, посочени в параграф 1 - чрез системата, създадена в съответствие с параграф 2 от организацията, в която работи, с която има сключен договор или която обслужва докладващият, или като друга възможност - чрез системата, създадена в съответствие с параграф 3 от държавата членка, в която е установена организацията им, или от държавата, издала, заверила или приравнила свидетелството за правоспособност на пилот, или чрез системата, създадена в съответствие с параграф 4 от Агенцията:
a)
командирът на въздухоплавателното средство или, в случай че той не е в състояние да докладва за събитието - всеки друг член на екипажа, който е след него по командната верига на въздухоплавателно средство, регистрирано в държава членка, или на въздухоплавателно средство, регистрирано извън Съюза, но използвано от оператор, за който държава членка осигурява надзор над експлоатацията, или от оператор, установен в Съюза;
б)
лице, което се занимава с проектиране, производство, контрол на летателната годност, контрол, техническо обслужване или модифициране на въздухоплавателни средства или оборудване, или части от тях, под надзора на държава членка или на Агенцията;
в)
лице, което подписва удостоверение за преглед на летателната годност или за пускане в експлоатация, свързано с въздухоплавателни средства или оборудване, или части от тях, под надзора на държава членка или на Агенцията;
г)
лице, изпълняващо функция, която изисква то да бъде оправомощено от държава членка като член на персонала на доставчик на въздухоплавателни услуги, на което са възложени отговорности, свързани с аеронавигационното обслужване, или като служител за полетна информация;
д)
лице, изпълняващо функция, свързана с управлението на безопасността на летище, за което се прилага Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (13);
е)
лице, изпълняващо функция, свързана с монтажа, модификацията, поддръжката, ремонта, основния ремонт, предполетната проверка или инспектирането на аеронавигационните съоръжения, надзорът върху които се осигурява от държава членка;
ж)
лице, изпълняващо функция, свързана с наземното обслужване на въздухоплавателните средства, включително зареждане с гориво, подготовка на сборна товарителница, товарене, обработка срещу обледеняване и влекачни работи на летище съгласно Регламент (ЕО) № 1008/2008.
7. Лицата, посочени в параграф 6, докладват за събитията в рамките на 72 часа от момента, в който са узнали за тях, освен ако не могат да го направят поради извънредни обстоятелства.
8. След уведомяването за събитието всяка организация, която е установена в държава членка и която излиза извън обхвата на параграф 9, докладва на компетентния орган на тази държава членка, посочен в член 6, параграф 3, сведенията за събитията, събрани съгласно параграф 2 от настоящия член, във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не повече от 72 часа, след като е узнала за събитието.
9. След уведомяването за събитието всяка организация, която е установена в държава членка, която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, докладва на Агенцията сведенията за събитията, събрани съгласно параграф 2, във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не повече от 72 часа, след като е узнала за събитието.
Член 5
Доброволно докладване
1. Всяка организация, установена в държава членка, създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална заплаха за авиационната безопасност.
2. Всяка държава членка създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална опасност за авиационната безопасност.
Тази система включва и събирането на информация, предавана от организациите съгласно параграф 6, но не се свежда само до това.
3. Агенцията създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална опасност за авиационната безопасност.
Тази система включва и събирането на информация, предавана от организации, сертифицирани или одобрени от Агенцията съгласно параграф 5, но не се свежда само до това.
4. Системата за доброволно докладване се използва за улесняване на събирането на сведения за събития и друга свързана с безопасността информация, които:
а)
не подлежат на задължително докладване съгласно член 4, параграф 1; или
б)
се докладват от лица, които не са изброени в член 4, параграф 6.
5. Всяка организация, която е установена в държава членка и която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, своевременно докладва на Агенцията сведенията за събития и друга свързана с безопасността информация, които са събрани в съответствие с параграф 1 и които могат да свидетелстват за действителен или потенциален риск за авиационната безопасност.
6. Всяка организация, която е установена в държава членка и не е сертифицирана или одобрена от Агенцията, своевременно докладва на компетентния орган на тази държава членка, определен съгласно член 6, параграф 3, сведения за събития и друга свързана с безопасността информация, които са събрани в съответствие с параграф 1 от настоящия член и които могат да свидетелстват за действителен или потенциален риск за авиационната безопасност. Държавите членки могат да изискат всяка установена на тяхната територия организация да докладва сведения за всички събития, събрани съгласно параграф 1 от настоящия член.
7. Държавите членки, Агенцията и организациите могат да създават други системи за събиране и обработване на информация относно безопасността с цел да събират сведения за събития, които може да не се отчитат от системите за докладване, посочени в член 4 и в параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член. Тези системи могат да включват докладване до образувания, различни от посочените в член 6, параграф 3, както и активното участие на:
а)
сектора на въздухоплаването;
б)
професионалните организации на авиационния персонал.
8. Информацията, получавана при доброволното и задължителното докладване, може да се обедини в една система.
Член 6
Събиране и съхраняване на информация
1. Всяка организация, установена в държава членка, определя едно или повече лица, които действат независимо, като събират, оценяват, обработват, анализират и съхраняват сведения за събития, докладвани съгласно членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
2. Съгласувано с компетентния орган малките организации могат да въведат опростен механизъм за събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведенията за събития. Те могат да изпълняват тези задачи съвместно с други организации от същия вид в съответствие с правилата за поверителност и защита съгласно настоящия регламент.
3. Всяка държава членка определя един или повече компетентни органи, които да създадат механизъм за независимо събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведения за събития, докладвани съгласно членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
Органите, които може да бъдат определени съгласно първа алинея, заедно или поотделно, са следните:
a)
националният орган за гражданско въздухоплаване; и/или
б)
органът за разследване във връзка с безопасността; и/или
в)
друг независим орган или независимо образувание, установен(о) в Съюза и натоварен(о) с тази функция.
Ако дадена държава членка определи повече от един орган или образувание, тя определя един (едно) от тях за звено за контакт за предаването на информацията, посочена в член 8, параграф 2.
4. Агенцията определя едно или повече лица, които да създадат механизъм за независимо събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведения за събития, докладвани в съответствие с членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
5. Организациите съхраняват докладите за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията, в една или повече бази данни.
6. Компетентните органи, посочени в параграф 3, съхраняват в национална база данни докладите за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията.
7. Относимата информация за произшествия и сериозни инциденти, която е събрана или предоставена от органите за разследване във връзка с безопасността, също се съхранява в националната база данни.
8. Агенцията съхранява в база данни доклади за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията.
9. Органите за разследване във връзка с безопасността трябва да имат пълен достъп до съответната национална база данни, посочена в параграф 6, с оглед изпълнението на своите отговорности съгласно член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 996/2010.
10. Органите за гражданско въздухоплаване на държавите членки трябва да имат пълен достъп до съответната национална база данни, посочена в параграф 6, с оглед на изпълнението на своите отговорности във връзка с безопасността.
Член 7
Качество и съдържание на докладите за събития
1. Докладите за събития, посочени в член 6, съдържат най-малко информацията, посочена в приложение I.
2. Докладите за събития, посочени в член 6, параграфи 5, 6 и 8, съдържат класификацията на риска по отношение на безопасността на съответното събитие. Класификацията се проверява и при необходимост се променя и одобрява от компетентния орган на държавата членка или Агенцията в съответствие с общоевропейската схема за класификация на риска, посочена в параграф 5 от настоящия член.
3. Организациите, държавите членки и Агенцията установяват процедури за проверка на качеството на данните с цел да се подобри съгласуваността на данните, по-специално между първоначално събраната информация и съхранения в базата данни доклад.
4. Базите данни, посочени в член 6, параграфи 5, 6 и 8, използват формати, които са:
а)
стандартизирани с цел улесняване на обмена на информация; и
б)
съвместими със софтуера Eccairs и таксономията ADREP.
5. В тясно сътрудничество с държавите членки и Агенцията посредством мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в член 14, параграф 2, Комисията разработва общоевропейска схема за класификация на риска, за да могат организациите, държавите членки и Агенцията да класифицират събитията по отношение на техния риск за безопасността. При това Комисията взема предвид необходимостта от съвместимост със съществуващите схеми за класификация на риска.
Комисията разработва тази схема до 15 май 2017 г.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 за определяне на общоевропейската схема за класификация на риска.
7. Комисията приема чрез актове за изпълнение разпоредби за прилагането на общоевропейската схема за класификация на риска. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
8. Комисията и Агенцията предоставят подкрепа на компетентните органи на държавите членки във връзка със задачата им за въвеждане на данните, включваща например:
а)
въвеждането на минималната информация, посочена в параграф 1;
б)
класификацията на събитията в зависимост от свързания с тях риск, посочена в параграф 2; и
в)
определянето на процедури за проверка на качеството на данните, посочени в параграф 3.
Комисията и Агенцията предоставят тази подкрепа по такъв начин, че да спомагат за хармонизирането на процесите на въвеждане на данни в държавите членки, по-специално като осигуряват на персонала, работещ в органите и образуванията, посочени в член 6, параграфи 1, 3 и 4:
а)
указания;
б)
работни форуми; и
в)
подходящо обучение.
Член 8
Европейски централен регистър
1. Комисията управлява Европейски централен регистър за съхранение на всички доклади за събития, събирани в рамките на Съюза.
2. Всяка държава членка, съгласувано с Комисията, актуализира Европейския централен регистър чрез прехвърляне на цялата информация, свързана с безопасността, която се съхранява в националните бази данни, посочени в член 6, параграф 6.
3. Агенцията съгласува с Комисията техническите протоколи за прехвърлянето в Европейския централен регистър на всички доклади за събития, събирани от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за прилагането му, по-специално събитията, данни за които се съхраняват във вътрешната система за докладване на събития, както и информацията, събирана съгласно член 4, параграф 9 и член 5, параграф 5.
4. Комисията приема чрез актове за изпълнение правила за управлението на Европейския централен регистър, посочен в параграфи 1 и 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Член 9
Обмен на информация
1. Държавите членки и Агенцията участват в обмен на информация, като посредством Европейския централен регистър предоставят на разположение на компетентните органи на другите държави членки, на Агенцията и на Комисията цялата информация, свързана с безопасността, съхранявана в съответните им бази данни с доклади.
Докладите за събития се прехвърлят в Европейския централен регистър не по-късно от 30 дни след въвеждането им в националната база данни.
При необходимост докладите за събития се актуализират с допълнителна информация, свързана с безопасността.
2. Държави членки също така прехвърлят към Европейския централен регистър информация относно произшествия и сериозни инциденти, както следва:
а)
в хода на разследването - предварителната фактическа информация относно произшествия и сериозни инциденти;
б)
след приключване на разследването:
i)
окончателния доклад от разследването; и
ii)
обобщение на окончателния доклад от разследването на английски език, ако има такова.
3. Държава членка или Агенцията изпраща във възможно най-кратък срок цялата съществена информация, свързана с безопасността, на съответния орган на държавата членка или на Агенцията, когато при събирането на сведения за събития, при съхраняването на доклади за събития или при изготвянето на анализ в съответствие с член 13, параграф 6 дадена държава членка или Агенцията установи наличието на въпроси, свързани с безопасността, за които счита, че:
a)
са от интерес за други държави членки или за Агенцията; или
б)
е възможно да налагат предприемането на действия във връзка с безопасността от страна на други държави членки или на Агенцията.
Член 10
Разпространение на информация, съхранявана в Европейския централен регистър
1. Всяко образувание, на което е възложено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване, или всеки орган за разследване във връзка с безопасността в рамките на Съюза трябва да разполага със сигурен пълен онлайн достъп до информацията за събития, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Информацията се използва в съответствие с членове 15 и 16.
2. Заинтересованите страни, посочени в приложение II, могат да поискат достъп до определена информация, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Заинтересованите страни, установени в рамките на Съюза, отправят исканията си за информация до звеното за контакт в държавата членка, в която са установени.
Заинтересованите страни, установени извън Съюза, отправят исканията си до Комисията.
Комисията уведомява компетентния орган на съответната държава членка за подадените съгласно настоящия параграф искания.
3. Без да се засяга член 15, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 996/2010, информацията, която се съдържа в Европейския централен регистър, свързана с текущи разследвания във връзка с безопасността, извършвани в съответствие с посочения регламент, не може да се разкрива на заинтересованите страни съгласно настоящия член.
4. От съображения за сигурност на заинтересованите страни не се предоставя пряк достъп до Европейския централен регистър.
Член 11
Обработване на искания и решения
1. Исканията за информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, се подават чрез формуляри, които са одобрени от звеното за контакт. Тези формуляри съдържат най-малко елементите, посочени в приложение III.
2. Звеното за контакт, което получава искане, проверява:
а)
дали искането е отправено от заинтересована страна;
б)
дали е компетентно да разгледа това искане.
Когато звеното за контакт прецени, че компетентна да разгледа искането е друга държава членка или Комисията, то го препраща на тази държава членка или на Комисията, в зависимост от случая.
3. Звеното за контакт, което получава искане, във всеки конкретен случай преценява дали искането е обосновано и изпълнимо.
Звеното за контакт може да предоставя информация на заинтересованите страни на хартиен носител или чрез сигурни електронни средства за комуникация.
4. Ако искането бъде прието, звеното за контакт определя обема и нивото на информация, която да бъде предоставена. Без да се засягат членове 15 и 16, информацията се ограничава до строго необходимото за целите на искането.
Информация, която не е свързана със собственото оборудване, операции или област на дейност на заинтересованата страна, се предоставя само в обобщена форма или във форма, при която са заличени всички лични данни. Информация в необобщена форма може да бъде предоставена на заинтересованата страна, ако тя представи подробна писмена обосновка. Тази информация трябва да се използва в съответствие с членове 15 и 16.
5. Звеното за контакт предоставя на заинтересованите страни, посочени в буква б) от приложение II, само информация, свързана с тяхното собствено оборудване, операции или област на дейност.
6. Звеното за контакт, което получава искане от заинтересована страна, посочена в буква a) от приложение II, може да вземе решение от общ характер да предоставя редовно информация на тази заинтересована страна, при условие че:
а)
поисканата информация е свързана със собственото оборудване, операции или област на дейност на заинтересованата страна;
б)
с решението от общ характер не се предоставя достъп до цялото съдържание на базата данни;
в)
решението от общ характер се отнася единствено до достъпа до несъдържаща лични данни информация.
7. Заинтересованата страна използва получената съгласно настоящия член информация при спазване на следните условия:
а)
заинтересованата страна използва информацията само за целта, посочена във формуляра за искането, която следва да е съвместима с целта на настоящия регламент, посочена в член 1; и
б)
заинтересованата страна не разкрива получената информация без писменото съгласие на предоставилия информацията и взема необходимите мерки, за да гарантира подходяща степен на поверителност на получената информация.
8. Решението за разпространение на информацията съгласно настоящия член се ограничава до строго необходимото за целите на нейния ползвател.
Член 12
Регистриране на искания и обмен на информация
1. Всяко звено за контакт регистрира всяко получено искане, както и предприетото в съответствие с това искане действие.
При получаване на искане и/или предприемане на действия своевременно се изпраща информация за това на Комисията.
2. Комисията предоставя на всички звена за контакт актуализирания списък на получените искания и на действията, предприети от различните звена за контакт и от самата Комисия.
Член 13
Анализ на събития и последващи действия на национално равнище
1. Всяка организация, установена в държава членка, разработва процедура за анализиране на сведенията за събития, събрани в съответствие с член 4, параграф 2 и член 5, параграф 1, с цел да се открият рисковете за безопасността, свързани с установени събития или групи събития.
Въз основа на този анализ всяка организация определя всички подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за повишаване на авиационната безопасност.
2. Когато в резултат на анализа по параграф 1 организация, установена в държава членка, набележи подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на авиационната безопасност, тази организация:
а)
своевременно изпълнява тези действия; и
б)
установява процедура за наблюдение на изпълнението и ефективността на действията.
3. Всяка организация, установена в държава членка, редовно съобщава на своите служители и договорно нает персонал информацията, свързана с анализа и последващите действия във връзка със събития, по отношение на които са предприети превантивни или коригиращи мерки.
4. Когато в резултат от своя анализ на събития или група събития, докладвани съгласно член 4, параграф 8 и член 5, параграф 6, организация, установена в държава членка, която не попада в обхвата на параграф 5, открие действителен или потенциален риск за авиационната безопасност, в срок от 30 дни от датата на уведомяване за събитието от докладващия тя съобщава на компетентния орган на държавата членка:
а)
предварителните резултати от извършения в съответствие с параграф 1 анализ, ако има такъв; както и
б)
всяко действие, което трябва да бъде предприето съгласно параграф 2.
При необходимост организацията съобщава окончателните резултати от анализа веднага щом бъдат налице и, по принцип, не по-късно от три месеца от датата на уведомяване за събитието.
Компетентният орган на дадена държава членка може да поиска от организациите да му предоставят предварителните или окончателните резултати от анализа на всяко събитие, за което е бил уведомен, но във връзка с което не е получил информация за последващите действия или е получил само предварителните резултати.
5. Когато в резултат от своя анализ на събития или група събития, докладвани съгласно член 4, параграф 9 и член 5, параграф 5, организация, установена в държава членка, която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, открие действителен или потенциален риск за авиационната безопасност, в срок от 30 дни от датата на уведомяване за събитието от докладващия тя съобщава на Агенцията:
а)
предварителните резултати, ако има такива, от извършения съгласно параграф 1 анализ; както и
б)
всяко действие, което трябва да бъде предприето съгласно параграф 2.
При необходимост сертифицираната или одобрената от Агенцията организация съобщава на Агенцията окончателните резултати от анализа веднага щом бъдат налице и, по принцип, не по-късно от три месеца от датата на уведомяването за събитието.
Агенцията може да поиска от организациите да ѝ предоставят предварителните или окончателните резултати от анализа на всяко събитие, за което е била уведомена, но във връзка с които не е получила информация за последващите действия или е получила само предварителните резултати.
6. Всяка държава членка и Агенцията разработват процедура за анализиране на информацията относно събития, които са им били докладвани пряко в съответствие с член 4, параграф 6 и член 5, параграфи 2 и 3, за да се открият опасностите за безопасността, свързани с тези събития. Въз основа на този анализ те определят всички подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за повишаване на авиационната безопасност.
7. Когато в резултат на анализа по параграф 6 държава членка или Агенцията набележи подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на авиационната безопасност, тя:
а)
своевременно изпълнява тези действия; и
б)
установява процедура за наблюдение на изпълнението и ефективността на действията.
8. Всяка държава членка и Агенцията трябва да разполагат с достъп до извършения анализ и да наблюдават по подходящ начин действията, предприети от организациите, за които съответно отговарят, по отношение на всяко събитие или група събития, наблюдавани в съответствие с параграф 4 или 5.
Ако дадена държава членка или Агенцията стигне до заключението, че изпълнението и ефективността на докладваните действия са неподходящи за справяне с действителни или потенциални пропуски по отношение на безопасността, тя осигурява предприемането и изпълнението на допълнителни подходящи действия от страна на съответната организация.
9. Когато е налична, информацията относно анализа и последващите действия във връзка с отделни събития или групи събития, получена съгласно настоящия член, се въвежда за съхранение в Европейския централен регистър, в съответствие с член 8, параграфи 2 и 3, своевременно и не по-късно от два месеца след въвеждането ѝ в националната база данни.
10. Държавите членки използват информацията, получена в резултат от анализа на доклади за събития, с цел набелязване на коригиращите действия, ако има такива, които да бъдат предприети в рамките на държавната програма за безопасност.
11. За да информира населението за нивото на безопасност в гражданското въздухоплаване, най-малко веднъж годишно всяка държава членка публикува преглед на безопасността. Прегледът на безопасността:
а)
съдържа обобщена и несъдържаща лични данни информация за видовете събития и друга свързана с безопасността информация, докладвана чрез нейните национални системи за задължително и доброволно докладване;
б)
отбелязва тенденциите;
в)
отбелязва предприетите действия.
12. Държавите членки могат да публикуват и несъдържащи лични данни доклади за събития и резултати от анализ на рисковете.
Член 14
Анализ на събития и последващи действия на равнището на Съюза
1. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки си сътрудничат и участват редовно в обмена и анализа на информацията, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Без да се засягат изискванията за поверителност, определени в настоящия регламент, когато е целесъобразно, могат да бъдат канени и наблюдатели след преценка на конкретния случай.
2. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки си сътрудничат чрез мрежа от анализатори на авиационната безопасност.
Мрежата от анализатори на авиационната безопасност допринася за повишаването на авиационната безопасност в Съюза, по-специално като извършва анализи на безопасността, подпомагащи изпълнението на Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
3. Агенцията оказва подкрепа на дейностите на мрежата от анализатори на авиационната безопасност, като например предоставя помощ във връзка с подготовката и организацията на заседанията на мрежата.
4. Агенцията включва информация относно резултата от анализа на данните, посочен в параграф 1, в ежегодния си доклад за безопасността по член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 15
Поверителност и подходящо използване на информацията
1. Държавите членки и организациите, в съответствие с националното си право, както и Агенцията вземат необходимите мерки, за да гарантират подходяща степен на поверителност на сведенията за събития, получени от тях съгласно членове 4, 5 и 10.
Всяка държава членка, всяка организация, установена в държава членка, или Агенцията обработва личните данни само до степента, необходима за целите на настоящия регламент, и без да се засягат националните правни актове в изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
2. Без да се засягат свързаните със защитата на информацията относно безопасността разпоредби на членове 12, 14 и 15 от Регламент (ЕС) № 996/2010, информацията, получена от докладите за събития, се използва само за целта, за която е била събирана.
Държавите членки, Агенцията и организациите не предоставят и не използват тази информация за събития за:
а)
търсене на вина или отговорност; или
б)
друга цел, различна от поддържането или повишаването на авиационната безопасност.
3. При изпълнение на задълженията си по член 14 във връзка с информацията, съдържаща се в Европейския централен регистър, Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки:
а)
осигуряват поверителността на информацията; и
б)
ограничават използването на информацията до строго необходимото с цел изпълнение на своите задължения, свързани с безопасността, без да търсят вина или отговорност. Във връзка с това посочената информация се използва по-специално за управление на риска и за анализ на тенденциите в областта на безопасността, което може да доведе до препоръки относно безопасността или действия за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на безопасността.
4. Държавите членки гарантират, че техните компетентни органи, посочени в член 6, параграф 3, и техните компетентни правораздавателни органи си сътрудничат чрез предварителни административни договорености. Тези предварителни административни договорености имат за цел осигуряването на подходящ баланс между необходимостта от добро правораздаване, от една страна, и от непрекъснато наличие на информация относно безопасността, от друга страна.
Член 16
Защита на източника на информация
1. За целите на настоящия член „лични данни“ включва по-специално имената или адресите на физически лица.
2. Всяка организация, установена в държава членка, гарантира, че всички лични данни се предоставят на разположение на служители на организацията, различни от лицата, определени в съответствие с член 6, параграф 1, само когато това е абсолютно наложително за разследването на събития с цел повишаване на авиационната безопасност.
Несъдържащата лични данни информация се разпространява в рамките на организацията, доколкото е целесъобразно.
3. Всяка държава членка гарантира, че никакви лични данни не се регистрират в националната база данни, посочена в член 6, параграф 6. Такава несъдържаща лични данни информация се предоставя на разположение на всички съответни лица, например за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения във връзка с повишаването на авиационната безопасност.
4. Агенцията гарантира, че никакви лични данни не се регистрират в базата данни на Агенцията, посочена в член 6, параграф 8. Такава несъдържаща лични данни информация се предоставя на разположение на всички съответни страни, например за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения във връзка с повишаването на авиационната безопасност.
5. Държавите членки и Агенцията не са възпрепятствани да предприемат каквито и да било действия с цел поддържане или повишаване на авиационната безопасност.
6. Без да се засяга действието на приложимото национално наказателно право, държавите членки трябва да се въздържат от образуване на производства по отношение на непредумишлени или неволни нарушения, които са станали известни само поради това, че са били докладвани съгласно членове 4 и 5.
Първа алинея не се прилага в случаите, посочени в параграф 10. Държавите членки могат да запазят или да приемат мерки за повишаване на защитата на докладващите или лицата, посочени в доклади за събития. По-специално държавите членки могат да прилагат това правило без изключенията, посочени в параграф 10.
7. В случай че бъдат образувани дисциплинарни или административни производства съгласно националното право, информацията, която се съдържа в докладите за събитията, не се използва срещу:
а)
докладващите; или
б)
посочените в доклади за събития лица.
Първа алинея не се прилага в случаите, посочени в параграф 10.
Държавите членки могат да запазят или да приемат мерки за повишаване на защитата на докладващите или на лицата, посочени в доклади за събития. Държавите членки могат да разширят обхвата на тази защита, по-специално по отношение на гражданските производства.
8. Държавите членки могат да приемат или да запазят законодателни разпоредби, гарантиращи степен на защита на докладващия или на лицата, посочени в доклади за събития, която да бъде по-висока от установената в настоящия регламент.
9. Освен в случаите, в които се прилага параграф 10, работодателят на служителите и договорно наетият персонал, които докладват или са посочени във връзка със събития, съобщени съгласно членове 4 и 5, или организацията, на която се предоставят услугите, не предприемат действия с неблагоприятни за тези служители и персонал последици въз основа на предоставената от докладващия информация.
10. Защитата по параграфи 6, 7 и 9 от настоящия член не се прилага в следните случаи:
а)
умишлено нарушение; или
б)
при наличие на явно, грубо и сериозно пренебрегване на очевиден риск и пълна липса на професионална отговорност за предприемане на мерки, очевидно необходими в съответните обстоятелства, които водят до предвидими вреди за лице или имущество или съществено намаляват нивото на авиационната безопасност.
11. Всяка организация, установена в държава членка, след провеждането на консултации с представители на служителите си приема вътрешни правила, които описват как принципите на „културата на справедливост“, и по-специално принципът, посочен в параграф 9, се гарантират и прилагат в рамките на организацията.
Органът, определен съгласно параграф 12, може да поиска да прегледа вътрешните правила на организациите, установени в държавите членки, преди въвеждането на тези правила.
12. Всяка държава членка определя орган, отговарящ за прилагането на параграфи 6, 9 и 11.
Служителите и договорно наетият персонал могат да докладват на този орган за предполагаеми нарушения на установените в настоящия член правила. Служителите и договорно наетият персонал не подлежат на санкции за докладването на тези предполагаеми нарушения. Служителите и договорно наетият персонал могат да уведомяват Комисията за подобни предполагаеми нарушения.
Когато е целесъобразно, определеният орган предоставя консултации на съответните органи на своята държава членка относно правните средства за защита или санкциите съгласно член 21.
13. На 15 май 2019 г. и на всеки пет години след това всяка държава членка представя на Комисията доклад относно прилагането на настоящия член, и по-специално относно дейностите на органа, определен съгласно параграф 12. Този доклад не може да съдържа никакви лични данни.
Член 17
Актуализиране на приложенията
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 с цел:
a)
да актуализира списъка със задължителните полета с данни в докладите за събития, посочени в приложение I, когато вследствие на натрупания опит от прилагането на настоящия регламент се наложат промени с цел повишаване на авиационната безопасност;
б)
да актуализира формуляра за искане на информация от Европейския централен регистър, съдържащ се в приложение III, с оглед натрупания опит и новите обстоятелства;
в)
да привежда приложенията в съответствие със софтуера Eccairs и таксономията ADREP, както и с правни актове, приети от Съюза, и с международни споразумения.
Агенцията и мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в член 14, параграф 2, предоставят на Комисията подходящо становище или становища с цел актуализиране на списъка на задължителните полета.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 6 и член 17, се предоставя на Комисията за срок от пет години от влизането в сила на настоящия регламент. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възрази срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 6 и член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 6 и член 17, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 19
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 65 от Регламент (ЕО) № 216/2008. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 20
Достъп до документи и защита на личните данни
1. С изключение на членове 10 и 11, които установяват по-строги правила за достъп до данните и информацията, съдържащи се в Европейския централен регистър, настоящият регламент се прилага, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат националните правни актове, приети в изпълнение на Директива 95/46/ЕО и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 21
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции, приложими за нарушение на настоящия регламент. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки съобщават на Комисията тези разпоредби и всички последващи изменения, които ги засягат.
Член 22
Изменение на Регламент (ЕС) № 996/2010
Член 19 от Регламент (ЕС) № 996/2010 се заличава.
Посоченият член продължава обаче да се прилага до началната дата на прилагане на настоящия регламент в съответствие с член 24, параграф 3.
Член 23
Отмяна
Директива 2003/42/ЕО, Регламент (ЕО) № 1321/2007 и Регламент (ЕО) № 1330/2007 се отменят. Те продължават да се прилагат до началната дата на прилагане на настоящия регламент в съответствие с член 24, параграф 3.
Член 24
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. До 16 ноември 2020 г. Комисията публикува доклад за оценка на изпълнението на настоящия регламент и го изпраща на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад обхваща по-специално приноса на настоящия регламент за намаляването на броя на произшествията с въздухоплавателни средства и свързаните с тях смъртни случаи. Когато е целесъобразно и въз основа на този доклад, Комисията прави предложения за изменение на настоящия регламент.
3. Настоящият регламент започва да се прилага от 15 ноември 2015 г. и не по-рано от влизането в сила на мерките за изпълнение, посочени в член 4, параграф 5. Член 7, параграф 2 се прилага от влизането в сила на делегираните актове и актовете за изпълнение, с които се определя и установява общоевропейската схема за класификация на риска, посочена в член 7, параграфи 6 и 7.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 376/2014,
annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014,
poikkeamien ilmoittamisesta, analysoinnista ja seurannasta siviili-ilmailun alalla, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 996/2010 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/42/EY, komission asetusten (EY) N:o 1321/2007 ja (EY) N:o 1330/2007 kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Olisi varmistettava unionin siviili-ilmailun yleinen korkea turvallisuustaso ja pyrittävä kaikin tavoin vähentämään onnettomuuksien ja vaaratilanteiden määrää, jotta voidaan varmistaa kansalaisten luottamus lentoliikenteeseen.
(2)
Siviili-ilmailussa tapahtuneiden kuolemaan johtaneiden onnettomuuksien määrä on pysynyt melko vakaana viime vuosikymmenen aikana. Ilmaliikenteen ennustettu kasvu sekä ilma-alusten lisääntyvä tekninen monimutkaisuus voivat tulevien vuosikymmenten aikana kuitenkin johtaa onnettomuuksien lukumäärän kasvuun.
(3)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 996/2010 (3) tavoitteena on ennaltaehkäistä onnettomuuksia helpottamalla nopean, tehokkaan ja laadukkaan turvallisuustutkinnan suorittamista. Tämän asetuksen ei tulisi vaikuttaa onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkintamenettelyyn, jota hoitavat asetuksessa (EU) N:o 996/2010 määritellyt kansalliset turvallisuustutkintaviranomaiset. Onnettomuuden tai vakavan vaaratilanteen yhteydessä poikkeamasta ilmoittamiseen sovelletaan myös asetusta (EU) N:o 996/2010.
(4)
Voimassa olevissa unionin lainsäätämisjärjestyksessä annetuissa säädöksissä, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 216/2008 (4) ja sen täytäntöönpanoasetuksissa asetetaan tietyille organisaatioille velvollisuus perustaa poikkeamailmoitusjärjestelmiä niiden turvallisuusjohtamisjärjestelmien yhteydessä. Asetuksen (EY) N:o 216/2008 ja sen täytäntöönpanoasetusten noudattamisen ei olisi vapautettava organisaatioita tämän asetuksen noudattamisesta. Vastaavasti tämän asetuksen noudattamisen ei olisi vapautettava organisaatioita asetuksen (EY) N:o 216/2008 ja sen täytäntöönpanoasetusten noudattamisesta. Tämän ei olisi kuitenkaan johdettava kahden rinnakkaisen ilmoitusjärjestelmän perustamiseen, ja asetusta (EY) N:o 216/2008, sen täytäntöönpanoasetuksia ja tätä asetusta olisi pidettävä toisiaan täydentävinä.
(5)
Kokemus on osoittanut, että vaaratilanteet ja muut puutteet ovat monesti paljastaneet turvallisuusriskien olemassaolon jo ennen onnettomuuden tapahtumista. Turvallisuudesta saatava tieto on sen vuoksi tärkeä resurssi mahdollisten turvallisuusriskien havaitsemiseksi. Lisäksi vaikka onnettomuuksista on ehdottoman tärkeää pystyä oppimaan, puhtaasti reaktiivisten järjestelmien käyttökelpoisuus on osoittautunut rajalliseksi yhä uusien parannusten aikaansaamisessa. Reaktiivisia järjestelmiä olisi sen vuoksi täydennettävä muunlaisia turvallisuustietoja käyttävillä proaktiivisilla järjestelmillä tehokkaiden parannusten aikaansaamiseksi ilmailun turvallisuuteen. Unionin, sen jäsenvaltioiden, Euroopan lentoturvallisuusviraston (jäljempänä ’virasto’) ja organisaatioiden olisi osaltaan edistettävä ilmailun turvallisuuden parantamista ottamalla käyttöön proaktiivisempia ja näyttöön perustuvia turvallisuusjärjestelmiä, joissa keskitytään ennaltaehkäisemään onnettomuuksia analysoimalla kaikki merkitykselliset turvallisuustiedot, mukaan lukien siviili-ilmailun poikkeamia koskevat tiedot.
(6)
Ilmailun turvallisuuden parantamiseksi asiaankuuluvia siviili-ilmailun turvallisuustietoja olisi ilmoitettava, kerättävä, tallennettava, suojattava, jaettava, levitettävä ja analysoitava, ja kerättyjen tietojen perusteella olisi toteutettava asianmukaisia turvallisuustoimia. Tämä proaktiivinen ja näyttöön perustuva lähestymistapa olisi pantava täytäntöön jäsenvaltioiden lentoturvallisuusviranomaisissa, organisaatioissa osana niiden turvallisuusjohtamisjärjestelmää ja virastossa.
(7)
Organisaatioille asetettujen poikkeamista ilmoittamista koskevien vaatimusten olisi oltava oikeassa suhteessa kyseessä olevan organisaation kokoon ja sen toiminnan laajuuteen. Siksi voi olla mahdollista erityisesti pienten organisaatioiden osalta päättää poikkeamien käsittelyyn liittyvien toimintojen yhdistämisestä organisaatiossa, poikkeamien ilmoittamista koskevien tehtävien jakamisesta muiden samantyyppisten organisaatioiden kanssa tai poikkeamia koskevien yksityiskohtaisten tietojen keräämisen, arvioinnin, käsittelyn, analysoinnin ja tallentamisen ulkoistamisesta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymille erikoistuneille yksiköille. Tällaisten yksiköiden olisi noudatettava tässä asetuksessa vahvistettuja suojelun ja luottamuksellisuuden periaatteita. Ulkoistavan organisaation olisi huolehdittava ulkoistettujen tehtävien asianmukaisesta valvonnasta ja oltava viime kädessä tili- ja vastuuvelvollinen tämän asetuksen mukaisten vaatimusten soveltamisesta.
(8)
On tarpeen varmistaa, että kentällä toimivat ilmailualan ammattilaiset ilmoittavat järjestelmällisesti ilmailun turvallisuudelle huomattavan riskin aiheuttavista poikkeamista. Pakollisia ilmoitusjärjestelmiä olisi täydennettävä vapaaehtoisilla ilmoitusjärjestelmillä, ja yksityishenkilöiden olisi molempien näiden järjestelmien avulla voitava ilmoittaa yksityiskohtaisia tietoja ilmailun turvallisuuteen liittyvistä poikkeamista. Pakollisia ja vapaaehtoisia ilmoitusjärjestelmiä olisi perustettava organisaatioihin, virastoon ja jäsenvaltioiden toimivaltaisiin viranomaisiin. Kerätyt tiedot olisi välitettävä viranomaiselle, joka on toimivaltainen toteuttamaan asianmukaista valvontaa ilmailun turvallisuuden parantamiseksi. Organisaatioiden olisi analysoitava ne poikkeamat, joilla saattaa olla vaikutusta turvallisuuteen, määritelläkseen niihin liittyvät turvallisuusriskit ja toteuttaakseen tarvittaessa asianmukaisia korjaavia tai ehkäiseviä toimia. Organisaatioiden olisi lähetettävä analyysiensä alustavat tulokset jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tai virastolle, ja jos lopullisessa analyysissä ilmenee tosiasiallinen tai mahdollinen riski lentoturvallisuudelle, lähetettävä niille myös analyysin lopulliset tulokset. Toimivaltaisten viranomaisten ja viraston olisi otettava käyttöön samankaltainen menettely niitä poikkeamia varten, joista on ilmoitettu niille suoraan, ja niiden olisi asianmukaisesti valvottava organisaation arviointia sekä mahdollisia korjaavia tai ehkäiseviä toimia.
(9)
Siviili-ilmailun eri henkilöstöryhmiin kuuluvat työntekijät tai siviili-ilmailuun muulla tavoin osallistuvat henkilöt havaitsevat tapahtumia, joilla on merkitystä onnettomuuksien ehkäisemisessä. Heillä olisi sen vuoksi oltava käytettävissään välineet niistä ilmoittamiseen, ja heidän suojelunsa olisi varmistettava. Jotta työntekijöitä voidaan kannustaa ilmoittamaan poikkeamista ja jotta he voisivat täysin arvostaa sitä myönteistä vaikutusta, joka poikkeamasta ilmoittamisella on ilmailun turvallisuuteen, heille olisi tiedotettava säännöllisesti poikkeamasta ilmoittamisjärjestelmien puitteissa toteutetuista toimista.
(10)
Vaativiin moottorikäyttöisiin ilma-aluksiin liittyvät vaarat ja riskit eroavat suuresti muuntyyppisiin ilma-aluksiin liittyvistä vaaroista ja riskeistä. Vaikka tämän asetuksen olisi koskettava koko ilmailualaa, sen velvoitteiden olisi oltava oikeasuhteisia toimialaan ja erityyppisten ilma-alusten vaativuuteen nähden. Näin ollen poikkeamille, joissa ovat osallisina muut kuin vaativat moottorikäyttöiset ilma-alukset, olisi asetettava yksinkertaistetut ja tämäntyyppiseen ilmailuun paremmin soveltuvat ilmoitusvelvoitteet.
(11)
Tässä asetuksessa vaadittujen järjestelmien lisäksi olisi kannustettava kehittämään muita turvallisuustietojen keräämistapoja sellaisten lisätietojen saamiseksi, jotka voisivat edistää ilmailun turvallisuuden parantamista. Jos organisaatioilla on jo käytössään hyvin toimivia turvallisuustietojen keruujärjestelmiä, niiden olisi sallittava jatkaa tällaisten järjestelmien käyttöä tämän asetuksen mukaisesti perustettavien järjestelmien ohella.
(12)
Turvallisuustutkintaviranomaisille ja kaikille yhteisöille, jotka vastaavat siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelystä unionissa, olisi annettava täydellinen pääsy jäsenvaltioissaan kerättyihin poikkeamia koskeviin yksityiskohtaisiin tietoihin ja tallennettuihin poikkeamailmoituksiin, jotta ne voisivat päättää, mitkä vaaratilanteet edellyttävät turvallisuustutkintaa, ja määrittää, miltä osin vaaratilanteista voidaan oppia ilmailun turvallisuuden parantamiseksi, sekä täyttää valvontavelvollisuutensa.
(13)
On olennaista saada hyvälaatuisia ja täydellisiä tietoja, sillä epätarkkoihin tietoihin perustuvat analyysit ja suuntaukset voivat johtaa harhaan ja aiheuttaa resurssien kohdistamisen epätarkoituksenmukaisiin toimiin. Tällaiset epätarkat tiedot voivat lisäksi heikentää luottamusta poikkeamailmoitusjärjestelmistä saatuihin tietoihin. Poikkeamailmoitusten laadun varmistamiseksi ja kattavuuden edistämiseksi niiden olisi sisällettävä vähimmäistiedot, jotka voivat vaihdella poikkeamaluokasta riippuen. Lisäksi olisi pantava täytäntöön menettelyjä tietojen laadun tarkastamiseksi sekä poikkeamailmoituksen ja poikkeamasta kerättyjen alkuperäisten tietojen välisen epäjohdonmukaisuuden välttämiseksi. Tämän lisäksi olisi komission tuella kehitettävä asianmukainen ohjeistus esimerkiksi tietojen laadun varmistamiseksi ja kattavuuden edistämiseksi sekä sen varmistamiseksi, että tiedot tallennetaan tietokantoihin johdonmukaisella ja yhtenäisellä tavalla. Esimerkiksi komission olisi myös järjestettävä työpajoja tarvittavan tuen antamiseksi.
(14)
Komission olisi kehitettävä yhteinen eurooppalainen riskiluokitusjärjestelmä, jotta voitaisiin varmistaa tarpeellisten kiireellisten toimien määrittely sellaisten yksittäisten turvallisuuspoikkeamien tapauksessa, joihin liittyy korkea riski. Tämän järjestelmän olisi mahdollistettava myös keskeisten riskialueiden määrittely yhdistettyjä tietoja tarkasteltaessa. Tällaisen järjestelmän olisi autettava asiaankuuluvia tahoja arvioimaan poikkeamia ja päättämään, mihin toimia olisi parasta keskittää. Yhteisen eurooppalaisen riskiluokitusjärjestelmän pitäisi edistää riskinhallintaan koko Euroopan ilmailujärjestelmässä sovellettavaa yhdennettyä ja yhdenmukaista lähestymistapaa, jolloin organisaatiot, jäsenvaltiot, komissio ja virasto voivat keskittyä turvallisuuden parantamistoimiin yhdenmukaisella tavalla.
(15)
Lisäksi yhteisen eurooppalaisen riskiluokitusjärjestelmän olisi sekä mahdollistettava keskeisten riskialueiden määrittely unionin tasolla, perustuen yhdistettyihin tietoihin eurooppalaisesta näkökulmasta, että tuettava Euroopan lentoturvallisuusohjelman ja Euroopan lentoturvallisuussuunnitelman alalla tehtävää työtä. Komission olisi annettava asianmukaista tukea johdonmukaisen ja yhtenäisen riskiluokituksen varmistamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa.
(16)
Tiedonvaihdon helpottamiseksi poikkeamailmoitukset olisi tallennettava tietokantoihin, joiden olisi oltava yhteensopivia kaikkien jäsenvaltioiden ja eurooppalaisen keskusrekisterin (European Coordination Centre for Aircraft Incident Reporting Systems, Eccairs) poikkeamailmoitusten tallentamiseen käyttämän ohjelmiston ja ADREP-luokituksen kanssa (Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) luokitus, jota käytetään myös Eccairs-ohjelmistossa). Viraston ja komission olisi annettava teknistä tukea järjestelmien yhteentoimivuudelle.
(17)
Organisaatioiden olisi tallennettava pakollisissa ja tarvittaessa vapaaehtoisissa ilmoitusjärjestelmissä kerättyjen poikkeamatietojen perusteella laaditut poikkeamailmoitukset yhteen tai useampaan tietokantaan. Tietokannan monimutkaisuuden vuoksi sen rakenne olisi voitava suhteuttaa asianomaisen organisaation kokoon ja/tai sen merkitykseen tämän asetuksen tavoitteiden kannalta, ja sen olisi koostuttava vähintään tiedostosta, joka sisältää yhteiset pakolliset tietokentät ja tarvittaessa erityiset pakolliset tietokentät.
(18)
Poikkeamista, joissa on osallisena jäsenvaltioon rekisteröity tai jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation käyttämä ilma-alus, olisi ilmoitettava myös silloin, kun ne ovat tapahtuneet kyseisen jäsenvaltion alueen ulkopuolella.
(19)
Poikkeamia koskevia tietoja olisi vaihdettava unionissa todellisten tai mahdollisten riskien havaitsemiseksi. Tämän tiedonvaihdon olisi myös annettava jäsenvaltioille mahdollisuus saada kaikki tiedot poikkeamista, jotka ovat tapahtuneet niiden alueella tai niiden ilmatilassa mutta jotka ilmoitetaan jollekin toiselle jäsenvaltiolle. Tämän pitäisi myös mahdollistaa se, että virasto saa tarkat tiedot poikkeamista ja sillä on pääsy kaikkiin unionissa kerättyihin poikkeamailmoituksiin, jotta se voi tarvittaessa toteuttaa korjaavia toimia unionissa havaitun riskin torjumiseksi. Tämän tiedonvaihdon olisi annettava jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus saada tarkat tiedot niiden ilmatilassa tapahtuneista poikkeamista, jotta ne voivat tarvittaessa toteuttaa korjaavia toimia niiden alueella havaitun riskin torjumiseksi.
(20)
Poikkeamatietojen vaihdon ensisijaisen tavoitteen olisi oltava ilmailuonnettomuuksien ja vaaratilanteiden ehkäiseminen. Sitä ei näin ollen olisi käytettävä syyllisyyden tai korvausvastuun osoittamiseen eikä turvallisuustason vertailuun.
(21)
Tehokkain tapa varmistaa suuren turvallisuustietomäärän vaihto kaikkien jäsenvaltioiden, komission ja viraston välillä on eurooppalainen keskusrekisteri, edellyttäen, että jäsenvaltioilla, komissiolla ja virastolla on siihen täydet käyttöoikeudet.
(22)
Kaikki unionissa kerätyistä poikkeamailmoituksista saadut turvallisuuteen liittyvät tiedot olisi hyvissä ajoin siirrettävä eurooppalaiseen keskusrekisteriin. Sen olisi sisällettävä vaaratilanteista kootut tiedot mutta myös asetuksen (EU) N:o 996/2010 mukaisesti tutkituista onnettomuuksista ja vakavista vaaratilanteista johdettua tietoa.
(23)
Tätä asetusta olisi sovellettava organisaatioiden, jäsenvaltioiden ja viraston tietokantoihin tallennettuihin poikkeamia koskeviin tietoihin.
(24)
Eurooppalaisen keskusrekisterin sisältämien turvallisuustietojen olisi oltava täysin niiden yhteisöjen käytettävissä, jotka vastaavat siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelystä unionissa, mukaan lukien virasto, ja niiden viranomaisten käytettävissä, jotka vastaavat onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnasta unionissa.
(25)
Asianosaisten olisi voitava pyytää pääsyä eräisiin eurooppalaisen keskusrekisterin sisältämiin tietoihin kyseisten tietojen luottamuksellisuutta koskevia sääntöjä noudattaen ja siten, että poikkeamaan osalliset henkilöt säilyvät nimettöminä.
(26)
Koska kansallisilla yhteystahoilla on parhaat tiedot jäsenvaltioon sijoittautuneista asianosaisista, kunkin kansallisen yhteystahon olisi voitava käsitellä jäsenvaltionsa alueelle sijoittautuneiden asianosaisten pyynnöt. Komission olisi käsiteltävä kolmansien maiden asianosaisten tai kansainvälisten organisaatioiden pyynnöt.
(27)
Poikkeamailmoitusten sisältämät tiedot olisi analysoitava ja turvallisuusriskit tunnistettava. Mahdolliset asiaankuuluvat toimet ilmailun turvallisuuden parantamiseksi olisi määritettävä, ja ne olisi pantava täytäntöön hyvissä ajoin. Poikkeamien analysointia ja seurantaa koskevia tietoja olisi jaettava organisaatioille, jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja virastolle, sillä palautteen antaminen ilmoitetuista poikkeamista on yksityishenkilöille hyvä kannustin poikkeamien ilmoittamiseen. Poikkeamien analysointia ja seurantaa koskevia tietoja olisi tarpeen ja mahdollisuuksien mukaan jaettava yksityishenkilöille, jotka ilmoittivat poikkeamista suoraan jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tai virastolle. Tällaisessa palautteessa olisi noudatettava luottamuksellisuutta ja poikkeamailmoituksen tekijän sekä poikkeamailmoituksessa mainittujen henkilöiden suojaa koskevia sääntöjä tämän asetuksen mukaisesti.
(28)
Tämän asetuksen olisi autettava jäsenvaltioita, virastoa ja organisaatioita hallinnoimaan ilmailun turvallisuuteen kohdistuvia riskejä. Jäsenvaltioiden ja viraston turvallisuusjohtamisjärjestelmät täydentävät organisaatioiden omia turvallisuusjohtamisjärjestelmiä. Samalla kun organisaatiot hallinnoivat omaan erityistoimintaansa liittyviä turvallisuusriskejä, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ja virasto hallinnoivat kokonaisiin jäsenvaltioihin ja EU:n ilmailujärjestelmiin liittyviä turvallisuusriskejä puuttuen ilmailun yhteisiin turvallisuusriskeihin omassa jäsenvaltiossaan tai unionin tasolla. Virastolle ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille kuuluvan vastuun ei kuitenkaan olisi vapautettava organisaatioita näiden tarjoamien tuotteiden ja palveluiden turvallisuuden hallinnointia koskevasta suorasta vastuusta. Tätä varten organisaatioiden olisi kerättävä ja analysoitava poikkeamatietoja tunnistaakseen ja vähentääkseen toimintaansa liittyviä vaaroja. Niiden olisi myös arvioitava toimintaansa liittyviä turvallisuusriskejä ja kohdennettava resursseja toteuttaakseen ripeitä ja asianmukaisia toimenpiteitä turvallisuusriskien lieventämiseksi. Asiaankuuluvan toimivaltaisen viranomaisen olisi valvottava koko prosessia ja vaadittava tarvittaessa lisätoimien toteuttamista sen varmistamiseksi, että turvallisuuspuutteet on korjattu asianmukaisesti. Toisaalta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja viraston olisi täydennettävä organisaatioiden turvallisuusjohtamisjärjestelmiä jäsenvaltioiden ja eurooppalaisella tasolla.
(29)
Jäsenvaltioiden olisi käytettävä kerätyistä poikkeamailmoituksista ja niiden analysoinnista saatuja tietoja päättäessään kansalliseen turvallisuusohjelmaan ja kansalliseen turvallisuussuunnitelmaan sisällytettävistä toimista ja varmistaakseen, että toimet perustuvat näyttöön. Kansallisia turvallisuusohjelmia ja turvallisuussuunnitelmia täydennetään eurooppalaisella tasolla Euroopan lentoturvallisuusohjelmalla ja Euroopan lentoturvallisuussuunnitelmalla.
(30)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa ilmailun turvallisuuden parantamista koskevaa tavoitetta, sillä jäsenvaltioiden erilliset ilmoitusjärjestelmät eivät ole yhtä tehokkaita kuin yhteensovitettu verkko, jossa tapahtuvan tietojenvaihdon avulla mahdolliset unionin tason turvallisuusongelmat ja keskeiset riskialat voidaan havaita, joten kansallisen tason analysointia olisi täydennettävä unionin tason analysoinnilla ja seurannalla, jotta voidaan varmistaa ilmailuonnettomuuksien ja vaaratilanteiden entistä parempi ennaltaehkäisy. Tämän unionin tason tehtävän olisi oltava viraston ja komission kanssa yhteistyössä toimivan ilmailualan turvallisuusanalyytikkojen verkoston vastuulla. Tämän verkoston olisi voitava yksimielisesti päättää kutsua kokouksiinsa muita tarkkailijoita, muun muassa alan työntekijöitä tai edustajia.
(31)
Ilmailualan turvallisuusanalyytikkojen verkoston työtä olisi hyödynnettävä erityisesti Euroopan lentoturvallisuusohjelmassa ja Euroopan lentoturvallisuussuunnitelmassa päätettäessä unionin tasolla näytön perusteella toteutettavista toimista.
(32)
Suurelle yleisölle olisi tarjottava yleisiä yhdistettyjä tietoja ilmailuturvallisuuden tasosta jäsenvaltioissa ja unionissa. Näiden tietojen olisi katettava erityisesti kehityssuuntaukset ja analyysit, jotka ovat seurausta tämän asetuksen täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa, sekä yhdistetyt tiedot eurooppalaisen keskusrekisterin sisällöstä ja niitä voidaan antaa julkaisemalla turvallisuutta kuvaavat indikaattorit.
(33)
Siviili-ilmailun turvallisuusjärjestelmä perustuu palautteeseen ja onnettomuuksista ja vaaratilanteista saaduista kokemuksista oppimiseen. Poikkeamista ilmoittaminen ja poikkeamatietojen käyttö turvallisuuden edistämiseksi perustuu poikkeamasta ilmoittajan ja tietojen keruusta ja arvioinnista vastaavan yhteisön väliseen luottamussuhteeseen. Tämä edellyttää luottamuksellisuutta koskevien sääntöjen tiukkaa soveltamista. Turvallisuustiedot suojataan epäasianmukaiselta käytöltä, ja eurooppalaiseen keskusrekisteriin pääsy rajoitetaan ainoastaan siviili-ilmailun turvallisuuden parantamiseen osallistuviin asianosaisiin, jotta voidaan varmistaa turvallisuustietojen jatkuva saatavuus asianmukaisten ja oikea-aikaisten ennaltaehkäisevien toimien toteuttamiseksi ja ilmailun turvallisuuden parantamiseksi. Tästä syystä arkaluonteiset turvallisuustiedot olisi suojattava asiaankuuluvalla tavalla ja niiden kerääminen varmistettava takaamalla niiden luottamuksellisuus, lähdesuoja ja varmistamalla siviili-ilmailualan poikkeamailmoitusjärjestelmien parissa työskentelevän henkilöstön luottamus. Olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että poikkeamailmoitusjärjestelmien kautta kerätyt tiedot säilyvät luottamuksellisina, ja eurooppalaiseen keskusrekisteriin pääsyn rajoittamiseksi. Tiedonsaantioikeutta koskevissa kansallisissa säädöksissä olisi otettava huomioon tällaisten tietojen tarvittava luottamuksellisuus. Kerätyt tiedot olisi suojattava asianmukaisella tavalla luvattomalta käytöltä ja luovuttamiselta. Niitä olisi käytettävä yksinomaan ilmailun turvallisuuden ylläpitämiseen ja parantamiseen, eikä niitä olisi käytettävä syyllisyyden tai vahingonkorvausvelvollisuuden osoittamiseen.
(34)
Jotta voidaan varmistaa työntekijöiden ja muun sopimuksen perusteella palvelukseen otetun henkilöstön luottamus organisaation poikkeamailmoitusjärjestelmään, poikkeamailmoituksissa olevat tiedot olisi suojattava asianmukaisesti eikä niitä olisi käytettävä muihin tarkoituksiin kuin ilmailun turvallisuuden ylläpitämiseen tai parantamiseen. Organisaatioiden tämän asetuksen nojalla käyttöön ottamien oikeudenmukaista turvallisuuskulttuuria koskevien sisäisten sääntöjen olisi osaltaan edistettävä erityisesti tätä tavoitetta. Myös henkilötietojen ja sellaisten tietojen siirron rajoittaminen, joiden avulla ilmoituksen tekijä tai poikkeamailmoituksessa mainitut muut henkilöt on mahdollista tunnistaa, erottamalla poikkeamailmoitusten käsittelystä vastaavat osastot selkeästi muusta organisaatiosta, voi olla tehokas tapa saavuttaa tämä tavoite.
(35)
Ilmoituksen tekijää tai poikkeamailmoituksessa mainittua henkilöä, olisi suojeltava asianmukaisesti. Sen vuoksi poikkeamailmoitukset olisi tehtävä ilmoituksen tekijää ja poikkeamailmoituksissa mainittuja henkilöitä yksilöimättömässä muodossa, eikä näiden henkilöllisyyteen liittyviä yksityiskohtaisia tietoja olisi tallennettava tietokantoihin.
(36)
Tämän lisäksi siviili-ilmailujärjestelmän olisi edistettävä turvallisuuskulttuuria, joka edesauttaa poikkeamien oma-aloitteista ilmoittamista ja vaikuttaa siten myönteisesti oikeudenmukaisen turvallisuuskulttuurin periaatteen noudattamiseen. Oikeudenmukainen turvallisuuskulttuuri on olennainen osa laajempaa turvallisuuskulttuurin käsitettä, joka on vankan turvallisuusjohtamisjärjestelmän perusta. Turvallisuuskulttuurin periaatteita edistävän toimintaympäristön ei olisi kuitenkaan estettävä ilmailun turvallisuustason ylläpitämiseksi tai parantamiseksi tarpeellisten toimien toteuttamista.
(37)
Oikeudenmukaisen turvallisuuskulttuurin olisi rohkaistava yksityishenkilöitä ilmoittamaan turvallisuuteen liittyviä tietoja. Sen ei kuitenkaan olisi vapautettava henkilöitä näiden tavanomaisista vastuista. Sen vuoksi työntekijöille ja muun sopimuksen perusteella palvelukseen otetulle henkilöstölle ei saisi aiheutua vaikeuksia niiden tietojen perusteella, joita he ovat toimittaneet tämän asetuksen mukaisesti, ellei kyseessä ole tahallinen laiminlyönti tai tilanne, jossa ilmeinen riski on selkeällä ja vakavalla tavalla jätetty huomiotta ja joissa on vakavasti laiminlyöty olosuhteiden edellyttämää ammatillista huolellisuusvelvoitetta, mikä aiheuttaa ennakoitavissa olevaa vahinkoa henkilölle tai omaisuudelle tai vaarantaa vakavasti ilmailun turvallisuuden tason.
(38)
Poikkeamista ilmoittamiseen kannustamiseksi olisi asianmukaista suojella poikkeamailmoitusten tekijöitä mutta myös kyseisessä ilmoituksessa mainittuja henkilöitä. Tällainen suojelu ei kuitenkaan saisi vapauttaa näitä henkilöitä tämän asetuksen mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta. Erityisesti sellaisessa tilanteessa, jossa poikkeamailmoituksessa mainitulla henkilöllä on itsellään velvollisuus ilmoittaa samasta poikkeamasta ja hän tahallisesti jättää tekemättä ilmoituksen, tätä henkilöä ei olisi enää suojeltava vaan häneen olisi kohdistettava seuraamuksia tämän asetuksen mukaisesti.
(39)
Rajoittamatta kansallisen rikosoikeuden soveltamista ja asianmukaista lainkäyttöä on tärkeää määritellä selkeästi missä määrin poikkeama ilmoituksen tekijää ja muita poikkeamailmoituksessa mainittuja henkilöitä suojellaan haitoilta ja syytteiltä.
(40)
Jotta voitaisiin lisätä yksityishenkilöiden luottamusta järjestelmään, poikkeamailmoitusten käsittely olisi organisoitava siten, että turvataan asianmukaisesti poikkeamailmoituksen tekijän ja muiden poikkeamailmoituksessa mainittujen henkilöiden henkilöllisyyden luottamuksellisuus oikeudenmukaisen turvallisuuskulttuurin edistämiseksi. Tällä olisi pyrittävä mahdollisuuksien mukaan siihen, että voidaan perustaa riippumaton poikkeamien käsittelyjärjestelmä.
(41)
Poikkeamien arviointiin, käsittelyyn tai analysointiin osallistuvalla organisaatioiden, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja viraston henkilöstöllä on merkittävä rooli turvallisuusriskien ja turvallisuuspuutteiden tunnistamisessa. Kokemus osoittaa, että kun poikkeamia analysoidaan saatujen kokemusten perusteella onnettomuuden jälkeen, analyysi johtaa sellaisten riskien ja puutteiden tunnistamiseen, joita ei olisi muutoin kenties tunnistettu. Arviointiin, käsittelyyn tai analysointiin osallistuvat henkilöt voivat näin ollen pelätä mahdollisia tuomioistuinkäsittelyyn liittyviä seurauksia. Jäsenvaltioiden ei olisi nostettava kannetta sellaisia henkilöitä vastaan, jotka hoitavat jäsenvaltioiden toimivaltaisissa viranomaisissa poikkeamien arviointia, käsittelyä tai analysointia ja joiden näiden tehtävien osana tekemät päätökset myöhemmin ja jälkikäteen tarkasteltuina osoittautuvat vääriksi tai tehottomiksi, jos nämä päätökset niitä tehtäessä ja tuolloin käytettävissä olleiden tietojen perusteella olivat oikeasuhteisia ja asianmukaisia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen rikosoikeuden soveltamista ja asianmukaista lainkäyttöä.
(42)
Työntekijöillä ja muun sopimuksen perusteella palvelukseen otetulla henkilöstöllä olisi oltava mahdollisuus ilmoittaa niiden periaatteiden rikkomisesta, jotka ohjaavat heidän suojeluaan tämän asetuksen mukaisesti, ja näistä rikkomuksista ilmoittamisesta ei olisi aiheuduttava heille rangaistuksia. Jäsenvaltioiden olisi määriteltävä seuraamukset ilmoittajan ja muiden poikkeamailmoituksessa mainittujen henkilöiden suojelemista sääntelevien periaatteiden rikkomisesta ja määrättävä tarvittaessa korjaavia toimenpiteitä tai rangaistuksia.
(43)
Yksityishenkilöt voivat jättää poikkeamia ilmoittamatta pelätessään, että he joutuvat osoittamaan oman syyllisyytensä ja kärsimään mahdollisista tuomioistuinkäsittelyyn liittyvistä seurauksista. Tämän asetuksen tavoitteet voidaan saavuttaa puuttumatta aiheettomasti jäsenvaltioiden oikeudellisiin järjestelmiin. Sen vuoksi on aiheellista säätää, että suunnittelemattomiin tai tahattomiin lainrikkomuksiin, jotka tulevat jäsenvaltioiden viranomaisten tietoon ainoastaan siksi, että niistä on tehty ilmoitus tämän asetuksen mukaisesti, ei saisi kohdistaa kurinpidollisia, hallinnollisia eikä oikeudellisia menettelyjä, jollei sovellettavissa rikoslain kansallisissa säännöksissä toisin säädetä. Tämän kiellon ei kuitenkaan olisi koskettava kolmansien osapuolten oikeutta aloittaa siviilioikeudellista menettelyä, ja siihen oikeuteen olisi sovellettava ainoastaan kansallista lainsäädäntöä.
(44)
Oikeudenmukaisen turvallisuuskulttuurin kehittämisen yhteydessä jäsenvaltioiden olisi voitava kuitenkin ulottaa kielto käyttää poikkeamailmoituksia todisteena ilmoittajia vastaan koskemaan hallinnollisten ja kurinpidollisten menettelyjen ohella myös siviili- tai rikosoikeudellisia menettelyjä.
(45)
Tämän lisäksi turvallisuusviranomaisten ja oikeusviranomaisten välistä yhteistyötä olisi tehostettava ja virallistettava ennakkojärjestelyin, joissa olisi kunnioitettava asiaan liittyvien erinäisten yleisten etujen välistä tasapainoa ja erityisesti säänneltävä esimerkiksi kansallisten tietokantojen sisältämien poikkeamailmoitusten saatavuutta ja käyttöä.
(46)
Virastolle tämän asetuksen mukaisesti lisättyjen vastuiden tueksi virastolle olisi annettava käyttöön riittävät resurssit sille annettujen lisätehtävien suorittamista varten.
(47)
Tämän asetuksen täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(48)
Tätä asetusta sovellettaessa komission olisi kuultava virastoa ja tässä asetuksessa tarkoitettua ilmailualan turvallisuusanalyytikkojen verkostoa.
(49)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (5) mukaisesti.
(50)
Tätä asetusta sovellettaessa olisi noudatettava täysimääräisesti tietojen käsittelyä ja yksilöiden suojelua koskevia sääntöjä, sellaisina kuin ne on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (6) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (7). Tätä asetusta sovellettaessa olisi noudatettava täysimääräisesti tietojen saatavuutta koskevia sääntöjä, sellaisina kuin ne on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 (8), paitsi siltä osin kuin tämä asetus koskee eurooppalaisen keskusrekisterin sisältämien tietojen jakamista, sillä kyseiset tiedot on suojattu tässä asetuksessa vahvistetuin tiukemmin saatavuutta koskevin säännöin.
(51)
Seuraamuksia olisi erityisesti sovellettava sellaisten henkilöiden tai yhteisöjen rankaisemiseen, jotka tämän asetuksen vastaisesti käyttävät väärin tällä asetuksella suojattuja tietoja, aiheuttavat haittaa poikkeaman ilmoittajalle tai muille poikkeamailmoituksessa mainituille henkilöille tässä asetuksessa vahvistettuja poikkeuksia lukuun ottamatta, eivät luo otollisia edellytyksiä poikkeamia koskevien yksityiskohtaisen tietojen keräämiselle, eivät analysoi kerättyjä tietoja, eivät ryhdy toimiin korjatakseen havaitut tai mahdolliset turvallisuuspuutteet tai eivät jaa tämän asetuksen mukaisesti kerättyjä tietoja.
(52)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on yhteisten sääntöjen vahvistaminen poikkeamien ilmoittamiseksi siviili-ilmailun alalla, vaan se voidaan tämän asetuksen unionin laajuisen soveltamisalan ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(53)
Asetus (EU) N:o 996/2010 olisi sen vuoksi muutettava.
(54)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/42/EY (9), komission asetus (EY) N:o 1321/2007 (10) ja komission asetus (EY) N:o 1330/2007 (11) olisi sen vuoksi kumottava.
(55)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja hän antoi lausuntonsa 10 päivänä huhtikuuta 2013 (12),
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tavoitteet
1. Tämän asetuksen tavoitteena on parantaa ilmailun turvallisuutta varmistamalla, että asiaankuuluvia siviili-ilmailun turvallisuustietoja ilmoitetaan, kerätään, tallennetaan, suojataan, vaihdetaan, jaetaan ja analysoidaan.
Tällä asetuksella varmistetaan,
a)
että kerättyjen tietojen analysoinnin perusteella toteutetaan tarvittaessa ja hyvissä ajoin asianmukaisia turvallisuustoimia;
b)
turvallisuustietojen jatkuva saatavuus tietojen luottamuksellisuutta ja asianmukaista käyttöä koskevien sääntöjen käyttöönoton sekä niiden henkilöiden, jotka ovat tehneet ilmoituksen tai jotka on mainittu poikkeamailmoituksessa, yhdenmukaisen ja tehostetun suojelun avulla; ja
c)
että ilmailun turvallisuuteen kohdistuvat riskit otetaan huomioon ja niitä käsitellään unionin tasolla sekä kansallisella tasolla.
2. Poikkeamien ilmoittamisen ainoana tarkoituksena on ehkäistä onnettomuuksia ja vaaratilanteita eikä osoittaa syyllisyyttä tai vahingonkorvausvelvollisuutta.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
’ilmoittajalla’ luonnollista henkilöä, joka tekee ilmoituksen poikkeamasta tai muista asiaan kuuluvista turvallisuuteen liittyvistä tiedoista tämän asetuksen mukaisesti.
2)
’ilma-aluksella’ laitetta, joka voi saada ilmakehässä nostovoimaa ilman reaktioista, lukuun ottamatta ilman reaktioita maan tai veden pintaa vastaan;
3)
’vaaratilanteella’ asetuksessa (EU) N:o 996/2010 tarkoitettua ”vaaratilannetta”;
4)
’vakavalla vaaratilanteella’ asetuksessa (EU) N:o 996/2010 tarkoitettua ”vakavaa vaaratilannetta”;
5)
’onnettomuudella’ asetuksessa (EU) N:o 996/2010 tarkoitettua ”onnettomuutta”;
6)
’yksilöimättömällä tiedolla’ poikkeamailmoituksista saatuja tietoja, joista on poistettu kaikki henkilötiedot, kuten luonnollisten henkilöiden nimet ja osoitteet;
7)
’poikkeamalla’ mitä tahansa turvallisuuteen liittyvää tapahtumaa, joka vaarantaa tai, jos siihen ei puututa tai jos sitä ei käsitellä, voisi vaarantaa ilma-aluksen, siinä olevien henkilöiden tai muiden henkilöiden turvallisuuden; käsite sisältää erityisesti onnettomuudet tai vakavat vaaratilanteet;
8)
’organisaatiolla’ mitä tahansa ilmailutuotteita ja/tai -palveluja tarjoavaa organisaatiota, jonka palveluksessa on henkilöitä tai jotka tekevät sopimuksia sellaisten henkilöiden kanssa tai käyttävät sellaisten henkilöiden palveluksia, joiden edellytetään ilmoittavan poikkeamista 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti;
9)
’anonymisoinnilla’ sitä, että poikkeamailmoituksista poistetaan kaikki ilmoituksen tekijää ja muita poikkeamailmoituksessa mainittuja henkilöitä koskevat henkilötiedot ja sellaiset yksityiskohdat, mukaan lukien poikkeamaan osallisena olevan organisaation (organisaatioiden) nimi, jotka saattavat paljastaa poikkeamailmoituksen tekijän tai kolmansien osapuolten henkilöllisyyden taikka johtaa tällaisten tietojen päättelemiseen poikkeamailmoituksesta;
10)
’vaaralla’ tilannetta tai esinettä, joka saattaa aiheuttaa henkilön kuoleman tai loukkaantumisen, vahinkoa laitteille tai rakenteille, aineellista hävikkiä tai vähentää kykyä suoriutua määrätystä tehtävästä.
11)
’turvallisuustutkintaviranomaisella’ asetuksen (EU) N:o 996/2010 4 artiklassa tarkoitettua pysyvää kansallista siviili-ilmailualan turvallisuustutkintaviranomaista, joka suorittaa tai valvoo turvallisuustutkintaa;
12)
’oikeudenmukaisella turvallisuuskulttuurilla’ toimintakulttuuria, jossa käytännön ilmailutehtävissä toimivia henkilöitä tai muita henkilöitä ei rangaista toimista, laiminlyönneistä tai päätöksistä, jotka ovat näiden kokemuksen ja koulutuksen kannalta oikeasuhteisia, mutta jossa ei suvaita törkeää huolimattomuutta, tahallisia rikkomuksia ja vahingollisia toimia;
13)
’yhteystaholla’ tarkoitetaan:
a)
kunkin jäsenvaltion 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimeämää toimivaltaista viranomaista, kun tietopyynnön tekee johonkin jäsenvaltioon sijoittautunut asianosainen;
b)
komissiota, kun tietopyynnön tekee asianosainen, joka on sijoittautunut unionin ulkopuolelle;
14)
’asianosaisilla’ sellaisia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä taikka virallisia elimiä, riippumatta siitä, ovatko nämä oikeushenkilöitä, jotka voivat asemansa vuoksi osallistua siviili-ilmailun turvallisuuden parantamiseen saamalla käyttöönsä jäsenvaltioiden vaihtamia poikkeamia koskevia tietoja ja jotka kuuluvat johonkin liitteessä II esitetyistä asianosaisten ryhmistä;
15)
’kansallisella turvallisuusohjelmalla’ sellaisten säädösten ja toimintojen yhtenäistä kokonaisuutta, joilla hallinnoidaan siviili-ilmailun turvallisuutta jäsenvaltiossa;
16)
’Euroopan lentoturvallisuussuunnitelmalla’ turvallisuuskysymysten arviointia ja siihen liittyvää toimintasuunnitelmaa Euroopan tasolla;
17)
’Euroopan lentoturvallisuusohjelmalla’ unionin tason asetusten yhtenäistä kokonaisuutta sekä toimintoja ja menettelyjä, joita käytetään siviili-ilmailun turvallisuuden yhteiseen hallinnointiin Euroopan tasolla;
18)
’turvallisuusjohtamisjärjestelmällä’ ilmailun turvallisuuden hallintaan sovellettavaa systemaattista lähestymistapaa, mukaan lukien tarvittavat organisaatiorakenteet, vastuut, toimintaperiaatteet ja menettelyt, joka kattaa kaikki johtamisjärjestelmät, joilla itsenäisesti tai muihin organisaation johtamisjärjestelmiin yhdistettyinä huolehditaan turvallisuusjohtamisesta;
3 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt
a)
sellaisista poikkeamista ilmoittamiseksi, jotka vaarantavat, tai jos niihin ei puututa tai jos niitä ei käsitellä, vaarantaisivat ilma-aluksen, siinä olevien henkilöiden, kenen tahansa muun henkilön, ilma-aluksen toimintaan vaikuttavan varusteen tai laitteen turvallisuuden, sekä muista asiaan kuuluvista turvallisuustiedoista ilmoittamiseksi;
b)
ilmoitettujen poikkeamien ja muiden turvallisuustietojen analysoinnista ja seurannasta:
c)
ilmailualan ammattilaisten suojelusta;
d)
kerättyjen turvallisuustietojen asianmukaisesta käytöstä;
e)
tietojen yhdistämisestä eurooppalaiseen keskusrekisteriin; ja
f)
tällaisten anonymisoitujen tietojen jakamista asianosaisille, jotta nämä saisivat ilmailun turvallisuuden parantamiseksi tarvitsemansa tiedot.
2. Tätä asetusta sovelletaan siviili-ilma-aluksiin liittyvistä poikkeamista ja muista turvallisuustiedoista ilmoittamiseen, lukuun ottamatta asetuksen (EY) N:o 216/2008 liitteessä II tarkoitettuja ilma-aluksia. Jäsenvaltiot voivat päättää soveltaa tätä asetusta myös kyseisen asetuksen liitteessä II tarkoitettuja ilma-aluksia koskeviin poikkeamiin ja muihin turvallisuustietoihin.
4 artikla
Pakollinen ilmoittaminen
1. Tämän artiklan mukaisten pakollisten poikkeamailmoitusjärjestelmien välityksellä 6 kohdassa lueteltujen henkilöiden on ilmoitettava seuraaviin luokkiin kuuluvista poikkeamista, jotka voivat muodostaa merkittävän riskin ilmailun turvallisuudelle:
a)
poikkeamat, jotka liittyvät ilma-aluksen toimintaan, kuten:
i)
yhteentörmäykseen liittyvät poikkeamat;
ii)
lentoonlähtöön ja laskuun liittyvät poikkeamat;
iii)
polttoaineeseen liittyvät poikkeamat;
iv)
lennon aikana tapahtuvat poikkeamat;
v)
viestintään liittyvät poikkeamat;
vi)
vammoihin, hätätilanteisiin ja muihin kriittisiin tilanteisiin liittyvät poikkeamat;
vii)
miehistön toimintakyvyn menetys ja muut miehistöön liittyvät poikkeamat;
viii)
sääolosuhteisiin tai turvatoimiin liittyvät poikkeamat;
b)
poikkeamat, jotka liittyvät ilma-aluksen tekniseen kuntoon, huoltoon ja korjaukseen, kuten:
i)
rakenteelliset viat,
ii)
järjestelmien toimintahäiriöt,
iii)
huolto- ja korjausongelmat,
iv)
työntövoimajärjestelmän ongelmat (mukaan luettuina moottorit, potkurit ja roottorijärjestelmät);
c)
poikkeamat, jotka liittyvät lennonvarmistuspalveluihin ja -laitteisiin, kuten:
i)
yhteentörmäykset, yhteentörmäysuhkat tai yhteentörmäyksen mahdollisuus;
ii)
ilmaliikenteen hallintaan ja lennonvarmistuspalveluihin liittyvät erityiset poikkeamat;
iii)
ilmaliikenteen hallintaan ja lennonvarmistuspalveluihin liittyvät toiminnalliset poikkeamat;
d)
poikkeamat, jotka liittyvät lentopaikkoihin ja maapalveluihin, kuten:
i)
lentopaikkojen toimintaan ja laitteisiin;
ii)
matkustajista huolehtimiseen tai matkatavaroiden, postin ja rahdin käsittelyyn;
iii)
ilma-alusten maahuolintaan ja siihen liittyviin palveluihin.
2. Jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation on otettava käyttöön pakollinen ilmoitusjärjestelmä edistääkseen 1 kohdassa tarkoitettujen poikkeamatietojen keräämistä.
3. Jokaisen jäsenvaltion on otettava käyttöön pakollinen ilmoitusjärjestelmä edistääkseen poikkeamatietojen keräämistä, mukaan lukien organisaatioiden 2 kohdan nojalla keräämät poikkeamatiedot.
4. Euroopan lentoturvallisuusviraston, jäljempänä ’virasto’, on otettava käyttöön pakollinen ilmoitusjärjestelmä edistääkseen poikkeamatietojen keräämistä, mukaan lukien viraston sertifioimien tai hyväksymien organisaatioiden 2 kohdan nojalla keräämät poikkeamatiedot.
5. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksin poikkeamien luokittelua koskevan luettelon, johon on viitattava, kun poikkeamista ilmoitetaan 1 kohdan mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Komissio liittää näihin täytäntöönpanosäädöksiin erillisen poikkeamien luokittelua koskevan luettelon, jota sovelletaan muihin ilma-aluksiin kuin vaativiin moottorikäyttöisiin ilma-aluksiin. Luettelo on yksinkertaisempi versio ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta luettelosta, ja siihen on tarvittaessa tehty mukautuksia ilmailun tämän sektorin erityispiirteiden huomioon ottamiseksi.
6. Seuraavien luonnollisten henkilöiden on ilmoitettava 1 kohdassa tarkoitetuista poikkeamista organisaation, jonka palveluksessa ilmoittaja on tai joka teettää ilmoittajalla työtä muun sopimuksen perusteella tai käyttää ilmoittajan palveluksia, 2 kohdan mukaisesti käyttöön ottaman järjestelmän välityksellä tai, jos se ei ole mahdollista, heidän organisaationsa sijoittautumisjäsenvaltion tai lentolupakirjan myöntäneen, vahvistaneen tai muuntaneen valtion 3 kohdan mukaisesti käyttöön ottaman järjestelmän taikka viraston 4 kohdan mukaisesti perustaman järjestelmän välityksellä:
a)
jäsenvaltiossa rekisteröidyn ilma-aluksen päällikkö, tai jos päällikkö on estynyt ilmoittamasta poikkeamasta, komentoketjussa seuraavana oleva miehistön jäsen, kun ilma-alus on rekisteröity jäsenvaltiossa tai jos se on rekisteröity unionin ulkopuolella, sitä käyttää jonkin jäsenvaltion valvoma tai unioniin sijoittautunut lentotoiminnan harjoittaja;
b)
henkilö, joka harjoittaa jonkin jäsenvaltion tai viraston valvomaa ilma-aluksen tai sen laitteen tai osan suunnittelua, valmistusta, jatkuvan lentokelpoisuuden valvontaa, huoltoa tai muutostöitä;
c)
henkilö, joka allekirjoittaa jäsenvaltion tai viraston valvonnan alaisena ilma-alusta tai sen laitetta tai osaa koskevan lentokelpoisuuden tarkastustodistuksen tai huoltotodisteen;
d)
henkilö, joka suorittaa tehtäviä, joihin häneltä vaaditaan jäsenvaltion myöntämä lupa toimia jonkin ilmaliikennepalvelun tarjoajan työntekijänä, jolla on lennonvarmistukseen liittyviä vastuita, tai lennontiedottajana;
e)
henkilö, joka suorittaa tehtäviä, jotka liittyvät sellaisen lentoaseman turvallisuusjohtamiseen, johon sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1008/2008 (13);
f)
henkilö, joka suorittaa tehtäviä, jotka liittyvät sellaisen lennonvarmistuslaitteiston asennukseen, muutostöihin, huoltoon, korjaamiseen, peruskorjaukseen, lentomittaukseen tai tarkastukseen, jonka valvonnan jokin jäsenvaltio varmistaa;
g)
henkilö, joka suorittaa ilma-alusten maahuolintaan liittyviä tehtäviä, mukaan luettuina tankkaus, kuormauslaskelman laadinta, kuormaus, jäänpoisto ja hinaus asetuksen (EY) N:o 1008/2008 soveltamisalaan kuuluvalla lentoasemalla.
7. Edellä 6 kohdassa lueteltujen henkilöiden on ilmoitettava poikkeamat 72 tunnin kuluessa siitä, kun he ovat saaneet tiedon poikkeamasta, ellei tämä ole poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi mahdotonta.
8. Poikkeaman ilmoittamisen jälkeen jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation, johon ei sovelleta 9 kohtaa, on ilmoitettava kyseisen jäsenvaltion 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti kerätyt poikkeamatiedot mahdollisimman pian, ja joka tapauksessa viimeistään 72 tunnin kuluessa poikkeaman tietoon saamisesta.
9. Poikkeaman ilmoittamisen jälkeen jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation, jonka virasto on sertifioinut tai hyväksynyt, on ilmoitettava virastolle yksityiskohtaiset tiedot 2 kohdan mukaisesti kerätyt poikkeamatiedot mahdollisimman pian, ja joka tapauksessa viimeistään 72 tunnin kuluessa poikkeaman tietoon saamisesta.
5 artikla
Vapaaehtoinen ilmoittaminen
1. Jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation on otettava käyttöön vapaaehtoinen ilmoitusjärjestelmä edistääkseen:
a)
sellaisten poikkeamatietojen keräämistä, jotka eivät välttämättä tule ilmi pakollisessa ilmoitusjärjestelmässä;
b)
sellaisten muiden turvallisuustietojen keräämistä, jotka niiden ilmoittajan mielestä muodostavat todellisen tai mahdollisen riskin ilmailun turvallisuudelle.
2. Jokaisen jäsenvaltion on otettava käyttöön vapaaehtoinen ilmoitusjärjestelmä edistääkseen:
a)
sellaisten poikkeamatietojen keräämistä, jotka eivät välttämättä tule ilmi pakollisessa ilmoitusjärjestelmässä;
b)
sellaisten muiden turvallisuustietojen keräämistä, jotka niiden ilmoittajan mielestä muodostavat todellisen tai mahdollisen riskin ilmailun turvallisuudelle.
Tähän järjestelmään on sisällyttävä myös organisaatioiden 6 kohdan mukaisesti toimittamien tietojen kerääminen, mutta se ei saa rajoittua pelkästään tähän.
3. Virasto ottaa käyttöön vapaaehtoisen ilmoitusjärjestelmän edistääkseen:
a)
sellaisten poikkeamatietojen keräämistä, jotka eivät välttämättä tule ilmi pakollisessa ilmoitusjärjestelmässä,
b)
sellaisten muiden turvallisuustietojen keräämistä, jotka niiden ilmoittajan mielestä muodostavat todellisen tai mahdollisen vaaran ilmailun turvallisuudelle.
Tähän järjestelmään on sisällyttävä myös viraston sertifioimien tai hyväksymien organisaatioiden 5 kohdan nojalla toimittamien tietojen kerääminen, mutta se ei saa rajoittua pelkästään tähän.
4. Vapaaehtoisia ilmoitusjärjestelmiä on käytettävä edistämään sellaisten poikkeama- tai turvallisuustietojen keruuta:
a)
joiden ilmoittaminen ei 4 artiklan 1 kohdan nojalla ole pakollista;
b)
joista ilmoittavat muut kuin 4 artiklan 6 kohdassa luetellut henkilöt.
5. Jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation, joka on viraston sertifioima tai hyväksymä, on hyvissä ajoin ilmoitettava virastolle 1 kohdan nojalla kerätyistä poikkeamista ja muista turvallisuustiedoista, joista voi käydä ilmi todellinen tai mahdollinen ilmailun turvallisuusriski.
6. Jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation, joka ei ole viraston sertifioima tai hyväksymä, on hyvissä ajoin ilmoitettava kyseisen jäsenvaltion 6 artiklan 3 kohdan nojalla nimetylle toimivaltaiselle viranomaiselle tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti kerätyistä poikkeamatiedoista ja muista turvallisuustiedoista, joista voi käydä ilmi todellinen tai mahdollinen ilmailun turvallisuusriski. Jäsenvaltiot voivat vaatia kaikkia niiden alueelle sijoittautuneita organisaatioita ilmoittamaan kaikki tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti kerätyt poikkeamatiedot.
7. Jäsenvaltiot, virasto ja organisaatiot voivat ottaa käyttöön muita turvallisuustietojen keruu- ja käsittelyjärjestelmiä tietojen keräämiseksi poikkeamista, jotka eivät välttämättä tule ilmi 4 artiklassa ja tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa ilmoitusjärjestelmissä. Kyseisiin järjestelmiin voi sisältyä ilmoittaminen muille kuin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille yhteisöille, ja ne voivat edellyttää aktiivista osallistumista:
a)
ilmailutoimialalta
b)
ilmailualan henkilöstön ammattijärjestöiltä.
8. Vapaaehtoisesta ja pakollisesta ilmoittamisesta saadut tiedot voidaan yhdistää yhteen järjestelmään.
6 artikla
Tietojen kerääminen ja tallentaminen
1. Jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation on nimettävä yksi tai useampi henkilö hoitamaan riippumattomalla tavalla 4 ja 5 artiklan nojalla ilmoitettujen poikkeamatietojen keräämistä, arviointia, käsittelyä, analysointia ja tallentamista.
Tällaisten ilmoitusten käsittely on järjestettävä niin, että estetään tietojen käyttö muihin kuin turvallisuuteen liittyviin tarkoituksiin ja että ilmoittajan ja ilmoituksessa mainittujen henkilöiden henkilöllisyyttä koskevien tietojen luottamuksellisuus suojataan asianmukaisesti oikeudenmukaisen turvallisuuskulttuurin edistämiseksi.
2. Toimivaltaisen viranomaisen kanssa sopien pienet organisaatiot voivat perustaa yksinkertaistetun mekanismin poikkeamatietojen keräämistä, arviointia, käsittelyä, analysointia ja tallentamista varten. Ne voivat jakaa nämä tehtävät samantyyppisten organisaatioiden kanssa noudattaen tämän asetuksen mukaisia luottamuksellisuutta ja suojelua koskevia sääntöjä.
3. Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen, joka vastaa riippumattomalla tavalla 4 ja 5 artiklan nojalla ilmoitettujen poikkeamatietojen keruu-, arviointi-, käsittely-, analysointi- ja tallennusjärjestelmän perustamisesta.
Tällaisten ilmoitusten käsittely on järjestettävä niin, että estetään tietojen käyttö muihin kuin turvallisuuteen liittyviin tarkoituksiin ja että ilmoittajan ja ilmoituksessa mainittujen henkilöiden henkilöllisyyden luottamuksellisuus suojataan asianmukaisesti oikeudenmukaisen turvallisuuskulttuurin edistämiseksi.
Viranomaiset, jotka voidaan nimetä ensimmäisen alakohdan mukaisesti joko yhdessä tai erikseen, ovat:
a)
kansallinen siviili-ilmailuviranomainen; ja/tai
b)
turvallisuustutkintaviranomainen; ja/tai
c)
muu unioniin sijoittautunut itsenäinen elin tai yhteisö, jolle on annettu tämä tehtävä.
Jos jäsenvaltio nimeää tehtävään useamman kuin yhden elimen tai yhteisön, sen on nimettävä yksi niistä 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi tiedonsiirron yhteystahoksi.
4. Virasto nimeää yhden tai useamman henkilön, joka vastaa riippumattomalla tavalla 4 ja 5 artiklan mukaisesti ilmoitettujen poikkeamatietojen keruu-, arviointi-, käsittely-, analysointi- ja tallennusjärjestelmän perustamisesta.
Tällaisten ilmoitusten käsittely on järjestettävä niin, että estetään tietojen käyttö muihin kuin turvallisuuteen liittyviin tarkoituksiin ja että ilmoittajan ja ilmoituksessa mainittujen henkilöiden henkilöllisyyden luottamuksellisuus suojataan asianmukaisesti oikeudenmukaisen turvallisuuskulttuurin edistämiseksi.
5. Organisaatioiden on tallennettava 4 ja 5 artiklan mukaisesti kerättyjen poikkeamatietojen perusteella laaditut poikkeamailmoitukset yhteen tai useampaan tietokantaan.
6. Edellä 3 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten on tallennettava 4 ja 5 artiklan mukaisesti kerättyjen poikkeamatietojen perusteella laaditut poikkeamailmoitukset kansalliseen tietokantaan.
7. Kansalliseen tietokantaan on tallennettava myös turvallisuustutkintaviranomaisten keräämät tai julkaisemat asiaankuuluvat tiedot onnettomuuksista ja vakavista vaaratilanteista.
8. Virasto tallentaa tietokantaan poikkeamailmoitukset, jotka on laadittu 4 ja 5 artiklan mukaisesti kerättyjen poikkeamatietojen perusteella.
9. Turvallisuustutkintaviranomaisilla on oltava täydet käyttöoikeudet 6 kohdassa tarkoitettuun kansalliseen tietokantaansa asetuksen (EU) N:o 996/2010 5 artiklan 4 kohdan mukaisten velvollisuuksiensa täyttämiseksi.
10. Jäsenvaltioiden siviili-ilmailuviranomaisilla on turvallisuuteen liittyviä velvoitteitaan varten oltava täydet käyttöoikeudet 6 kohdassa tarkoitettuun kansalliseen tietokantaansa.
7 artikla
Poikkeamailmoitusten laatu ja sisältö
1. Edellä 6 artiklassa tarkoitetuissa poikkeamailmoituksissa on annettava vähintään liitteessä I luetellut tiedot.
2. Edellä 6 artiklan 5, 6 ja 8 kohdassa tarkoitetuissa poikkeamailmoituksissa on oltava kyseistä poikkeamaa koskeva turvallisuusriskiluokitus. Tämän luokituksen tarkistaa ja tarvittaessa muuttaa ja hyväksyy jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tai virasto tämän artiklan 5 kohdassa tarkoitetun yhteisen eurooppalaisen riskiluokitusjärjestelmän mukaisesti.
3. Organisaatioiden, jäsenvaltioiden ja viraston on luotava tietojen laadun tarkastusmenettelyjä parantaakseen tietojen johdonmukaisuutta erityisesti alun perin kerättyjen tietojen ja tietokantaan tallennetun ilmoituksen välillä.
4. Edellä 6 artiklan 5, 6 ja 8 kohdassa tarkoitetuissa tietokannoissa on käytettävä tietomuotoja, jotka ovat:
a)
vakioituja tiedonvaihdon helpottamiseksi; ja
b)
Eccairs-ohjelmiston ja ADREP-luokituksen kanssa yhteensopivia.
5. Komissio kehittää tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja viraston kanssa 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ilmailualan turvallisuusanalyytikkojen verkoston kautta yhteisen eurooppalaisen riskiluokitusjärjestelmän, jotta organisaatiot, jäsenvaltiot ja virasto voivat luokitella poikkeamat turvallisuusriskin perusteella. Näin tehdessään komissio ottaa huomioon yhteensopivuuden tarpeen olemassa olevien riskiluokitusjärjestelmien kanssa.
Komissio kehittää kyseisen järjestelmän viimeistään 15 päivänä toukokuuta 2017.
6. Siirretään komissiolle 18 artiklan mukaisesti valta antaa delegoituja säädöksiä yhteisen eurooppalaisen riskiluokitusjärjestelmän määrittelemiseksi.
7. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä järjestelyt yhteisen eurooppalaisen riskiluokitusjärjestelmän täytäntöön panemiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
8. Komissio ja virasto tukevat jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia näiden tietojen yhtenäistämisessä, kuten esimerkiksi:
a)
1 kohdassa tarkoitettujen vähimmäistietojen yhtenäistämisessä;
b)
2 kohdassa tarkoitetussa poikkeamien riskiluokituksessa; ja
c)
3 kohdassa tarkoitettujen tietojen laadun tarkastusmenettelyjen laatimisessa.
Komissio ja virasto tarjoavat tätä tukea tavalla, joka edistää tietojen tallennusmenettelyjen yhdenmukaistamista eri jäsenvaltioissa, ja erityisesti tarjoamalla 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuissa organisaatioissa tai elimissä työskentelevälle henkilöstölle:
a)
ohjeita;
b)
työpajoja; ja
c)
asianmukaista koulutusta.
8 artikla
Eurooppalainen keskusrekisteri
1. Komissio hallinnoi eurooppalaista keskusrekisteriä, johon tallennetaan kaikki unionissa kerätyt poikkeamailmoitukset.
2. Kunkin jäsenvaltion on päivitettävä eurooppalaista keskusrekisteriä yhteisymmärryksessä komission kanssa siirtämällä keskusrekisteriin kaikki 6 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut kansallisiin tietokantoihin tallennetut turvallisuutta koskevat tiedot.
3. Virasto sopii komission kanssa teknisistä yhteyskäytännöistä, jotka koskevat viraston Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 ja sen täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti keräämien poikkeamailmoitusten, erityisesti sisäiseen poikkeamien raportointijärjestelmään (IORS) tallennettujen poikkeamien, sekä 4 artiklan 9 kohdan ja 5 artiklan 5 kohdan nojalla kerättyjen tietojen siirtämistä eurooppalaiseen keskusrekisteriin.
4. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksin järjestelyt 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun eurooppalaisen keskusrekisterin hallinnoimiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
9 artikla
Tiedonvaihto
1. Jäsenvaltioiden ja viraston on osallistuttava tietojenvaihtoon asettamalla kaikki ilmoitustietokantoihinsa tallennetut turvallisuustiedot muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, viraston ja komission saataville eurooppalaisen keskusrekisterin välityksellä.
Poikkeamailmoitukset on siirrettävä eurooppalaiseen keskusrekisteriin viimeistään 30 päivän kuluttua niiden tallentamisesta kansalliseen tietokantaan.
Poikkeamailmoituksia on tarvittaessa päivitettävä uusilla turvallisuustiedoilla.
2. Jäsenvaltioiden on siirrettävä myös onnettomuuksia ja vakavia vaaratilanteita koskevat tiedot eurooppalaiseen keskusrekisteriin seuraavasti:
a)
alustavat tiedot, kun onnettomuuden tai vaaratilanteen tutkinta on kesken;
b)
tutkinnan päätyttyä:
i)
lopullinen tutkintaselostus; ja
ii)
englanninkielinen tiivistelmä lopullisesta tutkintaselostuksesta, jos sellainen on saatavilla.
3. Jäsenvaltion tai viraston on mahdollisimman pian välitettävä kaikki merkitykselliset turvallisuustiedot asiaankuuluvalle jäsenvaltion viranomaiselle tai virastolle, jos se poikkeamatietoja kerätessään tai poikkeamailmoituksia tallentaessaan tai 13 artiklan 6 kohdan mukaista analysointia tehdessään havaitsee turvallisuuteen liittyviä seikkoja, joiden katsotaan joko
a)
kiinnostavan muita jäsenvaltioita tai virastoa; tai
b)
edellyttävän mahdollisesti turvallisuustoimia muilta jäsenvaltioilta tai virastolta.
10 artikla
Eurooppalaiseen keskusrekisteriin tallennettujen tietojen jakaminen
1. Kaikilla yhteisöillä, jotka vastaavat siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelystä unionissa tai turvallisuustutkintaviranomaisella on oltava täysi suojattu online-käyttöoikeus eurooppalaisessa keskusrekisterissä oleviin poikkeamatietoihin.
Tietoja on käytettävä 15 ja 16 artiklan mukaisesti.
2. Liitteessä II luetellut asianosaiset voivat pyytää pääsyä eräisiin eurooppalaisen keskusrekisterin sisältämiin tietoihin.
Unioniin sijoittautuneiden asianosaisten on osoitettava tietopyyntönsä sen jäsenvaltion yhteystaholle, johon ne ovat sijoittautuneet.
Unionin ulkopuolelle sijoittautuneiden asianosaisten on osoitettava pyyntönsä komissiolle.
Komissio ilmoittaa asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, kun tämän kohdan mukainen pyyntö tehdään.
3. Jollei asetuksen (EU) N:o 996/2010 15 artiklan 2 kohdasta muuta johdu, eurooppalaisen keskusrekisterin sisältämiä tietoja, jotka liittyvät mainitun asetuksen mukaisesti suoritettaviin käynnissä oleviin turvallisuustutkimuksiin, ei saa antaa tämän artiklan mukaisille asianosaisille.
4. Tietoturvasyistä asianosaisille ei anneta suoraa pääsyä eurooppalaiseen keskusrekisteriin.
11 artikla
Pyyntöjen ja päätösten käsittely
1. Eurooppalaisen keskusrekisterin sisältämiä tietoja koskevat pyynnöt on toimitettava yhteystahon hyväksymillä lomakkeilla. Näissä lomakkeissa on oltava vähintään liitteessä III esitetyt kohdat.
2. Pyynnön vastaanottavan yhteyspisteen on varmistettava, että:
a)
pyytäjä on asianosainen;
b)
yhteystaho on toimivaltainen käsittelemään pyyntöä.
Kun yhteystaho päättää, että toinen jäsenvaltio tai komissio on toimivaltainen käsittelemään pyynnön, se siirtää sen tapauksen mukaan tälle jäsenvaltiolle tai komissiolle.
3. Yhteystahon, joka ottaa vastaan tietopyynnön, on arvioitava tapauskohtaisesti, onko pyyntö perusteltu ja voidaanko siihen vastata.
Yhteystaho voi toimittaa tiedot asianosaisille paperilla tai käyttäen suojattuja sähköisiä viestintävälineitä.
4. Jos pyyntö hyväksytään, yhteystahon on määriteltävä annettavan tiedon määrä ja taso. Ainoastaan pyynnön kannalta ehdottoman välttämättömät tiedot on annettava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 ja 16 artiklan säännösten soveltamista.
Tietoja, jotka eivät liity asianosaisen omiin laitteisiin, toimintaan tai toimialaan, saa antaa ainoastaan yhdistetyssä tai anonymisoidussa muodossa. Muussa kuin yhdistetyssä muodossa olevia tietoja saa antaa asianosaiselle, jos tämä esittää pyynnölleen yksityiskohtaiset kirjalliset perustelut. Näitä tietoja on käytettävä tämän asetuksen 15 ja 16 artiklan mukaisesti.
5. Yhteystaho antaa liitteessä II olevassa b kohdassa luetelluille asianosaisille ainoastaan tietoja, jotka liittyvät niiden omiin laitteisiin, toimintaan tai toimialaan.
6. Yhteystaho, joka saa pyynnön liitteessä II olevassa a kohdassa luetellulta asianosaiselta, voi tehdä yleisen päätöksen tietojen säännöllisestä toimittamisesta kyseiselle asianosaiselle, edellyttäen että:
a)
pyydetyt tiedot liittyvät asianosaisen omiin laitteisiin, toimintaan tai toimialaan;
b)
yleisellä päätöksellä ei anneta pääsyä tietokannan kaikkeen sisältöön;
c)
yleinen päätös liittyy vain anonymisoituihin tietoihin.
7. Asianosainen saa käyttää tämän artiklan nojalla saamiaan tietoja seuraavin edellytyksin:
a)
asianosainen saa käyttää tietoja ainoastaan pyyntölomakkeessa ilmoitettuun tarkoitukseen, jonka olisi oltava yhteensopiva tämän asetuksen 1 artiklassa säädetyn tavoitteen kanssa; ja
b)
asianosainen ei saa luovuttaa saamiaan tietoja eteenpäin ilman tietojen antajan kirjallista suostumusta, ja asianosaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen saamiensa tietojen asianmukaisen luottamuksellisuuden.
8. Tämän artiklan nojalla annettu päätös tietojen jakamisesta on rajoitettava siihen, mikä on tietojen käyttäjän tarkoituksen kannalta ehdottoman välttämätöntä.
12 artikla
Pyyntöjen tallentaminen ja tietojenvaihto
1. Kunkin yhteystahon on tallennettava kaikki vastaanottamansa pyynnöt ja tiedot niiden johdosta toteutetuista toimista.
Nämä tiedot on ilmoitettava komissiolle kohtuullisessa ajassa pyynnön vastaanottamisesta ja/tai toimen toteuttamisesta.
2. Komissio asettaa ajantasaisen luettelon eri yhteystahojen ja komission itsensä vastaanottamista pyynnöistä ja niiden johdosta toteutetuista toimista kaikkien yhteystahojen saataville.
13 artikla
Poikkeamien analysointi ja seuranta kansallisella tasolla
1. Jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation on laadittava menettely 4 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti kerättyjen poikkeamatietojen analysoimiseksi määritelläkseen havaittuihin poikkeamiin tai poikkeamaryhmiin liittyvät turvallisuusriskit.
Tämän analyysin perusteella jokaisen organisaation on määriteltävä mahdollisesti tarvittavat korjaavat tai ehkäisevät toimet, joita ilmailun turvallisuuden parantaminen edellyttää.
2. Jos jäsenvaltioon sijoittautunut organisaatio 1 kohdassa tarkoitetun analyysin jälkeen toteaa, että todelliset tai mahdolliset ilmailun turvallisuuteen liittyvät puutteet edellyttävät asianmukaisia korjaavia tai ennaltaehkäiseviä toimia, sen on:
a)
pantava kyseiset toimet täytäntöön kohtuullisessa ajassa; ja
b)
laadittava menettely toimien täytäntöönpanon ja tehokkuuden seuraamiseksi.
3. Jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation on säännöllisesti tiedotettava työntekijöilleen ja muun sopimuksen perusteella palvelukseen otetulle henkilöstölle sellaisten poikkeamien analysoinnista ja seurannasta, joiden osalta toteutetaan ennaltaehkäiseviä tai korjaavia toimia.
4. Kun jäsenvaltioon sijoittautunut organisaatio, joka ei kuulu 5 kohdan soveltamisalaan, on 4 artiklan 8 kohdan ja 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti ilmoitettuja poikkeamia koskevan analyysinsa perusteella tunnistanut todellisen tai mahdollisen ilmailun turvallisuuteen liittyvän riskin, sen on 30 päivän kuluessa päivästä, jona ilmoittaja on ilmoittanut poikkeamasta, toimitettava jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle:
a)
edellä olevan 1 kohdan nojalla laaditun analyysin alustavat tulokset, jos sellaisia on saatavilla; ja
b)
edellä olevan 2 kohdan nojalla toteutettavat toimet.
Organisaation on ilmoitettava analyysin lopulliset tulokset heti kun ne ovat saatavilla ja periaatteessa viimeistään kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona poikkeamasta on ilmoitettu.
Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää organisaatioita toimittamaan sille sellaisten poikkeamien analysoinnin alustavat tai lopulliset tulokset, joista sille on ilmoitettu mutta joista se ei ole saanut seurantatietoja tai on saanut vain alustavat tulokset.
5. Jos jäsenvaltioon sijoittautunut viraston sertifioima tai hyväksymä organisaatio on 4 artiklan 9 kohdan tai 5 artiklan 5 kohdan nojalla ilmoitettua poikkeamaa tai poikkeamien ryhmää koskevan analyysin perusteella tunnistanut todellisen tai mahdollisen ilmailun turvallisuuteen liittyvän riskin, sen on 30 päivän kuluessa päivästä, jona ilmoittaja on ilmoittanut poikkeamasta, ilmoitettava virastolle
a)
edellä olevan 1 kohdan nojalla laaditun analyysin mahdolliset alustavat tulokset; ja
b)
edellä olevan 2 kohdan nojalla toteutettavat toimet.
Viraston sertifioiman tai hyväksymän organisaation on toimitettava virastolle analyysin lopulliset tulokset heti kun ne ovat saatavilla ja periaatteessa viimeistään kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona poikkeamasta on ilmoitettu.
Virasto voi pyytää organisaatioita toimittamaan sille sellaisten poikkeamien analysoinnin alustavat tai lopulliset tulokset, joista sille on ilmoitettu mutta joista se ei ole saanut seurantatietoja tai on saanut vain alustavat tulokset.
6. Jokaisen jäsenvaltion ja viraston on laadittava menettely niille 4 artiklan 6 kohdan ja 5 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti suoraan ilmoitettujen poikkeamatietojen analysoimiseksi tunnistaakseen näihin poikkeamiin liittyvät turvallisuusriskit. Tämän analyysin perusteella niiden on määritettävä asianmukaiset korjaavat tai ennaltaehkäisevät toimet, joita ilmailun turvallisuuden parantaminen edellyttää.
7. Jos jäsenvaltio tai virasto 6 kohdassa tarkoitetun analyysin jälkeen toteaa, että todelliset tai mahdolliset ilmailun turvallisuuteen liittyvät puutteet edellyttävät asianmukaisia korjaavia tai ennaltaehkäiseviä toimia, sen on
a)
pantava nämä toimet täytäntöön kohtuullisessa ajassa; ja
b)
laadittava menettely toimien täytäntöönpanon ja tehokkuuden seuraamiseksi.
8. Jokaisen jäsenvaltion ja viraston on jokaisen sellaisen poikkeaman tai poikkeamaryhmän osalta, johon sovelletaan 4 ja 5 kohdan mukaista seurantaa, saatava käyttöönsä tehty analyysi ja seurattava asianmukaisesti sen vastuulla olevien organisaatioiden toteuttamia toimia.
Jos jäsenvaltio tai virasto katsoo, että ilmoitettujen toimien täytäntöönpano ja teho on riittämätön todellisten tai mahdollisten turvallisuuspuutteiden korjaamiseksi, sen on varmistettava, että asiaankuuluva organisaatio toteuttaa ja panee täytäntöön asianmukaiset lisätoimet.
9. Tämän artiklan nojalla saadut, yksittäisten poikkeamien tai poikkeamaryhmien analysointiin ja tarvittaessa seurantaan liittyvät tiedot, silloin kun niitä on saatavilla, on tallennettava eurooppalaiseen keskusrekisteriin 8 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti kohtuullisessa ajassa ja viimeistään kaksi kuukautta sen jälkeen, kun ne on tallennettu kansalliseen tietokantaan.
10. Jäsenvaltioiden on käytettävä poikkeamailmoitusten analysoinnista saamiaan tietoja apuna määrittäessään kansallisen turvallisuusohjelman yhteydessä toteutettavia mahdollisia korjaavia toimia.
11. Kunkin jäsenvaltion on julkaistava siviili-ilmailun turvallisuutta koskevaa yleistä tiedottamista varten ainakin kerran vuodessa turvallisuuskatsaus. Turvallisuuskatsauksen on
a)
sisällettävä yhdistettyjä ja anonymisoituja tietoja kansallisten pakollisten ja vapaaehtoisten poikkeamailmoitusjärjestelmien mukaisesti ilmoitetuista poikkeamatyypeistä ja muista turvallisuustiedoista;
b)
kerrottava kehityssuuntauksista;
c)
yksilöitävä toimet, jotka se on toteuttanut.
12. Jäsenvaltiot voivat myös julkaista anonymisoituja poikkeamailmoituksia ja riskianalyysien tuloksia.
14 artikla
Poikkeamien analysointi ja seuranta unionin tasolla
1. Komissio ja virasto osallistuvat yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa säännöllisesti eurooppalaisen keskusrekisterin sisältämien tietojen vaihtoon ja analysointiin.
Tarkkailijoita voidaan tarvittaessa kutsua tapauskohtaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä asetuksessa säädettyjen luottamuksellisuusvaatimusten soveltamista.
2. Komissio, virasto ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tekevät yhteistyötä ilmailualan turvallisuusanalyytikkojen verkoston välityksellä.
Ilmailualan turvallisuusanalyytikkojen verkosto edistää ilmailun turvallisuuden parantamista unionissa erityisesti laatimalla turvallisuusanalyysejä Euroopan lentoturvallisuusohjelman ja Euroopan lentoturvallisuussuunnitelman tueksi.
3. Virasto tukee ilmailualan turvallisuusanalyytikkojen verkoston toimintaa esimerkiksi avustamalla verkoston kokousten valmistelussa ja järjestämisessä.
4. Virasto sisällyttää tietoja 1 kohdassa tarkoitetun tietojen analysoinnin tuloksista asetuksen (EY) N:o 216/2008 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun vuotuiseen turvallisuuskatsaukseen.
15 artikla
Tietojen luottamuksellisuus ja asianmukainen käyttö
1. Jäsenvaltioiden ja organisaatioiden, kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, sekä viraston on toteutettava tarvittavat toimenpiteet niiden poikkeamatietojen asianmukaisen luottamuksellisuuden varmistamiseksi, joita ne ovat saaneet 4, 5 ja 10 artiklan mukaisesti.
Jokaisen jäsenvaltion, jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation tai viraston on käsiteltävä henkilötietoja ainoastaan siinä määrin, kuin se on tarpeen tämän asetuksen tarkoitusta varten, ja rajoittamatta direktiivin 95/46/EY kansallisten täytäntöönpanosäädösten soveltamista.
2. Poikkeamailmoituksista kerättyjä tietoja saa käyttää ainoastaan siihen tarkoitukseen, jota varten ne on kerätty, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 996/2010 12, 14 ja 15 artiklassa annettujen, turvallisuustietojen suojaamista koskevien säännösten soveltamista.
Jäsenvaltiot, virasto ja organisaatiot eivät saa asettaa poikkeamia koskevia tietoja saataville tai käyttää niitä
a)
syyllisyyden tai vahingonkorvausvelvollisuuden osoittamiseen; tai
b)
muihin tarkoituksiin kuin ilmailun turvallisuuden ylläpitämiseen tai parantamiseen.
3. Edellä 14 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan täyttäessään eurooppalaisen keskusrekisterin sisältämien tietojen osalta komissio, virasto ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset:
a)
varmistavat tietojen luottamuksellisuuden; ja
b)
rajoittavat tietojen käytön ainoastaan tarkoituksiin, jotka ovat välttämättömiä niiden turvallisuuteen liittyvien velvollisuuksien täyttämiseksi syyllisyyttä tai vahingonkorvausvelvollisuutta osoittamatta; sen vuoksi näitä tietoja on käytettävä erityisesti riskinhallintaan ja turvallisuussuuntausten analysointiin, jotka voivat johtaa turvallisuussuosituksiin tai -toimiin todellisten tai mahdollisten turvallisuuspuutteiden korjaamiseksi.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset ja toimivaltaiset lainkäyttöviranomaiset tekevät keskenään yhteistyötä sopimalla etukäteen hallinnollisista ennakkojärjestelyistä. Näillä hallinnollisilla ennakkojärjestelyillä on pyrittävä varmistamaan oikea tasapaino asianmukaisen lainkäytön tarpeen ja turvallisuustietojen jatkuvan saatavuuden välillä.
16 artikla
Tietolähteen suojelu
1. Tätä artiklaa sovellettaessa ”henkilötietoihin” kuuluvat erityisesti luonnollisten henkilöiden nimet ja osoitteet.
2. Jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation on varmistettava, että kaikki henkilötiedot annetaan organisaation muun henkilöstön kuin 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimettyjen henkilöiden saataville ainoastaan, jos se on ehdottoman välttämätöntä poikkeaman tutkimiseksi ilmailun turvallisuuden tehostamiseksi.
Tietoja, joista henkilötiedot on poistettu, jaetaan organisaatiossa tarpeen mukaan.
3. Jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, ettei 6 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuihin kansallisiin tietokantoihin tallenneta mitään henkilötietoja. Tällaiset tiedot, joista henkilötiedot on poistettu, on asetettava kaikkien asiaankuuluvien osapuolten saataville esimerkiksi näiden ilmailun turvallisuuden parantamiseen liittyvien velvollisuuksien täyttämiseksi.
4. Viraston on varmistettava, ettei 6 artiklan 8 kohdassa tarkoitettuihin viraston tietokantoihin tallenneta mitään henkilötietoja. Tällaiset tiedot, joista henkilötiedot on poistettu, on asetettava kaikkien asiaankuuluvien osapuolten saataville esimerkiksi näiden ilmailun turvallisuuden parantamiseen liittyvien velvollisuuksien täyttämiseksi.
5. Jäsenvaltioita ja virastoa ei saa estää toteuttamasta toimia, jotka ovat tarpeen ilmailun turvallisuuden ylläpitämiseksi tai parantamiseksi.
6. Jäsenvaltioiden on pidätyttävä aloittamasta oikeudenkäyntimenettelyjä sellaisten suunnittelemattomien tai tahattomien lainrikkomusten johdosta, jotka tulevat niiden tietoon ainoastaan siksi, että niistä on tehty ilmoitus 4 ja 5 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen rikosoikeuden soveltamista.
Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta 4 a kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön toimenpiteitä poikkeamailmoitusten tekijöiden tai poikkeamailmoituksissa mainittujen henkilöiden suojelun tehostamiseksi. Jäsenvaltiot voivat erityisesti soveltaa tätä sääntöä ilman 10 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia.
7. Jos kansallisen lain nojalla käynnistetään kurinpidollinen tai hallinnollinen menettely, poikkeamailmoituksiin sisältyviä tietoja ei saa käyttää:
a)
poikkeamailmoituksen tekijöitä; tai
b)
poikkeamailmoituksissa mainittuja henkilöitä vastaan.
Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta 10 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.
Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön toimenpiteitä poikkeamailmoitusten tekijöiden tai poikkeamailmoituksissa mainittujen henkilöiden suojelun tehostamiseksi, erityisesti ne voivat laajentaa tämän suojelun koskemaan siviili- tai rikosoikeudellisia menettelyjä.
8. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä tai pitää voimassa säännöksiä, jotka takaavat tässä asetuksessa vahvistettua suojelun tasoa paremman suojan poikkeamailmoitusten tekijöille tai poikkeamailmoituksissa mainituille henkilöille.
9. Työnantaja tai organisaatio, jota varten palveluja tuotetaan, ei saa ilmoittajan toimittamien tietojen perusteella aiheuttaa vaikeuksia niille työntekijöille ja muun sopimuksen perusteella palvelukseen otetulle henkilöstölle, jotka tekevät ilmoituksen tai jotka mainitaan 4 ja 5 artiklan mukaisesti kerätyissä poikkeamailmoituksissa, muutoin kuin 10 kohtaa sovellettaessa.
10. Tämän artiklan 6, 7 ja 9 kohdan mukaista suojelua ei sovelleta seuraavissa tapauksissa:
a)
kun kyse on tahallisesta laiminlyönnistä
b)
kun ilmeinen riski on selkeällä ja vakavalla tavalla jätetty huomiotta ja on vakavasti laiminlyöty olosuhteiden edellyttämää ammatillista huolellisuusvelvollisuutta, mikä aiheuttaa ennakoitavissa olevaa vahinkoa henkilölle tai omaisuudelle tai vaarantaa vakavasti ilmailun turvallisuuden tason.
11. Jokaisen jäsenvaltioon sijoittautuneen organisaation on vahvistettava henkilöstön edustajia kuultuaan sisäiset säännöt, joissa kuvaillaan, miten oikeudenmukaisen turvallisuuskulttuurin periaatteet, erityisesti 9 kohdassa tarkoitettu periaate, turvataan ja pannaan täytäntöön kyseisessä organisaatiossa.
Jäljempänä olevan 12 kohdan mukaisesti nimetty elin voi pyytää jäsenvaltioon sijoittautuneiden organisaatioiden sisäisten sääntöjen tarkistamista ennen näiden sisäisten sääntöjen täytäntöönpanoa.
12. Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä elin, joka vastaa 6, 9 ja 11 kohdan täytäntöönpanosta.
Työntekijät ja muun sopimuksen perusteella palvelukseen otettu henkilöstö voivat ilmoittaa kyseiselle elimelle tässä artiklassa vahvistettujen sääntöjen väitetystä rikkomisesta. Tällaisista väitetyistä rikkomisista ilmoittamisesta ei saa aiheutua työntekijöille ja muun sopimuksen perusteella palvelukseen otetulle henkilöstölle rangaistuksia. Työntekijät ja muun sopimuksen perusteella palvelukseen otettu henkilöstö voivat ilmoittaa väitetyistä rikkomuksista komissiolle.
Nimetyn elimen on tarvittaessa annettava jäsenvaltionsa asiaankuuluville viranomaisille neuvontaa oikeuskeinoista tai 21 artiklan soveltamiseksi määrättävistä seuraamuksista.
13. Jokaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle 15 päivänä toukokuuta 2019 ja joka viides vuosi sen jälkeen raportti tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti 12 kohdan mukaisesti nimetyn elimen toiminnasta. Raportti ei saa sisältää henkilötietoja.
17 artikla
Liitteiden ajantasaistaminen
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 18 artiklan mukaisesti:
a)
liitteessä I olevan poikkeamailmoitusten pakollisten tietokenttien luettelon päivittämiseksi asetuksen soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella, jos muutokset osoittautuvat tarpeellisiksi ilmailun turvallisuuden parantamiseksi;
b)
liitteessä III olevan eurooppalaisen keskusrekisterin tietopyyntölomakkeen päivittämiseksi saatujen kokemusten ja uusien tilanteiden huomioon ottamiseksi;
c)
minkä tahansa liitteen mukauttamiseksi Eccairs-ohjelmiston ja ADREP-luokituksen sekä unionin hyväksymien säädösten ja kansainvälisten sopimusten mukaisiksi.
Pakollisten kenttien luettelon päivittämiseksi virasto ja 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmailualan turvallisuusanalyytikkojen verkosto antavat komissiolle asiaan liittyviä lausuntoja.
18 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 7 artiklan 6 kohdassa ja 17 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä viiden vuoden ajaksi tämän asetuksen voimaantulopäivästä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 7 artiklan 6 kohdassa ja 17 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamista koskeva päätös lakkauttaa päätöksessä mainitun säädösvallan siirron. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 7 artiklan 6 kohdan tai 17 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
19 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 216/2008 65 artiklalla perustettu komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja tuolloin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
20 artikla
Oikeus tutustua asiakirjoihin ja henkilötietojen suoja
1. Tämän asetuksen säännösten soveltaminen ei rajoita asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamista, lukuun ottamatta 10 ja 11 artiklaa, joissa vahvistetaan eurooppalaisen keskusrekisterin tietojen saatavuutta koskevat tiukemmat säännöt.
2. Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta direktiivin 95/46/EY kansallisten täytäntöönpanosäädösten soveltamista ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti.
21 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen rikkomiseen. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä ja niihin vaikuttavista myöhemmistä muutoksista komissiolle.
22 artikla
Asetuksen (EU) N:o 996/2010 muuttaminen
Kumotaan asetuksen (EU) N:o 996/2010 19 artikla.
Mainittua artiklaa sovelletaan kuitenkin tämän asetuksen soveltamispäivään saakka 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
23 artikla
Kumoamiset
Kumotaan direktiivi 2003/42/EY, asetus (EY) N:o 1321/2007 ja asetus (EY) N:o 1330/2007. Niitä sovelletaan tämän asetuksen soveltamispäivään saakka 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
24 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Komissio julkaisee viimeistään 16 päivänä marraskuuta 2020 kertomuksen, jossa arvioidaan asetuksen täytäntöönpanoa, sekä toimittaa sen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kertomuksessa tarkastellaan erityisesti asetuksen osuutta ilma-alusten onnettomuuksien ja niihin liittyvien kuolonuhrien lukumäärän vähentämisessä. Jos se on tarpeen, komissio esittää kyseisen kertomuksen pohjalta ehdotuksia tämän asetuksen muuttamiseksi.
3. Tätä asetusta sovelletaan 15 päivästä marraskuuta 2015 eikä ennen 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanotoimenpiteiden voimaantuloa. Asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan heti, kun delegoidut ja täytäntöönpanosäädökset, joilla täsmennetään ja kehitetään 7 artiklan 6 ja 7 kohdassa tarkoitettua yhteistä eurooppalaista riskiluokitusjärjestelmää, tulevat voimaan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä huhtikuuta 2014.