РЕШЕНИЕ № 466/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за предоставяне на гаранция от ЕС на Европейската инвестиционна банка за загуби по операции по финансиране на инвестиционни проекти извън Съюза
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
В допълнение към основната ѝ мисия за финансиране на инвестиции в Европейския съюз, което остава нейната главна задача и цел, Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) осъществява операции по финансиране извън Съюза в подкрепа на външните му политики. Това позволява бюджетните средства на Съюза, предназначени за външните региони, да бъдат допълвани с финансовите възможности на ЕИБ, което е от полза за набелязаните трети държави. Като осъществява такива операции по финансиране, ЕИБ косвено спомага за изпълнението на общите принципи и на целите на политиките на Съюза, сред които са намаляване на бедността посредством приобщаващ растеж и устойчива икономика, екологично и социално развитие и благоденствие на Съюза при променящи се икономически условия в световен план.
(2)
Член 209, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 208 от него предвижда, че ЕИБ, при спазване на посочените в своя устав условия, дава своя принос за изпълнението на мерките, необходими за постигане на целите на политиката на Съюза на сътрудничество за развитие.
(3)
За да се подпомага външната дейност на Съюза и за да може ЕИБ да финансира инвестиции извън Съюза, без това да се отразява на кредитния ѝ рейтинг, по-голямата част от нейните операции извън Съюза се ползват с бюджетна гаранция от ЕС (наричана по-долу „гаранция от ЕС“), управлявана от Комисията. Това допълнително допринася за кредитоспособността на ЕИБ на финансовите пазари, което е от първостепенно значение.
(4)
Последната гаранция от ЕС за операциите на ЕИБ по финансиране, подписани в периода от 1 февруари 2007 г. до 31 декември 2013 г., е учредена с Решение № 1080/2011/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (2). Следва да се учреди гаранция от ЕС за операциите на ЕИБ по финансиране извън Съюза в подкрепа на политиките на Съюза за многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.
(5)
Гаранционният фонд за външни дейности (наричан по-долу „Гаранционният фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета (3), осигурява ликвиден буфер за бюджета на Съюза в случай на загуби, претърпени при операции на ЕИБ по финансиране и при отпускане на макрофинансова помощ и заеми от Евратом извън Съюза.
(6)
Следва да бъде съставен списък на държавите, които е възможно да отговарят на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС. Целесъобразно е също така да се състави списък на държавите, които действително отговарят на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС.
(7)
Бутан следва да бъде добавен в списъка на държавите, които действително отговарят на условията за финансиране от ЕИБ, а Мианмар/Бирма следва да бъде добавен в двата списъка след неотдавнашните събития, които дадоха възможност на Съюза да започне нов етап в отношенията си с Бутан и Мианмар/Бирма, за да бъдат подкрепени провежданите в тези две държави политически и икономически реформи.
(8)
С цел отразяване на значимите промени в политиката списъкът на държавите, които действително отговарят на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, следва да бъде преразглеждан при необходимост, а на Комисията следва да бъдe делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС във връзка с измененията на приложение III. Измененията на приложение III, внасяни от Комисията, следва да се основават на цялостна оценка, включително на икономическите, социалните, екологичните и политическите аспекти, по-специално тези, свързани с демокрацията, правата на човека и основните свободи. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(9)
За да се съобрази възможното изменение в действителните потребности от финансиране на Гаранционния фонд съгласно Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009, максималният таван на гаранцията от ЕС следва да бъде разделен на фиксиран таван с максимален размер от 27 000 000 000 EUR и незадължителни допълнителни средства в размер на 3 000 000 000 EUR. Финансирането на Гаранционния фонд в общия бюджет на Съюза (бюджетен ред 01 03 06) се прави впоследствие въз основа на данните за бюджетните резултати относно непогасеното гарантирано външно кредитиране в края на година n-2. Предвид предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Регламент (ЕО) № 1638/2006 за определяне на общи разпоредби относно установяване на Европейски инструмент за съседство и партньорство, „обратните потоци“, получени от средиземноморски инвестиции в рисков капитал и заеми по операции, сключени преди 2007 г. с използването на средства от бюджета на Съюза, се натрупват в доверителна сметка, създадена за целите на Механизма за евро-средиземноморски инвестиции и партньорство (FEMIP). Част от тези обратни потоци следва да се използват за Гаранционния фонд като извънредна мярка с цел да се гарантира, че таваните за финансовите операции на ЕИБ съгласно настоящото решение се поддържат на подходящо равнище през периода 2014-2020 г. Оставащите средства следва да бъдат върнати в общия бюджет на Съюза.
(10)
Сред въпросите, които трябва да бъдат разгледани във връзка с използването на пълния размер или на част от незадължителните допълнителни средства, следва да се включват: напредъкът на ЕИБ по изпълнението на настоящото решение, по-специално резултатите от операциите на ЕИБ въз основа на информация, получена наред с другото от рамката за измерване на резултатите, включително въздействието върху развитието; потребностите от финансиране на Гаранционния фонд при отчитане на минали и бъдещи непогасени суми по всички дейности, обхванати от Гаранционния фонд; макроикономическото, финансовото и политическото положение в отговарящите на условията за финансиране региони и държави към момента на извършване на междинния преглед.
(11)
Сумите, покрити с гаранция от ЕС за всеки регион, следва да продължат да съставляват тавани за финансирането от ЕИБ с гаранция от ЕС, а не цели, които ЕИБ трябва да изпълни. Таваните следва да бъдат оценени в рамките на междинния преглед на настоящото решение, по-специално с оглед на евентуалните промени в списъка на регионите и държавите, които действително отговарят на условията за финансиране от ЕИБ.
(12)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да са в съответствие със собствените стратегии на държавата бенефициер. Във връзка с това, с цел да се повиши степента на съгласуваност и целенасоченост на дейността на ЕИБ по външно финансиране в подкрепа на политиките на Съюза, както и да се постигне максимална полза за бенефициерите, с Решение № 1080/2011/ЕС се определят общите цели за операциите на ЕИБ по финансиране във всички отговарящи на условията за финансиране региони и държави, а именно развитие на местния частен сектор, по-специално подкрепа за малките и средните предприятия (МСП), социалната и икономическата инфраструктура, както и смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, въз основа на сравнителните предимства на ЕИБ в областите, в които тя е постигнала доказани резултати. Тези цели следва да бъдат запазени в настоящото решение с оглед на по-нататъшното насърчаване на устойчивия растеж и създаването на работни места.
(13)
Подобряването на достъпа до финансиране за МСП, включително за МСП от Съюза, инвестиращи в регионите по настоящото решение, може да е от съществено значение за насърчаване на икономическото развитие и за борба с безработицата. За да се окаже реално съдействие на МСП, операциите на ЕИБ по финансиране следва да бъдат насочени към постигането на резултати. Когато е възможно, ЕИБ следва да инвестира в дейности на МСП в областта на научните изследвания и иновациите като средство за подпомагане на местното развитие. ЕИБ следва да си сътрудничи с местните финансови посреднически институции в отговарящите на условията за финансиране държави, които следва да бъдат интегрирани в местната икономика, по-специално за да се гарантира, че част от финансовите ползи достигат до техните клиенти, както и че се осигурява добавена стойност в сравнение с други източници на финансиране. ЕИБ следва също така, доколкото е възможно, да разнообрази избора си на финансови партньори в държавите, в които извършва дейност. При извършването на комплексна проверка ЕИБ следва да прецени дали операциите по финансиране в подкрепа на МСП с помощта на финансов посредник са съобразени с регионалните технически оперативни насоки, рамката за измерване на резултатите и стандартите на ЕИБ. ЕИБ следва да създаде механизъм за докладване, за да гарантира, че заделените за МСП средства се използват в тяхна полза. Като част от приноса си за междинния преглед ЕИБ следва да представи обобщен доклад относно финансирането на МСП съгласно настоящото решение.
(14)
Покритието на гаранцията от ЕС, което е ограничено до свързаните с държавния суверенитет и политика рискове, не е достатъчно само по себе си, за да осигури значима дейност на ЕИБ в подкрепа на микрофинансирането. Затова, когато е целесъобразно, тази дейност следва да се извършва във връзка с наличните бюджетни ресурси по други инструменти и с помощта на посреднически институции, включително на местно равнище, като средство за насърчаване на растежа и за косвен принос за намаляването на бедността в по-бедните държави.
(15)
ЕИБ следва да продължи да финансира инвестиционни проекти в областта на социалната, екологичната и икономическата инфраструктура, включително в транспорта и енергетиката, и следва да обмисли засилването на дейността си в подкрепа на инфраструктурата в здравеопазването и образованието, когато в това би имало ясна добавена стойност.
(16)
За да се засилят аспектите на гаранцията от ЕС, свързани с изменението на климата, следва да се въведе целево равнище на общия размер на операциите, както и система, позволяваща предварителна оценка на емисиите на парникови газове при проектите, подпомагани с гаранция от ЕС. Операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него следва да представляват най-малко 25 % от общия размер на операциите на ЕИБ по финансиране, за да спомогнат за постигането на целите на Съюза по отношение на климата в световен мащаб. ЕИБ, в сътрудничество с Комисията, следва да предоставя техническите си експертни знания в подкрепа на публичните и частните партньори, които се ползват от операциите на ЕИБ по финансиране, за да се справят с предизвикателството, свързано с изменението на климата, и да усвоят наличните средства по най-добър възможен начин. За проекти в областта на смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него следва да се предоставя финансиране при облекчени условия. Когато е възможно и целесъобразно, операциите на ЕИБ по финансиране следва да се допълват от средства от общия бюджет на Съюза посредством ефикасно и подходящо съчетаване на безвъзмездни средства и заеми за финансиране в областта на изменението на климата в рамките на външната помощ на Съюза. В това отношение годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета следва да съдържа подробни данни относно финансовите инструменти, използвани за финансиране на тези проекти, размера на операциите на ЕИБ по финансиране и съответния размер на безвъзмездните средства.
(17)
В обхванатите от общите цели области основна цел за операциите на ЕИБ по финансиране следва да бъде регионалната интеграция между държавите, по-специално икономическата интеграция между държавите в процес на предприсъединяване, държавите, обхванати от европейската политика за съседство, и Съюза. Във връзка с това, в обхванатите от общите цели области ЕИБ следва да може да оказва подкрепа на държавите партньори чрез преки чуждестранни инвестиции от дружества от Съюза, които да насърчават икономическата интеграция със Съюза и да спомагат за стимулиране на трансфера на технологии и знания, при условие че в рамките на комплексната проверка на инвестиционните проекти са положени надлежни усилия за свеждане до минимум на риска от неблагоприятно въздействие на операциите на ЕИБ по финансиране върху заетостта в Съюза. ЕИБ следва също така да бъде насърчавана да подкрепя на свой риск преките чуждестранни инвестиции в държавите партньори от дружества от Съюза, като се отчита способността на ЕИБ за поемане на рискове.
(18)
ЕИБ следва редовно да извършва последващи или междинни оценки на подпомаганите съгласно настоящото решение дейности, за да оцени тяхното значение, изпълнение и последици за развитието, както и да набележи аспектите, които биха могли да подобрят дейностите в бъдеще. Тези оценки следва да допринасят за отчетността и анализа на устойчивостта.
(19)
Конкретните мерки за обвързване на общите цели на гаранцията от ЕС с тяхното постигане трябва да бъдат определени в регионални технически оперативни насоки. Тези насоки следва да са съобразени с по-широката рамка на регионалната политика на Съюза, включително и с принципа на диференциация в европейската политика за съседство. Регионалните технически оперативни насоки следва да бъдат подложени на преглед след приемането на настоящото решение и допълнително актуализирани след междинния преглед, за да бъдат адаптирани към промените във външните политики и приоритети на Съюза. При актуализацията на регионалните оперативни технически насоки следва, наред с другите съображения, да се вземат предвид значимите процеси в отговарящите на условията за финансиране държави.
(20)
Съгласно Протокол № 5 за устава на Европейската инвестиционна банка, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС, исканията, отправени пряко към ЕИБ за операциите ѝ по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение, трябва да се предоставят на Комисията за становище относно съответствието със законодателството и политиките на Съюза в тази област. Що се отнася до операции на ЕИБ по финансиране, които попадат в обхвата на настоящото решение, ако Комисията даде отрицателно становище по такава операция, то тази операция не следва да се ползва с покритието на гаранция от ЕС.
(21)
Въпреки че предимството на ЕИБ остава изключителният ѝ характер на публична инвестиционна банка, в чиято компетентност се включва предоставянето на дългосрочно финансиране с цел постигане на целите на политиката, определени от нейните акционери, операциите на ЕИБ по финансиране следва да допринасят за спазването на общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, посочени в член 21 ДЕС, за укрепване и подкрепа на демокрацията, правовата държава, правата на човека и основните свободи, и за изпълнение на международните ангажименти и споразумения, включително в областта на околната среда, по които Съюзът е страна. По-специално, ЕИБ следва да допринася за икономическото, финансово и техническо сътрудничество с трети държави в съответствие с член 212 ДФЕС. Освен това, действията на ЕИБ следва да са в съответствие с международното право, като това включва спазването на принципите, заложени в Устава на Организацията на обединените нации. Действията на ЕИБ следва да са в съответствие и с Конвенцията на Икономическата комисия на Организацията на обединените нации за Европа за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда („Конвенцията от Орхус“) на отделните етапи от проектния цикъл. По отношение на развиващите се държави операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават устойчивото им икономическо, социално и екологично развитие, особено в държавите в най-неблагоприятно положение, безпроблемната им и постепенна интеграция в световната икономика, както и спазването на целите, одобрени от Съюза в рамките на Организацията на обединените нации и други съответни международни организации. Когато допринася за изпълнението на мерките, необходими за осъществяване на напредък в постигането на целите на политиката на Съюза на сътрудничество за развитие в съответствие с член 209, параграф 3 ДФЕС, ЕИБ следва да полага усилия косвено да подкрепя постигането на Целите на хилядолетието за развитие до 2015 г., които са формулирани от Организацията на обединените нации, а след 2015 г. - на нови цели в областта на развитието, които може да изменят или заменят Целите на хилядолетието за развитие, във всички региони, в които извършва дейност.
(22)
Дейността на ЕИБ съгласно настоящото решение следва да подкрепя изпълнението на европейския консенсус относно развитието, Програмата за промяна и принципите за ефективност на помощта, изложени в Декларацията от Париж от 2005 г., Програмата за действие от Акра от 2008 г. и Споразумението за партньорство от Пусан от 2011 г. Освен това тя следва да е съгласувана със Стратегическата рамка и Плана за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията, приети от Съвета на 25 юни 2012 г., както и на международните споразумения за опазване на околната среда, съдържащи ангажименти във връзка с биологичното разнообразие. Тя следва да се осъществява посредством редица конкретни мерки, по-специално повишаване на капацитета на ЕИБ за оценяване на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на инвестиционните проекти, включително правата на човека, основните свободи и свързаните с конфликти рискове, както и насърчаване на консултациите на местно равнище с публичните органи и гражданското общество. Във връзка с това ЕИБ следва да прилага и да продължи да разработва своята рамка за измерване на резултатите, която съдържа подробен набор от показатели за резултатите, измерващи икономическото, екологичното, социалното и свързаното с развитието въздействие на операциите на ЕИБ по финансиране през целия проектен цикъл на ЕИБ. Прилагането на рамката за измерване на резултатите следва да бъде оценено в рамките на междинния преглед на настоящото решение. При извършване на комплексна проверка във връзка с инвестиционен проект ЕИБ следва да изисква - когато това е целесъобразно и съобразено със социалните и екологичните принципи на Съюза и международните добри практики, както и с правото на Съюза и националното право на държавата бенефициер - организаторът на инвестиционния проект да проведе консултации на местно равнище и да оповести резултатите от тях пред обществеността, за да се вземе предвид въздействието на проектите върху съответните заинтересовани страни. ЕИБ следва да поддържа връзка с организаторите и бенефициерите на проектите по време на целия процес на планиране на проектите. Във финансовите договори, подписани в периода, обхванат от настоящото решение, за операции на ЕИБ по финансиране с участието на публични субекти следва изрично да се предвижда възможността отпускането на средства да бъде спряно, ако държавата, в която се изпълнява инвестиционният проект, престане да отговаря на условията за финансиране съгласно настоящото решение.
(23)
На всички равнища - от глобалното стратегическо планиране до конкретното разработване на инвестиционни проекти - следва да се гарантира, че операциите на ЕИБ по финансиране са съобразени с външните политики на Съюза и общите цели, посочени в настоящото решение, и подпомагат тяхното изпълнение. За да се повиши съгласуваността на външната дейност на Съюза, диалогът по политически и стратегически въпроси между Комисията и ЕИБ, в който участва Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), следва да бъде още по-интензивен, като същевременно Европейският парламент и Съветът биват надлежно информирани. Представителствата на ЕИБ извън Съюза следва по възможност да бъдат разположени в делегациите на Съюза с цел да се засили сътрудничеството и същевременно да се поделят оперативните разходи. Следва да продължи да се прилага Меморандумът за разбирателство между Европейската комисия и Европейската инвестиционна банка относно сътрудничеството и координацията в регионите, обхванати от външния мандат, който беше преразгледан през 2013 г. с цел засилване на сътрудничеството и своевременния обмен на информация на оперативно равнище между Комисията, ЕСДВ и ЕИБ. Сътрудничеството в рамките на меморандума за разбирателство следва по-специално да включва редовен преглед на прилагането на принципа на диференциация в държавите, обхванати от европейската политика за съседство. От особено значение е своевременният и редовен обмен на мнения между Комисията и ЕИБ, когато е целесъобразно - с участието на ЕСВД, в процеса на изготвяне на съответните програмни документи с цел постигане на максимално полезно взаимодействие между дейностите им. Следва да бъде засилено и сътрудничеството по въпроси, свързани със спазването на правата на човека, основните свободи и предотвратяването на конфликти. ЕИБ следва да бъде насърчавана да си сътрудничи с делегациите на Съюза по време на проектния си цикъл.
(24)
Подкрепата за външните отношения на Съюза следва да се основава на няколко инструмента, по-специално Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (4). За да се постигне по-висока степен на съгласуваност на подкрепата от Съюза в съответните региони като цяло, когато това е целесъобразно, следва да бъдат използвани възможностите за съчетаване по подходящ начин на финансирането от ЕИБ с бюджетните ресурси на Съюза под формата на финансови инструменти, предвидени в дял VIII от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5), и под формата на техническа помощ за изготвяне и изпълнение на проекти чрез Инструмента за предприсъединителна помощ II, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6), Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7), Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструмента за насърчаване на демокрацията и правата на човека по света, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10), Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11) и Инструмента за сътрудничество в областта на ядрената безопасност, създаден с Регламент (ЕС) № 237/2014 на Съвета (12). Вследствие на Решение № 1080/2011/ЕС Комисията създаде платформа на ЕС за смесено финансиране в областта на външното сътрудничество с цел оптимизиране на функционирането на механизмите за съчетаване на безвъзмездни средства и заеми за проекти извън Съюза, по-специално при изпълнението съответно на общия бюджет на Съюза и на заемите от ЕИБ, и обмен на добри практики по отношение на управлението и критериите за оценка на равнище проект. Участието на ЕИБ и на други финансови институции в механизми за смесено финансиране следва да съответства изцяло на целите на Съюза в областта на външната политика, ефективността на помощта и прозрачността.
(25)
В операциите си по финансиране извън Съюза, които попадат в обхвата на настоящото решение, ЕИБ следва да полага допълнителни усилия за засилване на координацията и сътрудничеството с европейските и международните финансови институции, по-специално с тези, които участват в Платформата на ЕС за смесено финансиране в областта на външното сътрудничество. Когато е целесъобразно, това сътрудничество включва сътрудничество, свързано с условията за отделните сектори и взаимното доверие в процедурите, използването на съвместно финансиране и участието в глобални инициативи, например в инициативи за подобряване на координацията и ефективността на помощта. Стремежът при такава координация и сътрудничество следва да бъде да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване на усилия. Сътрудничеството следва да се основава на принципа на реципрочност. Когато е целесъобразно, следва да се насърчава достъпът на ЕИБ на реципрочна основа до финансови инструменти, създадени от други европейски и международни финансови институции. Тристранният меморандум за разбирателство между Комисията, Групата на ЕИБ и Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) по отношение на сътрудничеството извън Съюза, с който се дава възможност на Групата на ЕИБ и ЕБВР да работят, като се допълват взаимно въз основа на съответните си сравнителни предимства, беше актуализиран през 2012 г., за да отрази разширяването на географския обхват на дейността на ЕБВР чрез включването на Средиземноморския регион в него, и следва да продължи да се прилага. Изложените в настоящото решение принципи следва да се прилагат и когато финансирането от ЕИБ се осъществява посредством споразумения за сътрудничество с други европейски и международни финансови институции.
(26)
ЕИБ следва да бъде насърчавана да продължи да финансира операции извън Съюза и на свой риск, включително в подкрепа на икономическите интереси на Съюза, в държави и в полза на инвестиционни проекти, които са достатъчно кредитоспособни според оценката на ЕИБ, и като се отчита способността на самата ЕИБ за поемане на рискове, така че гаранцията от ЕС да може да се използва предимно по отношение на държави и инвестиционни проекти, при които тази гаранция осигурява добавена стойност съгласно собствената оценка на ЕИБ, включително от гледна точка на устойчивото икономическо, социално и екологично развитие.
(27)
ЕИБ следва да разшири гамата на предлагани новаторски финансови инструменти, включително чрез отделяне на повече усилия за разработването на гаранционни такива. Освен това ЕИБ следва активно да се стреми към участие в инструменти за споделяне на риска и в дългово финансиране чрез капиталовите пазари на проекти със стабилни и предсказуеми парични потоци. По-специално, тя следва да обмисли възможността да окаже подкрепа за дългови инструменти на капиталовите пазари, които се емитират или предоставят в полза на инвестиционни проекти, изпълнявани в отговарящи на условията за финансиране държави. Освен това ЕИБ следва да предоставя повече заеми в местна валута и да емитира облигации на местните пазари, при условие че държавите бенефициери са провели необходимите структурни реформи, по-специално във финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ. При диверсификацията и разширеното използване на инструменти на капиталовите пазари следва да се положат специални усилия да се гарантира, че тези инструменти не водят до рискови финансови практики и задлъжнялост, като по този начин биха могли да застрашат финансовата стабилност.
(28)
Комисията следва да докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета. В доклада следва да се направи оценка на операциите на ЕИБ по финансиране и тяхното съответствие с настоящото решение, добавената им стойност и приноса им за външните политики на Съюза, тяхното качество и въздействието им върху развитието въз основа на рамката на ЕИБ за измерване на резултатите и прехвърлените към бенефициерите финансови ползи. В доклада следва също така да бъде включена информация за исканията по отношение на гаранцията от ЕС, за финансирането във връзка с изменението на климата и биологичното разнообразие съгласно настоящото решение, за последващите действия във връзка с изпълнението на Меморандума за разбирателство между ЕИБ и Европейския омбудсман, както и описание на сътрудничеството с Комисията и с други европейски и международни финансови институции, включително на съфинансирането. Докладът следва да бъде публично оповестен, за да се даде възможност на съответните заинтересовани страни, включително гражданското общество, да изразят становищата си.
(29)
Операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на външните политики на Съюза следва да продължат да се извършват в съответствие с принципите на добрата банкова практика. Те следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, които следва да отразяват посочените принципи и да включват подходящи мерки за контрол и спазване на изявлението на ЕИБ за социалните и екологичните стандарти, както и съответните правила и процедури относно Европейската сметна палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF). В операциите си по финансиране ЕИБ следва да прилага по подходящ начин политиките си по отношение на слабо регулираните или неоказващите съдействие юрисдикции, определени като такива от Съюза, Организацията на обединените нации, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие или Специалната група за финансови действия (Financial Action Task Force), за да даде принос в международната борба срещу данъчните измами, избягването на данъци и изпирането на пари. От съображения за прозрачност ЕИБ следва да изготви, доколкото е възможно, в сътрудничество с местните финансови посредници, списък на крайните заемополучатели.
(30)
ЕИБ следва да предприеме подходящи действия, за да гарантира, че при финансирането на операции, които са предмет на гаранция от ЕС, финансовите интереси на Съюза се защитават чрез прилагането на превантивни мерки срещу измамите, корупцията, изпирането на пари и всякакви други незаконни дейности и че OLAF има право да извършва проверки и инспекции в помещенията на бенефициерите. В съответствие със своята политика за предотвратяване и възпрепятстване на непозволено поведение в дейността на Европейската инвестиционна банка (наричана по-долу „Политика на ЕИБ за борба с измамите“), приета през 2008 г. и преразгледана през 2013 г., ЕИБ следва да си сътрудничи тясно с компетентните органи на Съюза и на държавите членки с цел да бъдат засилени съществуващите мерки за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма и да се спомогне за подобряване на тяхното прилагане. В съответствие с политиката си във връзка с подаването на сигнали за нарушения ЕИБ следва да обръща специално внимание и на подаването на сигнали за евентуални случаи на измами, корупция или други незаконни дейности, което да даде възможност за подходящи последващи действия, обратна информация и защита срещу ответни мерки.
(31)
Управителните органи на ЕИБ следва да се насърчават да вземат необходимите мерки с цел дейността на ЕИБ да бъде адаптирана така, че да допринася ефективно за осъществяването на външните политики на Съюза, при съответно спазване на изискванията на настоящото решение,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Гаранция от ЕС
1. Съюзът предоставя на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) бюджетна гаранция за операциите по финансиране, осъществявани извън Съюза (наричана по-долу „гаранцията от ЕС“). Гаранцията от ЕС се предоставя като обща гаранция по отношение на неполучените дължими вземания на ЕИБ във връзка със заеми, гаранции по заеми и дългови инструменти на капиталовите пазари, предоставени или емитирани в полза на инвестиционни проекти на ЕИБ, които са допустими в съответствие с параграф 2.
2. Допустими за обезпечаване с гаранция от ЕС са заемите и гаранциите по заеми на ЕИБ и дълговите инструменти на капиталовите пазари, предоставени или емитирани в полза на инвестиционни проекти, изпълнявани в отговарящи на условията за финансиране държави в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включително изявлението на ЕИБ за екологичните и социалните принципи и стандарти, и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Съюза, когато финансирането от ЕИБ е било предоставено съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е развалено или прекратено (наричани по-долу „операции на ЕИБ по финансиране“).
3. Операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на външните политики на Съюза продължават да бъдат управлявани в съответствие с принципите на добрата банкова практика.
4. Гаранцията от ЕС се ограничава до 65 % от общия размер на действително преведените и гарантирани средства по операции на ЕИБ по финансиране, минус възстановените средства, плюс всички свързани с тях средства.
5. Гаранцията от ЕС покрива операциите на ЕИБ по финансиране, договорени в периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
6. Ако в края на периода по параграф 5 Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от ЕС на ЕИБ за загуби по нейни операции по финансиране извън Съюза, този период автоматично се удължава еднократно с шест месеца.
Член 2
Тавани за операциите на ЕИБ по финансиране с гаранция от ЕС
1. Максималният таван за операциите на ЕИБ по финансиране с гаранция от ЕС за периода 2014-2020 г. не може да надхвърля 30 000 000 000 EUR. От този таван се изваждат сумите, които първоначално са били предвидени за операции по финансиране, но впоследствие са отменени.
Максималният таван се разделя на:
а)
фиксиран таван с максимален размер от 27 000 000 000 EUR;
б)
незадължителни допълнителни средства в размер на 3 000 000 000 EUR.
Европейският парламент и Съветът вземат решение съгласно обикновената законодателна процедура за използването на пълния размер или на част от средствата по буква б) и регионалното им разпределение след провеждането на междинния преглед, предвиден в член 19.
2. Фиксираният таван, посочен в параграф 1, буква а), се разбива на регионални тавани и техни подгрупи, както е посочено в приложение I. В рамките на регионалните тавани ЕИБ постепенно гарантира балансирано разпределение по държави в рамките на регионите, покрити от гаранцията от ЕС.
Член 3
Общи цели и принципи
1. Гаранцията от ЕС се предоставя само за операции на ЕИБ по финансиране, които имат добавена стойност съгласно собствената оценка на ЕИБ и които се извършват в подкрепа на някоя от следните общи цели:
а)
развитие на местния частен сектор, по-специално подкрепа за МСП;
б)
развитие на социална и икономическа инфраструктура, включително транспорт, енергетика, екологична инфраструктура и информационни и комуникационни технологии (ИКТ);
в)
смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него.
2. Като се запазва изключителният характер на ЕИБ на инвестиционна банка, операциите на ЕИБ по финансиране, осъществявани съгласно настоящото решение, допринасят за общия интерес на ЕС, по-специално принципите, ръководещи външната дейност на Съюза, посочени в член 21 ДЕС, и за изпълнението на международните споразумения за опазване на околната среда, по които Съюзът е страна. Управителните органи на ЕИБ се насърчават да вземат необходимите мерки с цел дейността на ЕИБ да бъде адаптирана така, че да допринася ефективно за осъществяването на външните политики на Съюза, при съответно спазване на изискванията на настоящото решение.
3. Регионалната интеграция между държавите, включително по-специално икономическата интеграция между държавите в процес на предприсъединяване, държавите, обхванати от европейската политика за съседство, и Съюза, е основна цел за операциите на ЕИБ по финансиране в областите, обхванати от общите цели, определени в параграф 1. ЕИБ предприема операции по финансиране в държавите бенефициери в областите, обхванати от общите цели, като оказва подкрепа за преките чуждестранни инвестиции, насърчаващи икономическата интеграция със Съюза.
4. В развиващите се държави, определени в изготвения от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие списък на получателите на официална помощ за развитие, операциите на ЕИБ по финансиране допринасят, в съответствие с членове 208 и 209 ДФЕС, косвено за изпълнението на целите на политиката на Съюза в областта на сътрудничество за развитие, като намаляване на бедността посредством приобщаващ растеж и устойчива икономика, екологично и социално развитие.
5. За да се гарантира, че инвестициите от частния сектор имат максимално въздействие върху развитието, ЕИБ се стреми да укрепва местния частен сектор в държавите бенефициери посредством подкрепа за местните инвестиции, както е предвидено в параграф 1, буква а). При операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на постигането на общите цели по параграф 1 се полагат усилия и за включването на подкрепа за инвестиционни проекти на МСП от Съюза. С цел осигуряване на ефективно наблюдение на използването на средствата в полза на съответните МСП ЕИБ установява подходящи договорни изисквания спрямо финансовите посредници, включително стандарти за докладите, които да бъдат представяни от бенефициерите.
ЕИБ си сътрудничи с финансови посредници, които могат да действат в подкрепа на конкретните потребности на МСП в държавите, в които се осъществяват операциите, и които не участват в операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в отговаряща на условията за финансиране държава посредством инструменти, намиращи се в чужда юрисдикция, която не оказва съдействие, посочена в член 13.
6. С операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на постигането на общата цел по параграф 1, буква б) се подпомагат инвестиционни проекти предимно в областта на транспорта, енергетиката, екологичната инфраструктура, информационните и комуникационните технологии, здравеопазването и образованието. Това включва производството и интегрирането на енергия от възобновяеми източници, преобразуването на енергийни системи, даващо възможност за преминаване към технологии и горива с по-ниски въглеродни емисии, устойчивата енергийна сигурност и енергийна инфраструктура, включително за производството на газ и преноса му до енергийния пазар на Съюза, както и електрификацията на селските райони, екологичната инфраструктура, като например водоснабдяване и канализация и екологосъобразна инфраструктура, далекосъобщителната инфраструктура и широколентовите интернет мрежи.
7. С операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на постигането на общите цели по параграф 1, буква в) се подпомагат инвестиционни проекти за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, които допринасят за постигането на общата цел на Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата, по-специално чрез предотвратяване или намаляване на емисиите на парникови газове в областта на възобновяемите енергийни източници, енергийната ефективност и устойчивия транспорт или чрез увеличаване на устойчивостта на уязвимите държави, сектори и общности към неблагоприятните последици от изменението на климата. Критериите за допустимост на проекти, насочени към действия в областта на климата, се определят в стратегията на ЕИБ във връзка с изменението на климата, която ще бъде актуализирана до края на 2015 г. За тази цел в процедурата за екологична оценка трябва да бъде включен анализ на „въглеродния отпечатък“, за да се определи дали предложените проекти водят до максимално подобрение на енергийната ефективност. През обхванатия от настоящото решение период обемът на тези операции трябва да съставлява най-малко 25 % от всички операции на ЕИБ по финансиране.
8. Съгласно целите на Съюза и международните цели във връзка с изменението на климата, до края на 2015 г. ЕИБ, в сътрудничество с Комисията, актуализира стратегията си във връзка с изменението на климата по отношение на операциите по финансиране. Тази актуализация трябва да включва, наред с другото, конкретни действия с цел да се гарантира, че инвестиционните проекти по настоящото решение са в съответствие с целите на Съюза във връзка с изменението на климата, както и да се повишат усилията в подкрепа на възобновяемите източници на енергия и енергийната ефективност.
9. Гаранцията от ЕС покрива само операции на ЕИБ по финансиране, осъществявани в отговарящи на условията за финансиране държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ за определяне на правните условия за осъществяване на тези операции.
Член 4
Покрити държави
1. Списъкът на държавите, които е възможно да отговарят на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, се съдържа в приложение II. Списъкът на държавите, които отговарят на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, се съдържа в приложение III и включва само държави, посочени в списъка в приложение II. Допустимостта за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС на държави, които не са включени в списъка в приложение II, се определя за всеки отделен случай в съответствие с обикновената законодателна процедура.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 във връзка с измененията на приложение III. Решенията на Комисията се основават на цялостна оценка, включително на икономическите, социалните, екологичните и политическите аспекти, по-специално тези, отнасящи се до демокрацията, правата на човека и основните свободи, както и на съответните резолюции на Европейския парламент и съответните решения и заключения на Съвета.
3. Делегираните актове за изменение на приложение III не засягат покритието на гаранцията от ЕС за операции на ЕИБ по финансиране, договорени преди влизането в сила на посочените делегирани актове, при спазване на условията в параграф 4.
4. Не се превеждат средства по операции на ЕИБ по финансиране, покрити от цялостна гаранция, посочена в член 8, параграф 1, за държави извън списъка в приложение III.
5. Гаранцията от ЕС не покрива операции на ЕИБ по финансиране в държава, с която споразумението за тези операции е подписано след присъединяването ѝ към Съюза.
Член 5
Принос на операциите на ЕИБ по финансиране към политиките на Съюза
1. Заедно с ЕИБ Комисията актуализира действащите регионални технически оперативни насоки за операциите на ЕИБ по финансиране в срок от една година от влизането в сила на настоящото решение.
Регионалните технически оперативни насоки са съобразени с по-общата рамка на регионалната политика на Съюза, изложена в приложение IV. По-специално с регионалните технически оперативни насоки се гарантира, че финансирането от ЕИБ по настоящото решение допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
При актуализирането на регионалните технически оперативни насоки Комисията и ЕИБ вземат предвид съответните резолюции на Европейския парламент и съответните решения и заключения на Съвета. Регионалните технически оперативни насоки са съобразени с приоритетите в евентуалните националните или регионалните програми, изготвени от държавите бенефициери, като се вземат надлежно предвид консултациите с местното гражданско общество в процеса на изготвяне на тези програми.
Комисията предава на Европейския парламент и Съвета актуализираните регионални технически оперативни насоки веднага щом бъдат изготвени.
В рамката, определена от регионалните технически оперативни насоки, ЕИБ определя съответните стратегии за финансиране и осигурява изпълнението им.
Операциите на ЕИБ по финансиране са в съответствие с регионалните технически оперативни насоки и със стратегиите на държавата бенефициер.
Регионалните технически оперативни насоки подлежат на преглед след междинния преглед по член 19.
2. В рамките на процедурата, предвидена в член 19 от Протокол № 5, Комисията дава становище за операциите на ЕИБ по финансиране. При операции на ЕИБ по финансиране, които попадат в обхвата на настоящото решение, ако Комисията даде отрицателно становище, то тази операция не се покрива с гаранция от ЕС.
Член 6
Сътрудничество с Комисията и ЕСВД
1. Съгласуваността на външните дейности на ЕИБ с целите на външната политика на Съюза се повишава допълнително с цел постигане на максимално полезно взаимодействие между операциите на ЕИБ по финансиране и бюджетните ресурси на Съюза, по-специално чрез актуализиране на регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 5, за което, когато е целесъобразно, се провеждат консултации с ЕСВД по въпросите на политиката, както и чрез редовен и систематичен диалог и своевременен обмен на информация относно:
а)
стратегически документи, изготвени в зависимост от случая от Комисията или от ЕСВД, като национални и регионални стратегически документи, индикативни програми, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически документи на ЕИБ за планиране, инвестиционни проекти в процес на изготвяне и изпълнение, както и годишни доклади на ЕИБ до Комисията;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява поотделно за всеки регион, включително на равнището на делегациите на Съюза, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Съюза във всеки регион.
Член 7
Сътрудничество с други европейски и международни финансови институции
1. Когато е целесъобразно, операциите на ЕИБ по финансиране се извършват в сътрудничество с други европейски многостранни финансови институции и финансови институции на държавите членки (наричани по-долу „европейски финансови институции“) и международни финансови институции, включително регионални банки за развитие (наричани по-долу „международни финансови институции“), с цел да се постигне максимално полезно взаимодействие, сътрудничество и ефикасност, да се разработват съвместно новаторски финансови инструменти, да се осигурят предпазливо и разумно поделяне на рисковете и съгласувани условия по отношение на инвестиционните проекти и секторите, както и за да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване на усилия.
2. Сътрудничеството по параграф 1 се улеснява от координацията, осъществявана, когато е целесъобразно, в контекста на меморандуми за разбирателство или други форми за регионално сътрудничество на Съюза, между Комисията, ЕИБ и съответните европейски и международни финансови институции, които извършват дейността си в различните региони.
Член 8
Покритие и условия на гаранцията от ЕС
1. За операции на ЕИБ по финансиране - с изключение на състоящите се от дългови инструменти на капиталовите пазари - които са договорени с дадена държава или са гарантирани от дадена държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които са договорени с регионални или местни органи или с притежавани или контролирани от дадена държава публични предприятия или институции, когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат подходяща оценка за кредитния риск от страна на ЕИБ, отчитаща положението на кредитния риск в съответната държава, гаранцията от ЕС покрива всички неполучени дължими вземания на ЕИБ (наричана по-долу „цялостна гаранция“).
2. За целите на параграф 1 Палестина се представлява от Палестинската власт, а Косово (13) се представлява от властите на Косово.
3. За операции на ЕИБ по финансиране извън посочените в параграф 1 гаранцията от ЕС покрива всички неполучени дължими плащания на ЕИБ, когато неполучаването им е причинено от настъпването на един от следните политически рискове (наричана по-долу „гаранция срещу политически рискове“):
а)
невъзможност за превеждане на парични средства във валута;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ на правосъдие при нарушаване на договор.
4. За операции на ЕИБ по финансиране, включващи дългови инструменти на капиталовите пазари, се прилага единствено гаранцията срещу политически рискове.
5. Споразуменията за финансиране с отделни организатори, свързани с операции на ЕИБ по финансиране, включват и подходящи разпоредби в екологичната и социалната област в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ.
6. В гаранционното споразумение, посочено в член 14, Комисията и ЕИБ установяват ясна и прозрачна политика на отпускане на средства, позволяваща на ЕИБ да определя в рамките на външната си дейност операциите, които да бъдат финансирани съгласно настоящото решение, за да се осигури най-ефективно използване на гаранцията от ЕС. Политиката на отпускане на средства се основава на кредитоспособността на операциите на ЕИБ по финансиране според оценката на ЕИБ, на определените в приложение I тавани, на формата на насрещната страна - дали е суверенна държава или образувание на поддържавно равнище, попадащо в обхвата на параграф 1 от настоящия член, или частен субект, на способността на ЕИБ за поемане на риск и на други приложими критерии, включително добавената стойност на гаранцията от ЕС. Европейският парламент и Съветът се информират за политиката на отпускане на средства в съответствие с член 14.
7. Когато гаранцията от ЕС бъде активирана, Съюзът встъпва във всички съответни права на ЕИБ по отношение на всяко задължение във връзка с операциите ѝ по финансиране съгласно гаранционното споразумение, посочено в член 14.
Член 9
Оценяване и наблюдение на инвестиционните проекти от страна на ЕИБ
1. ЕИБ извършва щателна комплексна проверка и, когато е целесъобразно, изисква от организаторите на проекти да проведат обществени консултации на местно равнище, съобразно социалните и екологичните принципи на Съюза, със съответните заинтересовани страни в национален и местен план, както и с гражданското общество, на етапа на планиране и изпълнение на проекта по социалните, екологичните, икономическите и свързаните с правата на човека и с развитието аспекти на инвестиционните проекти, покрити от гаранцията от ЕС, както и да предоставят необходимата информация за оценка на приноса за изпълнението на външнополитическите и стратегическите цели на Съюза.
Когато е целесъобразно, посочената проверка включва оценка на начините, по които капацитетът на бенефициерите на финансиране от ЕИБ може да бъде повишаван чрез техническа помощ през целия проектен цикъл. Собствените правила и процедури на ЕИБ включват необходимите разпоредби относно оценяването на екологичното и социалното въздействие на инвестиционните проекти, както и на аспектите, свързани с правата на човека и предотвратяването на конфликти, за да се гарантира, че подпомаганите в съответствие с настоящото решение инвестиционни проекти са екологично и социално устойчиви.
2. Като допълнение към извършването на предварителната оценка на свързаните с развитието аспекти ЕИБ наблюдава и изпълнението на операциите по финансиране. По-специално, ЕИБ изисква от организаторите на проектите да извършват цялостно наблюдение по време на изпълнението на проекта до завършването му по отношение, наред с другото, на икономическото, социалното и екологичното въздействие на инвестиционния проект, както и на въздействието му върху развитието и правата на човека. ЕИБ редовно извършва проверка на информацията, предоставена от организаторите на проектите, и с тяхно съгласие я оповестява. Когато е възможно, докладите за завършване на проектите, свързани с операции на ЕИБ по финансиране, се публикуват, с изключение на съдържащата се в тях поверителна информация.
3. Наблюдението от страна на ЕИБ има за цел също така да обхваща изпълнението на операциите, извършвани чрез посредници, и резултатите от дейността на финансовите посредници в подкрепа на МСП.
4. ЕИБ създава цялостна система за предварителна оценка в относителни и абсолютни стойности на емисиите на парникови газове, свързани с операции на ЕИБ по финансиране, когато тези емисии достигат значителни прагове, определени в съответната методика, включена в стратегията на ЕИБ във връзка с изменението на климата, и когато има данни за тях.
5. Когато е възможно, резултатите от наблюдението се оповестяват при спазване на изискванията за поверителност и със съгласието на съответните страни.
Член 10
Външни целеви приходи за Гаранционния фонд
За Гаранционния фонд се използват външни целеви приходи в съответствие с член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, които представляват възстановени средства и приходи в размер от 110 000 000 EUR, произтичащи от операции, сключени преди 2007 г., включително капиталови изплащания, освободени гаранции и погашения на главницата по заеми, дивиденти, прираст на капитала, гаранционни такси и лихви по заеми и по суми по доверителни сметки, които са изплатени по доверителната сметка, открита за целите на Механизма за евро-средиземноморски инвестиции и партньорство, и които могат да бъдат отнесени към отпуснатата от общия бюджет на Съюза подкрепа.
Сумите, надвишаващи 110 000 000 EUR, изплатени по доверителната сметка, открита за целите на Механизма за евро-средиземноморски инвестиции и партньорство, се записват в общия бюджет на Съюза след приспадане на разходите и таксите за управление.
Член 11
Годишни доклади и счетоводна отчетност
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът се оповестява и включва:
а)
оценка на операциите на ЕИБ по финансиране на равнище проект, сектор, държава и регион и тяхното съответствие с настоящото решение;
б)
оценка на добавената стойност, прогнозираните крайни продукти, резултати и въздействие на операциите на ЕИБ по финансиране върху развитието на обобщено равнище, въз основа на годишния доклад на ЕИБ за рамката за измерване на резултатите. За тази цел ЕИБ използва показатели за изпълнение на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти, включително аспектите, свързани с правата на човека на финансираните проекти, като взема предвид съответните показатели съгласно Парижката декларация от 2005 г. за ефективност на помощта. Показателите за екологичните аспекти на проектите включват критерии за „чисти технологии“, които са ориентирани по принцип към енергийната ефективност и технологиите за намаляване на емисиите;
в)
оценка на приноса на операциите на ЕИБ по финансиране за изпълнението на външнополитическите и стратегическите цели на Съюза, като се отчитат регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 5;
г)
оценка на финансовите ползи, прехвърлени на бенефициерите по операции на ЕИБ по финансиране, на обобщено равнище;
д)
оценка на качеството на операциите на ЕИБ по финансиране, по-специално на степента, в която ЕИБ е отчела екологичната и социалната устойчивост по време на комплексната проверка и наблюдението на финансираните инвестиционни проекти;
е)
подробна информация за исканията за активиране на гаранцията от ЕС;
ж)
информация за размера на финансирането във връзка с изменението на климата и биологичното разнообразие съгласно настоящото решение, обобщена информация за въздействието върху емисиите на парникови газове в относителни и абсолютни стойности, посочено в член 9, параграф 4, както и информация за броя на проектите, оценени спрямо климатичния риск;
з)
описание на сътрудничеството с Комисията и с други европейски и международни финансови институции, включително съфинансирането. Докладът съдържа по-специално разбивка на финансовите ресурси на Съюза и на други европейски и международни финансови институции, използвани в съчетание с финансиране от ЕИБ, като по този начин се прави обзор на всички инвестиции, подкрепени от операциите на ЕИБ по финансиране съгласно настоящото решение. В доклада се посочват и сключените нови меморандуми за разбирателство между ЕИБ и други европейски или международни финансови институции, които имат отношение към операциите на ЕИБ по финансиране съгласно настоящото решение;
и)
информация за последващите действия във връзка с изпълнението на Меморандума за разбирателство между ЕИБ и Европейския омбудсман, доколкото този меморандум засяга операциите на ЕИБ по финансиране съгласно настоящото решение.
2. За да може Комисията да изготви доклада по параграф 1, ЕИБ ѝ предоставя ежегодни доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение, като включва всички данни, необходими на Комисията за доклада в съответствие с параграф 1. ЕИБ може да предоставя на Комисията допълнителна информация, благодарение на която Европейският парламент и Съветът могат да получат цялостна представа за външната дейност на ЕИБ.
3. ЕИБ предоставя на Комисията статистически, финансови и счетоводни данни за всяка от операциите си по финансиране, а също така всякаква допълнителна информация, която е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за изготвяне на доклади или отговаряне на исканията на Сметната палата, както и удостоверение от одитор за оставащите за изплащане суми по операциите на ЕИБ по финансиране. ЕИБ предоставя на Комисията и всякакви други необходими документи в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
4. За целите на счетоводната отчетност и изготвянето на доклади от страна на Комисията относно рисковете, покрити от гаранцията от ЕС, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и информация за категоризацията на операциите си по финансиране.
5. Най-малко веднъж годишно ЕИБ представя на Комисията ориентировъчна многогодишна програма, в която посочва планирания размер на средствата по договори за операции по финансиране, за да се гарантира, че предвижданото финансиране от ЕИБ е съобразено с таваните, установени в настоящото решение, и да се осигури подходящо бюджетно планиране за финансиране на Гаранционния фонд. Комисията отчита тези прогнозни данни при изготвянето на проекта на общия бюджет на Съюза.
6. ЕИБ редовно представя на Европейския парламент, Съвета и Комисията всички свои доклади за независима оценка, в които се оценяват практическите резултати, постигнати от конкретните дейности на ЕИБ по настоящото решение и в рамките на други външни мандати.
7. ЕИБ предоставя на собствени разноски информацията, посочена в параграфи 2 - 6. Освен това ЕИБ оповестява публично информацията, посочена в параграфи 2, 3 и 6, в общ вид и без да включва никаква поверителна информация.
Член 12
Прозрачност и публично оповестяване на информация
1. Съгласно собствената си политика за прозрачност и принципите на Съюза относно достъпа до документи и информация и във все по-голяма степен съгласно стандартите на Инициативата за прозрачност на международната помощ, ЕИБ оповестява чрез уебсайта си информация за:
а)
всички операции на ЕИБ по финансиране, осъществявани съгласно настоящото решение, след етапа на одобрение на проекта, като по-специално се посочва дали даден инвестиционен проект е покрит от гаранцията от ЕС и как той допринася за постигането на целите на външните действия на Съюза, по-специално неговото икономическо, социално и екологично въздействие;
б)
ако няма изисквания за поверителност - сключените меморандуми за разбирателство между ЕИБ и други европейски или международни финансови институции, които оказват влияние върху операциите на ЕИБ по финансиране съгласно настоящото решение;
в)
съществуващи рамкови споразумения между ЕИБ и държавата получател, когато това е възможно и целесъобразно. Когато подписва нови или изменя съществуващи споразумения, ЕИБ се стреми да осигури възможност за оповестяването им;
г)
политиката на ЕИБ за отпускане на средства.
2. Комисията оповестява чрез своя уебсайт конкретна информация във връзка с всички случаи на събиране на вземания съгласно гаранционното споразумение, посочено в член 14, и споразумението за установяване на подробни разпоредби и процедури за събиране на вземания, посочено в член 15, параграф 2, освен когато съществуват изисквания за поверителност.
Член 13
Юрисдикции, които не оказват съдействие
В своите операции по финансиране ЕИБ не толерира действия, извършвани с незаконна цел, включително изпиране на пари, финансиране на тероризъм, данъчни измами и избягване на данъци, корупция и измами, засягащи финансовите интереси на Съюза. По-специално, ЕИБ не взема участие в операции по финансиране, извършвани в отговаряща на условията за финансиране държава чрез чуждестранен инструмент, намиращ се в юрисдикция, която не оказва съдействие и която е определена като такава от Съюза, ООН, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие или Специалната група за финансови действия.
По отношение на финансовите си операции ЕИБ прилага принципите и стандартите, предвидени в правото на Съюза относно предотвратяването на използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм, включително изискване да се предприемат разумни мерки за установяване на бенефициерите, когато е приложимо.
Член 14
Гаранционно споразумение
Комисията и ЕИБ сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури, свързани с гаранцията от ЕС, изложена в член 8, и информират за това Европейския парламент и Съвета.
Член 15
Събиране на суми, изплатени от Комисията
1. Когато Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от ЕС, ЕИБ предприема действия от името и за сметка на Комисията за събиране на вземанията във връзка с изплатените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на гаранционното споразумение, посочено в член 14, Комисията и ЕИБ сключват отделно споразумение за установяване на подробни разпоредби и процедури за събиране на вземанията.
Член 16
Одитиране от Сметната палата
Гаранцията от ЕС и плащанията и събраните вземания по нея, които се отнасят до общия бюджет на Съюза, подлежат на одитиране от Сметната палата.
Член 17
Мерки за борба с измамите
1. ЕИБ незабавно уведомява OLAF и ѝ предоставя необходимата информация, когато на някой етап от подготовката, изпълнението или приключването на проект с гаранция от ЕС има основания да предполага, че е възможен случай на измама, корупция, изпиране на пари или друга незаконна дейност, която може да засегне финансовите интереси на Съюза.
2. OLAF може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламенти и на Съвета (14), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (15) и Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (16), за защита на финансовите интереси на Съюза, като целта е да се установи дали е налице измама, корупция, изпиране на пари или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, във връзка с операции по финансиране. OLAF може да предава на компетентните органи на съответните държави членки информацията, получена в хода на разследванията.
Когато подобни незаконни дейности са доказани, ЕИБ съдейства на усилията за събиране на вземанията, свързани с финансовите ѝ операции, в рамките на своите отговорности.
3. Споразуменията за финансиране, подписани във връзка с проекти, за които е предоставена подкрепа съгласно настоящото решение, включват разпоредби, които позволяват спиране на операциите по финансиране на ЕИБ и, ако е необходимо, предприемане на подходящи мерки за събиране на вземанията в случай на измама, корупция или други незаконни дейности. ЕИБ взема решение за спиране или отмяна на финансиране със средства на банката след надлежно разглеждане на всички обстоятелства и рискове.
4. ЕИБ продължава да разчита на единното си звено за контакт за борба с корупцията и измамите, предназначено за служителите на ЕИБ и всички заинтересовани страни.
5. По отношение на финансовите си операции ЕИБ прилага своя механизъм за отстраняване с цел лишаване от права на субекти, участвали в измами и корупция, който включва критериите за отстраняване от централната база данни на Съюза за отстраняванията, при гарантиране на спазването на правата на всички страни.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 11 май 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 19
Междинен преглед
До 31 декември 2016 г. Комисията, в сътрудничество с ЕИБ, представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад с оценка на прилагането на настоящото решение през първите години, като при необходимост представя и предложение за изменението му. Докладът се изготвя въз основа на независима външна оценка и информация от ЕИБ.
Междинният доклад включва по-специално:
а)
оценка на прилагането на политиката на разпределение на средства;
б)
оценка на процеса на докладване от страна на ЕИБ и, ако е целесъобразно, препоръки относно това как да се подобри;
в)
оценка на рамката за измерване на резултатите, включително показателите и критериите за резултатите и приносът им за постигане на целите на настоящото решение;
г)
подробно описание на критериите, разглеждани във връзка с препоръката за евентуално използване на пълния размер или на част от незадължителните допълнителни средства.
Член 20
Окончателен доклад
До 31 декември 2021 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за прилагането на настоящото решение.
Член 21
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 466/2014/EU,
annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
EU:n takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille unionin ulkopuolella toteutettavia investointihankkeita tukevista rahoitustoimista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 ja 212 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan investointipankin, jäljempänä ’EIP’, päätehtävä on rahoittaa investointeja Euroopan unionissa, mikä on sen perustehtävä ja -tavoite, minkä lisäksi se toteuttaa rahoitustoimia unionin ulkopuolella sen ulkopolitiikan tukemiseksi. Näin unionin ulkopuolisten alueiden käytettäväksi tarkoitettuja unionin talousarviovaroja voidaan vastaanottavien kolmansien maiden hyödyksi täydentää EIP:n taloudellisilla resursseilla. Rahoitustoimia toteuttaessaan EIP tukee välillisesti unionin yleisiä periaatteita ja poliittisia tavoitteita, joihin kuuluvat köyhyyden vähentäminen edistämällä osallistavaa kasvua ja kestävää taloutta, ympäristönsuojelu ja yhteiskuntakehitys sekä unionin vauraus muuttuvassa globaalissa taloustilanteessa.
(2)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT’, 209 artiklan 3 kohdassa, luettuna yhdessä sopimuksen 208 artiklan kanssa, määrätään, että EIP myötävaikuttaa perussäännössään määrätyin ehdoin niiden toimenpiteiden täytäntöönpanoon, jotka ovat tarpeen unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteiden toteuttamiseksi.
(3)
Unionin ulkoisen toiminnan tukemiseksi ja sen mahdollistamiseksi, että EIP rahoittaa investointeja unionin ulkopuolella ilman, että EIP:n luottokelpoisuus kärsii, suurimmalle osalle unionin ulkopuolella toteutetuista EIP:n toimista on myönnetty komission hallinnoima EU:n talousarviotakuu, jäljempänä ’EU:n takuu’. Tämä tukee lisäksi EIP:n luottokelpoisuutta rahoitusmarkkinoilla, mikä on ensiarvoisen tärkeää.
(4)
Viimeisin EU:n takuu EIP:n rahoitustoimille, jotka on allekirjoitettu 1 päivän helmikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisenä ajanjaksona, vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1080/2011/EU (2). Unionin ulkopuolella toteutettavia, unionin politiikkoja tukevia EIP:n rahoitustoimia varten olisi vahvistettava EU:n takuu vuosia 2014-2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen osalta.
(5)
Ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustettu takuurahasto, jäljempänä ’takuurahasto’, joka perustettiin neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 480/2009 (3), toimii likviditeettipuskurina, joka suojaa unionin talousarviota unionin ulkopuolelle suuntautuvista EIP:n rahoitustoimista sekä makrotaloudellisesta avusta ja Euratomin lainoista aiheutuvilta tappioilta.
(6)
Olisi laadittava luettelo maista, jotka mahdollisesti voivat saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta. Lisäksi on asianmukaista laatia luettelo maista, jotka voivat saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta.
(7)
Bhutan olisi lisättävä luetteloon maista, jotka voivat saada EIP:n rahoitusta ja Myanmar olisi lisättävä kumpaankin luetteloon ottaen huomioon viimeaikainen kehitys, jonka perusteella unionin suhteissa Bhutaniin ja Myanmariin/Burmaan on alkanut uusi vaihe. Samalla voidaan tukea molemmissa maissa käynnissä olevia poliittisia ja taloudellisia uudistuksia.
(8)
Jotta voidaan ottaa huomioon huomattavat poliittiset muutokset, luetteloa maista, joille voidaan myöntää EU:n takuun kattamaa EIP:n rahoitusta, olisi tarkistettava asianmukaisesti. Lisäksi komissiolle olisi siirrettävä SEUT 290 artiklan mukaisesti valta antaa säädöksiä, joilla muutetaan liitettä III. Komission liitteeseen III tekemien muutosten olisi perustuttava kokonaisarviointiin, johon kuuluvat taloudelliset, sosiaaliset, ympäristölliset ja poliittiset näkökohdat ja erityisesti ne, jotka liittyvät demokratiaan, ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että kaikki asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(9)
Jotta voidaan ottaa huomioon takuurahaston todellisissa rahoitustarpeissa mahdollisesti tapahtuvat muutokset asetuksen (EY, Euratom) N:o 480/2009 mukaisesti, EU:n takuun enimmäismäärä olisi jaettava 27 000 000 000 euron kiinteäksi enimmäismääräksi ja 3 000 000 000 euron valinnaiseksi lisämääräksi. Takuurahaston määrärahoista unionin yleisessä talousarviossa (budjettikohta 01 03 06) päätetään jälkikäteen toteutunutta takuun kattamaa ulkoisen luotonannon määrää vuoden n-2 lopussa koskevien lukujen perusteella. Ottaen huomioon ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eurooppalaista naapuruuden ja kumppanuuden välinettä koskevista yleisistä määräyksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1638/2006 muuttamisesta, ennen vuotta 2007 päätettyjen rahoitustoimien mukaisista Välimeren alueella tehdyistä riskipääomaa ja lainoja koskevista investoinneista, joissa käytettiin unionin talousarvion varoja, peräisin olevat siirretyt määrät on kerätty Euro-Välimeri-investointi- ja kumppanuusvälinettä (FEMIP) varten perustetulle varainhoitotilille. Näistä siirretyistä määristä osa olisi varattava takuurahaston käyttöön poikkeuksellisena toimenpiteenä, jolla varmistetaan, että EIP:n rahoitustoimien tämän päätöksen mukaiset enimmäismäärät pysyvät asianmukaisella tasolla vuosina 2014-2020. Jäljelle jäävät varat olisi palautettava unionin yleiseen talousarvioon.
(10)
Harkittaessa valinnaisen lisämäärän aktivoimista kokonaan tai osittain tulisi ottaa huomioon muun muassa seuraavat seikat: EIP:n edistyminen tämän päätöksen täytäntöönpanossa, erityisesti EIP:n toimien tulokset muun muassa tulosmittauskehyksestä saatavien tietojen pohjalta, kehitysvaikutukset mukaan lukien; takuurahaston rahoitustarve ottaen huomioon menneet ja tulevat suorittamatta olevat määrät kaikilla takuurahaston kattamilla toiminta-aloilla; tukikelpoisten alueiden ja maiden makrotaloudellinen, rahoituksellinen ja poliittinen tilanne väliarvioinnin ajankohtana.
(11)
Niiden määrien, jotka EU:n takuulla katetaan kullakin alueella, olisi edelleen oltava enimmäismääriä, jotka EIP rahoittaa EU:n takuulla, eikä tavoitteita, jotka EIP:n on saavutettava. Enimmäismääriä olisi arvioitava tämän päätöksen väliarvioinnin yhteydessä erityisesti sen mukaan, onko luettelossa alueista ja maista, jotka voivat saada EIP:n rahoitusta, mahdollisesti tapahtunut muutoksia.
(12)
EIP:n rahoitustoimien olisi oltava johdonmukaisia edunsaajamaan omien strategioiden kanssa. Edellä mainittu huomioon ottaen EIP:n ulkoisten rahoitustoimien johdonmukaisuuden lisäämiseksi ja keskittämiseksi unionin politiikkojen tukemiseen sekä edunsaajien mahdollisimman suurten hyötyjen varmistamiseksi päätöksessä N:o 1080/2011/EU vahvistetaan EIP:n rahoitustoimien yleiset tavoitteet kaikilla tukikelpoisilla alueilla ja kaikissa tukikelpoisissa maissa. Niitä ovat paikallisen yksityissektorin kehittäminen ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten), sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittäminen sekä ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen hyödyntäen EIP:n suhteellisia vahvuuksia aloilla, joilla se on todistettavasti saanut aikaan hyviä tuloksia. Nämä tavoitteet olisi säilytettävä myös tässä päätöksessä kestävän kasvun ja työpaikkojen luomisen edistämiseksi edelleen.
(13)
Pk-yritysten rahoituksen saannin parantaminen, mukaan lukien unionin pk-yritysten investoinnit päätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla, voi merkittävästi edistää taloudellista kehitystä ja tukea työttömyyden torjuntaa. Jotta EIP kykenisi auttamaan pk-yrityksiä tehokkaasti, sen rahoitustoimien olisi oltava tulosperusteisia. EIP:n olisi mahdollisuuksien mukaan investoitava pk-yritysten tutkimustoimintaan ja innovointiin paikallisen kehityksen tukemiseksi. EIP:n olisi tukikelpoisissa maissa toimittava yhteistyössä paikallisten rahoituksen välittäjien kanssa, joiden olisi oltava kiinteä osa paikallista talouselämää erityisesti sen varmistamiseksi, että osa taloudellisesta hyödystä välittyy niiden asiakkaille ja että EIP:n rahoitus tuottaa lisäarvoa muihin rahoituslähteisiin verrattuna. EIP:n olisi niin pitkälti kuin mahdollisuuksien mukaan myös lisättävä rahoituskumppaneidensa monipuolistamista toimintamaissaan. Due diligence -prosessin kuluessa EIP:n olisi arvioitava, ovatko rahoituksen välittäjien toteuttamat pk-yrityksiä tukevat rahoitustoimet aluekohtaisten teknisten toimintaohjeiden, tulosmittauskehyksen ja EIP:n vaatimusten mukaisia. EIP:n olisi perustettava raportointimekanismi, jolla varmistetaan, että pk-yrityksille tarkoitetut varat käytetään niiden hyväksi. EIP:n olisi osana väliarviointia toimitettava konsolidoitu raportti tämän päätöksen mukaisesta pk-yritysten rahoituksesta.
(14)
EU:n takuun kattavuus, joka koskee pelkästään suvereeneja ja poliittisia riskejä, ei itsessään riitä turvaamaan EIP:n merkittävää toimintaa mikrorahoituksen tueksi. EU:n takuu ei yksin ole riittävän kattava, jotta EIP voisi toimia mikrorahoituksen tukena merkittävällä tavalla. Sen vuoksi kyseinen toiminta olisi mahdollisuuksien mukaan toteutettava muista rahoitusvälineistä käytettävissä olevien talousarviovarojen yhteydessä, ja välittävien laitosten, myös paikallistason laitosten, kautta, jotta voidaan edistää kasvua ja välillisesti köyhyyden vähentämistä köyhemmissä maissa.
(15)
EIP:n olisi edelleen rahoitettava investointihankkeita, joilla tuetaan sosiaalisen, ympäristöön liittyvän ja taloudellisen infrastruktuurin kehittämistä liikenne ja energia mukaan lukien, sekä harkittava toimintansa lisäämistä terveydenhuollon ja koulutuksen infrastruktuurien tukemiseksi silloin, kun näin saadaan selkeästi aikaan lisäarvoa.
(16)
EU:n takuun ilmastonmuutosulottuvuuden lujittamiseksi olisi otettava käyttöön rahoitustoimien kokonaismäärää koskeva tavoite sekä järjestelmä, jonka avulla voidaan ennalta arvioida EU:n takuulla tuettujen hankkeiden kasvihuonekaasupäästöjä. EIP:n rahoitustoimien, joilla tuetaan ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista, olisi oltava vähintään 25 prosenttia kaikista EIP:n rahoitustoimista unionin ilmastotavoitteiden edistämiseksi maailmanlaajuisesti. EIP:n olisi tarjottava yhteistyössä komission kanssa teknistä asiantuntemustaan ja tuettava EIP:n rahoitustoimien edunsaajina olevia julkisia ja yksityisiä vastapuolia, jotta voidaan vastata ilmastonmuutoksen haasteeseen ja hyödyntää käytettävissä olevia varoja parhaalla mahdollisella tavalla. Ilmastonmuutoksen hillitsemis- ja sopeutumishankkeisiin olisi voitava osoittaa rahoitusta edullisin ehdoin. EIP:n rahoitustoimia olisi, jos mahdollista ja asianmukaista, täydennettävä unionin yleisen talousarvion varoilla yhdistelemällä tehokkaasti ja asianmukaisesti unionin ulkoisen avun puitteissa ilmastonmuutoksen torjunnan rahoitukseen tarjolla olevia avustuksia ja lainoja. Tältä osin komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimittaman vuosikertomuksen olisi sisällettävä yksityiskohtainen raportti, jossa selvitetään näiden hankkeiden rahoitukseen käytetyt rahoitusvälineet sekä EIP:n rahoitustoimien määrät ja vastaavat avustusten määrät.
(17)
Yleisten tavoitteiden kattamilla aloilla EIP:n rahoitustoimien perustavoitteeksi olisi asetettava maiden alueellinen yhdentyminen, erityisesti taloudellinen yhdentyminen liittymistä valmistelevien maiden ja naapuruuspolitiikan kohdemaiden sekä unionin välillä. Tuossa yhteydessä EIP:n olisi voitava yleisten tavoitteiden kattamilla aloilla tukea kumppanimaita unionin yritysten tekemien suorien ulkomaisten investointien avulla, joilla edistetään taloudellista yhdentymistä unioniin sekä teknologian ja tietämyksen siirtoa, edellyttäen että investointihankkeet on tarkastettu huolellisesti sen ehkäisemiseksi, että EIP:n rahoitustoimista aiheutuu kielteisiä seurauksia työllisyydelle unionissa. EIP:tä olisi myös kannustettava tukemaan unionin yritysten suoria ulkomaisia investointeja kumppanimaihin omalla vastuullaan EIP:n riskinsietokyvyn huomioon ottaen.
(18)
EIP:n olisi suoritettava säännöllisesti jälki- tai väliarviointeja tämän päätöksen mukaisesti tuetuista toimista arvioidakseen niiden merkityksellisyyttä, tehokkuutta ja kehitysvaikutuksia ja määrittääkseen tulevia toimia mahdollisesti parantavat näkökohdat. Arvioinneilla olisi edistettävä tilivelvollisuutta ja analysoitava kestävyyttä.
(19)
Käytännön toimenpiteet, joilla EU:n takuun yleiset tavoitteet yhdistetään niiden täytäntöönpanoon, on vahvistettava aluekohtaisissa teknisissä toimintaohjeissa. Tällaisissa toimintaohjeissa olisi noudatettava laajempaa unionin aluepoliittista toimintakehystä Euroopan naapuruuspolitiikkaan sisältyvä eriyttämisperiaate mukaan lukien. Aluekohtaisia teknisiä toimintaohjeita olisi tarkistettava tämän päätöksen antamisen jälkeen ja päivitettävä väliarvioinnin jälkeen, jotta ne vastaisivat muutoksia unionin ulkopolitiikassa ja sen painopisteissä. Aluekohtaisten teknisten toimintaohjeiden päivityksessä olisi muiden näkökohtien lisäksi otettava huomioon tukikelpoisten maiden olennainen kehitys.
(20)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Euroopan investointipankin perussääntöä koskevan pöytäkirjan N:o 5 mukaisesti suoraan EIP:lle jätetyistä hakemuksista, jotka koskevat tämän päätöksen mukaisesti toteutettavia EIP:n rahoitustoimia, on pyydettävä komission lausunto siitä, vastaavatko ne keskeisiä unionin säädöksiä ja politiikkoja. Jos komissio antaa minkä tahansa tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvan EIP:n rahoitustoimen osalta kielteisen lausunnon, kyseiselle toimelle ei tulisi myöntää EU:n takuuta.
(21)
Vaikka EIP:n vahvuus on edelleen siinä, että se on ainutlaatuinen julkisessa omistuksessa olevana investointipankkina, jonka tehtävänä on tarjota pitkäaikaista lainoitusta, joka vastaa sen osakkeenomistajien toimintapoliittisia tavoitteita, EIP:n rahoitustoimien olisi lisäksi oltava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEU’, 21 artiklassa tarkoitetun unionin ulkoisen toiminnan yleisten periaatteiden mukaisia eli edistettävä ja lujitettava demokratiaa, oikeusvaltiota, ihmisoikeuksia ja perusvapauksia sekä tuettava niiden kansainvälisten sitoumusten ja sopimusten, myös ympäristösopimusten, noudattamista, joissa unioni on osapuolena. EIP:n olisi erityisesti edistettävä talous-, rahoitus- ja teknistä yhteistyötä kolmansien maiden kanssa SEUT 212 artiklan mukaisesti. Lisäksi EIP:n toimien olisi oltava sopusoinnussa kansainvälisen oikeuden kanssa ja myös noudatettava Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteita. EIP:n toimien olisi oltava sopusoinnussa myös Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen (Århusin yleissopimus) kanssa hankkeiden eri vaiheissa. EIP:n rahoitustoimilla olisi kehitysmaissa tuettava erityisesti seuraavia tavoitteita: talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kestävä kehitys, etenkin kaikista heikoimmassa asemassa olevissa maissa; sopusointuinen ja vähittäinen yhdentyminen maailmantalouteen sekä niiden tavoitteiden noudattaminen, jotka unioni on hyväksynyt Yhdistyneissä kansakunnissa ja muissa asianmukaisissa kansainvälisissä järjestöissä. EIP:n olisi pyrittävä tukemaan välillisesti Yhdistyneiden kansakuntien vuosituhattavoitteiden saavuttamista vuoteen 2015 mennessä sekä vuoden 2015 jälkeen aiempia vuosituhattavoitteita muuttavien tai korvaavien kehitystavoitteiden saavuttamista kaikilla alueilla, joilla se toimii, samalla kun se myötävaikuttaa unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteiden edistämisen edellyttämien toimenpiteiden täytäntöönpanoon SEUT 209 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(22)
Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvilla EIP:n toimilla olisi edistettävä kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen ja muutossuunnitelman täytäntöönpanoa sekä Pariisin julistuksessa vuodelta 2005, Accran toimintasuunnitelmassa vuodelta 2008 sekä Busanissa vuonna 2011 tehdyssä kehitysyhteistyötä koskevassa kumppanuussopimuksessa esitettyjen avun tuloksellisuuden periaatteiden täytäntöönpanoa. Lisäksi toimien olisi oltava johdonmukaisia neuvoston 25 päivänä kesäkuuta 2012 hyväksymän ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n strategiakehyksen ja toimintasuunnitelman sekä kansainvälisten ilmastosopimusten, mukaan lukien luonnon monimuotoisuutta koskevien sitoumusten, kanssa. Tämä olisi toteutettava konkreettisina toimenpiteinä, joilla erityisesti vahvistetaan EIP:n valmiutta arvioida investointihankkeiden ympäristöön liittyviä, sosiaalisia ja kehityspoliittisia näkökohtia, myös ihmisoikeuksia, perusvapauksia ja konflikteihin liittyviä riskejä, ja edistetään viranomaisten ja kansalaisyhteiskunnan kuulemista paikallistasolla. EIP:n olisi tältä osin sovellettava ja kehitettävä tulosmittauskehystään, joka käsittää yksityiskohtaiset tulosindikaattorit niiden vaikutusten mittaamiseksi, joita EIP:n rahoitustoimilla on talouteen, ympäristöön, yhteiskuntaan ja kehitykseen EIP:n hankkeiden eri vaiheissa. Tulosmittauskehyksen täytäntöönpanoa olisi arvioitava tämän päätöksen väliarvioinnissa. Huolehtiessaan investointihankkeen asianmukaisesta tarkistamisesta EIP:n olisi tarvittaessa ja unionin sosiaali- ja ympäristöpoliittisten periaatteiden ja kansainvälisten parhaiden käytäntöjen sekä unionin oikeuden ja edunsaajamaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti velvoitettava investointihankkeen toteuttaja järjestämään paikallisia kuulemisia ja julkistamaan niiden tulokset yleisölle, jotta voidaan ottaa huomioon hankkeiden vaikutukset asiaankuuluviin sidosryhmiin. EIP:n olisi oltava yhteydessä hankkeiden toteuttajien ja edunsaajien kanssa hankkeiden koko ohjelmasuunnitteluprosessin ajan. Tämän päätöksen kattamalla ajanjaksolla allekirjoitetuissa rahoitussopimuksissa, jotka koskevat sellaisia EIP:n rahoitustoimia, joissa on mukana julkisia vastapuolia, olisi nimenomaan määrättävä mahdollisuudesta keskeyttää maksut, jos maan, jossa investointihanke toteutetaan, tukikelpoisuus peruutetaan tämän päätöksen nojalla.
(23)
Olisi varmistettava, että EIP:n rahoitustoimet ovat kaikilla tasoilla alkuvaiheen strategisesta suunnittelusta loppuvaiheen investointihankkeiden kehitykseen asti unionin ulkopolitiikan ja tässä päätöksessä asetettujen yleisten tavoitteiden mukaisia ja niitä tukevia. Unionin ulkoisen toiminnan johdonmukaisuuden parantamiseksi komission ja EIP:n sekä Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) välistä vuoropuhelua politiikasta ja strategiasta olisi edelleen lisättävä ja pidettävä samalla Euroopan parlamentti ja neuvosto asianmukaisesti ajan tasalla. EIP:n unionin ulkopuolella olevat toimistot olisi aina kun mahdollista sijoitettava unionin edustustoihin, jotta edistetään tällaista yhteistyötä ja voidaan jakaa toimintakustannukset. Yhteistyötä ja koordinointia ulkoisen toimeksiannon mukaisilla alueilla koskevan Euroopan komission ja Euroopan investointipankin välisen yhteisymmärryspöytäkirjan, jota tarkistettiin vuonna 2013 komission, EUH:n ja EIP:n yhteistyön sekä aikaisessa vaiheessa tapahtuvan keskinäisen tietojenvaihdon tehostamiseksi toiminnallisella tasolla, soveltamista olisi jatkettava. Yhteisymmärryspöytäkirjan piiriin kuuluvaan yhteistyöhön olisi erityisesti kuuluttava naapuruuspolitiikkaan sisältyvän eriyttämisperiaatteen soveltamisen säännöllinen arviointi. On erityisen tärkeää, että komissio ja EIP sekä Euroopan ulkosuhdehallinto vaihtavat tarvittaessa näkemyksiään aikaisessa vaiheessa ja järjestelmällisesti asianmukaisia ohjelma-asiakirjoja valmisteltaessa, jotta niiden toimien yhteisvaikutus olisi mahdollisimman suuri. Lisäksi olisi vahvistettava yhteistyötä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen edistämiseksi ja konfliktien ehkäisemiseksi. EIP:tä olisi kannustettava yhteistyöhön unionin edustustojen kanssa EIP:n hankkeiden eri vaiheissa.
(24)
Unionin ulkosuhteita olisi tarkoitus tukea useilla välineillä, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 236/2014 (4). Kyseessä oleville alueille annettavan unionin kokonaistuen johdonmukaisuuden lisäämiseksi olisi tarpeen ja tapauksen mukaan tartuttava mahdollisuuksiin yhdistää EIP:n rahoitus ja unionin talousarviovarat, joita osoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (5) VIII osastossa mainituista rahoitusvälineistä, sekä hankkeiden valmisteluun ja toteuttamiseen myönnettävä tekninen tuki Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 231/2014 perustetusta liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (6), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 232/2014 perustetusta Euroopan naapuruusvälineestä (7), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 233/2014 perustetusta kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä (8), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 234/2014 perustetusta kumppanuusvälineestä kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten (9), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 235/2014 perustetusta demokratian ja ihmisoikeuksien maailmanlaajuista edistämistä koskevasta rahoitusvälineestä (10), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 230/2014 perustetusta vakautta ja rauhaa edistävästä välineestä (11) sekä neuvoston asetuksella (Euratom) N:o 237/2014 perustetusta välineestä ydinturvallisuuteen liittyvää yhteistyötä varten (12). Komissio perusti päätöksen N:o 1080/2011/EU pohjalta ulkoisen yhteistyön rahoituslähteiden yhdistämistä koskevan EU:n laajuisen foorumin tehostaakseen keinoja yhdistää avustuksia ja lainoja unionin ulkopuolella, erityisesti unionin yleisen talousarvion ja EIP:n lainojen täytäntöön panemiseksi ja hallintoa ja arviointiperusteita koskevien parhaiden käytäntöjen vaihtamiseksi hankkeen tasolla. EIP:n ja muiden rahoituslaitosten olisi käytettävä avustusten ja lainojen yhdistämiskeinoja tavalla, joka on täysin unionin ulkoisten tavoitteiden, avun tuloksellisuuden ja avoimuuden mukainen.
(25)
EIP:n olisi edelleen pyrittävä lisäämään koordinointia ja yhteistyötä eurooppalaisten ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvissa, unionin ulkopuolella toteutettavissa rahoitustoimissa. Erityisesti tämä koskee niitä rahoituslaitoksia, jotka osallistuvat ulkoisen yhteistyön rahoituslähteiden yhdistämistä koskevaan EU:n laajuiseen foorumiin. Yhteistyö käsittää tarvittaessa yhteistyön alakohtaisten ehtojen osalta, keskinäisten menettelyjen ja yhteisrahoituksen käytön sekä osallistumisen esimerkiksi tuen koordinointia ja tuloksellisuutta edistäviin maailmanlaajuisiin hankkeisiin. Tällaisella koordinoinnilla ja yhteistyöllä olisi pyrittävä minimoimaan mahdolliset päällekkäisyydet kustannuksissa ja toimissa. Yhteistyön olisi perustuttava vastavuoroisuusperiaatteeseen. EIP:n vastavuoroista pääsyä muiden eurooppalaisten ja kansainvälisten järjestöjen perustamiin rahoitusvälineisiin olisi edistettävä tarvittaessa. Komission, EIP-ryhmän sekä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) välistä kolmikantaista yhteisymmärryspöytäkirjaa, joka koskee unionin ulkopuolista yhteistyötä ja mahdollistaa sen, että EIP-ryhmä ja EBRD toimivat toisiaan täydentäen käyttämällä hyväksi kunkin suhteellisia etuja, tarkistettiin vuonna 2012 sen johdosta, että EBRD:n maantieteellistä soveltamisalaa on laajennettu koskemaan Välimeren aluetta. Yhteisymmärryspöytäkirjaa olisi sovellettava myös jatkossa. Tässä päätöksessä vahvistettuja periaatteita olisi sovellettava myös silloin, kun EIP:n rahoitus toteutetaan muiden eurooppalaisten ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa tehtävillä yhteistyösopimuksilla.
(26)
Muun muassa unionin taloudellisten tavoitteiden tukemiseksi EIP:tä olisi kannustettava edelleen rahoittamaan unionin ulkopuolella toteuttavia toimia myös omalla riskillään ja unionin taloudellisten etujen vuoksi niissä maissa ja sellaisissa investointihankkeissa, joita pidetään EIP:n arvion mukaan ja sen oma riskinsietokyky huomioon ottaen riittävän luottokelpoisina, jotta EU:n takuun käyttö voidaan keskittää sellaisiin maihin ja investointihankkeisiin, joiden yhteydessä EU:n takuulla saadaan aikaan EIP:n oman arvion mukaan enemmän lisäarvoa, myös talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kestävän kehityksen muodossa.
(27)
EIP:n olisi laajennettava tarjoamiensa innovatiivisten rahoitusvälineiden valikoimaa muun muassa keskittymällä enemmän takausvälineiden kehittämiseen. Lisäksi EIP:n olisi pyrittävä osallistumaan aktiivisesti riskinjakovälineisiin ja rahoituksen hankkimiseen vieraan pääoman markkinoilta, kun on kyse hankkeista, joiden voidaan ennakoida tuottavan vakaan kassavirran. Sen olisi erityisesti harkittava sellaisten vieraan pääoman markkinoiden instrumenttien tukemista, jotka on laskettu liikkeeseen tai otettu käyttöön tukikelpoisissa maissa toteutettavien investointihankkeiden rahoittamiseksi. Lisäksi EIP:n olisi lisättävä lainanantoaan paikallisvaluutoissa ja laskettava liikkeeseen joukkovelkakirjalainoja paikallisilla markkinoilla edellyttäen, että edunsaajamaat toteuttavat tarvittavat rakenneuudistukset, etenkin rahoitusalalla, ja muut EIP:n toimintaa helpottavat toimenpiteet. Monipuolistettaessa ja laajennettaessa pääomamarkkinainstrumenttien käyttöä olisi erityisesti huolehdittava siitä, että tällaiset instrumentit eivät johda riskialttiisiin rahoituskäytänteisiin ja velkaantumiseen, jolloin ne voisivat vaarantaa rahoituksen vakauden.
(28)
Komission olisi laadittava vuosittain kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kertomuksessa olisi arvioitava EIP:n rahoitustoimia ja sitä, ovatko ne tämän päätöksen mukaisia, niiden lisäarvoa ja vaikutusta unionin ulkopolitiikan kannalta, niiden laatua, niiden kehitysvaikutusta EIP:n tulosmittauskehyksen mukaan ja edunsaajille siirtynyttä taloudellista hyötyä. Kertomuksen olisi sisällettävä myös tiedot EU:n takuun maksamista koskevista pyynnöistä, tähän päätökseen perustuvasta ilmastonmuutoksen torjuntaan ja luonnon monimuotoisuuden suojeluun tarkoitetun rahoituksen määrästä, tiedot EIP:n ja Euroopan oikeusasiamiehen välillä tehdyn yhteisymmärryspöytäkirjan toiminnan seurannasta sekä kuvaus yhteistyöstä komission ja muiden eurooppalaisten ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa yhteisrahoitus mukaan lukien. Kertomus olisi julkistettava, jotta asiaankuuluvilla sidosryhmillä, myös kansalaisyhteiskunnalla, olisi mahdollisuus esittää näkemyksiään.
(29)
Unionin ulkopolitiikkaa tukevat EIP:n rahoitustoimet olisi jatkossakin toteutettava hyvän pankkitavan mukaisia periaatteita noudattaen. EIP:n rahoitustoimia olisi edelleen hallinnoitava noudattaen EIP:n omia sääntöjä ja menettelyjä, joiden olisi oltava kyseisten periaatteiden mukaisia, mukaan lukien soveltuvat valvontatoimenpiteet ja EIP:n lausunto sosiaalisista ja ympäristönormeista, sekä tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sääntöjä ja menettelyjä noudattaen. EIP:n olisi rahoitustoimissaan pantava asianmukaisesti täytäntöön sellaisia oikeudenkäyttöalueita koskevat toimintaperiaatteensa, jotka unioni, Yhdistyneet kansakunnat, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö tai rahanpesunvastainen toimintaryhmä on todennut heikosti säännellyiksi tai yhteistyöhaluttomiksi, jotta voidaan edistää kansainvälistä veropetosten, veronkierron ja rahanpesun torjuntaa. Avoimuuden varmistamiseksi EIP:n olisi laadittava yhteistyössä paikallisten rahoituksen välittäjien kanssa luettelo lopullisista lainansaajista.
(30)
EIP:n olisi varmistettava asianmukaisin toimenpitein, että EU:n takuun kattamia toimia rahoitettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa, rahanpesua ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä ja että OLAFilla on oikeus tehdä paikalla suoritettavia tarkastuksia ja todentamisia edunsaajien tiloissa. EIP:n olisi noudatettava vuonna 2008 hyväksyttyä ja vuonna 2013 tarkistettua toimintapolitiikkaansa, joka koskee kielletyn toiminnan ehkäisemistä ja estämistä pankin omissa toiminnoissa (EIP:n petostentorjuntamenettely), ja tehtävä tiivistä yhteistyötä unionin ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tehostaakseen voimassa olevia rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen vastaisia toimia ja auttaakseen näiden toimien täytäntöönpanon parantamisessa. Ilmiantoja koskevan politiikkansa mukaisesti EIP:n olisi kiinnitettävä erityistä huomiota ilmiantajilta saatuihin tietoihin, jotka koskevat mahdollisia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa, ja annettava mahdollisuudet asianmukaiselle seurannalle, palautteelle ja suojelulle kostotoimenpiteitä vastaan.
(31)
EIP:n hallintoelimiä olisi kannustettava toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet, jotta EIP:n toiminta mukautetaan edistämään unionin ulkopolitiikkaa tehokkaalla tavalla ja sillä vastataan asianmukaisesti tässä päätöksessä asetettuihin vaatimuksiin,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
EU:n takuu
1. Euroopan unioni myöntää Euroopan investointipankille, jäljempänä ’EIP’, talousarviotakuun rahoitustoimille, jotka toteutetaan unionin ulkopuolella, jäljempänä ’EU:n takuu’. EU:n takuu myönnetään yleisenä takuuna, joka kattaa EIP:lle kuuluvat mutta saamatta jääneet maksut, jotka liittyvät 2 kohdan mukaisesti tukikelpoisiin, EIP:n investointihankkeita varten myönnettyihin tai liikkeeseen laskettuihin lainoihin, lainatakauksiin ja vieraan pääoman markkinoiden instrumentteihin.
2. EU:n takuun piiriin kuuluvat unionin asiaankuuluvien ulkopoliittisten tavoitteiden tukemiseksi EIP:n omia sääntöjä ja menettelyjä noudattaen, mukaan lukien EIP:n lausunto ympäristö- ja sosiaalipoliittisista periaatteista ja normeista, tukikelpoisissa maissa toteutettavia investointihankkeita varten myönnetyt tai liikkeeseen lasketut EIP:n lainat, lainatakaukset ja vieraan pääoman markkinoiden instrumentit, kun EIP:n rahoitus on myönnetty sellaisen allekirjoitetun sopimuksen perusteella, jonka voimassaolo ei ole päättynyt ja jota ei ole peruutettu, jäljempänä ’EIP:n rahoitustoimet’.
3. Unionin ulkopolitiikkaa tukevia EIP:n rahoitustoimia hallinnoidaan edelleen hyvän pankkitavan mukaisia periaatteita noudattaen.
4. EU:n takuun enimmäismäärä on 65 prosenttia EIP:n rahoitustoimien puitteissa maksettujen ja taattujen määrien kokonaismäärästä, josta on vähennetty takaisin maksetut määrät ja johon on lisätty kaikki maksuihin ja takauksiin liittyvät määrät.
5. EU:n takuulla katetaan EIP:n rahoitustoimet, jotka on allekirjoitettu 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä ajanjaksona.
6. Jos Euroopan parlamentti ja neuvosto eivät ole 5 kohdassa tarkoitetun ajanjakson päättyessä tehneet päätöstä uuden EU:n takuun myöntämisestä EIP:lle sen unionin ulkopuolella toteuttamista rahoitustoimista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta, tätä ajanjaksoa jatketaan automaattisesti kerran kuudella kuukaudella.
2 artikla
EU:n takuun kattamien EIP:n rahoitustoimien enimmäismäärät
1. EU:n takuun kattamien EIP:n rahoitustoimien enimmäismäärä vuosina 2014-2020 voi olla enintään 30 000 000 000 euroa. Rahoitustoimia varten alun perin merkityt mutta myöhemmin peruutetut määrät eivät sisälly enimmäismäärään.
Enimmäismäärä jakautuu seuraaviin osiin:
a)
27 000 000 000 euron kiinteä enimmäismäärä;
b)
3 000 000 000 euron valinnainen lisämäärä.
Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen b alakohdassa tarkoitetun määrän täysimääräisestä tai osittaisesta käyttöönotosta sekä sen alueellisesta jakautumisesta 19 artiklan mukaisen väliarvioinnin jälkeen.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kiinteä enimmäismäärä jaetaan liitteessä I vahvistetulla tavalla alueellisiin enimmäismääriin ja aluekokonaisuuden osien enimmäismääriin. EIP varmistaa alueellisten enimmäismäärien rajoissa asteittain, että määrät jakautuvat tasaisesti maittain EU:n takuun kattamilla alueilla.
3 artikla
Yleiset tavoitteet ja periaatteet
1. EU:n takuu myönnetään ainoastaan sellaisille EIP:n rahoitustoimille, jotka EIP:n oman arvion perusteella tuottavat lisäarvoa ja joilla tuetaan mitä tahansa seuraavista yleisistä tavoitteista:
a)
paikallisen yksityissektorin kehittäminen, erityisesti pk-yritysten tukeminen;
b)
sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittäminen, mukaan lukien liikenne, energia, ympäristöä koskeva infrastruktuuri sekä tieto- ja viestintätekniikka;
c)
ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen.
2. Samalla kun säilytetään EIP:n ominaisluonne investointipankkina, tämän päätöksen nojalla toteutettavien EIP:n rahoitustoimien on oltava EU:n edun ja erityisesti SEU 21 artiklassa tarkoitettujen unionin ulkoista toimintaa ohjaavien yleisten periaatteiden mukaisia ja edistettävä osaltaan niiden kansainvälisten ympäristösopimusten noudattamista, joissa unioni on osapuolena. EIP:n hallintoelimiä kannustetaan toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet, jotta EIP:n toiminta mukautetaan edistämään unionin ulkopolitiikkaa tehokkaalla tavalla ja sillä vastataan asianmukaisesti tässä päätöksessä asetettuihin vaatimuksiin.
3. Edellä 1 kohdassa esitettyjen yleisten tavoitteiden soveltamisalaan kuuluvilla aloilla EIP:n rahoitustoimien perustavoitteena on oltava maiden alueellinen yhdentyminen, mukaan lukien erityisesti taloudellinen yhdentyminen liittymistä valmistelevien maiden, naapuruuspolitiikan kohdemaiden ja unionin välillä. EIP toteuttaa rahoitustoimia edunsaajamaissa yleisten tavoitteiden soveltamisalaan kuuluvilla aloilla tukemalla suoria ulkomaisia investointeja, jotka edistävät unionin taloudellista yhdentymistä.
4. Kehitysmaissa, sellaisina kuin ne on määritetty Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön laatimassa virallisen kehitysavun saajien luettelossa, EIP:n rahoitustoimilla edistetään SEUT 208 ja 209 artiklan mukaisesti välillisesti unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteita, joihin kuuluvat köyhyyden vähentäminen edistämällä osallistavaa kasvua sekä talouden, ympäristön ja yhteiskunnan kestävä kehitys.
5. Sen varmistamiseksi, että yksityissektorin investoinneilla on mahdollisimman suuri kehitysvaikutus, EIP:n on pyrittävä vahvistamaan paikallista yksityissektoria edunsaajamaissa tukemalla 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja paikallisia investointeja. Edellä 1 kohdassa esitettyjä yleisiä tavoitteita tukeviin EIP:n rahoitustoimiin pyritään sisällyttämään myös tuki unionin pk-yritysten investointihankkeille. Jotta voidaan tehokkaasti valvoa, että varat käytetään asianomaisten pk-yritysten hyväksi, EIP:n on laadittava asianmukaiset sopimusvaatimukset rahoituksen välittäjien kanssa, mukaan lukien edunsaajien raportointia koskevat vaatimukset.
EIP tekee yhteistyötä sellaisten rahoituksen välittäjien kanssa, jotka voivat tukea pk-yritysten erityistarpeita maissa, joissa toimia toteutetaan, ja jotka eivät osallistu tukikelpoisessa maassa toteutettuihin EIP:n rahoitustoimiin välinein, jotka sijaitsevat 13 artiklassa tarkoitetulla ulkomaisella yhteistyöhaluttomalla oikeudenkäyttöalueella.
6. Edellä 1 kohdan b alakohdassa esitettyjä tavoitteita tukevilla EIP:n rahoitustoimilla tuetaan investointihankkeita aloilla, jotka liittyvät pääasiassa liikenteeseen, energiaan, ympäristöä koskevaan infrastruktuuriin, tieto- ja viestintätekniikkaan, terveydenhuoltoon ja koulutukseen. Tähän kuuluu uusiutuvista energialähteistä saatavan energian tuotanto ja integrointi, energiajärjestelmien muuttaminen vähähiilisiin teknologioihin ja polttoaineisiin siirtymiseksi, kestävä energiavarmuus ja energiainfrastruktuuri, myös kaasun tuotanto ja kuljetukset unionin energiamarkkinoille sekä maaseudun sähköistäminen, vesihuollon, puhtaanapidon ja vihreän infrastruktuurin kaltaiset ympäristöä koskevat infrastruktuurit, televiestinnän ja laajakaistaverkkojen infrastruktuurit.
7. Edellä 1 kohdan c alakohdassa esitettyjä yleisiä tavoitteita tukevilla EIP:n rahoitustoimilla tuetaan investointihankkeita, jotka liittyvät ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja siihen sopeutumiseen ja jotka myötävaikuttavat ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen yleistavoitteeseen erityisesti siten, että niillä vältetään tai pienennetään kasvihuonekaasupäästöjä uusiutuvan energian, energiatehokkuuden ja kestävän liikenteen aloilla tai parannetaan haavoittuvien maiden, alojen ja yhteisöjen kykyä sietää ilmastonmuutoksen haitallisia vaikutuksia. Ilmastonmuutoksen torjuntaan tarkoitettujen hankkeiden tukikelpoisuusperusteet määritellään EIP:n ilmastonmuutosstrategiassa, joka päivitetään ennen vuoden 2015 loppua. Tätä varten hiilijalanjäljen arviointi olisi sisällytettävä ympäristövaikutuksen arviointimenettelyyn sen määrittämiseksi, edistävätkö hanke-ehdotukset parhaalla mahdollisella tavalla energiatehokkuuden parantamista. Näihin toimiin osoitettujen määrien osuuden kaikista EIP:n rahoitustoimista on oltava vähintään 25 prosenttia tämän päätöksen kattamalla ajanjaksolla.
8. Unionin ja kansainvälisten ilmastonmuutostavoitteiden mukaisesti EIP tarkistaa yhteistyössä komission kanssa ilmastonmuutosstrategiaansa omien rahoitustoimiensa osalta ennen vuoden 2015 loppua. Tähän tarkistukseen sisällytetään muun muassa konkreettisia toimia, joilla varmistetaan, että tämän päätöksen nojalla toteutetut investointihankkeet ovat unionin ilmastonmuutostavoitteiden mukaisia, ja edistetään uusiutuvien energialähteiden ja energiatehokkuuden tukemiseen tähtääviä toimia.
9. EU:n takuu koskee ainoastaan EIP:n rahoitustoimia, jotka toteutetaan maissa, jotka voivat saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta ja jotka ovat tehneet EIP:n kanssa puitesopimuksen oikeudellisista ehdoista, joiden mukaisesti nämä toimet toteutetaan.
4 artikla
Soveltamisalaan kuuluvat maat
1. Liitteessä II luetellaan maat, jotka mahdollisesti voivat saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta. Liitteessä III luetellaan maat, jotka voivat saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta, ja siihen voi sisältyä ainoastaan liitteessä II lueteltuja maita. Niiden maiden, joita ei ole lueteltu liitteessä II, kelpoisuudesta saada EU:n takuun piiriin kuuluvaa EIP:n rahoitusta päätetään tapauskohtaisesti tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 18 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteeseen III tehtäviä muutoksia. Komission päätökset perustuvat kokonaisarviointiin, johon kuuluvat taloudelliset, sosiaaliset, ympäristöä koskevat ja poliittiset näkökohdat ja erityisesti ne, jotka liittyvät demokratiaan, ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin sekä asiaan kuuluviin Euroopan parlamentin päätöslauselmiin ja neuvoston päätöksiin ja päätelmiin.
3. Delegoidut säädökset, joilla muutetaan liitettä III, eivät vaikuta sellaisiin EU:n takuun piiriin kuuluviin EIP:n rahoitustoimiin, jotka on allekirjoitettu ennen kyseisten delegoitujen säädösten voimaantuloa, jollei 4 kohdasta muuta johdu.
4. Jäljempänä 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kokonaistakuun piiriin kuuluviin EIP:n rahoitustoimiin liittyviä maksuja ei suoriteta maissa, joita ei ole lueteltu liitteessä III.
5. EU:n takuu ei kata EIP:n rahoitustoimia maassa, jonka kanssa tällaisia toimia koskeva sopimus on allekirjoitettu sen jälkeen, kun kyseinen maa on liittynyt unioniin.
5 artikla
EIP:n rahoitustoimien suhde unionin politiikkoihin
1. Komissio päivittää yhdessä EIP:n kanssa EIP:n rahoitustoimiin sovellettavia aluekohtaisia teknisiä toimintaohjeita vuoden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta.
Aluekohtaisissa teknisissä toimintaohjeissa on noudatettava liitteessä IV esitettyä laajempaa unionin aluepoliittista toimintakehystä. Aluekohtaisilla teknisillä toimintaohjeilla varmistetaan erityisesti se, että tämän päätöksen mukainen EIP:n rahoitus täydentää unionin vastaavia tukipolitiikkoja, -ohjelmia ja -välineitä eri alueilla.
Aluekohtaisia teknisiä toimintaohjeita päivittäessään komissio ja EIP ottavat huomioon asiaan liittyvät Euroopan parlamentin päätöslauselmat sekä neuvoston päätökset ja päätelmät. Aluekohtaisten teknisten toimintaohjeiden on oltava johdonmukaisia edunsaajamaiden mahdollisesti laatimiin kansallisiin tai alueellisiin ohjelmiin sisältyvien painopisteiden kanssa ja ottaa asianmukaisesti huomioon näitä ohjelmia laadittaessa toteutetut kansalaisyhteiskunnan kuulemiset.
Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle päivitetyt aluekohtaiset tekniset toimintaohjeet heti, kun ne ovat valmiit.
EIP määrittää aluekohtaisten teknisten toimintaohjeiden puitteissa vastaavat rahoitusstrategiat ja varmistaa niiden täytäntöönpanon.
EIP:n rahoitustoimien on oltava johdonmukaisia aluekohtaisten teknisten toimintaohjeiden ja edunsaajamaan strategioiden kanssa.
Aluekohtaisia teknisiä toimintaohjeita tarkistetaan 19 artiklassa tarkoitetun väliarvioinnin jälkeen.
2. Komissio antaa EIP:n rahoitustoimista lausunnon pöytäkirjassa N:o 5 olevan 19 artiklan mukaisessa menettelyssä. Jos komissio antaa minkä tahansa tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvan EIP:n rahoitustoimen osalta kielteisen lausunnon, kyseiselle toimelle ei myönnetä EU:n takuuta.
6 artikla
Yhteistyö komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa
1. EIP:n ulkoisten toimien johdonmukaisuutta unionin ulkopoliittisten tavoitteiden kanssa on vahvistettava edelleen, jotta EIP:n rahoitustoimien ja unionin talousarviovarojen yhteisvaikutus olisi mahdollisimman suuri, erityisesti päivittämällä 5 artiklassa tarkoitettuja aluekohtaisia teknisiä toimintaohjeita, joiden osalta Euroopan ulkosuhdehallintoa on tarvittaessa kuultava toimintapolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä, sekä käymällä säännöllistä ja järjestelmällistä vuoropuhelua ja järjestämällä varhaisessa vaiheessa tietojenvaihtoa seuraavista:
a)
komission tai tapauksen mukaan Euroopan ulkosuhdehallinnon laatimat strategiset asiakirjat, kuten maa- ja aluekohtaiset strategia-asiakirjat, maa- ja alueohjelmat, toimintasuunnitelmat ja liittymistä valmistelevat asiakirjat;
b)
EIP:n strategiset suunnitteluasiakirjat, investointihankkeiden valmistelu ja EIP:n vuotuinen raportointi komissiolle,
c)
muut poliittiset ja toiminnalliset näkökohdat.
2. Yhteistyö eriytetään aluekohtaisesti, myös unionin edustustojen tasolla, siten, että EIP:n asema ja unionin politiikat kullakin alueella otetaan huomioon.
7 artikla
Yhteistyö muiden eurooppalaisten ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa
1. EIP:n rahoitustoimet toteutetaan tarvittaessa yhteistyössä muiden eurooppalaisten monenvälisten rahoituslaitosten ja jäsenvaltioiden rahoituslaitosten, jäljempänä ’eurooppalaiset rahoituslaitokset’, ja kansainvälisten rahoituslaitosten, aluekehityspankit mukaan lukien, jäljempänä ’kansainväliset rahoituslaitokset’, kanssa mahdollisimman suuren yhteisvaikutuksen, yhteistyön ja tehokkuuden aikaansaamiseksi ja yhteisten innovatiivisten rahoitusvälineiden kehittämiseksi ja jotta voidaan varmistaa riskien järkevä ja kohtuullinen jakautuminen sekä investointihankkeita ja aloja koskevien ehtojen johdonmukaisuus ja siten minimoida mahdolliset päällekkäisyydet kustannuksissa ja toimissa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua yhteistyötä helpotetaan koordinoinnilla, joka toteutetaan komission, EIP:n ja eri alueilla toimivien asianomaisten eurooppalaisten ja kansainvälisten rahoituslaitosten välillä tarvittaessa yhteistyöpöytäkirjojen tai muiden unionin alueellisten yhteistyökehysten pohjalta.
8 artikla
EU:n takuun kattavuus ja ehdot
1. EU:n takuulla katetaan kaikki EIP:lle kuuluvat mutta saamatta jääneet maksut sellaisten muiden kuin vieraan pääoman markkinoiden instrumenteista koostuvien EIP:n rahoitustoimien osalta, joista on tehty sopimus valtion kanssa tai joilla on valtion takaus, sekä muiden sellaisten EIP:n rahoitustoimien osalta, joista on tehty sopimus alue- tai paikallisviranomaisten taikka valtion omistuksessa tai määräysvallassa olevien julkisten yritysten tai elinten kanssa, jos tällaisista muista EIP:n rahoitustoimista on tehty asianmukaiset, kyseisen maan luottoriskitilanteen huomioon ottavat EIP:n luottoriskianalyysit, jäljempänä ’kokonaistakuu’.
2. Sovellettaessa 1 kohtaa Palestiinaa edustaa palestiinalaishallinto ja Kosovoa edustavat Kosovon viranomaiset (13).
3. Muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen EIP:n rahoitustoimien osalta EU:n takuulla katetaan kaikki saamatta jääneet EIP:lle kuuluvat maksut, jotka ovat jääneet maksamatta jonkin seuraavassa luetellun poliittisen riskin toteutumisen vuoksi, jäljempänä ’poliittisen riskin takuu’:
a)
valuutansiirtojen estyminen;
b)
pakkolunastus;
c)
sota tai kansalaislevottomuudet;
d)
oikeussuojan epääminen sopimusrikkomustapauksissa.
4. Vieraan pääoman markkinoiden instrumenteista koostuviin EIP:n rahoitustoimiin sovelletaan ainoastaan poliittisen riskin takuuta.
5. Niihin EIP:n rahoitustoimiin liittyviin rahoitussopimuksiin, joilla on yksittäinen toteuttaja, on sisällytettävä myös asianmukaiset ympäristö- ja sosiaalimääräykset EIP:n omien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.
6. Komissio ja EIP määrittelevät 14 artiklassa tarkoitetussa takuusopimuksessa selkeät ja avoimet rahoitusperiaatteet, joiden avulla EIP voi yksilöidä ulkoisen toimintansa yhteydessä ne toimet, jotka rahoitetaan tämän päätöksen nojalla, sen varmistamiseksi, että EU:n takuuta hyödynnetään mahdollisimman tehokkaasti. Rahoitusperiaatteissa otetaan huomioon EIP:n oma arvio rahoitustoimiensa luottokelpoisuudesta, liitteessä I määritellyt enimmäismäärät, vastapuolen luonne, olipa kyseessä valtio, tämän artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluva valtiotason alapuolinen yhteisö tai yksityinen taho, EIP:n riskinsietokyky sekä muut keskeiset seikat, kuten EU:n takuun avulla saatava lisäarvo. Rahoitusperiaatteet annetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedoksi 14 artiklan mukaisesti.
7. Kun EU:n takuun perusteella esitetään maksupyyntöjä, EIP siirtää unionille asiaa koskevat oikeudet kaikkien pankin rahoitustoimiin liittyvien velvoitteiden osalta 14 artiklassa tarkoitetun takuusopimuksen mukaisesti.
9 artikla
EIP:n suorittama investointihankkeiden arviointi ja seuranta
1. EIP tarkistaa huolellisesti EU:n takuun kattamien investointihankkeiden sosiaali-, ihmisoikeus-, ympäristö-, talous- ja kehityspoliittiset näkökohdat sekä tarvittaessa pyytää hankkeen toteuttajia järjestämään unionin sosiaali- ja ympäristöpoliittisten periaatteiden mukaisesti asiaankuuluvien kansallisten ja paikallisten sidosryhmien sekä kansalaisyhteiskunnan paikallisen julkisen kuulemisen hankkeen suunnittelu- ja täytäntöönpanovaiheessa ja antamaan tiedot, joiden perusteella voidaan arvioida unionin ulkopoliittisten ja strategisten tavoitteiden toteutumista.
Arvioinnissa on tarpeen mukaan selvitettävä, miten EIP:n rahoitusta saavien tahojen valmiuksia voidaan teknisellä avulla vahvistaa hankkeen eri vaiheissa. EIP:n omissa säännöissä ja menettelyissä on oltava tarvittavat määräykset arvioinneista, jotka koskevat investointihankkeiden sosiaalisia ja ympäristövaikutuksia sekä ihmisoikeuksiin ja konfliktinestoon liittyviä näkökohtia sen varmistamiseksi, että tämän päätöksen nojalla tuetut investointihankkeet ovat ympäristön ja yhteiskunnan kannalta kestäviä.
2. Kehityspoliittisia näkökohtia koskevan ennakkoarvioinnin lisäksi EIP seuraa rahoitustoimien täytäntöönpanoa. Erityisesti sen on edellytettävä hankkeiden toteuttajilta, että ne seuraavat investointihankkeiden koko täytäntöönpanon ajan huolellisesti muun muassa investointihankkeen vaikutuksia talouteen, kehitykseen, yhteiskuntaan, ympäristöön ja ihmisoikeuksiin. EIP tarkistaa säännöllisesti hankkeen toteuttajien toimittamat tiedot ja asettaa ne julkisesti saataville, mikäli hankkeen toteuttajat suostuvat tähän. EIP:n rahoitustoimiin liittyvät hankkeiden loppuraportit on mahdollisuuksien mukaan julkaistava, luottamuksellisia tietoja lukuun ottamatta.
3. EIP:n toteuttaman seurannan on pyrittävä kattamaan myös välitystoimien täytäntöönpano sekä pk-yrityksiä tukevien rahoituksen välittäjien toiminnan seuranta.
4. EIP luo kattavan järjestelmän, jonka avulla voidaan arvioida ennakolta EIP:n rahoitustoimiin liittyvien kasvihuonekaasupäästöjen suhteellista ja absoluuttista määrää, jos päästöt saavuttavat EIP:n ilmastonmuutosstrategiaan sisältyvissä asiaa koskevissa menetelmissä määritellyn merkittävän päästökynnyksen ja jos tietoja on saatavilla.
5. Seurannan tulokset on mahdollisuuksien mukaan julkistettava, ellei luottamuksellisuutta koskevista vaatimuksista muuta johdu ja edellyttäen, että asiaankuuluvat osapuolet suostuvat siihen.
10 artikla
Takuurahaston käyttötarkoitukseensa sidotut ulkoiset tulot
Määrältään enintään 110 000 000 euron suuruiset takaisinmaksut ja tulot, jotka ovat peräisin ennen vuotta 2007 päättyneistä toimista, mukaan lukien pääoman takaisinmaksut, vapautetut takuut, lainapääoman takaisinmaksut, osingot, pääomavoitot, takauspalkkiot ja lainakorot sekä varainhoitotileillä oleviin määriin liittyvät korot, jotka palautetaan Euro-Välimeri-investointi- ja kumppanuusvälineelle (FEMIP) perustetulle varainhoitotilille ja jotka liittyvät unionin yleisestä talousarviosta maksettavaan tukeen, katsotaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttötarkoitukseensa sidotuiksi ulkoisiksi tuloiksi ja käytetään takuurahastoa varten.
Yli 110 000 000 euron suuruiset määrät, jotka on palautettu Euro-Välimeri-investointi- ja kumppanuusvälineelle (FEMIP) perustetulle varainhoitotilille, otetaan unionin yleiseen talousarvioon hallinnointikustannusten ja hoitomaksujen vähentämisen jälkeen.
11 artikla
Vuotuinen raportointi ja kirjanpito
1. Komissio antaa vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista. Kertomus on julkistettava ja se sisältää muun muassa seuraavaa:
a)
arvio EIP:n rahoitustoimista hanke-, ala-, maa- ja aluekohtaisesti ja siitä, ovatko ne tämän päätöksen mukaisia;
b)
EIP:n tulosmittauskehystä koskevaan vuosikertomukseen pohjautuva arvio EIP:n rahoitustoimien lisäarvosta, arvioiduista tuotoksista ja tuloksista sekä kehitysvaikutuksesta kootusti esitettynä. Tätä varten EIP käyttää tulosindikaattoreja, jotka koskevat rahoitettujen hankkeiden kehitys-, ympäristö- ja sosiaalisia näkökohtia (ihmisoikeusnäkökohdat mukaan lukien) ottaen huomioon avun tuloksellisuutta koskevan vuoden 2005 Pariisin julistuksen mukaiset asianmukaiset indikaattorit. Hankkeiden ympäristönäkökohtia koskeviin indikaattoreihin on sisällyttävä ”puhdasta teknologiaa” koskevia vaatimuksia, jotka perustuvat periaatteessa energiatehokkuuteen ja päästöjen vähentämiseen käytettävään tekniikkaan;
c)
arvio EIP:n rahoitustoimien vaikutuksesta unionin ulkopolitiikan ja strategisten tavoitteiden edistämiseen ottaen huomioon 5 artiklassa tarkoitetut aluekohtaiset tekniset toimintaohjeet;
d)
arvio EIP:n rahoitustoimien edunsaajille siirtyneestä taloudellisesta edusta kootusti esitettynä;
e)
arvio EIP:n rahoitustoimien laadusta ja erityisesti siitä, missä määrin EIP on ottanut ympäristön kestävyyden ja sosiaalisen kestävyyden huomioon rahoitettujen investointihankkeiden huolellisessa tarkistuksessa ja seurannassa;
f)
yksityiskohtaiset tiedot EU:n takuun maksamista koskevista pyynnöistä;
g)
tiedot tähän päätökseen perustuvasta ilmastonmuutoksen torjuntaan ja luonnon monimuotoisuuden suojeluun tarkoitetun rahoituksen määrästä, vaikutuksesta 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun kasvihuonekaasupäästöjen suhteelliseen ja absoluuttiseen määrään kootusti esitettynä sekä ilmastoriskin pohjalta arvioitujen hankkeiden määrästä;
h)
kuvaus yhteistyöstä komission ja muiden eurooppalaisten ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa, mukaan lukien yhteisrahoituksesta. Kertomukseen on erityisesti sisällytettävä niiden unionin rahoitusvarojen ja muiden eurooppalaisten ja kansainvälisten rahoituslaitosten varojen erittely, joita on käytetty yhdistettyinä EIP:n myöntämään rahoitukseen, ja sen pohjalta esitettävä selvitys tämän päätöksen nojalla toteutettujen EIP:n rahoitustoimien kokonaisinvestoinnista. Kertomuksessa on lisäksi mainittava sellaisten uusien yhteisymmärryspöytäkirjojen tekeminen EIP:n ja muiden eurooppalaisten tai kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa, jotka vaikuttavat tämän päätöksen nojalla toteutettaviin EIP:n rahoitustoimiin;
i)
tiedot EIP:n ja Euroopan oikeusasiamiehen välillä tehdyn yhteisymmärryspöytäkirjan seurannasta siltä osin kuin tämä pöytäkirja koskee tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvia EIP:n rahoitustoimia.
2. EIP toimittaa 1 kohdassa tarkoitettua komission kertomusta varten vuosittain kertomukset tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista sekä niistä olennaisista seikoista, joita komissio tarvitsee voidakseen antaa 1 kohdan mukaisen kertomuksensa. EIP voi antaa komissiolle myös lisätietoja, joiden avulla Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat kattavan kuvan EIP:n ulkoisesta toiminnasta.
3. EIP toimittaa komissiolle tilasto-, rahoitus- ja kirjanpitotiedot jokaisesta rahoitustoimestaan sekä kaikki lisätiedot siinä määrin kuin on tarpeen, jotta komissio voi täyttää raportointivelvoitteensa tai vastata tilintarkastustuomioistuimen selvityspyyntöihin, sekä tilintarkastustodistuksen laina- ja takauskannastaan. Lisäksi EIP toimittaa komissiolle kaikki muut tarpeelliset asiakirjat asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.
4. Komission kirjanpitoa ja EU:n takuun soveltamisalaan kuuluvia riskejä koskevaa raportointia varten EIP toimittaa komissiolle riskianalyysit ja luokitustiedot rahoitustoimistaan.
5. EIP toimittaa vähintään kerran vuodessa komissiolle allekirjoitettavien EIP:n rahoitustoimien kaavailtua määrää koskevan ohjeellisen monivuotisen ohjelman, jotta voidaan varmistaa EIP:n ennakoidun rahoituksen yhteensopivuus tässä päätöksessä säädettyjen enimmäismäärien kanssa ja jotta komissio voi varmistaa neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 480/2009 perustetun takuurahaston rahoittamiseen liittyvän tarkoituksenmukaisen talousarviosuunnittelun. Komissio ottaa tämän ennakoidun määrän huomioon valmistellessaan esitystä unionin yleiseksi talousarvioksi.
6. EIP toimittaa säännöllisesti Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle kaikki riippumattomat arviointikertomuksensa, joissa arvioidaan EIP:n tämän päätöksen ja muiden ulkoisten valtuuksien nojalla toteuttamilla erityistoimilla saavutettuja käytännön tuloksia.
7. EIP toimittaa 2-6 kohdassa tarkoitetut tiedot omalla kustannuksellaan. EIP asettaa 2, 3 ja 6 kohdassa tarkoitetut tiedot yleisesti myös julkisesti saataville luottamuksellisia tietoja lukuun ottamatta.
12 artikla
Avoimuus ja tietojen julkistaminen
1. Avoimuuspolitiikkansa, asiakirjojen ja tietojen saatavuutta koskevien unionin periaatteiden ja vaiheittain kansainvälisen avun läpinäkyvyyttä koskevan aloitteen vaatimusten mukaisesti EIP julkistaa verkkosivuillaan seuraavat tiedot:
a)
kaikki tämän päätöksen nojalla toteutettavat EIP:n rahoitustoimet hankkeen hyväksymisvaiheen jälkeen ja erityisesti se, koskeeko EU:n takuu tiettyjä investointihankkeita, ja millä tavoin se tukee unionin ulkoisen toiminnan tavoitteita siten, että huomioon otetaan etenkin sen vaikutus talouteen, yhteiskuntaan ja ympäristöön;
b)
sellaiset uudet yhteisymmärryspöytäkirjat EIP:n ja muiden eurooppalaisten tai kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa, jotka vaikuttavat tämän päätöksen nojalla toteutettaviin EIP:n rahoitustoimiin, ellei luottamuksellisuutta koskevista vaatimuksista muuta johdu;
c)
mahdollisuuksien mukaan ja tarvittaessa EIP:n ja vastaanottajamaan väliset olemassa olevat puitesopimukset. Allekirjoittaessaan uusia sopimuksia tai muuttaessaan olemassa olevia sopimuksia EIP pyrkii mahdollisuuksien mukaan julkistamaan ne.
d)
EIP:n rahoitusperiaatteet.
2. Komissio asettaa verkkosivuilleen julkisesti saataville tarkat tiedot kaikista 14 artiklassa tarkoitetun takuusopimuksen ja 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun saatavien perintää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä tehdyn sopimuksen mukaisista takaisinperintätapauksista, ellei luottamuksellisuutta koskevista vaatimuksista muuta johdu.
13 artikla
Yhteistyöhaluttomat oikeudenkäyttöalueet
EIP ei hyväksy rahoitustoimissaan minkäänlaisia laittomassa tarkoituksessa tehtyjä toimia, kuten rahanpesua, terrorismin rahoitusta, veropetoksia ja veronkiertoa, lahjontaa tai unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavia petoksia. EIP ei etenkään osallistu rahoitustoimiin, jotka toteutetaan tukikelpoisessa maassa unionin, Yhdistyneiden kansakuntien, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön tai rahanpesunvastaisen toimintaryhmän yksilöimillä yhteistyöhaluttomilla oikeudenkäyttöalueilla sijaitsevan ulkomaisen välineen kautta.
EIP:n on rahoitustoimissaan sovellettava unionin oikeuden mukaisia periaatteita ja vaatimuksia rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen, mukaan lukien vaatimus toteuttaa tarvittaessa kohtuullisia toimia tosiasiallisten edunsaajien määrittämiseksi.
14 artikla
Takuusopimus
Komissio ja EIP allekirjoittavat takuusopimuksen, jossa määrätään 8 artiklan mukaisesti EU:n takuuta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä, ja ilmoittavat asiasta Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
15 artikla
Komission suorittamien maksujen takaisinperintä
1. Kun komissio suorittaa EU:n takuun nojalla maksun, EIP toteuttaa suoritettujen maksujen osalta saatavien takaisinperinnän komission nimissä ja sen lukuun.
2. Komissio ja EIP allekirjoittavat saatavien takaisinperintää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä erillisen sopimuksen viimeistään sinä päivänä, jona 14 artiklassa tarkoitettu takuusopimus allekirjoitetaan.
16 artikla
Tilintarkastustuomioistuimen suorittamat tarkastukset
Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa unionin yleisestä talousarviosta katettavan EU:n takuun ja siihen perustuvat maksut ja takaisinperinnät.
17 artikla
Petostentorjuntatoimet
1. EIP ilmoittaa OLAFille välittömästi ja antaa sille tarvittavat asiaa koskevat tiedot, jos sillä on EU:n takuun kattamien hankkeiden valmistelun, toteuttamisen tai päättämisen missä tahansa vaiheessa syytä epäillä, että asiassa on syyllistytty petokseen, lahjontaan, rahanpesuun tai muuhun laittomaan toimintaan, joka saattaa vaikuttaa unionin taloudellisiin etuihin.
2. Suojatakseen Euroopan unionin taloudellisia etuja OLAF voi suorittaa tutkimuksia, mukaan lukien paikalla suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 883/2013 (14), neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 (15) ja neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2988/95 (16) säädettyjä säännöksiä ja menettelyjä noudattaen, määrittääkseen, liittyykö rahoitustoimiin petos, lahjontaa, rahanpesua tai muuta laitonta toimintaa, joka vaikuttaa unionin taloudellisiin etuihin. OLAF voi toimittaa tutkimusten kuluessa saamiaan tietoja asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
Jos tällainen laiton toiminta on näytetty toteen, EIP avustaa toimivaltansa puitteissa rahoitustoimiaan koskevia takaisinperintätoimia.
3. Tämän päätöksen nojalla tuettujen hankkeiden osalta allekirjoitetuissa rahoitussopimuksissa on oltava lausekkeita, joiden perusteella on mahdollista keskeyttää EIP:n rahoitustoimet ja tarvittaessa toteuttaa asianmukaisia takaisinperintätoimia petosten, lahjonnan tai muun laittoman toiminnan yhteydessä. EIP tekee päätöksen EIP:n rahoituksen keskeyttämisestä tai peruuttamisesta tutkittuaan perusteellisesti kaikki olosuhteet ja riskit.
4. EIP käyttää edelleen koko EIP:n henkilöstölle ja kaikille sidosryhmille tarkoitettua lahjonnan ja petosten torjunnan yhteyspistettä.
5. EIP käyttää rahoitustoimissaan mekanismia, jolla suljetaan pois petoksiin ja lahjontaan osallisina olevat vastapuolet ja joka sisältää poissulkemisia koskevan unionin keskustietokannan asiaa koskevat perusteet, varmistaen, että kaikkien osapuolten oikeuksia kunnioitetaan.
18 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 11 päivästä toukokuuta 2014 määräämättömäksi ajaksi 4 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 4 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 4 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
19 artikla
Väliarviointi
Komissio toimittaa yhteistyössä EIP:n kanssa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän päätöksen ensimmäisiä soveltamisvuosia koskevan väliarviointikertomuksen, ja tarvittaessa myös ehdotuksen päätöksen muuttamisesta, viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016. Väliarviointikertomus perustuu riippumattomaan ulkoiseen arvioon sekä EIP:n toimittamiin tietoihin.
Kertomuksen on sisällettävä erityisesti
a)
arvio rahoitusperiaatteiden soveltamisesta;
b)
arvio EIP:n raportoinnista ja tarvittaessa suositukset sen parantamiseksi;
c)
tulosmittauskehyksen arviointi, mukaan lukien tulosindikaattorit ja -perusteet sekä niiden vaikutus tämän päätöksen tavoitteiden saavuttamiseen;
d)
yksityiskohtainen selvitys perusteista, jotka otetaan huomioon annettaessa suositusta valinnaisen lisämäärän mahdolliseksi aktivoimiseksi kokonaan tai osittain.
20 artikla
Loppukertomus
Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle loppukertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2021.
21 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Strasbourgissa 16 päivänä huhtikuuta 2014.