РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/428 НА КОМИСИЯТА
от 10 март 2015 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 и Регламент (ЕС) № 1063/2010 по отношение на правилата за произход, отнасящи се до схемата от общи тарифни преференции и преференциални тарифни мерки за определени държави или територии
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (2), изменен с Регламент (ЕС) № 1063/2010 (3) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 530/2013 (4) предвижда да бъде реформиран начинът, по който се удостоверява произходът на стоките за целите на схемата на Съюза от общи тарифни преференции („ОСП“). С реформата се въведе система за удостоверяване на произхода от страна на самите износители, регистрирани за тази цел от държавите бенефициери или от държавите членки, чието привеждане в действие бе отложено до 1 януари 2017 г. Тъй като износителите най-добре познават произхода на своите продукти, е целесъобразно от тях да се изисква да предоставят пряко на своите клиенти изявления за произход. Това е основополагащият принцип на реформата. С цел да се позволи на държавите бенефициери и на държавите членки да регистрират износители, Комисията следва да създаде електронна система за регистрирани износители („системата REX“).
(2)
Изяснени са някои допълнителни изисквания на системата REX. Тези изисквания налагат необходимостта от изменение на някои разпоредби, отнасящи се до правилата за произход по ОСП.
(3)
Норвегия и Швейцария също предоставят едностранни тарифни преференции за внос от държавите бенефициери. В хода на обсъжданията, проведени от Комисията с Норвегия и Швейцария в съответствие с разрешението на Комисията, получено от Съвета, да предоговори с тези две държави съществуващите споразумения (5) относно взаимното признаване на заместващи доказателства за произход и удължаването на срока на прилагането на двустранната кумулация към материали с произход от Норвегия и Швейцария, бе договорено, че Норвегия и Швейцария също ще прилагат системата за регистрирани износители и ще използват системата REX. Същата възможност следва да бъде предоставена на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2454/93. С цел да се осигури правилното функциониране на сътрудничеството между Съюза, Норвегия, Швейцария и Турция, следва да бъдат въведени необходимите корекции.
(4)
Вносител, който използва изявление за произход, следва да е в състояние да провери валидността на номера на регистриран износител на регистрирания износител, който го е издал. Ето защо данните от системата REX следва да бъдат публикувани на публичен уебсайт.
(5)
Съществуващите правила относно системата за регистрирани износители трябва да започнат да се прилагат от 1 януари 2017 г. За да не се допусне тези правила да бъдат засегнати във фазата на тяхното прилагане, измененията, въведени с настоящия регламент, следва да започнат да се прилагат преди тази дата.
(6)
Съгласно действащите правила, единствено износителите в държавите бенефициери и в Съюза отговарят на изискванията за регистрация. Тъй като Норвегия и Швейцария, както и Турция, след като тази държава изпълни определени условия, ще прилагат системата за регистрирани износители, техните износители следва също така да имат възможността да се регистрират, за да имат право да изготвят изявления за произход в контекста на двустранната кумулация или да изготвят заместващи изявления за произход в контекста на повторното експедиране на стоки.
(7)
Сега действащите правила относно сроковете за създаването на системата REX не отчитат в достатъчна степен способността на държавите бенефициери да управляват процедурата по регистрация и да приведат системата в действие от 2017 г. Поради това следва да се предвидят преходни мерки и подход на постепенно въвеждане до 31 декември 2019 г. с възможност за шестмесечен период на удължаване. От 30 юни 2020 г., за да имат право на преференциално тарифно третиране по ОСП, всички пратки, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност надхвърля 6 000 EUR, ще трябва да бъдат придружени от изявление за произход, изготвено от регистриран износител.
(8)
Комисията, компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки, както и на Норвегия, Швейцария и Турция, след като тази държава изпълни определени условия, трябва да имат достъп до съхранените в системата данни. С цел да се гарантира подходяща защита на личните данни, следва да бъдат определени подробни правила, които се отнасят специално за обхвата на достъпа и целите на обработката на тези данни, както и правото на износителите да получат изменение, заличаване или блокиране на посочените данни.
(9)
Настоящият регламент не следва по никакъв начин да засяга степента на защита на лицата във връзка с обработката на лични данни съгласно разпоредбите на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и националното право, с което се прилага посочената директива, като по-специално не променя нито задълженията на държавите членки, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Директива 95/46/ЕО, нито задълженията на институциите и органите на Съюза, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (7) при изпълнение на задълженията им.
(10)
Срокът за съхранение на данните за регистриран износител, чиято регистрация е отменена, следва да се определи, като се вземе предвид действителната необходимост от съхраняване на тези данни, както и вече определеният в законодателствата на държавите членки срок на съхранение.
(11)
Правилата относно разделянето на пратки следва да се коригират, за да се поясни, че към разделяне на пратките може да се пристъпи само когато то се извършва от износителите или на тяхна отговорност.
(12)
В условията за издаване със задна дата на сертификати за произход, формуляр A, следва да се предвиди допълнителният случай, в който крайното местоназначение на продуктите се определя по време на транспортирането или съхранението на продуктите, както и след евентуално разделяне.
(13)
Доколкото статусът на някои държави в ОСП се промени на 1 януари 2015 г. от този на държава бенефициер на статус на държава, която отговаря на условията, компетентните органи на тези държави вече няма да могат да издават сертификатите за произход, формуляр A,за стоки с произход от друга държава от същата регионална група, която все още е държава бенефициер, както са го правели по-рано в съответствие с член 86, параграф 4, втората и третата алинея. С цел да се позволи на износителите на стоки от държавите бенефициери да продължат да превозват стоките си по редовните си търговски маршрути през държавите, които са променили статуса си, без прекъсване през периода от 1 януари 2015 г. до датата на влизане в сила на настоящия регламент, измененията на правилата за издаване със задна дата на сертификатите, формуляр A, следва да се прилагат със задна дата, считано от 1 януари 2015 г.
(14)
Съгласно настоящите правила, процедури и методи на административно сътрудничество, приложими докато бъде приведена в действие системата за регистрирани износители, държавите бенефициери износители, по своя инициатива или по искане на митническите органи на държавите членки, извършват подходящи проверки, ако процедурата по проверката или някоя друга налична информация сочи, че правилата за произход са били нарушени. Същото задължение следва да продължи да се прилага и след като започне прилагането на системата за регистрирани износители.
(15)
С цел да се гарантира правната сигурност, преходните правила относно прилагането на системата за удостоверяване на произхода от страна на самите регистрирани износители, определени понастоящем в Регламент за изменение (ЕС) № 1063/2010, следва да бъдат включени пряко в Регламент (ЕИО) № 2454/93.
(16)
В част II от приложение 13а следва да бъде въведена нова позиция на Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, както и свързаните с нея правила, така че да се вземат предвид облеклата и допълненията за облекла, различни от трикотажните или плетените (позиция 62), но които имат трикотажни или плетени части.
(17)
След добавянето на испански език към езиците, на които може да бъде изготвено изявление за произход, приложение 13г, посочено в член 95, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. следва да бъде изменено, като се добави текст на испански език на изявлението за произход.
(18)
Приложение 17 следва да се измени, за да се въведе допустимо отклонение по широчина, до което сертификатите за произход, формуляр А, може да не отговарят на изискванията по отношение на размерите. Същевременно следва да се измени списъкът на държавите, които приемат сертификатите за произход, формуляр А, за целите на схемата на Съюза от общи тарифни преференции, като се добави Хърватия.
(19)
Член 109 следва да бъде допълнен с разпоредба относно одобряването на клетка 7 на сертификата за движение EUR. 1 и декларациите върху фактури, която следва да съдържа допълнителни указания за изясняване на правната рамка, съгласно която тези доказателства са издадени или изготвени.
(20)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде съответно изменен.
(21)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1)
Добавя се член 66а, както следва:
„Член 66а
1. Членове 68 - 71 и членове 90 - 97й се прилагат от датата на прилагане на системата за удостоверяване на произхода от страна на самите регистрирани износители („системата за регистрираните износители“) от държавите бенефициери и държавите членки.
2. Членове 97к - 97ц се прилагат докато държавите бенефициери и държавите членки издават съответно сертификати за произход, формуляр А, и сертификати за движение EUR. 1, или техните износители съставят декларации върху фактури, в съответствие с членове 91 и 91а.“
2)
Член 67 се изменя, както следва:
а)
В параграф 1 букви м) и н) се заменят със следното:
„м)
„стойност на материалите“ в списъка от приложение 13а означава митническата стойност на използваните материали без произход в момента на вноса или, ако тя не е известна и не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в държавата на производство; когато трябва да бъде установена стойността на използваните материали с произход, настоящата буква се прилага mutatis mutandis;
н)
„цена франко завода“ означава цената франко завода (EX Works), платена за продукта на производителя, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали и всички други разходи, свързани с производството му, от която са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт.
Когато действително платената цена не отразява всички разходи, свързани с производството на продукта, които действително са възникнали в държавата на производство, цената франко завода означава сборът от всички тези разходи, от който са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт;“
б)
В параграф 1 букви ф) и ц) се заменят със следното:
„ф)
„регистриран износител“ означава:
i)
износител, който е установен в държава бенефициер и е регистриран пред компетентните органи на тази държава бенефициер за целите на износа на продукти по схемата - за Съюза или за друга държава бенефициер, с която е възможна регионална кумулация на произхода; или
ii)
износител, който е установен в държава членка и е регистриран пред компетентните органи на тази държава членка за целите на износа на продукти с произход от Съюза, които ще бъдат използвани като материали в държава бенефициер по двустранна кумулация; или
iii)
лице, извършващо повторна експедиция на стоки, което е установено в държава членка и е регистрирано пред митническите органи на тази държава членка за целите на изготвяне на заместващи изявления за произход с цел повторна експедиция на продукти с произход за друго място в рамките на митническата територия на Съюза, или, когато е приложимо, за Норвегия, Швейцария или Турция („регистрирано лице, извършващо повторна експедиция“);
х)
„изявление за произход“ означава изявление, изготвено от износителя или лицето, извършващо повторна експедиция на стоките, в което се посочва, че обхванатите от него продукти отговарят на правилата за произход по схемата.“
в)
Добавя се следният параграф 3:
„3. За целите на параграф 1, буква ф), когато износителят е представляван за целите на извършването на формалностите по износа и представителят на износителя също е регистриран износител, този представител не може да използва своя собствен регистрационен номер на износител.“
3)
В член 68 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Държавите бенефициери представят на Комисията текста на поетия ангажимент, посочен в параграф 1, най-малко три месеца преди датата, на която те възнамеряват да започнат регистрацията на износителите.“
4)
Член 69 се заменя със следното:
„Член 69
1. Държавите бенефициери съобщават на Комисията органите, разположени на тяхна територия, които са:
а)
част от правителствените органи на съответната държава или действат под ръководството на правителството и притежават правомощия да регистрират износители в системата REX, да променят и актуализират регистрационни данни и да отменят регистрация;
б)
част от правителствените органи на съответната държава и отговарят за осигуряването на административното сътрудничество с Комисията и митническите органи на държавите членки, както е предвидено в настоящия раздел.
Те съобщават на Комисията имената и адресите и данните за връзка с тези органи. Съобщението се изпраща до Комисията най-късно три месеца преди датата, на която държавите бенефициери възнамеряват да започнат регистрацията на износителите.
Държавите бенефициери незабавно информират Комисията за всяка промяна в данните, които са съобщили по първа алинея.
2. Държавите членки съобщават на Комисията имената, адресите и данните за връзка на своите митнически органи, които:
а)
са компетентни да регистрират износители и лица, които извършват повторна експедиция на стоки, в рамките на системата REX, да променят и актуализират регистрационни данни и да отменят регистрация;
б)
отговарят за осигуряване на административното сътрудничество с компетентните органи на държавите бенефициери, както е предвидено в настоящия раздел.
Съобщението се изпраща на Комисията в срок до 30 септември 2016 г.
Държавите членки незабавно информират Комисията за всяка промяна в данните, които са съобщили по първа алинея.“
5)
Вмъкват се следните членове 69а, 69б и 69в:
„Член 69а
1. Комисията създава системата REX и я предоставя за ползване от 1 януари 2017 г.
2. След получаване на пълния формуляр за заявление, посочен в приложение 13в, компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки определят незабавно номер на регистриран износител на износителя или, когато е уместно, на лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, и въвеждат в системата REX номера на регистриран износител, регистрационните данни и датата, от която съответната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
Когато компетентните органи считат, че информацията, предоставена в заявлението, е непълна, те незабавно информират износителя за това.
Компетентните органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите членки актуализират системно данните, регистрирани от тях. Те променят тези данни веднага след като бъдат информирани от регистрирания износител в съответствие с член 93.
Член 69б
1. Комисията взема мерки за осигуряване на достъп до системата REX в съответствие с настоящия член.
2. Комисията има достъп за справка с всички данни.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери имат достъп за справка до данните за износителите, регистрирани от тях.
4. Митническите органи на държавите членки имат достъп за справка с данните, регистрирани от тях, от митническите органи на други държави членки и от компетентните органи на държавите бенефициери, както и от Норвегия, Швейцария и Турция. Достъпът до данните се използва за целите на проверката на декларациите по член 68 от Кодекса или за разглеждането на декларациите по член 78, параграф 2 от Кодекса.
5. Комисията предоставя защитен достъп до системата REX на компетентните органи на държавите бенефициери.
Доколкото съгласно споразумението, посочено в член 97ж, Норвегия и Швейцария са постигнали договореност със Съюза за споделяне на системата REX, Комисията предоставя защитен достъп до системата REX на митническите органи на тези държави. Защитен достъп до системата REX се предоставя и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
6. Когато дадена държава или територия бъде заличена от приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, компетентните органи на държавата бенефициер запазват достъпа си до системата REX толкова дълго, колкото е необходимо, за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения в съответствие с член 71.
7. Комисията предоставя следната информация на разположение на обществеността със съгласието, предоставено от износителя чрез неговия подпис в клетка 6 на формуляра, посочен в приложение 13в:
а)
наименование на регистрирания износител;
б)
адрес по местоустановяване на регистрирания износител;
в)
данни за контакт, както е посочено в клетка 2 на формуляра, посочен в приложение 13в;
г)
примерно описание на стоките, които отговарят на изискванията за преференциално третиране, включително примерен списък с позициите или главите по Хармонизираната система, както е указано в клетка 4 от формуляра, посочен в приложение 13в;
д)
EORI номер или идентификационен номер на търговеца (TIN) на регистрирания износител.
Отказът да се подпише клетка 6 не представлява основание за отказ на регистрация на износителя.
8. Комисията винаги предоставя следните данни на разположение на обществеността
а)
номера на регистрирания износител;
б)
датата, от която регистрацията е валидна;
в)
датата на прекратяване на регистрацията, ако е уместно;
г)
информация дали регистрацията се прилага и към износ за Норвегия, Швейцария и Турция, след като тази държава изпълни определени условия;
д)
датата на последната синхронизация между системата REX и публичния уебсайт.
Член 69в
1. Данните, регистрирани в системата REX, се обработват единствено за целите на прилагането на схемата, както е посочено в настоящия раздел.
2. На регистрираните износителите се предоставя информацията, определена в член 11, параграф 1, букви а) - д) от Регламент (ЕО) № 45/2001 или в член 10 от Директива 95/46/ЕО. В допълнение към това им се предоставя и следната информация:
а)
информация относно правното основание за операциите по обработка, за които са предназначени данните;
б)
срок за съхранение на данните;
Тази информация се предоставя на регистрираните износители чрез известие, приложено към заявлението за получаване на статус на регистриран износител, посочено в приложение 13в.
3. Всеки компетентен орган в държава бенефициер, посочен в член 69, параграф 1, буква а), и всеки митнически орган в държава членка, посочена в член 69, параграф 2, буква а), който е въвел данни в системата REX, се счита за администратор по отношение на обработката на тези данни.
Комисията се счита за съвместен администратор по отношение на обработката на всички данни, за да се гарантира, че регистрираният износител ще получи правата си.
4. Правата на регистрираните износители по отношение на обработката на данни, които се съхраняват в системата REX, изброени в приложение 13в и обработвани в националните системи, се упражняват в съответствие със законодателството за защита на данните, транспониращо Директива 95/46/ЕО, на държавата членка, която съхранява техните данни.
5. Държави членки, които възпроизвеждат в националните си системи данните от системата REX, до която имат достъп, актуализират възпроизвежданите данни.
6. Правата на регистрираните износители по отношение на обработката на регистрационните им данни от Комисията се упражняват в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
7. Всяко искане на регистриран износител да упражни правото си на достъп, поправка, заличаване или блокиране на данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, се представя на администратора на данни и се обработва от него.
Когато регистрираният износител е представил такова искане до Комисията, без да се е опитал да получи правата си от администратора на данни, Комисията препраща това искане до администратора на данните на регистрирания износител.
Ако регистрираният износител не успее да получи правата си от администратора на данни, регистрираният износител представя това искане на Комисията в качеството ѝ на администратор. Комисията има право да поправи, заличи или блокира тези данни.
8. Националните надзорни органи за защита на данните и Европейският надзорен орган по защита на данните, като действат в обхвата на своите съответни компетенции, си сътрудничат активно и осигуряват координиран надзор върху регистрационните данни.
Като действат в обхвата на своите съответни компетенции те обменят помежду си полезна информация, подпомагат се взаимно при извършването на одити и проверки, разглеждат трудностите при тълкуването или прилагането на настоящия регламент, изучават проблемите, свързани с упражняването на независимия надзор или при упражняването на правата на субектите на данни, разработват заедно хармонизирани предложения за съвместни решения за всеки проблем и при необходимост съдействат за повишаване на осведомеността относно правата, свързани със защитата на данните.“
6)
Членове 70 и 71 се заменят със следното:
„Член 70
Комисията ще публикува на своя уебсайт датите, на които държавите бенефициери започнат да прилагат системата за регистрирани износители. Комисията ще актуализира информацията.
Член 71
Когато дадена държава или територия бъде заличена от приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, задължението за осигуряване на административно сътрудничество, установено в членове 69 и 69а, член 86, параграф 10, и член 97ж, продължава да се прилага за тази държава или територия за период от три години, считано от датата на нейното заличаване от посоченото приложение.“
7)
Член 74 се заменя със следното:
„Член 74
1. Продуктите, декларирани за допускане за свободно обращение в Европейския съюз, са същите като изнесените от държавата бенефициер, която се счита за държава на техния произход. Те не трябва да са били променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от операциите, предназначени да ги съхранят в добро състояние, или операции по добавяне или поставяне на маркировки, етикети, пломби или друга документация, за да се гарантира съответствието със специфичните вътрешни изисквания, приложими в Съюза, преди да бъдат декларирани за допускане за свободно обращение.
2. Продуктите, внасяни в държава бенефициер за целите на кумулацията по член 84, 85 или 86, са същите като изнесените от държавата, която се счита за държава на техния произход. Те не трябва да са променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от операциите, предназначени да ги съхранят в добро състояние, преди да бъдат декларирани за съответния митнически режим в държавата на вноса.
3. Продуктите могат да бъдат съхранявани, при условие че остават под митнически надзор в държавата или държавите на транзит.
4. Разделянето на пратки се допуска, когато се извършва от износителя или на негова отговорност, при условие че въпросните стоки остават под митнически надзор в държавата или държавите на транзит.
5. Изискванията по параграфи 1 - 4 се считат за изпълнени, освен ако митническите органи имат основание да смятат противното; в такъв случай митническите органи могат да поискат от декларатора да представи доказателство за изпълнение на изискванията, което може да бъде дадено под всякаква форма, включително чрез представяне на транспортни документи, които имат силата на договор, като товарителници или фактическо или конкретно доказателство, основаващо се на маркировката или номерирането на опаковките или всяко друго доказателство, свързано със самите стоки.“
8)
В член 84, като втора алинея се добавя следното:
„Подраздели 2 и 7 се прилагат mutatis mutandis по отношение на износа от Европейския съюз за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация.“
9)
Член 86 се изменя, както следва:
а)
параграф 2, буква а) се заменя със следното:
„а)
към момента на износа на продукта за Съюза държавите, участващи в кумулацията, са държавите бенефициери, за които преференциалният режим не е бил временно преустановен в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012;“
б)
в параграф 4 третата алинея се заменя със следното:
„Следната държава се посочва като държава на произход върху доказателството за произход, изготвено от износителя на продукта за Съюза, или - до влизането в действие на системата на регистрирани износители - издадено от органите на държавата бенефициер на износа:
-
при продукти, изнасяни без допълнителна обработка или преработка - държавата бенефициер, посочена върху доказателствата за произход, предвидени в член 95а, параграф 1 или в член 97м, параграф 5, третото тире;
-
при продукти, изнасяни след допълнителна обработка или преработка - държавата на произход, определена съгласно втора алинея.“
в)
добавя се следният параграф 10:
„10. Подраздел 2, членове 90, 91, 92, 93, 94, 95 и подраздел 7 се прилагат mutatis mutandis по отношение на износа от една държава бенефициер за друга държава бенефициер за целите на регионалната кумулация.“
10)
В член 88 параграф 1 се заличава.
11)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 5 се заменя със следното:
„Подраздел 5
Процедури при износ в държавата бенефициер и в Европейския съюз, приложими от датата на прилагането на системата за регистрирани износители“
12)
Членове 90 - 95 се заменят със следното:
„Член 90
1. Схемата се прилага в следните случаи:
а)
за стоки, отговарящи на изискванията на настоящия раздел, които се изнасят от регистриран износител;
б)
за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, които се изнасят от какъвто и да било износител, когато общата стойност на продуктите с произход в пратката не надвишава 6 000 EUR.
2. Стойността на продуктите с произход в пратката, е стойността на всички продукти с произход в една пратка, която е предмет на изявление за произход, изготвено в държавата на износа.
Член 91
1. Държавите бенефициери започват регистрацията на износителите на 1 януари 2017 г.
Въпреки това, когато държавата бенефициер не е в състояние да започне регистрацията на тази дата, тя съобщава на Комисията в писмена форма до 1 юли 2016 г., че регистрацията на износителите се отлага до 1 януари 2018 г. или 1 януари 2019 г.
2. В продължение на период от дванадесет месеца след датата, на която държавата бенефициер започва регистрацията на износителите, компетентните органи на тази държава бенефициер продължават да издават сертификати за произход, формуляр А, при поискване от износителите, които все още не са регистрирани към момента на искането за издаване на сертификат.
Без да се засягат разпоредбите на член 97к, параграф 5, сертификатите за произход, формуляр А, издадени в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, се считат за приемливи в Съюза като доказателство за произход, ако са издадени преди датата на регистрацията на съответния износител.
Компетентните органи на държава бенефициер, която среща затруднения и не може да приключи процеса по регистрация в рамките на горепосочения дванадесетмесечен период, могат да поискат от Комисията неговото удължаване. Това удължаване не може да надвишава шест месеца.
3. Независимо дали износителите в дадена държава бенефициер са регистрирани или не, те изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите не надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която държавата бенефициер възнамерява да започне регистрацията на износителите.
Износителите, след като бъдат регистрирани, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
4. Всички държави бенефициери прилагат системата за регистрирани износители, считано не по-късно от 30 юни 2020 г.
Член 91а
1. На 1 януари 2017 г. митническите органи на държавите членки започват регистрация на износителите и на лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, установени на тяхна територия.
2. Считано от 1 януари 2018 г. митническите органи във всички държави членки прекратяват издаването на сертификати за движение EUR.1 за целите на кумулацията по член 84.
3. До 31 декември 2017 г. митническите органи на държавите членки издават сертификати за движение EUR.1 или заместващи сертификати за произход, формуляр А, при поискване от износителите или от лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, които все още не са регистрирани. Това се прилага и когато продуктите с произход, изпратени за Съюза, са придружени от изявления за произход, изготвени от регистриран износител в държава бенефициер.
4. Износителите от Съюза, независимо дали са регистрирани или не, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите не надвишава 6 000 EUR, считано от 1 януари 2017 г.
Износителите, след като бъдат регистрирани, изготвят изявления за произход за експедирани продукти с произход, когато общата стойност на продуктите надвишава 6 000 EUR, считано от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5.
5. Лица, които извършват повторна експедиция на стоки, които са регистрирани, могат да изготвят заместващи изявления за произход от датата, от която тяхната регистрация е валидна в съответствие с член 92, параграф 5. Тази разпоредба се прилага независимо от това дали стоките са придружени от сертификат за произход, формуляр А, издаден от държавата бенефициер, или декларация върху фактура или изявление за произход, изготвена/о от износителя.
Член 92
1. За получаването на статус на регистриран износител, износителят подава заявление пред компетентния орган на държавата бенефициер, от която се предвижда стоките да бъдат изнесени и която се счита за държава на произход на стоките или в която те са преминали обработка, която се счита за неотговаряща на условията на член 86, параграф 4, алинея първа или член 86, параграф 6, буква а).
Заявлението се подава, като се използва формулярът в приложение 13в и съдържа всички сведения, които се изискват в него.
2. За получаване на статус на регистриран износител, съответният износител или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, установен/о в държава членка, подава заявление пред митническите органи на съответната държава членка, като използва формуляра, съдържащ се в приложение 13в.
3. Износителите подлежат на общо регистриране за целите на износа съгласно общата схема от преференции на Съюза, на Норвегия, и Швейцария, както и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
На износителя се предоставя номер на регистриран износител от компетентните органи в държавата бенефициер с цел износ в рамките на ОСП на Съюза, на Норвегия и Швейцария, както и на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, доколкото тези държави са признали за държава бенефициер държавата, в която е извършена регистрацията.
4. Заявлението за получаване на статус на регистриран износител съдържа всички данни, посочени в приложение 13в.
5. Регистрацията е валидна, считано от датата, на която компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държава членка получат пълно заявление за регистрация в съответствие с параграф 4.
6. Компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка информират износителя или, когато е уместно, лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, за номера на регистриран износител, определен за този износител или за лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, както и за датата, от която съответната регистрация е в сила.
Член 92а
Когато дадена държава бъде добавена към списъка на държавите бенефициери в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, Комисията автоматично активира за своята схема регистрациите на всички износители, регистрирани в тази държава, при условие че регистрационните данни на износителите са налични в системата REX и са валидни най-малко за ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
В този случай, износител, който вече е регистриран най-малко в ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия, не е длъжен да подаде заявление до компетентните органи за регистриране по схемата на Съюза.
Член 93
1. Регистрираните износители информират незабавно компетентните органи на държавата бенефициер или митническите органи на държавата членка за промени в информацията, която те предоставят за целите на регистрацията си.
2. Регистрираните износители, които са престанали да отговарят на условията за изнасяне на стоки по схемата или които не възнамеряват повече да изнасят стоки по схемата, съобщават за това съответно на компетентните органи на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка.
3. Компетентните органи на дадена държава бенефициер или митническите органи на държава членка отменят регистрацията, ако регистрираният износител:
а)
вече не съществува;
б)
вече не изпълнява условията за износ на стоки по схемата;
в)
е съобщил на компетентния орган на държавата бенефициер или на митническите органи на държавата членка, че вече не възнамерява да изнася стоки по схемата;
г)
умишлено или поради небрежност изготви или е причина за изготвянето на изявление за произход, което съдържа невярна информация и води до неправомерно ползване на преференциално тарифно третиране.
4. Компетентните органи на дадена държава бенефициер или митническите органи на държава членка могат да отменят регистрацията, ако регистрираният износител не актуализира системно регистрационните си данни:
5. Отмяната на регистрации поражда действие само за в бъдеще, т.е. по отношение на изявления за произход, изготвени след датата на отмяната. Отмяната на регистрация не оказва никакво въздействие върху валидността на изявленията за произход, изготвени преди регистрираният износител да бъде информиран за отмяната.
6. Компетентният орган на държава бенефициер или митническите органи на държава членка информират регистрирания износител за отмяната на регистрацията му, както и за датата, от която отмяната влиза в сила.
7. В случай на отмяна на регистрацията на износител или на лице, което извършва повторна експедиция на стоки, му се предоставя правото на правни средства за съдебна защита.
8. Отмяната на регистрацията на регистриран износител се анулира в случай на неправилна отмяна. Износителят или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, получава право да използва номера на регистриран износител, който му се предоставя към момента на регистрацията.
9. Износителят или лицето, което извършва повторна експедиция на стоки, чиято регистрация е била отменена, може да подаде нова молба за получаване на статус на регистриран износител в съответствие с член 92. Износителите или лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, чиято регистрация е била отменена в съответствие с параграф 3, буква г) и с параграф 4, могат да се регистрират отново само ако докажат пред компетентния орган на държавата бенефициер или пред митническите органи на държавата членка, в която са регистрирани, че са отстранили причините, довели до отмяна на тяхната регистрация.
10. Данните, свързани с отмяна на регистрация, се съхраняват в системата REX от компетентните органи на държавата бенефициер или от митническите органи на държавата членка, която ги е въвела в системата, за срок от най-много десет календарни години след календарната година, през която е извършена отмяната. След изтичането на тези десет календарни години компетентният орган на държавата бенефициер или митническите органи на държавата членка заличава/т данните.
Член 93а
1. Комисията отменя всяка регистрация на износители, регистрирани в дадена държава бенефициер, ако държавата бенефициер бъде заличена от списъка на държавите бенефициери в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012 или ако тарифните преференции, предоставени на държавата бенефициер, са били временно преустановени в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012.
2. Когато посочената държава бъде добавена отново към списъка или когато приключи временното преустановяване на тарифните преференции, предоставени на държавата бенефициер, Комисията автоматично активира отново регистрациите на всички износители, регистрирани в тази държава, при условие че регистрационните данни на износителите са налични в системата и са валидни най-малко за ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия. В противен случай износителите се регистрират отново в съответствие с член 92.
3. В случай на отмяна на регистрациите на всички регистрирани износители в държава бенефициер в съответствие с параграф 1, данните за отменените регистрации се съхраняват в системата REX за най-малко десет календарни години след календарната година, през която е извършена отмяната. След изтичане на този десетгодишен период и когато държавата бенефициер не е била държава бенефициер по ОСП на Норвегия, Швейцария или на Турция, след като тази държава изпълни определени условия, в продължение на повече от десет години, Комисията ще заличи данните за отменените регистрации от системата REX.
Член 94
1. Износителите, независимо дали са регистрирани или не, изпълняват следните задължения:
а)
водят подходящите търговски счетоводни регистри за производството и доставките на стоки, които отговарят на изискванията за преференциално третиране;
б)
предоставят на разположение всички доказателства, свързани с използвания в производството материал;
в)
съхраняват цялата митническа документация, свързана с използвания в производството материал;
г)
съхраняват за период от най-малко три години, считано от края на календарната година, в която е било изготвено изявлението за произход, или за по-дълъг период, ако това се изисква от националното законодателство, данни за:
i)
изявленията за произход, които са изготвили;
ii)
своите регистри за материали с произход и без произход, за своето производство и складови наличности.
Тези регистри и изявления за произход могат да бъдат съхранявани в електронен формат, но трябва да позволяват проследяването на материалите, използвани в производството на изнасяните продукти, и потвърждаването на техния статус на материали с произход.
2. Задълженията, предвидени в параграф 1, се прилагат и към доставчиците, които представят на износителите декларации на доставчиците, с които се удостоверява статусът на стоки с произход на стоките, които те доставят.
3. Лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, независимо дали са регистрирани или не, и които изготвят заместващи изявления за произход, както е посочено в член 97г, съхраняват първоначалните изявления за произход, които са заменили, за период от най-малко три години, считано от края на календарната година, през която е било изготвено заместващото изявление за произход, или за по-дълъг период, ако това се изисква от националното законодателство.
Член 95
1. Износителят изготвя изявление за произход при износ на продуктите, за които то се отнася, ако съответните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от съответната държава бенефициер или в друга държава бенефициер в съответствие с член 86, параграф 4, втора алинея или с член 86, параграф 6, първа алинея, буква б).
2. Изявление за произход може да бъде изготвено и след износа („изявление със задна дата“) на съответните продукти. Такова изявление със задна дата е допустимо, ако се представи пред митническите органи в държавата членка на подаване на митническата декларация за допускане за свободно обращение не по-късно от две години след вноса.
В случаите когато разделянето на пратка се извършва в съответствие с член 74 и при условие че е спазен двегодишният срок, посочен в първата алинея, изявлението за произход може да бъде изготвено впоследствие от износителя в държавата на износа на продуктите. Настоящата разпоредба се прилага mutatis mutandis, когато разделянето на пратка се извършва в друга държава бенефициер или в Норвегия, Швейцария или, когато е приложимо, в Турция.
3. Изявлението за произход се предоставя от износителя на неговия клиент в Съюза и съдържа данните, посочени в приложение 13 г. То се изготвя на английски, френски или испански език.
То може да бъде изготвено въз основа на всеки търговски документ, който позволява съответният износител и съответните стоки да бъдат идентифицирани.
4. Параграфи 1 - 3 се прилагат mutatis mutandis към изявленията за произход, изготвени в Съюза за целите на двустранната кумулация.
Член 95а
1. За целите на установяване на произхода на материалите, които се използват в рамките на двустранна или регионална кумулация, износителят на продукт, при производството на който са използвани материали с произход от държава, с която е разрешена кумулация, разчита на изявлението за произход, предоставено от доставчика на тези материали. В тези случаи изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа в зависимост от случая надписа „EU cumulation“, „regional cumulation“ или „Cumul UE“, „cumul regional“ или „Acumulación UE“, „Acumulación regional“.
2. За целите на установяване на произхода на използваните материали в рамките на кумулацията по член 85, износителят на продукта, при производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от доставчика на тези материали, при условие че това доказателство е било издадено в съответствие с разпоредбите на правилата за произход по ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, където е приложимо, според случая. В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“ или „Cumul Norvège“, „Cumul Suisse“, „Cumul Turquie“ или „Acumulación Noruega“, „Acumulación Suiza“, „Acumulación Turquía“.
3. За целите на установяване на произхода на използваните материали в рамките на разширената кумулация по член 86, параграфи 7 и 8, износителят на продукт, при производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена разширена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от доставчика на тези материали, при условие че това доказателство е било издадено в съответствие с разпоредбите на съответното споразумение за свободна търговия между Съюза и въпросната страна.
В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „extended cumulation with country x“ или „cumul étendu avec le pays x“ или „Acumulación ampliada con el país x“.“
13)
В член 96 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Изявлението за произход е валидно за срок от дванадесет месеца, считано от датата на изготвянето му.“
14)
Следният член 96а се добавя в подраздел 6, преди член 97:
„Член 96а
За да имат право вносителите да поискат да ползват схемата при представяне на изявление за произход, стоките следва да са били изнесени на или след датата, на която държавата бенефициер, от която се изнасят стоките, е започнала регистрацията на износителите в съответствие с член 91.“
15)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 6 се заменя със следното:
„Подраздел 6
Процедури при допускане за свободно обращение в Европейския съюз, приложими от датата на прилагането на системата за регистрирани износители“
16)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 7 се заменя със следното:
„Подраздел 7
Контрол на произхода, приложим от датата на прилагане на системата за регистрирани износители“
17)
В част I, дял IV, глава 2, раздел 1 заглавието на подраздел 8 се заменя със следното:
„Подраздел 8
Други разпоредби, приложими от датата на прилагане на системата за регистрирани износители“
18)
Член 97 се заменя със следното:
„Член 97
1. Когато деклараторът иска преференциално третиране по силата на схемата, той се позовава на изявлението за произход в митническата декларация за допускане за свободно обращение. При позоваване на изявлението за произход ще се посочва датата му на издаване във формат ггггммдд, където гггг е годината, мм е месецът и дд е денят. Когато общата стойност на продуктите с произход в пратката надвишава 6 000 EUR, деклараторът трябва да посочи също номера на регистрирания износител.
2. Ако деклараторът поиска да приложи схемата в съответствие с параграф 1, без да притежава изявление за произход при приемането на митническата декларация за допускане за свободно обращение, тази декларация се счита за непълна по смисъла на член 253, параграф 1 и се третира като такава.
3. Преди да декларира стоките за допускане за свободно обращение, деклараторът взема необходимите мерки, за да се увери, че стоките са в съответствие с правилата на настоящия раздел, по-специално като провери:
i)
на публичния уебсайт дали износителят е регистриран в системата REX, когато общата стойност на продуктите с произход в пратката надвишава 6 000 EUR, и
ii)
дали изявлението за произход е изготвено в съответствие с приложение 13г.“
19)
Член 97г се заменя със следното:
„Член 97г
1. Ако продуктите все още не са били допуснати за свободно обращение, изявлението за произход може да бъде заменено с едно или повече заместващи изявления за произход, изготвени от лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, за да могат всички или някои от продуктите да бъдат изпратени на друго място в митническата територия на Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
Заместващи изявления за произход може да бъдат изготвени само ако първоначалното изявление за произход е било изготвено в съответствие с членове 95 и 96 и приложение 13г.
2. Лицата, които извършват повторна експедиция на стоки, се регистрират за целите на изготвяне на заместващи изявления за произход при изпращане на продукти с произход на други места в рамките на Съюза, когато общата стойност на продуктите с произход от първоначалната пратка, която ще бъде разделена, надвишава 6 000 EUR.
При все това на лица, които извършват повторна експедиция на стоки, и които не са регистрирани, се разрешава да изготвят заместващи изявления за произход, когато общата стойност на продуктите с произход от първоначалната пратка, която ще бъде разделена, надвишава 6 000 EUR, ако приложат копие на първоначалното изявление за произход, изготвено в държавата бенефициер.
3. Само регистрирани в системата REX лица, които извършват повторна експедиция на стоки, могат да изготвят заместващи изявления за произход по отношение на продукти с произход, които ще се изпращат до Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия. Това се прилага независимо от стойността на продуктите с произход, които се съдържат в първоначалната пратка, и независимо от това дали държавата на произход се съдържа в списъка в приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012.
4. Заместващото изявление за произход е валидно за срок от дванадесет месеца от датата на изготвянето на първоначалното изявление за произход.
5. Когато дадено изявление за произход е заместено, лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, посочва следното върху първоначалното изявление за произход:
а)
данните от заместващото(ите) изявление(я) за произход;
б)
името и адреса на лицето, което извършва повторна експедиция на стоките;
в)
получателят или получателите в Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
Върху първоначалното изявление за произход се отбелязва „Replaced“ или „Remplacée“ или „Sustituida“.
6. Лицето, което извършва повторна експедиция на стоките, посочва следното върху заместващото изявление за произход:
а)
всички данни на повторно експедираните продукти;
б)
датата, на която е изготвено първоначалното изявление за произход;
в)
информацията, посочена в приложение 13г;
г)
името и адреса на лицето, което извършва повторна експедиция на продуктите в Съюза и, ако е приложимо, неговият номер на регистриран износител;
д)
името и адреса на получателя в Съюза или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция, след като тази държава изпълни определени условия.
е)
датата и мястото на извършване на заместването.
Заместващото изявление за произход се обозначава с „Replacement statement“ или „Attestation de remplacement“ или „Comunicación de sustitución“.
7. Параграфи 1 - 6 се прилагат по отношение на изявленията, които заместват заместващи изявления за произход.
8. Подраздел 7 от настоящия раздел се прилага mutatis mutandis към заместващите изявления за произход.
9. За продуктите, ползващи се от тарифни преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, заместването по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Съюза.“
20)
В член 97з се добавя следният параграф 3:
„3. Когато от процедурата за проверка по параграф 1 или от друга налична информация е видно, че правилата за произход са били нарушени, държавата бенефициер износител провежда по своя инициатива или по искане на митническите органи на държавите членки или по искане на Комисията необходимото разследване или урежда провеждането на такова разследване с цел спешно да установи и предотврати такива нарушения. За тази цел Комисията или митническите органи на държавите членки могат да участват в разследването.“
21)
Член 97и се заличава.
22)
В част I, дял IV, глава 2 заглавието на раздел 1A се заменя със следното:
„Раздел 1А
Процедури и методи на административно сътрудничество, приложими по отношение на операции по износ, при които се ползват сертификати за произход, формуляр A, декларации върху фактури и сертификати за движение EUR.1“
23)
В член 97л:
а)
параграфи 2, 3 и 4 се заменят със следното:
„2. Компетентните органи на държавите бенефициери предоставят на разположение сертификата за произход, формуляр А, на износителя веднага след като износът е бил осъществен или гарантиран. При все това, компетентните органи на държавите бенефициери могат да издадат сертификат за произход, формуляр А, след износа на продуктите, за които се отнася, ако:
а)
той не е бил издаден по време на износа поради грешки или неволни пропуски или особени обстоятелства; или
б)
е доказано по удовлетворителен за компетентните органи начин, че сертификат за произход, формуляр А, е бил издаден, но не е бил приет при вноса по технически причини; или
в)
крайното местоназначение на въпросните продукти е било определено по време на тяхното транспортиране или съхранение, както и след евентуално разделяне на пратката в съответствие с член 74.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери могат да издадат сертификат със задна дата единствено след като се уверят, че информацията, представена в искането на износителя за сертификат за произход, формуляр А, издаден със задна дата, съответства на тази в съответното досие за износ и сертификат за произход и че формуляр А не е бил издаден при износа на въпросните продукти. Думите „Issued retrospectively“ или „Délivré a posteriori“ или „Emitido a posteriori“ се посочват в клетка 4 от сертификата за произход, формуляр А, издаден със задна дата.
4. В случай на кражба, загуба или унищожаване на сертификат за произход, формуляр А, износителят може да се обърне към компетентните органи, които са го издали, с искане да му бъде издаден дубликат въз основа на документите за износ, с които разполага. Думата „Duplicate“ или „Duplicata“ или „Duplicado“, датата на издаване и серийният номер на оригиналния сертификат се посочват в клетка 4 от дубликата на сертификата за произход, формуляр А. Дубликатът поражда действие от датата на издаване на оригинала.“
б)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Попълването на клетки 2 и 10 от сертификата за произход, формуляр А, не е задължително. В клетка 12 се съдържат думите „Европейски съюз“ или името на една от държавите членки. Датата на издаване на сертификата за произход, формуляр А, се посочва в клетка 11. Подписът, който се нанася в тази клетка, предназначена за компетентните правителствени органи, издаващи сертификата, както и подписът на упълномощеното от износителя подписващо лице в клетка 12, е собственоръчен.“
24)
В член 97п параграф 6 се заменя със следното:
„6. За продуктите, ползващи се от тарифни преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, процедурата по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Съюза.“
25)
В член 109 като втори параграф се добавя следното:
„Клетка 7 от сертификатите за движение EUR.1 или от декларациите върху фактура съдържа обозначението „Autonomous trade measures“ или „Mesures commerciales autonomes“.“
26)
Приложение 13a се изменя съобразно приложение I към настоящия регламент.
27)
Приложения 13в и 13 г. се заменят с текста в приложение II към настоящия регламент.
28)
Приложение 17 се изменя съобразно приложение III към настоящия регламент.
Член 2
Регламент (ЕС) № 1063/2010 се изменя, както следва:
1)
Член 2 се заличава.
2)
В член 3 параграфи 3, 4 и 5 се заличават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграф 7 и член 1, параграф 23 се прилагат от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 10 март 2015 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/428,
annettu 10 päivänä maaliskuuta 2015,
asetuksen (ETY) N:o 2454/93 ja asetuksen (EU) N:o 1063/2010 muuttamisesta yleisen tullietuusjärjestelmän alkuperäsääntöjen ja tiettyjä maita ja alueita koskevien tullietuuksien osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) ja erityisesti sen 247 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 (2), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EU) N:o 1063/2010 (3) ja täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 530/2013 (4), säädetään uudistuksesta, joka koskee tavaroiden alkuperän vahvistamista unionin yleisessä tullietuusjärjestelmässä (GSP-järjestelmä). Uudistuksella otettiin käyttöön järjestelmä, jossa edunsaajamaiden tai jäsenvaltioiden tätä varten rekisteröimät viejät vahvistavat itse tavaroiden alkuperän. Järjestelmän täytäntöönpanoa lykättiin 1 päivään tammikuuta 2017. Uudistuksen perusperiaatteena on se, että koska viejät tietävät itse parhaiten tuotteidensa alkuperän, on aiheellista vaatia, että viejät antavat asiakkailleen alkuperävakuutukset suoraan. Jotta edunsaajamaat ja jäsenvaltiot voivat rekisteröidä viejiä, komission on perustettava rekisteröityjen viejien sähköinen järjestelmä (REX-järjestelmä).
(2)
REX-järjestelmää koskevat lisävaatimukset on selvitetty. Kyseisten vaatimusten vuoksi on tarpeen muuttaa useita säännöksiä, jotka koskevat GSP-alkuperäsääntöjä.
(3)
Myös Norja ja Sveitsi myöntävät yksipuolisia tullietuuksia edunsaajamaista tulevalle tuonnille. Komissio sai neuvostolta valtuudet neuvotella uudelleen kyseisten maiden kanssa voimassa olevat sopimukset (5), jotka koskevat korvaavien alkuperäselvitysten vastavuoroista hyväksymistä ja kahdenvälisen kumulaation laajentamista koskemaan Norjan ja Sveitsin alkuperäaineksia. Komission tämän valtuutuksen mukaisesti Norjan ja Sveitsin kanssa käymissä keskusteluissa on sovittu, että myös Norjan ja Sveitsin on määrä soveltaa rekisteröidyn viejän järjestelmää ja käyttää REX-järjestelmää. Sama mahdollisuus olisi tarjottava Turkille, kun se täyttää tietyt edellytykset, joista säädetään asetuksessa (ETY) N:o 2454/93. Sen vuoksi olisi tehtävä tarvittavat mukautukset, jotta voidaan varmistaa yhteistyön asianmukainen toiminta unionin, Norjan, Sveitsin ja Turkin välillä.
(4)
Alkuperävakuutusta käyttävän tuojan olisi voitava varmistaa kyseisen vakuutuksen laatineen rekisteröidyn viejän numeron voimassaolo. Sen vuoksi REX-järjestelmän tiedot olisi julkaistava julkisella verkkosivustolla.
(5)
Rekisteröidyn viejän järjestelmää koskevia nykyisiä sääntöjä aletaan soveltaa 1 päivänä tammikuuta 2017. Sen välttämiseksi, että kyseisiä sääntöjä tarvitsee muuttaa niiden täytäntöönpanon jo alettua, tällä asetuksella tehtäviä muutoksia olisi alettava soveltaa ennen kyseistä päivämäärää.
(6)
Nykyisten sääntöjen mukaan ainoastaan edunsaajamaiden ja unionin viejiä voidaan rekisteröidä. Koska Norjan, Sveitsin ja Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, on määrä soveltaa rekisteröidyn viejän järjestelmää, myös niiden viejillä olisi oltava mahdollisuus rekisteröityä ollakseen oikeutettuja laatimaan alkuperävakuutuksia kahdenvälisen kumulaation yhteydessä tai laatimaan korvaavia alkuperävakuutuksia tavaroiden jälleenlähettämisen yhteydessä.
(7)
Nykyisissä säännöissä, jotka koskevat REX-järjestelmän käyttöönottamiselle asetettuja määräaikoja, ei oteta riittävästi huomioon edunsaajamaiden valmiuksia hallinnoida rekisteröintimenettelyä ja panna järjestelmä täytäntöön vuodesta 2017 alkaen. Sen vuoksi olisi säädettävä 31 päivään joulukuuta 2019 sovellettavista siirtymätoimenpiteistä ja vaiheittaisesta käyttöönotosta sekä tämän määräajan mahdollisesta jatkamisesta kuudella kuukaudella. Jotta lähetys olisi oikeutettu GSP-tullietuuskohteluun, on 30 päivästä kesäkuuta 2020 alkaen kaikissa alkuperätuotteita sisältävissä lähetyksissä, joiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa, oltava mukana rekisteröidyn viejän laatima alkuperävakuutus.
(8)
Komissiolla, edunsaajamaiden toimivaltaisilla viranomaisilla ja jäsenvaltioiden sekä Norjan, Sveitsin ja Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, tulliviranomaisilla olisi oltava mahdollisuus käyttää järjestelmään rekisteröityjä tietoja. Sen varmistamiseksi, että henkilötiedot suojataan asianmukaisesti, olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat erityisesti rekisteritietoihin pääsyn laajuutta ja kyseisten tietojen käsittelytarkoituksia sekä viejien oikeutta muuttaa, poistaa tai suojata kyseisiä tietoja.
(9)
Tällä asetuksella ei saisi millään tavalla vaikuttaa yksityishenkilöiden suojan tasoon Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (6) säännösten ja kyseisen direktiivin täytäntöön panevan kansallisen lainsäädännön säännösten soveltamisalaan kuuluvassa henkilötietojen käsittelyssä. Erityisesti tällä asetuksella ei saisi muuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuksia direktiivin 95/46/EY soveltamisalaan kuuluvassa henkilötietojen käsittelyssä eikä unionin toimielinten ja muiden elinten velvollisuuksia tehtäviensä suorittamisessa tapahtuvassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (7) soveltamisalaan kuuluvassa henkilötietojen käsittelyssä.
(10)
Sellaisten tietojen säilyttämisaika, jotka koskevat rekisteröityä viejää, jonka rekisteröinti on peruutettu, olisi määritettävä ottaen huomioon kyseisten tietojen tosiasiallinen säilyttämistarve ja jäsenvaltioiden lainsäädännössä jo vahvistettu säilyttämisaika.
(11)
Sääntöjä, jotka koskevat lähetysten jakamista osalähetyksiin, olisi mukautettava sen selventämiseksi, että lähetysten jakaminen osalähetyksiin voi tapahtua ainoastaan viejien toteuttamana tai niiden vastuulla.
(12)
Edellytyksiin, joiden täyttyessä A-alkuperätodistusten antaminen jälkikäteen on mahdollista, olisi lisättävä tapaus, jossa tuotteiden lopullinen määränpää vahvistetaan tuotteiden kuljetuksen tai varastoinnin aikana ja mahdollisen osalähetyksiin jakamisen jälkeen.
(13)
Koska joidenkin GSP-järjestelmään kuuluvien maiden asema muuttui 1 päivänä tammikuuta 2015 edunsaajamaasta GSP-järjestelmään oikeutetuksi maaksi, kyseisten maiden toimivaltaiset viranomaiset eivät voi enää antaa A-alkuperätodistuksia sellaisen samaan alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätavaroille, joka on edelleen edunsaajamaa, siten kuin kyseiset maat aikaisemmin pystyivät 86 artiklan 4 kohdan toisen ja kolmannen alakohdan mukaisesti. Jotta edunsaajamaista peräisin olevien tavaroiden viejät voivat jatkaa tavaroidensa kuljettamista säännöllisillä kauppareiteillään asemaltaan muuttuneiden maiden kautta keskeytyksettä ajanjaksolla, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2015 ja päättyy tämän asetuksen tultua voimaan, A-alkuperätodistusten jälkikäteen tapahtuvaa antamista koskevien sääntöjen muutoksia olisi sovellettava taannehtivasti 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen.
(14)
Nykyisissä säännöissä, menettelyissä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmissä, joita sovelletaan siihen saakka, kun rekisteröidyn viejän järjestelmää aletaan soveltaa, säädetään, että edunsaajamaiden on joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltioiden tulliviranomaisten pyynnöstä tehtävä tarvittavat tutkimukset, jos tarkastusmenettely tai muu käytettävissä oleva tieto osoittaa, että alkuperäsääntöjä ilmeisesti rikotaan. Samaa velvoitetta olisi sovellettava edelleen sen jälkeen, kun rekisteröidyn viejän järjestelmää aletaan soveltaa.
(15)
Oikeusvarmuuden varmistamiseksi siirtymäkauden säännöt, jotka koskevat järjestelmää, jossa rekisteröidyt viejät vahvistavat itse tavaroiden alkuperän ja josta nykyisin säädetään muutosasetuksessa (EU) N:o 1063/2010, olisi sisällytettävä suoraan asetukseen (ETY) N:o 2454/93.
(16)
Uusi harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän nimike ja sitä koskevat säännöt olisi lisättävä liitteessä 13 a olevaan II osaan, jotta otetaan huomioon muuta kuin neulosta olevat vaatteet (62 ryhmä), mutta joissa on neulosta olevia osia.
(17)
Sen jälkeen kun espanja on lisätty kieliin, joilla alkuperävakuutus voidaan laatia, liitettä 13 d, johon viitataan asetuksen (ETY) N:o 2454/93 95 artiklan 3 kohdassa, olisi muutettava lisäämällä siihen alkuperävakuutuksen espanjankielinen toisinto.
(18)
Liitettä 17 olisi muutettava, jotta voidaan ottaa käyttöön A-alkuperätodistuksen mittavaatimuksissa leveyden sallittu poikkeama. Samalla luetteloa maista, jotka hyväksyvät A-alkuperätodistuksen unionin yleisessä tullietuusjärjestelmässä, olisi muutettava lisäämällä siihen Kroatia.
(19)
Asetuksen 109 artiklaa olisi täydennettävä säännöksellä, joka koskee EUR.1-tavaratodistuksen 7 kohtaan ja kauppalaskuilmoituksiin tehtävää merkintää, jonka olisi sisällettävä lisätietoja oikeudellisesta kehyksestä, jonka mukaisesti tällaiset selvitykset on annettu tai laadittu.
(20)
Sen vuoksi asetusta (ETY) N:o 2454/93 olisi muutettava.
(21)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (ETY) N:o 2454/93 seuraavasti:
1)
Lisätään 66 a artikla seuraavasti:
”66 a artikla
1. Sovelletaan 68-71 ja 90-97 j artiklaa siitä päivästä alkaen, jona edunsaajamaat ja jäsenvaltiot alkavat soveltaa järjestelmää, jossa rekisteröidyt viejät vahvistavat itse tavaroiden alkuperän, jäljempänä ’rekisteröidyn viejän järjestelmä’.
2. Sovelletaan 97 k-97 w artiklaa niin kauan kuin edunsaajamaat antavat A-alkuperätodistuksia ja jäsenvaltiot antavat EUR.1-tavaratodistuksia tai niiden viejät laativat kauppalaskuilmoituksia 91 ja 91 a artiklan mukaisesti.”
2)
Muutetaan 67 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohdan m ja n alakohta seuraavasti:
”m)
’ainesten arvolla’ liitteen 13 a luettelon mukaisessa valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa tuontihetkellä tai, jos sitä ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa aineksista tuotantomaassa maksettua hintaa; kun käytettyjen alkuperäainesten arvo on määritettävä, tämän kohdan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin;
n)
’vapaasti tehtaalla -hinnalla’ sille valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu, tuotteesta maksettua vapaasti tehtaalla -hintaa, johon sisältyvät kaikkien valmistuksessa käytettyjen ainesten arvo ja muut sen tuottamiseen liittyvät kustannukset ja josta on vähennetty mahdolliset sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä.
Jos todellinen maksettu hinta ei vastaa kaikkia tuotteen valmistukseen liittyviä kustannuksia, jotka tosiasiallisesti aiheutuivat tuotantomaassa, vapaasti tehtaalla -hinnalla tarkoitetaan kaikkien näiden kustannusten summaa, josta on vähennetty mahdolliset sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä;”
.
b)
Korvataan 1 kohdan u ja v alakohta seuraavasti:
”u)
’rekisteröidyllä viejällä’
i)
viejää, joka on sijoittautunut edunsaajamaahan ja jonka kyseisen edunsaajamaan toimivaltaiset viranomaiset ovat rekisteröineet tuotteiden viemiseksi tullietuusjärjestelmässä unioniin tai toiseen edunsaajamaahan, jonka kanssa alueellinen kumulaatio on mahdollista; tai
ii)
viejää, joka on sijoittautunut johonkin jäsenvaltioon ja jonka kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaiset ovat rekisteröineet unionin alkuperätuotteiden viemiseksi, jotta niitä voitaisiin käyttää aineksina jossakin edunsaajamaassa kahdenvälisen kumulaation mukaisesti; tai
iii)
tavaroiden jälleenlähettäjää, joka on sijoittautunut johonkin jäsenvaltioon ja jonka kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaiset ovat rekisteröineet korvaavien alkuperävakuutusten laatimiseksi, jotta kyseinen jälleenlähettäjä voi jälleenlähettää alkuperätuotteita muualle unionin tullialueelle tai, soveltuvin osin, Norjaan, Sveitsiin tai Turkkiin, jäljempänä ’rekisteröity jälleenlähettäjä’;
v)
’alkuperävakuutuksella’ viejän tai tavaroiden jälleenlähettäjän laatimaa vakuutusta siitä, että siinä tarkoitetut tuotteet noudattavat tullietuusjärjestelmän alkuperäsääntöjä.”
c)
Lisätään 3 kohta seuraavasti:
”3. Sovellettaessa 1 kohdan u alakohtaa, jos viejä käyttää edustajaa vientimuodollisuuksien suorittamiseksi ja kyseinen viejän edustaja on myös rekisteröity viejä, tämä edustaja ei saa käyttää omaa rekisteröidyn viejän numeroaan.”
3)
Korvataan 68 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Edunsaajamaiden on esitettävä 1 kohdassa tarkoitettu sitoumus komissiolle vähintään kolme kuukautta ennen sitä päivää, jona ne aikovat aloittaa viejien rekisteröinnin.”
4)
Korvataan 69 artikla seuraavasti:
”69 artikla
1. Edunsaajamaiden on ilmoitettava komissiolle alueellaan sijaitsevat viranomaiset, jotka ovat
a)
asianomaisen maan valtion viranomaisia tai toimivat sen hallituksen alaisuudessa ja joilla on toimivalta rekisteröidä viejiä REX-järjestelmään, muuttaa ja päivittää rekisteröintitietoja ja peruuttaa rekisteröinti;
b)
asianomaisen maan valtion viranomaisia, jotka vastaavat tässä jaksossa säädetyn komission ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten kanssa tehtävän hallinnollisen yhteistyön varmistamisesta.
Edunsaajamaiden on ilmoitettava komissiolle kyseisten viranomaisten nimet ja osoitteet sekä yhteystiedot. Ilmoitus on lähetettävä komissiolle viimeistään kolme kuukautta ennen päivää, jona kyseiset edunsaajamaat aikovat aloittaa viejien rekisteröinnin.
Edunsaajamaiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista ensimmäisen alakohdan mukaisesti ilmoitetuissa tiedoissa tapahtuvista muutoksista.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle sellaisten tulliviranomaistensa nimet ja osoitteet sekä yhteystiedot:
a)
joilla on toimivalta rekisteröidä viejiä ja tavaroiden jälleenlähettäjiä REX-järjestelmään, muuttaa ja päivittää rekisteröintitietoja ja peruuttaa rekisteröinti;
b)
jotka vastaavat tässä jaksossa säädetyn edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tehtävän hallinnollisen yhteistyön varmistamisesta.
Ilmoitus on lähetettävä komissiolle viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2016.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista ensimmäisen alakohdan mukaisesti ilmoitetuissa tiedoissa tapahtuvista muutoksista.”
5)
Lisätään 69 a, 69 b ja 69 c artikla seuraavasti:
”69 a artikla
1. Komissio perustaa REX-järjestelmän ja asettaa sen saataville viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2017.
2. Vastaanotettuaan liitteessä 13 c tarkoitetun asianmukaisesti täytetyn hakulomakkeen edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on annettava viipymättä rekisteröidyn viejän numero viejälle tai tapauksen mukaan tavaroiden jälleenlähettäjälle ja syötettävä REX-järjestelmään rekisteröidyn viejän numero, rekisteröintitiedot ja päivämäärä, josta alkaen rekisteröinti on voimassa 92 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että hakemuksessa ilmoitetut tiedot ovat puutteellisia, niiden on ilmoitettava siitä viejälle viipymättä.
Edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on pidettävä kirjaamansa tiedot ajan tasalla. Niiden on muutettava kyseisiä tietoja välittömästi saatuaan rekisteröidyltä viejältä tiedot 93 artiklan mukaisesti.
69 b artikla
1. Komissio varmistaa, että pääsy REX-järjestelmään annetaan tämän artiklan mukaisesti.
2. Komissiolla on pääsy tutustumaan kaikkiin tietoihin.
3. Edunsaajamaan toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava pääsy tutustumaan tietoihin, jotka koskevat niiden rekisteröimiä viejiä.
4. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisilla on oltava pääsy tutustumaan niiden itsensä, muiden jäsenvaltioiden tulliviranomaisten ja edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten sekä Norjan, Sveitsin ja Turkin kirjaamiin tietoihin. Tämän tietoihin pääsyn on oltava mahdollista ilmoitusten tarkastamiseksi koodeksin 68 artiklan tai 78 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
5. Komissio antaa edunsaajamaiden toimivaltaisille viranomaisille suojatun pääsyn REX-järjestelmään.
Siltä osin kuin Norja ja Sveitsi ovat sopineet unionin kanssa 97 g artiklassa tarkoitetulla sopimuksella jakavansa REX-järjestelmän, komissio antaa näiden maiden tulliviranomaisille suojatun pääsyn REX-järjestelmään. Suojattu pääsy REX-järjestelmään annetaan myös Turkille, kun se täyttää tietyt edellytykset.
6. Jos maa tai alue on poistettu asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteestä II, edunsaajamaan toimivaltaisten viranomaisten on säilytettävä pääsy REX-järjestelmään niin kauan kuin on tarpeen, jotta ne voivat täyttää 71 artiklan mukaiset velvoitteensa.
7. Komissio asettaa seuraavat tiedot julkisesti saataville viejän liitteessä 13 c olevan lomakkeen 6 kohdassa allekirjoittamalla suostumuksella:
a)
rekisteröidyn viejän nimi;
b)
osoite, johon rekisteröity viejä on sijoittautunut;
c)
yhteystiedot, jotka on ilmoitettu liitteessä 13 c olevan lomakkeen 2 kohdassa;
d)
suuntaa-antava kuvaus etuuskohteluun oikeutetuista tavaroista ja suuntaa-antava luettelo harmonoidun järjestelmän nimikkeistä tai ryhmistä, jotka on ilmoitettu liitteessä 13 c olevassa 4 kohdassa;
e)
rekisteröidyn viejän EORI-numero tai elinkeinonharjoittajan tunnistenumero (TIN).
Kieltäytyminen allekirjoittamasta 6 kohtaa, ei ole riittävä syy kieltäytyä rekisteröimästä viejää.
8. Komissio antaa aina julkisesti saataville seuraavat tiedot:
a)
rekisteröidyn viejän numero;
b)
päivämäärä, josta alkaen rekisteröinti on voimassa;
c)
soveltuvin osin päivämäärä, jona rekisteröinti on peruutettu;
d)
tieto siitä, sovelletaanko rekisteröintiä myös vientiin Norjaan, Sveitsiin ja Turkkiin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset;
e)
REX-järjestelmän ja julkisen verkkosivuston viimeisimmän synkronoinnin päivämäärä.
69 c artikla
1. REX-järjestelmään kirjattuja tietoja on käsiteltävä yksinomaan tässä jaksossa säädetyn tullietuusjärjestelmän soveltamiseksi.
2. Rekisteröidyille viejille on annettava asetuksen (EY) N:o 45/2001 11 artiklan 1 kohdan a-e alakohdassa tai direktiivin 95/46/EY 10 artiklassa säädetyt tiedot. Lisäksi niille on annettava myös seuraavat tiedot:
a)
tiedot oikeusperustasta, jota sovelletaan käsittelyyn, johon tiedot on tarkoitettu;
b)
tietojen säilyttämisaika.
Kyseiset tiedot on annettava rekisteröidyille viejille ilmoituksella, joka on liitetty liitteessä 13 c olevaan rekisteröidyn viejän asemaa koskevaan hakemukseen.
3. Kutakin 69 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua edunsaajamaan toimivaltaista viranomaista ja kutakin 69 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua jäsenvaltion tulliviranomaista, joka on kirjannut tietoja REX-järjestelmään, on pidettävä rekisterinpitäjänä kyseisten tietojen käsittelyn osalta.
Komissiota on pidettävä toisena rekisterinpitäjänä kaikkien tietojen käsittelyn osalta, jotta voidaan varmistaa, että kaikki rekisteröidyn viejän oikeudet toteutuvat.
4. Rekisteröityjen viejien oikeuksien käytön sellaisten liitteeseen 13 c sisältyvien tietojen osalta, jotka on tallennettu REX-järjestelmään ja joita käsitellään kansallisissa järjestelmissä, on tapahduttava tiedot tallentaneen jäsenvaltion sellaisen tietosuojalainsäädännön mukaisesti, jolla pannaan täytäntöön direktiivi 95/46/EY.
5. Jäsenvaltioiden, jotka toistavat kansallisissa järjestelmissään sellaisia REX-järjestelmän tietoja, joihin niillä on pääsy, on pidettävä kyseiset toistetut tiedot ajan tasalla.
6. Rekisteröityjen viejien oikeuksien käytön kyseisten viejien sellaisten rekisteröintitietojen osalta, joita käsitellään komissiossa, on tapahduttava asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti.
7. Rekisteröidyn viejän esittämä pyyntö käyttää oikeutta tutustua tietoihin, oikaista niitä ja poistaa tai suojata ne asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti on toimitettava kyseisten tietojen rekisterinpitäjälle, jonka on käsiteltävä pyyntö.
Jos rekisteröity viejä on esittänyt tällaisen pyynnön komissiolle ilman että se on yrittänyt saada oikeuksiaan kyseiseltä tietojen rekisterinpitäjältä, komissio toimittaa kyseisen pyynnön rekisteröidyn viejän tietojen rekisterinpitäjälle.
Jos rekisteröity viejä ei saa oikeuksiaan kyseiseltä tietojen rekisterinpitäjältä, sen on esitettävä asiaa koskeva pyyntö komissiolle, joka toimii rekisterinpitäjänä. Komissiolla on oikeus oikaista, poistaa tai suojata tiedot.
8. Kansallisten tietosuojavalvontaviranomaisten ja Euroopan tietosuojavaltuutetun on toimivaltansa rajoissa tehtävä yhteistyötä ja varmistettava rekisteritietojen koordinoitu valvonta.
Niiden on tarpeen mukaan toimivaltansa rajoissa vaihdettava asiaan kuuluvia tietoja, avustettava toisiaan tarkastusten ja tutkimusten tekemisessä, tarkasteltava tämän asetuksen tulkintaan tai soveltamiseen liittyviä ongelmia, tutkittava riippumattomaan valvontaan tai rekisteröidyn oikeuksien käyttöön liittyviä ongelmia, laadittava yhdenmukaisia ehdotuksia yhteisiksi ratkaisuiksi ongelmiin sekä lisättävä tietoisuutta tietosuojaoikeuksista.”
6)
Korvataan 70 ja 71 artikla seuraavasti:
”70 artikla
Komissio julkaisee verkkosivustollaan päivämäärät, joina edunsaajamaat alkavat soveltaa rekisteröidyn viejän järjestelmää. Komissio pitää tiedot ajan tasalla.
71 artikla
Jos maa tai alue on poistettu asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteestä II, tämän asetuksen 69 ja 69 a artiklassa, 86 artiklan 10 kohdassa ja 97 g artiklassa säädettyä velvollisuutta tehdä hallinnollista yhteistyötä sovelletaan edelleen kyseiseen maahan tai alueeseen kolmen vuoden ajan siitä päivästä alkaen, jona se on poistettu kyseisestä liitteestä.”
7)
Korvataan 74 artikla seuraavasti:
”74 artikla
1. Vapaaseen liikkeeseen Euroopan unionissa luovutettaviksi ilmoitettujen tuotteiden on oltava samat kuin siitä edunsaajamaasta viedyt tuotteet, jonka alkuperätuotteita niiden katsotaan olevan. Ennen tuotteiden ilmoittamista luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen niitä ei saa olla muutettu tai jalostettu millään tavalla eikä niille saa olla suoritettu muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimia tai toimia, joilla niihin on lisätty tai kiinnitetty merkkejä, nimilappuja, sinettejä tai muuta tietoaineistoa sen varmistamiseksi, että tuotteet ovat unionissa sovellettavien jäsenvaltioiden erityisvaatimusten mukaisia.
2. Tuotteiden, jotka on tuotu edunsaajamaahan 84, 85 tai 86 artiklan mukaista kumulaatiota varten, on oltava samat kuin siitä maasta viedyt tuotteet, jonka alkuperätuotteita niiden katsotaan olevan. Ennen niiden ilmoittamista asianomaiseen tullimenettelyyn tuojamaassa niitä ei saa olla muutettu tai jalostettu millään tavalla eikä niille saa olla suoritettu mitään muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimia.
3. Tuotteet voidaan varastoida, jos ne pysyvät tullivalvonnassa kauttakulkumaassa tai -maissa.
4. Lähetys voidaan jakaa osalähetyksiin, jos tämä tehdään viejän toimesta tai viejän vastuulla ja kyseessä olevat tavarat pysyvät tullivalvonnassa kauttakulkumaassa tai -maissa.
5. Edellä olevien 1-4 kohdan noudattamista pidetään riittävänä, jollei tulliviranomaisilla ole aihetta toisin epäillä; tällaisissa tapauksissa tulliviranomaiset voivat pyytää ilmoittajaa antamaan noudattamista koskevia todisteita missä muodossa tahansa; tällaisia todisteita voivat olla sopimusperusteiset kuljetusasiakirjat, kuten konossementit, tai kollien merkintöihin tai numeroihin perustuva tosiasiallinen tai konkreettinen todiste taikka jokin muu itse tavaroihin liittyvä todiste.”
8)
Lisätään 84 artiklaan toinen kohta seuraavasti:
”Sovelletaan 2 ja 7 alajaksoa soveltuvin osin unionista edunsaajamaahan kahdenvälistä kumulaatiota varten tapahtuvaan vientiin.”
9)
Muutetaan 86 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 2 kohdan a alakohta seuraavasti:
”a)
kumulaatioon osallistuvat maat ovat ajankohtana, jona tuote viedään unioniin, tullietuusjärjestelmän edunsaajamaita, joiden etuuskohtelujärjestelyjä ei ole väliaikaisesti peruutettu asetuksen (EU) N:o 978/2012 mukaisesti.”
;
b)
korvataan 4 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:
”Seuraava maa on ilmoitettava alkuperämaaksi tuotteen unioniin vievän viejän laatimassa alkuperäselvityksessä tai siihen saakka, kun rekisteröidyn viejän järjestelmää aletaan soveltaa, tuotteen viejäedunsaajamaan viranomaisten antamassa alkuperäselvityksessä:
-
95 a artiklan 1 kohdassa tai 97 m artiklan 5 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa alkuperäselvityksissä mainittu edunsaajamaa, jos tuotteet viedään ilman jatkovalmistusta tai -käsittelyä,
-
alkuperämaa sellaisena kuin se on määritetty toisen alakohdan mukaisesti, jos tuotteet viedään jatkovalmistuksen tai -käsittelyn jälkeen.”;
c)
lisätään 10 kohta seuraavasti:
”10. Sovelletaan 2 alajaksoa, 90, 91, 92, 93, 94 ja 95 artiklaa sekä 7 alajaksoa soveltuvin osin yhdestä edunsaajamaasta toiseen edunsaajamaahan alueellista kumulaatiota varten tapahtuvaan vientiin.”
10)
Poistetaan 88 artiklan 1 kohta.
11)
Korvataan I osan IV osaston 2 luvun 1 jaksossa 5 alajakson otsikko seuraavasti:
”5 alajakso
Rekisteröidyn viejän järjestelmän soveltamispäivästä alkaen sovellettavat vientimenettelyt edunsaajamaassa ja Euroopan unionissa”
.
12)
Korvataan 90-95 artikla seuraavasti:
”90 artikla
1. Tullietuusjärjestelmää on sovellettava seuraavissa tapauksissa:
a)
kyseessä ovat tässä jaksossa säädettyjen vaatimusten mukaiset tavarat, jotka vie rekisteröity viejä;
b)
kyseessä on yhdestä tai useammasta kollista koostuva lähetys, joka sisältää minkä tahansa viejän viemiä alkuperätuotteita, joiden yhteisarvo on enintään 6 000 euroa.
2. Lähetyksen alkuperätuotteiden arvo on yhteen lähetykseen sisältyvien kaikkien sellaisten alkuperätuotteiden arvo, joista on laadittu alkuperävakuutus viejämaassa.
91 artikla
1. Edunsaajamaiden on aloitettava viejien rekisteröinti 1 päivänä tammikuuta 2017.
Jos edunsaajamaa ei kykene aloittamaan rekisteröintiä kyseisenä päivänä, sen on ilmoitettava komissiolle kirjallisesti viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2016, että se lykkää viejien rekisteröintiä 1 päivään tammikuuta 2018 tai 1 päivään tammikuuta 2019.
2. Kyseisen edunsaajamaan viranomaisten on jatkettava A-alkuperätodistusten antamista sellaisten viejien pyynnöstä, joita ei ole vielä rekisteröity todistuksen pyytämishetkellä, 12 kuukauden ajan siitä päivästä, jona edunsaajamaa on aloittanut rekisteröinnin.
Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti annetut A-alkuperätodistukset on unionissa katsottava hyväksyttäviksi alkuperäselvityksiksi, jos ne on annettu ennen asianomaisen viejän rekisteröintipäivää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 97 k artiklan 5 kohdan soveltamista.
Jos edunsaajamaalla on vaikeuksia saattaa rekisteröintiprosessi päätökseen edellä mainitun 12 kuukauden kuluessa, sen toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää komissiolta määräajan pidentämistä. Määräaika saa pidentää enintään kuudella kuukaudella.
3. Edunsaajamaan viejien, olivatpa ne rekisteröityjä tai eivät, on laadittava alkuperävakuutukset lähetettävistä alkuperätuotteista, jos niiden yhteisarvo ei ole yli 6 000 euroa, siitä päivästä alkaen, jona edunsaajamaa aikoo aloittaa viejien rekisteröinnin.
Kun viejät on rekisteröity, niiden on laadittava alkuperävakuutukset lähetettävistä alkuperätuotteista, jos niiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa, siitä päivästä alkaen, jona niiden rekisteröinti on voimassa 92 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
4. Kaikkien edunsaajamaiden on sovellettava rekisteröidyn viejän järjestelmää viimeistään 30 päivästä kesäkuuta 2020 alkaen.
91 a artikla
1. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on aloitettava alueilleen sijoittautuneiden viejien ja tavaroiden jälleenlähettäjien rekisteröiminen 1 päivänä tammikuuta 2017.
2. Kaikkien jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on lopetettava EUR.1-tavaratodistusten antaminen 84 artiklan mukaista kumulaatiota varten 1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen.
3. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on annettava EUR.1-tavaratodistuksia tai korvaavia A-alkuperätodistuksia vielä rekisteröimättömien viejien tai tavaroiden jälleenlähettäjien pyynnöstä 31 päivään joulukuuta 2017 saakka. Tätä sovelletaan myös, jos unioniin lähetettävien alkuperätuotteiden mukana on edunsaajamaassa rekisteröidyn viejän laatimat alkuperävakuutukset.
4. Unionin viejien, olivatpa ne rekisteröityjä tai eivät, on laadittava alkuperävakuutukset lähetettävistä alkuperätuotteista, jos niiden yhteisarvo ei ole yli 6 000 euroa, 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen.
Kun viejät on rekisteröity, niiden on laadittava alkuperävakuutukset lähetettävistä alkuperätuotteista, jos niiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa, siitä päivästä alkaen, jona niiden rekisteröinti on voimassa 92 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
5. Rekisteröidyt tavaroiden jälleenlähettäjät voivat antaa korvaavia alkuperävakuutuksia siitä päivästä alkaen, jona niiden rekisteröinti on voimassa 92 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Tätä sovelletaan riippumatta siitä, onko tavaroiden mukana edunsaajamaassa annettu A-alkuperätodistus tai viejän laatima kauppalaskuilmoitus tai alkuperävakuutus.
92 artikla
1. Tullakseen rekisteröidyksi viejäksi viejän on jätettävä hakemus sen edunsaajamaan toimivaltaiselle viranomaiselle, josta tavarat on tarkoitus viedä ja josta tavaroiden katsotaan olevan peräisin tai jossa niille on suoritettu valmistus, jonka ei katsota täyttävän 86 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan tai 86 artiklan 6 kohdan a alakohdan edellytyksiä.
Hakemus on tehtävä käyttäen liitteessä 13 c olevaa lomaketta ja siihen on sisällyttävä kaikki kyseisessä liitteessä vaaditut tiedot.
2. Tullakseen rekisteröidyksi viejäksi johonkin jäsenvaltioon sijoittautuneen viejän tai tavaroiden jälleenlähettäjän on jätettävä hakemus kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaisille käyttäen liitteessä 13 c olevaa lomaketta.
3. Viejät on rekisteröitävä yhteisesti unionin, Norjan ja Sveitsin sekä Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, yleisessä tullietuusjärjestelmässä tapahtuvaa vientiä varten.
Edunsaajamaan toimivaltaisten viranomaisten on annettava rekisteröidyn viejän numero viejälle unionin, Norjan ja Sveitsin sekä Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, GSP-järjestelmissä tapahtuvaa vientiä varten, jos kyseiset maat ovat tunnustaneet kyseisen rekisteröijämaan edunsaajamaaksi.
4. Rekisteröidyn viejän asemaa koskevaan hakemukseen on sisällyttävä kaikki liitteessä 13 c tarkoitetut tiedot.
5. Rekisteröinti on voimassa siitä päivästä alkaen, jona edunsaajamaan toimivaltaiset viranomaiset tai jäsenvaltion tulliviranomaiset ovat vastaanottaneet 4 kohdan mukaisen asianmukaisesti täytetyn rekisteröintihakemuksen.
6. Edunsaajamaan toimivaltaisten viranomaisten tai jäsenvaltion tulliviranomaisten on ilmoitettava viejälle tai tapauksen mukaan tavaroiden jälleenlähettäjälle sille annettu rekisteröidyn viejän numero ja päivämäärä, josta lähtien rekisteröinti on voimassa.
92 a artikla
Jos maa lisätään asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteessä II olevaan edunsaajamaiden luetteloon, komissio aktivoi ilman eri toimenpiteitä tullietuusjärjestelmässään kaikkien kyseisessä maassa rekisteröityjen viejien rekisteröinnit edellyttäen, että viejien rekisteröintitiedot ovat saatavilla REX-järjestelmässä ja voimassa vähintään Norjan, Sveitsin tai Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, GSP-järjestelmässä.
Tässä tapauksessa viejän, joka on jo rekisteröity vähintään joko Norjan, Sveitsin tai Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, GSP-järjestelmään, ei tarvitse jättää hakemusta toimivaltaisille viranomaisilleen unionin tullietuusjärjestelmään rekisteröimistä varten.
93 artikla
1. Rekisteröityjen viejien on ilmoitettava viipymättä edunsaajamaan toimivaltaisille viranomaisille tai jäsenvaltion tulliviranomaisille muutoksista tiedoissa, jotka ne ovat toimittaneet rekisteröintiään varten.
2. Rekisteröityjen viejien, jotka eivät enää täytä edellytyksiä tavaroiden viemiseksi tullietuusjärjestelmässä tai jotka eivät enää aio viedä tavaroita kyseisessä järjestelmässä, on ilmoitettava asiasta edunsaajamaan toimivaltaisille viranomaisille tai jäsenvaltion tulliviranomaisille.
3. Edunsaajamaan toimivaltaisten viranomaisten tai jäsenvaltion tulliviranomaisten on peruutettava rekisteröinti, jos rekisteröity viejä
a)
ei ole enää olemassa;
b)
ei enää täytä edellytyksiä tavaroiden viemiseksi tullietuusjärjestelmässä;
c)
on ilmoittanut edunsaajamaan toimivaltaiselle viranomaiselle tai jäsenvaltion tulliviranomaisille, ettei se aio enää viedä tavaroita tullietuusjärjestelmässä;
d)
tahallisesti tai tuottamuksellisesti laatii tai laadituttaa virheellisiä tietoja sisältävän alkuperävakuutuksen, jonka perusteella rekisteröity viejä oikeudettomasti hyötyy tullietuuskohtelusta.
4. Edunsaajamaan toimivaltainen viranomainen tai jäsenvaltion tulliviranomaiset voivat peruuttaa rekisteröinnin, jos rekisteröity viejä ei pidä rekisteröintitietojaan ajan tasalla.
5. Rekisteröinnin peruuttaminen tulee voimaan vasta myöhemmin eli peruuttamispäivän jälkeen laadittujen alkuperävakuutusten osalta. Rekisteröinnin peruuttaminen ei saa vaikuttaa sellaisten alkuperävakuutusten pätevyyteen, jotka on laadittu ennen kuin peruuttamisesta on ilmoitettu rekisteröidylle viejälle.
6. Edunsaajamaan toimivaltaisen viranomaisen tai jäsenvaltion tulliviranomaisten on ilmoitettava rekisteröidylle viejälle viejän rekisteröinnin peruuttamisesta ja päivämäärä, jona peruuttaminen tulee voimaan.
7. Viejällä tai tavaroiden jälleenlähettäjällä on oltava mahdollisuus hakea muutosta rekisteröintinsä peruuttamiseen.
8. Rekisteröinnin peruuttaminen on kumottava, jos kyseessä on virheellinen peruuttaminen. Viejällä tai tavaroiden jälleenlähettäjällä on oltava oikeus käyttää sille rekisteröitäessä annettua rekisteröidyn viejän numeroa.
9. Viejät tai tavaroiden jälleenlähettäjät, joiden rekisteröinti on peruutettu, voi jättää uuden rekisteröidyn viejän asemaa koskevan hakemuksen 92 artiklan mukaisesti. Viejät tai tavaroiden jälleenlähettäjät, joiden rekisteröinti on peruutettu 3 kohdan d alakohdan ja 4 kohdan mukaisesti, voidaan rekisteröidä uudelleen vain, jos ne osoittavat edunsaajamaan toimivaltaiselle viranomaiselle tai jäsenvaltion tulliviranomaisille, joka tai jotka olivat rekisteröineet ne, että ne ovat korjanneet rekisteröinnin peruuttamiseen johtaneen tilanteen.
10. Edunsaajamaan toimivaltaisen viranomaisen tai jäsenvaltion tulliviranomaisten, joka tai jotka alun perin kirjasivat myöhemmin peruutetun rekisteröinnin tiedot REX-järjestelmään, on pidettävä kyseiset tiedot REX-järjestelmässä enintään kymmenen kalenterivuotta sen kalenterivuoden päättymisestä, jona peruuttaminen tapahtui. Näiden kymmenen kalenterivuoden jälkeen edunsaajamaan toimivaltaisen viranomaisen tai jäsenvaltion tulliviranomaisten on poistettava tiedot.
93 a artikla
1. Komissio peruuttaa kaikkien tietyssä edunsaajamaassa rekisteröityjen viejien rekisteröinnit, jos kyseinen edunsaajamaa poistetaan asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteessä II olevasta edunsaajamaiden luettelosta tai jos edunsaajamaalle myönnetyt tullietuudet on peruutettu väliaikaisesti asetuksen (EU) N:o 978/2012 mukaisesti.
2. Jos tällainen maa lisätään uudestaan kyseiseen luetteloon tai jos edunsaajamaalle myönnettyjen tullietuuksien väliaikainen peruuttaminen päätetään, komissio aktivoi uudestaan kaikkien kyseisessä maassa rekisteröityjen viejien rekisteröinnit edellyttäen, että viejien rekisteröintitiedot ovat saatavilla REX-järjestelmässä ja ovat voimassa vähintään Norjan, Sveitsin tai Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, GSP-järjestelmässä. Muussa tapauksessa viejät on rekisteröitävä uudelleen 92 artiklan mukaisesti.
3. Jos jonkin edunsaajamaan kaikkien rekisteröityjen viejien rekisteröinnit peruutetaan 1 kohdan mukaisesti, peruutettujen rekisteröintien tiedot säilytetään REX-järjestelmässä vähintään kymmenen kalenterivuotta sen kalenterivuoden päättymisestä, jona peruuttaminen tapahtui. Tällaisen kymmenen vuoden ajanjakson jälkeen ja kun edunsaajamaa ei ole enää ollut edunsaajamaa yli kymmeneen vuoteen unionin, Norjan, Sveitsin tai Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, tullietuusjärjestelmässä, komissio poistaa peruutettujen rekisteröintien tiedot REX-järjestelmästä.
94 artikla
1. Viejien, olivatpa ne rekisteröityjä tai eivät, on noudatettava seuraavia velvoitteita:
a)
niiden on pidettävä asianmukaista liikekirjanpitoa etuuskohteluun oikeutettujen tavaroiden tuotannosta ja toimituksista;
b)
niiden on pidettävä saatavilla kaikki valmistuksessa käytettyihin aineksiin liittyvät todisteet;
c)
niiden on säilytettävä kaikki valmistuksessa käytettyihin aineksiin liittyvät tulliasiakirjat;
d)
niiden on säilytettävä vähintään kolme vuotta sen kalenterivuoden päättymisestä, jona alkuperävakuutus laadittiin, tai pidempään, jos kansallisessa lainsäädännössä niin säädetään:
i)
laatimansa alkuperävakuutukset;
ii)
alkuperä- ja ei-alkuperäaineksiaan, tuotantoaan ja varastojaan koskeva kirjanpito.
Kyseinen kirjanpito ja alkuperävakuutukset voidaan säilyttää sähköisessä muodossa, mutta sen on mahdollistettava vietyjen tuotteiden valmistuksessa käytettyjen kaikkien ainesten jäljittäminen ja niiden alkuperäaseman vahvistaminen.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjä velvoitteita sovelletaan myös tavarantoimittajiin, jotka antavat viejille hankkijan ilmoituksia, joissa vahvistetaan niiden toimittamien tavaroiden alkuperäasema.
3. Tavaroiden jälleenlähettäjien, olivatpa ne rekisteröityjä tai eivät, jotka laativat 97 d artiklassa tarkoitettuja korvaavia alkuperävakuutuksia, on säilytettävä korvaamansa alkuperäiset alkuperävakuutukset vähintään kolme vuotta sen kalenterivuoden päättymisestä, jona korvaava alkuperävakuutus laadittiin, tai pidempään, jos kansallisessa lainsäädännössä niin säädetään.
95 artikla
1. Viejän on laadittava alkuperävakuutus, kun siihen liittyvät tuotteet viedään, jos asianomaisia tuotteita voidaan pitää kyseisen edunsaajamaan tai muun edunsaajamaan alkuperätuotteina 86 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan tai 86 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan mukaisesti.
2. Alkuperävakuutus voidaan myös laatia kyseisten tuotteiden viennin jälkeen, jäljempänä ’jälkikäteen laadittu vakuutus’. Tällainen jälkikäteen laadittu vakuutus on hyväksyttävä, jos se esitetään viimeistään kahden vuoden kuluttua tuonnista sen jäsenvaltion tulliviranomaisille, jossa vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva tulli-ilmoitus on tehty.
Jos lähetys jaetaan osiin 74 artiklan mukaisesti ja edellyttäen, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua kahden vuoden määräaikaa noudatetaan, tuotteiden viejämaan viejä voi laatia alkuperävakuutuksen jälkikäteen. Tätä sovelletaan soveltuvin osin, jos lähetys jaetaan osiin muussa edunsaajamaassa tai Norjassa, Sveitsissä taikka soveltuvin osin Turkissa.
3. Viejän on annettava unionissa olevalle asiakkaalleen alkuperävakuutus, jossa on oltava liitteessä 13 d eritellyt tiedot. Se on laadittava englannin, espanjan tai ranskan kielellä.
Alkuperävakuutus voidaan laatia mille tahansa kaupalliselle asiakirjalle, josta asianomainen viejä ja kyseessä olevat tavarat voidaan tunnistaa.
4. Edellä olevia 1-3 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin unionissa kahdenvälistä kumulaatiota varten laadittuihin alkuperävakuutuksiin.
95 a artikla
1. Kahdenvälisessä tai alueellisessa kumulaatiossa käytettyjen ainesten alkuperän määrittämiseksi sellaisen tuotteen viejän, jonka valmistuksessa on käytetty sellaisen maan alkuperäaineksia, jonka kanssa kumulaatio on sallittua, on otettava huomioon kyseisten ainesten toimittajan laatima alkuperävakuutus. Tällöin viejän laatimassa alkuperävakuutuksessa on tapauksen mukaan oltava maininta ’EU cumulation’, ’regional cumulation’, ’Cumul UE’, ’cumul regional’, ’Acumulación UE’ tai ’Acumulación regional’.
2. Edellä olevan 85 artiklan mukaisessa kumulaatiossa käytettyjen ainesten alkuperän määrittämiseksi sellaisen tuotteen viejän, jonka valmistuksessa on käytetty sellaisen osapuolen alkuperäaineksia, jonka kanssa kumulaatio on sallittua, on otettava huomioon kyseisten ainesten toimittajan laatima alkuperäselvitys edellyttäen, että kyseinen selvitys on annettu tapauksen mukaan Norjan, Sveitsin tai soveltuvin osin Turkin GSP-alkuperäsääntöjen mukaisesti. Tällöin viejän laatimassa alkuperävakuutuksessa on oltava maininta ’Norway cumulation’, ’Switzerland cumulation’, ’Turkey cumulation’, ’Cumul Norvège’, ’Cumul Suisse’, ’Cumul Turquie’, ’Acumulación Noruega’, ’Acumulación Suiza’ tai ’Acumulación Turquía’.
3. Edellä olevan 86 artiklan 7 ja 8 kohdan mukaisessa laajennetussa kumulaatiossa käytettyjen ainesten alkuperän määrittämiseksi sellaisen tuotteen viejän, jonka valmistuksessa on käytetty sellaisen osapuolen alkuperäaineksia, jonka kanssa kumulaatio on sallittua, on otettava huomioon kyseisten ainesten toimittajan laatima alkuperäselvitys edellyttäen, että kyseinen selvitys on annettu unionin ja asianomaisen osapuolen välisen asiaa koskevan vapaakauppasopimuksen määräysten mukaisesti.
Tällöin viejän laatimassa alkuperävakuutuksessa on oltava maininta ’extended cumulation with country x’, ’cumul étendu avec le pays x’ tai ’Acumulación ampliada con el país x’.”
13)
Korvataan 96 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Alkuperävakuutus on voimassa 12 kuukautta siitä päivästä alkaen, jona se laadittiin.”
14)
Lisätään 6 alajaksoon 96 a artikla ennen 97 artiklaa seuraavasti:
”96 a artikla
Jotta tuojat voivat vaatia tullietuusjärjestelmän mukaisen etuuden esittäessään alkuperävakuutuksen, tavaroiden on oltava viety aikaisintaan sinä päivänä, jona edunsaajamaa, josta tavarat on viety, aloitti viejien rekisteröinnin 91 artiklan mukaisesti.”
15)
Korvataan I osan IV osaston 2 luvun 1 jaksossa 6 alajakson otsikko seuraavasti:
”6 alajakso
Rekisteröidyn viejän järjestelmän soveltamispäivästä alkaen sovellettavat vapaaseen liikkeeseen luovutusta Euroopan unionissa koskevat menettelyt”
.
16)
Korvataan I osan IV osaston 2 luvun 1 jaksossa 7 alajakson otsikko seuraavasti:
”7 alajakso
Rekisteröidyn viejän järjestelmän soveltamispäivästä alkaen sovellettava alkuperän tarkastaminen”
.
17)
Korvataan I osan IV osaston 2 luvun 1 jaksossa 8 alajakson otsikko seuraavasti:
”8 alajakso
Rekisteröidyn viejän järjestelmän soveltamispäivästä alkaen sovellettavat muut säännökset”
.
18)
Korvataan 97 artikla seuraavasti:
”97 artikla
1. Jos ilmoittaja pyytää tullietuusjärjestelmän mukaista etuuskohtelua, ilmoittajan on viitattava alkuperävakuutukseen vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevassa tulli-ilmoituksessa. Alkuperävakuutuksen viittauksena on käytettävä sen laatimispäivää, joka on ilmoitettava muodossa VVVVKKPP, jossa VVVV tarkoittaa vuotta, KK kuukautta ja PP päivää. Jos lähettyjen alkuperätuotteiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa, ilmoittajan on ilmoitettava myös rekisteröidyn viejän numero.
2. Jos ilmoittaja pyytää 1 kohdan mukaisesti tullietuusjärjestelmän soveltamista, vaikka ilmoittajalla ei ole hallussaan alkuperävakuutusta vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan tulli-ilmoituksen vastaanottohetkellä, kyseistä ilmoitusta on pidettävä 253 artiklan 1 kohdan mukaisena epätäydellisenä ilmoituksena ja sitä on käsiteltävä tämän mukaisesti.
3. Ennen kuin tavarat ilmoitetaan luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen ilmoittajan on asianmukaisella tavalla varmistettava, että tavarat ovat tässä jaksossa vahvistettujen sääntöjen mukaiset, tarkastamalla erityisesti
i)
julkisella verkkosivustolla, että viejä on rekisteröity REX-järjestelmään, jos lähetettyjen tuotteiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa; ja
ii)
että alkuperävakuutus on laadittu liitteen 13 d mukaisesti.”
19)
Korvataan 97 d artikla seuraavasti:
”97 d artikla
1. Jos tuotteita ei ole vielä luovutettu vapaaseen liikkeeseen, alkuperävakuutus voidaan korvata yhdellä tai useammalla tavaroiden jälleenlähettäjän laatimalla korvaavalla alkuperävakuutuksella kaikkien tai joidenkin tuotteiden lähettämiseksi muualle unionin tullialueella tai, soveltuvin osin, Norjaan, Sveitsiin tai Turkkiin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset.
Korvaavia alkuperävakuutuksia voidaan laatia vain, jos alkuperäinen alkuperävakuutus on laadittu 95 ja 96 artiklan ja liitteen 13 d mukaisesti.
2. Jälleenlähettäjät on rekisteröitävä korvaavien alkuperävakuutuksien laatimista varten alkuperätuotteiden lähettämiseksi muualle unionin alueella, jos osalähetyksiin jaettavan alkuperäisen lähetyksen alkuperätuotteiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa.
On kuitenkin sallittava, että rekisteröimättömät jälleenlähettäjät voivat laatia korvaavia alkuperävakuutuksia, kun osalähetyksiin jaettavan alkuperäisen lähetyksen alkuperätuotteiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa, jos ne liittävät mukaan jäljennöksen edunsaajamaassa laaditusta alkuperäisestä alkuperävakuutuksesta.
3. Ainoastaan REX-järjestelmään rekisteröidyt jälleenlähettäjät voivat laatia korvaavia alkuperävakuutuksia alkuperätuotteista, jotka on määrä lähettää Norjaan, Sveitsiin tai Turkkiin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset. Tätä sovelletaan riippumatta alkuperäiseen lähetykseen sisältyneiden alkuperätuotteiden arvosta ja siitä, sisältyykö kyseinen alkuperämaa asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteeseen II.
4. Korvaava alkuperävakuutus on voimassa 12 kuukautta siitä päivästä alkaen, jona alkuperäinen alkuperävakuutus laadittiin.
5. Kun alkuperävakuutus korvataan, jälleenlähettäjän on ilmoitettava seuraavat tiedot alkuperäisessä alkuperävakuutuksessa:
a)
korvaavan alkuperävakuutuksen tai korvaavien alkuperävakuutuksien tiedot;
b)
jälleenlähettäjän nimi ja osoite;
c)
vastaanottaja tai vastaanottajat unionissa tai soveltuvin osin Norjassa, Sveitsissä tai Turkissa, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset.
Alkuperäiseen alkuperävakuutukseen on merkittävä maininta ’Replaced’, ’Remplacée’ tai ’Sustituida’.
6. Jälleenlähettäjän on ilmoitettava seuraavat tiedot korvaavassa alkuperävakuutuksessa:
a)
kaikki jälleenlähetettäviä tuotteita koskevat tiedot;
b)
päivämäärä, jona alkuperäinen alkuperävakuutus laadittiin;
c)
liitteessä 13 d eritellyt tiedot;
d)
tuotteiden jälleenlähettäjän nimi ja osoite unionissa ja tarvittaessa tuotteiden jälleenlähettäjän rekisteröidyn viejän numero;
e)
vastaanottajan nimi ja osoite unionissa tai soveltuvin osin Norjassa, Sveitsissä tai Turkissa, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset;
f)
korvaamispäivämäärä ja -paikka.
Korvaavassa alkuperävakuutuksessa on oltava merkintä ’Replacement statement’, ’Attestation de remplacement’ tai ’Comunicación de sustitución’.
7. Edellä olevia 1-6 kohtaa sovelletaan vakuutuksiin, joilla korvataan korvaavia alkuperävakuutuksia.
8. Tämän jakson 7 alajaksoa sovelletaan soveltuvin osin korvaaviin alkuperävakuutuksiin.
9. Jos tuotteille myönnetään tullietuudet 89 artiklassa säädetyn poikkeuksen nojalla, tämän artiklan mukainen korvaaminen voidaan tehdä ainoastaan unioniin tuotaviksi tarkoitetuista tuotteista.”
20)
Lisätään 97 h artiklaan 3 kohta seuraavasti:
”3. Jos 1 kohdassa säädetty tarkastus tai muu käytettävissä oleva tieto osoittaa, että alkuperäsääntöjä ilmeisesti rikotaan, viejäedunsaajamaan on omasta aloitteestaan taikka jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tai komission pyynnöstä tehtävä tarvittavat tutkimukset tai toteutettava tarvittavat toimenpiteet tutkimusten tekemiseksi asianmukaista kiireellisyyttä noudattaen, jotta tällaiset rikkomukset voidaan todeta ja estää. Komissio tai jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat osallistua näihin tutkimuksiin.”
21)
Poistetaan 97 i artikla.
22)
Korvataan I osan IV osaston 2 luvun 1 A jakson otsikko seuraavasti:
”1 A jakso
Menettelyt ja hallinnollisen yhteistyön menetelmät, joita sovelletaan vientiin, jossa käytetään A-alkuperätodistuksia, kauppalaskuilmoituksia ja EUR.1-tavaratodistuksia”
.
23)
Korvataan 97 l artiklassa
a)
2, 3 ja 4 kohta seuraavasti:
”2. Edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten on annettava A-alkuperätodistus viejälle heti, kun vienti on toteutunut tai varmistunut. Edunsaajamaiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin myös antaa A-alkuperätodistuksen siihen liittyvien tuotteiden viennin jälkeen, jos
a)
sitä ei ollut annettu vientihetkellä erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisten olosuhteiden vuoksi; tai
b)
toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että A-alkuperätodistus oli annettu, mutta sitä ei ollut tuotaessa hyväksytty teknisistä syistä; taikka
c)
asianomaisten tuotteiden lopullinen määräpaikka määritettiin kuljetuksen tai varastoinnin aikana ja lähetyksen mahdollisen 74 artiklan mukaisesti tapahtuneen osalähetyksiin jakamisen jälkeen.
3. Edunsaajamaiden toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa todistuksen jälkikäteen vasta todettuaan viejän jälkikäteen annettavaa A-alkuperätodistusta koskevassa hakemuksessa annettujen tietojen olevan vastaavien vientiasiakirjojen mukaisia ja ettei kyseisiä tuotteita vietäessä ollut annettu A-alkuperätodistusta. Maininta ’Issued retrospectively’, ’Délivré a posteriori’ tai ’Emitido a posteriori’ on tehtävä jälkikäteen annettavan A-alkuperätodistuksen 4 kohtaan.
4. Jos A-alkuperätodistus varastetaan tai se katoaa taikka tuhoutuu, viejä voi pyytää todistuksen antaneilta toimivaltaisilta viranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. A-alkuperätodistuksen kaksoiskappaleen 4 kohtaan on tehtävä merkintä ’Duplicate’, ’Duplicata’ tai ’Duplicado’ ja siinä on myös ilmoitettava alkuperäisen todistuksen antamispäivä ja sarjanumero. Kaksoiskappale tulee voimaan samana päivänä kuin alkuperäiskappale.”
;
b)
6 kohta seuraavasti:
”6. A-alkuperätodistuksen 2 ja 10 kohtaa ei tarvitse välttämättä täyttää. Sen 12 kohtaan on merkittävä ’Euroopan unioni’ tai jonkin jäsenvaltion nimi. A-alkuperätodistuksen antamispäivä on merkittävä 11 kohtaan. Tähän todistuksen antavalle toimivaltaiselle valtion viranomaiselle varattuun kohtaan on merkittävä myös allekirjoitus, joka samoin kuin 12 kohtaan merkittävä viejän valtuutetun allekirjoittajan allekirjoitus, on tehtävä käsin.”
24)
Korvataan 97 p artiklan 6 kohta seuraavasti:
”6. Jos tuotteille myönnetään tullietuudet 89 artiklassa säädetyn poikkeuksen nojalla, tässä artiklassa säädettyä menettelyä sovelletaan ainoastaan unioniin tuotaviksi tarkoitettuihin tuotteisiin.”
25)
Lisätään 109 artiklaan toinen kohta seuraavasti:
”EUR.1-tavaratodistusten 7 kohdassa tai kauppalaskuilmoituksissa on oltava maininta ’Autonomous trade measures’ tai ’Mesures commerciales autonomes’.”
26)
Muutetaan liite 13 a tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.
27)
Korvataan liitteet 13 c ja 13 d tämän asetuksen liitteessä II olevilla liitteillä 13 c ja 13 d.
28)
Muutetaan liite 17 tämän asetuksen liitteen III mukaisesti.
2 artikla
Muutetaan asetus (EU) N:o 1063/2010 seuraavasti:
1)
Poistetaan 2 artikla.
2)
Poistetaan 3 artiklan 3, 4 ja 5 kohta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sen 1 artiklan 7 ja 23 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 10 päivänä maaliskuuta 2015.