РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1239/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 от 11 юни 2009 г. на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Започване на разследване
(1)
На 8 ноември 2012 г. Европейската комисия („Комисията“) уведоми чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване на процедурата“), за започването на антисубсидийна процедура във връзка с вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от Китайската народна република ( „КНР“ или „съответната държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше започната вследствие на жалба, подадена на 26 септември 2012 г. от EU ProSun („жалбоподателя“) от името на производители, които в случая представляват повече от 25 % от общото производство на Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета ( „основния регламент“) Комисията съобщи на правителството на КНР ( „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти с произход от КНР нанася съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Коментарите, направени от ПКНР във връзка с това, че схемите, посочени в жалбата, не следва да подлежат на изравнителни мерки обаче бяха надлежно взети предвид. След провеждането на консултациите бяха получени изявления от ПКНР.
1.2. Паралелна антидъмпингова процедура
(4)
На 6 септември 2012 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура по отношение на вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от КНР.
(5)
На 6 юни 2013 г. с Регламент (ЕС) № 513/2013 на Комисията (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от КНР („временния антидъмпингов регламент“).
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, се базират на едно и също определение за промишленост на Съюза, представителни производители от Съюза и разследван период и доведоха до идентични заключения, освен там, където изрично е посочено друго. Това беше счетено за целесъобразно, с цел да се рационализира анализът на вредата и да се гарантира последователност на констатациите в двете процедури. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. Регистрационен режим
(7)
Вследствие на искане от страна на жалбоподателя, подкрепено с необходимите доказателства, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент (ЕС) № 182/2013 на Комисията (5) за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, като режимът беше въведен от 6 март 2013 г.
(8)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че решението за налагане на регистрационен режим на вноса е неоснователно, тъй като не са изпълнени условията по член 24, параграф 5 от основния регламент. Тези твърдения обаче не бяха мотивирани, нито се основаваха на фактически доказателства. Към момента на вземане на решението за въвеждане на регистрационен режим на вноса Комисията разполагаше с достатъчно prima facie доказателства, които обосновават необходимостта от въвеждане на регистрационен режим на вноса, по-специално рязко нарастването на вноса както като абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Поради това твърденията, изказани в това отношение, бяха отхвърлени.
1.4. Страни, засегнати от процедурата
(9)
Комисията официално уведоми за започването на процедурата жалбоподателите, другите известни производители от Съюза, известните производители износители, органите на КНР и известните вносители. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да изложат становищата си в писмен вид и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(10)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за своята дейност, свързана с разглеждания продукт през периода, посочен в съображение 38 по-долу. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако това е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с китайските органи.
а) Извадка от производители износители
(11)
Първоначално 121 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадка. Съдействащите дружества са осъществили износ, възлизащ на над 80 % от общата стойност на китайския износ. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент Комисията първоначално предложи извадка от седем производители износители/групи от производители износители.
(12)
Избраната извадка от седем групи дружества се състои от тримата съдействащи производители износители с най-големия обем на износ на модули, двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на елементи и двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на полупроводникови пластини. Извадката от тези седем групи производители износители послужи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и на степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно изискванията в член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент. Както е обяснено в съображение 46 по-долу, в заключителния етап от разследването Комисията изключи полупроводниковите пластини от продуктовия обхват. Някои дружества бяха избрани за включване в извадката поради най-големия им обем на износ на полупроводникови пластини. Като се има обаче предвид фактът, че Комисията вече е провела разследване по отношение на тези дружества и е проверила представените от тях данни, а също и фактът, че всички тези дружества осъществяват значителен износ на модули и/или елементи, не беше счетено за необходимо да се промени извадката.
(13)
В крайна сметка бе решено включените в извадката производители износители да са осем дружества/групи. Това е така, тъй като въпреки че първоначално беше съобщено че Jinko Solar Co. Ltd и Renesola Jiangsu Ltd са свързани, впоследствие бе установено, че не са.
б) Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(14)
В известието за започване на процедурата Комисията обяви, че е подбрала временна извадка от производители от Съюза. Всички известни производители от Съюза и известни сдружения на производители бяха информирани за подбора на извадка от производители от Съюза. Временната извадка се състоеше от девет производители от Съюза, избрани сред около 215 производители от Съюза, за които се знаеше преди започването на разследването, че произвеждат сходния продукт и които бяха избрани въз основа на най-големия представителен обем на производство, като бяха отчетени обемът на продажбите и географското разположение, за които беше обосновано да се счита, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. Беше направено необходимото извадката да включва вертикално интегрирани и неинтегрирани производители от Съюза. Освен това заинтересованите страни бяха приканени да представят становищата си по отношение на временната извадка.
(15)
Няколко заинтересовани страни направиха следните възражения във връзка с временната извадка от производители от Съюза:
i)
Някои страни заявиха, че информацията, представена относно временната извадка, е била недостатъчна и не им е дала възможност да изразят обосновано мнение за предложената извадка. По-конкретно те разкритикуваха факта че самоличността на производителите от Съюза е останала поверителна и поискаха да бъдат разкрити държавите членки, в които са разположени включените в извадката производители от Съюза, делът на производството на включените в извадката производители от Съюза спрямо общия обем на производството на ФВ модули и елементи и процентите, които представляват производството и продажбите на включените в извадката дружества - поотделно за всяко дружество и за извадката като цяло).
ii)
Методът, използван за подбора за извадката, беше оспорен на основание, че той „слива три отделни етапа“, а именно подкрепата за започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и изготвянето на извадката. Поради това беше изказано твърдението, че не е ясно дали промишлеността на Съюза вече е била определена към момента на подбора за извадката, а оттам и дали извадката може да се счита за представителна. Тъй като промишлеността на Съюза не е била определена на етапа на изготвяне на извадката, заинтересованите страни не са могли да проверят дали временната извадка е била представителна и, следователно, дали на базата на извадката може да се оцени точно състоянието на промишлеността на Съюза през разследвания период, дефиниран в съображение 38 по-долу. Освен това беше изтъкнато, че не е било удачно да се изготвя временна извадка на базата на отговорите на производителите от Съюза, що се отнася до разглеждането на подкрепата за започване на разследването.
iii)
Беше изказано твърдението, че временната извадка е била подбрана само въз основа на дружествата, които са изразили подкрепата си за настоящото разследване.
iv)
Една страна изказа твърдението, че тъй като във временната извадка са включени вертикално интегрирани дружества, обемът на производството на елементи може да е отчетен два или три пъти, което поражда съмнения относно цялостната представителност на извадката. За вертикално интегрираните производители беше поискано да се отчита само обемът на производството на модули, а не и обемът на производството на елементи.
v)
Същата страна изказа твърдението, че данните, на чиято база е извършен подборът за извадката, са най-малкото отчасти ненадеждни, което може да се отрази върху представителността на цялата временна извадка.
vi)
Една страна представи списък, в който според нея са били включени около 150 други производители от Съюза на сходния продукт, като тази страна изказа твърдението, че те е трябвало да бъдат взети предвид с оглед на подбора за извадката от производители от Съюза.
(16)
Аргументите, изтъкнати от страните, бяха разгледани, както следва: производителите от Съюза поискаха имената им да не се оповестяват поради заплахата от ответни мерки. Несъмнено имаше реални заплахи да се навреди на бизнеса на производителите от Съюза както в Съюза, така и извън него. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Ако се оповести местоположението или делът на производството или продажбите на отделните производители от Съюза, включени в извадката, лесно може да се установи самоличността на съответния производител, поради което възраженията по този въпрос трябваше да бъдат отхвърлени.
(17)
Комисията не е „сляла“ определянето на подкрепата с оглед започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и подбора на временната извадка, тъй като тези етапи са били независими един от друг и за всеки един от тях са взети решения поотделно. Не беше доказано до каква степен използването на данни за производството и продажбите, предоставени от производителите от Съюза във връзка с разглеждането на подкрепата за започване на разследването, е оказало отражение върху представителността на извадката. При започване на процедурата промишлеността на Съюза е била временно определена. За временно установяване на общото производство на Съюза през разследвания период (дефиниран по-долу в съображение 38) беше използвана цялата налична информация относно производителите от Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите от Съюза и другите страни преди започване на разследването.
(18)
Всички производители от Съюза, които отговориха на въпросите във връзка с подкрепата за започването на разследването, бяха взети предвид при подбора на извадката, независимо дали подкрепяха, възразяваха или не изказаха мнение относно разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(19)
Въпросът за двойното/тройното отчитане беше разгледан при подбора на временната извадка. Оказа се, че ако се изключат производството и продажбите на елементи от вертикално интегрираните производители от Съюза, няма да се отчете делът на производство на елементите, продавани на свободния пазар. Ето защо беше счетено, че изключването на продажбите на елементи от общия обем на производството няма непременно да доведе до по-представителна извадка. Освен това представителността на извадката беше установена не само въз основа на обема на производството, но и въз основа на географското местоположение и балансираното представяне на вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Относителната представителност на обема на производството беше изчислена за всеки вид на сходния продукт. На тази база беше счетено, че методологията за подбор на временната извадка е обоснована и поради това извадката като цяло се счита за представителна за промишлеността на Съюза за продукта, предмет на разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено. Що се отнася до надеждността на данните, извадката беше подбрана въз основа на информацията, налична към момента на изготвяне на извадката, в съответствие с член 27 от основния регламент. Относно надеждността на данните, използвани във връзка с подкрепата за започване на разследването, не бяха установени факти, които да доказват, че данните, събрани преди започването, са съдържали значителни грешки. Ето защо може обосновано да се предположи, че базата, на която е извършен подборът на временната извадка, е достатъчно надеждна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(20)
Относно списъка от около 150 други производители от Съюза трябва да се отбележи, че тази информация беше представена след изтичане на срока, определен за заинтересованите страни, за да изразят мнение във връзка с подбора на временната извадка, и за производителите от Съюза, за да заявят интереса си и да поискат да бъдат включени в извадката. Освен това около 30 от производителите от Съюза в списъка са били в действителност известни на Комисията към момента на подбора за извадката. Наред с това всички производители от Съюза, които заявиха интереса си след публикуване на известието за започване на процедурата, бяха разгледани при подбора на извадката. Поради това представителността на извадката не е била засегната. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(21)
След получаване на коментарите съставът на извадката беше преразгледан поради индикациите, че едно от включените в нея дружества няма да съдейства изцяло. За да се запази представителността на извадката, беше избран друг производител от Съюза. Така тази преразгледана извадка се състоеше от десет дружества, избрани въз основа на най-големия представителен обем за всяко ниво на производство, като бяха взети предвид обемът на продажбите на пазара на ЕС и географското разположение, за които можеше обосновано да се предполага, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. След изключването на полупроводниковите пластини от определението на разглеждания продукт и, следователно, от обхвата на настоящото разследване (вж. съображения 42-46 и 349 по-долу), в извадката останаха осем дружества. Вследствие на това преразгледаната извадка от производители от Съюза обхващаше (като процент от общото производство на Съюза) между 18 % и 21 % за модулите и между 17 % и 24 % за елементите и обхващаше вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Тъй като посочването на точен процент би дало възможност за изчисляване на обема на производството на горепосочения друг производител от Съюза и по този начин би могла да се установи самоличността му, не могат да бъдат разкрити точните проценти.
(22)
Производителите от Съюза, които предоставиха на Комисията информацията, необходима за подбора на представителната извадка в настоящата антисубсидийна процедура, са същите като производителите от Съюза, предоставили съответната информация в паралелно протичащото антидъмпингово разследване. Освен това всички производители от Съюза, подбрани за окончателната извадка в антидъмпинговото разследване, предоставиха съответната информация в настоящото антисубсидийно разследване, което позволи на Комисията да изготви представителна извадка. Поради това бе счетено за целесъобразно окончателните извадки от производители от Съюза и в двете процедури да са идентични.
(23)
ПКНР отново изказа твърдението, че използването на поверителност по отношение на наименованията на жалбоподателите и включените в извадката производители от Съюза е немотивирано. Както вече беше посочено в съображение 9 от временния регламент, производителите от Съюза поискаха наименованията им да останат поверителни поради риска от ответни мерки. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Информацията, предоставена на Комисията с цел да се обоснове рискът от ответни мерки, не може да бъде разкрита пред трети страни, тъй като това би обезсмислило искането за запазване на поверителност. Освен това в случая, когато - както съобщава ПКНР - един от производителите от Съюза е направил преоценка на позицията си и е разкрил самоличността си, като е внесъл иск в Съда срещу временния регламент, вече не съществува основание да се оповестява информацията, въз основа на която е предоставена анонимност, защото неговата самоличност вече е разкрита.
(24)
След оповестяването на окончателните заключения Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) повтори аргументите си относно метода, използван за подбор на временната извадка от производители от Съюза. CCCME твърди по-специално, че институциите не са взели предвид 120 производители. Комисията вече даде обосновка по този въпрос в съображение 9 от временния регламент. Освен това институциите провериха дейността на дружествата, включени във въпросния списък. Проверката показа, че в списъка са включени предимно монтажници, дистрибутори, свързани вносители и производители износители от Китай, Тайван и Индия. Поради това с него не може да бъде доказано, че институциите са неглижирали значителен брой производители от Съюза. Освен това CCCME не оспорва общото производство на Съюза, като предоставя за целта алтернативни цифри, нито представя доказателства, че представителността на извадката е била евентуално засегната, тъй като нито един от допълнителните производители от Съюза, визирани в нейното твърдение, не би бил избран за включване в извадката, ако същият беше известен на Комисията.
в) Изготвяне на извадка от несвързани вносители
(25)
От около 250 посочени от жалбоподателя несвързани вносители, с които се свърза Комисията, двадесет страни отговориха на формуляра за изготвяне на извадка, приложен към известието за откриване на процедурата: дванадесет - за модулите и една - за елементите. В допълнение седем други страни заявиха интерес, но не предоставиха информация за внос или препродажба на разглеждания продукт. В съответствие с член 27 от основния регламент подборът на извадката беше извършен така, че да се обхване най-големият представителен обем внос, за който е обосновано да се счита, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. Поради това извадката от несвързани вносители обхвана двама вносители за модулите и един вносител за елементите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. След като бяха получени отговорите на въпросниците обаче стана ясно, че основната дейност на един от тримата вносители е била всъщност свързана със соларни инсталации, а не с търговия с разглеждания продукт. Що се отнася до дейността на втория вносител, той е бил вносител на модули, а не на елементи. Въпреки това качеството на информацията, предоставена в отговора на въпросника, не е било достатъчно добро, за да бъде тя включена в анализа на несвързаните вносители. Освен това при разследването се установи, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза е извършван чрез дружества, свързани с производители износители в КНР, или чрез дружества за монтаж или разработване на проекти.
(26)
След налагането на временните антидъмпингови мерки в паралелното антидъмпингово разследване Комисията се свърза с други вносители, които вече бяха оказали съдействие в разследването на етапа на откриване на процедурата, предоставяйки основна информация за своите дейности, свързани с продукта, предмет на разследването, през разследвания период, както е посочено в известието за започване на процедурата. Целта беше да се определи дали размерът на извадката от несвързани вносители може да бъде увеличен. Шест дружества, квалифицирани като несвързани вносители, търгуващи с разглеждания продукт (т.е. закупуване и препродаване), заявиха интереса си и бяха готови да продължат да съдействат при разследването. Пет от шестте дружества изпратиха отговорите си в срок. От петте получени отговора само три бяха достатъчно изчерпателни и позволяваха да се направи съдържателна оценка. Ето защо извадката от несвързани вносители беше разширена и обхвана четирима вносители за модулите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. Предвид структурата на несвързаните вносители, които са предимно малки и средни дружества, не беше възможно да се използва извадка, която да представлява по-голям дял, тъй като институциите разполагат с ограничени ресурси.
г) Отговори на въпросниците и проверки
(27)
Комисията изпрати въпросници на представителите на КНР (включително специфични въпросници за Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Китайска народна банка, Шанхайска банка, Sinosure, други финансови институции от значение и държавни производители на полисилиций, стъкло и алуминий, доставяли тези суровини на съответния промишлен сектор през разследвания период), на осемте участващи в извадката производители износители от КНР, на други поискали го производители износители от КНР, както и на включените в извадката производители от Съюза, на несвързаните вносители, включени в извадката, и на стопанските субекти нагоре и надолу по веригата и на техните сдружения, които заявиха своя интерес в сроковете, определени в известието за започване на процедура. Също така Комисията установи връзка с представително сдружение на потребителите.
(28)
Бяха получени отговори от ПКНР, от всички включени в представителната извадка производители износители и свързаните с тях дружества в КНР, от пет производители износители, които поискаха индивидуално разглеждане, от всички включени в извадката производители от Съюза, от всички включени в извадката несвързани вносители от Съюза и 21 стопански субекта нагоре и надолу по веригата и три от техните сдружения.
(29)
Комисията издири и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и финансови институции, дружества, включени в извадката, един несвързан вносител, два стопански субекта нагоре по веригата и четири стопански субекта надолу по веригата, сдружения и един независим консултант:
(a)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Пекин, Китай
-
Huaxia Bank, Пекин, КНР
-
Китайска банка за развитие, Пекин, КНР
-
Китайска експортно-импортна банка, Пекин, КНР
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Пекин, КНР
б)
производители от Съюза:
-
осем включени в извадката производители от Съюза
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, КНР
-
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., КНР
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., КНР
-
JingAo Group, КНР
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, КНР
-
Yingli Green Energy Holding Company, КНР
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, КНР
-
Jinko Solar Co Ltd, КНР
г)
Несвързан вносител в Съюза
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Германия
д)
Стопански субекти нагоре по веригата
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Германия
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Германия
е)
Стопански субекти надолу по веригата
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Германия
-
ValSolar SL, Badajoz, Испания
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Португалия
-
Sunedison, Spain Construction, Мадрид, Испания
ж)
Сдружения
-
Европейска асоциация на фотоволтаичната промишленост (EPIA), Брюксел, Белгия
з)
Независим консултант
-
Europressedienst, Бон, Германия
(30)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
(31)
Асоциацията за достъпна слънчева енергия (AFASE), представляваща вносителите и стопанските субекти надолу и нагоре по веригата, постави под съмнение правното основание за посещението, осъществено в помещенията на Europressedienst, като заяви, че независимият консултант не е заинтересована страна по смисъла на член 26 от основния регламент. Констатациите обаче следва да се основават на надеждни и поддаващи се на проверка данни, когато това е възможно. Europressedienst предостави информация относно макроикономическите показатели въз основа на договор. Комисията извърши проверка на място в помещенията на дружеството в името на принципа на добрата администрация, с цел да провери достоверността и коректността на данните, върху които тя е основала констатациите си.
(32)
ПКНР отново изказа твърдението, че правото му на правна защита във връзка с достъпа до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, е било нарушено, тъй като: i) в неповерителните преписки е липсвала информация, без да се посочи „основателна причина“ за това или да се предоставят достатъчно подробни резюмета, или, по изключение, да се посочат причините, поради които не се предоставя неповерително резюме; ii) липсвала е неповерителната версия на целия въпросник, попълнен от един производител от Съюза и iii) забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от производителите от Съюза въпросници на заинтересованите страни е било прекомерно.
(33)
i) По отношение на твърдението, че е липсвала информация от достъпната за разглеждане преписка, заинтересованата страна не е посочила за кои данни става въпрос. ii) Твърдението, че неповерителната версия на цял въпросник не е била на разположение е некоректно. iii) Що се отнася до забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от включените в извадката производители от Съюза въпросници, на съответната заинтересована страна беше разяснено, че въпросниците бяха добавени към неповерителната преписка едва след като беше проверена тяхната изчерпателност и коректността на резюметата им. За да се гарантира правото на производителите от Съюза да запазят анонимността си, беше проверено също така дали неповерителните версии на въпросниците не разкриват самоличността на съответния производител от Съюза. В някои случаи поради това се наложи в неповерителните версии да бъдат внесени корекции от страната, която ги представя, преди те да могат да бъдат предоставени на останалите заинтересовани страни.
(34)
Във всеки случай беше счетено, че това по никакъв начин не е засегнало правото на защита на заинтересованите страни. Комисията даде на всички заинтересовани страни възможност да дадат своевременен отговор по включената в преписката на тяхно разположение информация, така че техните коментари да могат да бъдат взети предвид преди да се стигне до заключения в хода на разследването, стига да са подкрепени с доказателства и мотивирани. Заинтересованата страна е имала достатъчно възможности да коментира въпросниците на включените в извадката производители от Съюза и след оповестяването на временните и окончателните заключения. Поради това, въпреки че оповестяването на заключенията и достъпът до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, се основават на различни законови разпоредби, следва да се отбележи, че е имало многобройни възможности заинтересованите страни да коментират цялата информация, предоставена от дадена страна в разследването. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(35)
Всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на изравнителни мита върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република („оповестяването на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(36)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
1.5. Приемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг с оглед на окончателните мита
(37)
След оповестяването на окончателните заключения Комисията получи изменено предложение за ангажимент за спазване на минимален ценови праг от производители износители заедно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни изделия (CCCME), която обхваща и паралелното антисубсидийно разследване. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (6), Комисията прие ангажимента за спазване на минимален ценови праг.
1.6. Разследван период и разглеждан период
(38)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. (наричан по-нататък „разследван период“ или „РП“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(39)
На етапа на започване на процедурата разглежданият продукт беше дефиниран като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи и полупроводникови пластини от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР. Елементите и полупроводниковите пластини са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(40)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
2.2. Сходен продукт
(41)
Разследването показа, че разглежданият продукт, както и продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза, имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и едни и същи основни крайни приложения. Следователно те се приемат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
2.3. Твърдения относно обхвата на продукта
2.3.1. Изключване на монокристалните полупроводникови пластини
(42)
Заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини следва да бъдат извадени от обхвата на продукта, тъй като нямат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики с елементите и модулите. В допълнение към аргументите, изтъкнати преди публикуването на временния антидъмпингов регламент, в тази връзка бяха приведени и два допълнителни аргумента.
(43)
На първо място заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини могат да се използват за цели, различни от производството на елементи, по-специално за производството на интегрални схеми и други микроизделия. В тази връзка се отбелязва, че не всички полупроводникови пластини са включени в обхвата на настоящото разследване, който е ограничен до „полупроводникови пластини от вида, използван в кристални силициеви ФВ модули или панели“ и че въпросните полупроводникови пластини са с „дебелина, непревишаваща 400 μm“. Въпреки че полупроводниковите пластини несъмнено се срещат и в други приложения, разследването никога не е обхващало полупроводникови пластини, които се използват за производството на други продукти, като интегрални схеми. Освен това нито производители, нито вносители или ползватели, които са част от пазара за тези други видове полупроводникови пластини, не заявиха интереса си и не изказаха твърдението, че техните полупроводникови пластини биха били обект на регистрационен режим или временни антидъмпингови мита. Поради това се прави заключението, че тези други видове полупроводникови пластини не попадат в обхвата на продукта на настоящото разследване. Същевременно това показва, че полупроводниковите пластини нямат непременно едно и също крайно приложение с елементите и модулите.
(44)
На второ място заинтересованите страни изказаха твърдението, че необработените полупроводникови пластини не притежават основните електрически свойства, които отличават соларните елементи и модули от останалите продукти. Полупроводниковите пластини по-специално не притежават способността да произвеждат електрическа енергия от слънчевата светлина, което е ключова функция на кристалните фотоволтаични елементи и модули.
(45)
Разследването определено показа, че способността да се генерира електрическа енергия от слънчева светлина възниква едва след като полупроводниковите пластини бъдат трансформирани в елементи. Преобразуването се извършва от елементи, които поглъщат светлината и я преобразуват в електрическа енергия благодарение на кристалния силиций. Елементите имат p-n преход, за да събират и предават генерираната от тях електроенергия. За да се сглобят модулите, елементите се запояват заедно с телове с правоъгълно сечение или метални ивици, за да се получи поредица от елементи. Те се пресоват между листове. За горната част се използва най-вече стъкло, а за долната част - полимерен опорен лист. Обикновено се изработват рамки, за да е възможно монтирането на място (например на покриви). Модулът може да има преобразувател.
(46)
Поради различните основни физически и технически характеристики, определени в хода на разследването, сред които и способността за генериране на електрическа енергия от слънчева светлина, беше направено заключението, че като цяло полупроводниковите пластини следва да бъдат изключени от определението на разглеждания продукт и следователно и от обхвата на настоящото разследване.
2.3.2. Физически, химически и технически характеристики и крайни приложения
(47)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че разследването не може да обхване два продукта с различни физически, химически и технически характеристики и поради това модулите и елементите следва да са обект на две отделни разследвания. Освен това те изказаха твърдението, че не е ясно дали разследването обхваща само един продукт или два отделни продукта и поради това те не разполагат с пълната възможност да защитят интересите си.
(48)
Производството на модули и елементи е един производствен процес с отделни производствени етапи. Елементите определят характеристиките на крайния продукт (т.е. модулите). При разследването се установи, че производството на елементи е пряко и изключително предназначено за производство на модули; модулите и елементите имат еднакви физически, химически и технически характеристики (определени от използваната суровина) и едни и същи основни крайни приложения, т.е. те се продават за вграждане във ФВ слънчеви системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите.
(49)
В известието за започване на процедурата беше посочено ясно, че модулите и елементите са продуктът, предмет на разследването. Следователно заинтересованите страни са разполагали с пълната възможност да защитят интересите си въз основа на определението на разглеждания продукт. Поради това аргументите бяха отхвърлени.
2.3.3. Различна номенклатура
(50)
Беше изтъкнато също така, че модулите и елементите не могат да се считат за един и същ продукт, тъй като имат няколко различни осемцифрени кода по КН, шестцифрена подпозиция, четирицифрена позиция от ХС. В това отношение следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специално за соларни продукти. На тези основания аргументът беше отхвърлен.
2.3.4. Добавена стойност на елементите
(51)
Няколко страни изказаха твърдението, че добавената стойност в процеса на преобразуване на елементите съставлява най-големия дял от стойността на модула и поради това елементите трябва да се разглеждат като отделен продукт.
(52)
При разследването се установи, че от технологична гледна точка производството на елементи е най-сложната част в производствения процес. Същевременно се установи също така, че двата производствени етапа са свързани помежду си и добавената стойност не е съсредоточена в отделен етап от производствения процес, а произтича от целия производствен процес. Поради това твърдението беше отхвърлено.
2.3.5. Отделни пазари
(53)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите имат отделни пазари и поради това те следва да се разглеждат като отделни продукти, като това се подкрепя и от факта, че голям брой производители не са вертикално интегрирани.
(54)
Модулите и елементите не могат да се считат за отделни продукти, чиито цени варират само в зависимост от пазарни фактори. Факт е, че техните цени са силно взаимосвързани и зависят от цената на полисилиция. Също така, както е разяснено в съображение 49 по-горе, разглежданият продукт се произвежда в рамките на един производствен процес, съставен от отделни етапи. Фактът, че някои производители не са вертикално интегрирани, се дължи само на бизнес решения и икономии от мащаба и не променя това заключение. Въз основа на това този аргумент бе отхвърлен.
2.3.6. Крайни приложения и взаимозаменяемост
(55)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите трябва да се разглеждат като различни продукти, тъй като те имат различни крайни приложения и не са взаимозаменяеми.
(56)
Както е посочено по-горе, при разследването беше установено, че производството на модули и елементи е един производствен процес и поради това въпросът за взаимозаменяемостта между отделните етапи на този един и същ производствен процес не е релевантен. Освен това модулите и елементите имат еднакви крайни приложения, а именно преобразуват слънчевата светлина в електричество, и поради тази причина не могат да се използват за други приложения.
2.3.7. Дистрибуторски канали
(57)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че модулите и елементите нямат еднакви дистрибуторски канали и поради това не следва да се разглеждат като един и същ продукт. При разследването се установи, че модулите и елементите могат да се разпространяват в рамките на различни или сходни дистрибуторски канали. Основните критерии за определяне на един продукт обаче са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различните дистрибуторски канали не се считат за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.8. Възприемане от страна на потребителите
(58)
Беше изказано твърдението, че модулите и елементите се различават значително от гледна точка на възприемането от страна потребителите, и ето защо те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(59)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различното възприемане от страна на потребителите не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.9. Отделни разследвания за елементи и за модули
(60)
Заинтересовани страни повториха твърдението си, че елементите и модулите не са един продукт, и по тази причина следва да се оценяват поотделно. За разлика от полупроводниковите пластини елементите и модулите определено имат едно и също основно свойство, т.е. способността да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Поради това представените аргументи бяха отхвърлени.
(61)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите застъпи тезата, че сами по себе си елементите не могат да произвеждат електрическа енергия. Според твърдението му за тази цел те трябва да бъдат сглобени в модули. Всеки елемент сам по себе си обаче има способността да произвежда електрическа енергия от слънчева светлина, обикновено с мощност 4W. Въпреки че тази мощност е вероятно недостатъчна за повечето приложения, които изискват сглобяването на множество елементи в модул, това не означава, че един елемент сам по себе си вече не притежава способността да произвежда електрическа енергия.
(62)
След оповестяването на окончателните заключения един износител заяви също така, че елементите не са просто друг вид модул, а напълно различен продукт. Всъщност елементът е основният компонент на модула. Като основен компонент, елементът определено не е „изцяло различен продукт“, тъй като модулите и елементите имат едни и същи основни характеристики - производството на електрическа енергия от слънчева светлина, както е посочено в съображение 60 по-горе.
(63)
Същата страна изказа освен това твърдението, че при подбора на извадките от производители от Съюза и от китайски износители е била отчетена разликата между елементите и модулите. Поради това е следвало да бъдат определени различни ставки на митото за модули и за елементи. В това отношение се потвърждава, че разликата между модулите и елементите определено е била взета предвид при подбора на извадката от производители от Съюза и от китайски износители, както е посочено в съображения 10 и 14 от временния антидъмпингов регламент. Това обаче е направено единствено, за да се гарантира, че извадката е представителна и само по себе си не означава, че елементите и модулите следва да не се считат за един-единствен продукт или че за тях следва да се определят отделни ставки на митото. За да се гарантира, че извадката е представителна за всички видове на продукта, беше важно при подбора ѝ да се направи разграничение между елементи и модули. Освен това, тъй като съществуваше известна несигурност по отношение на въпроса дали елементите и модулите трябва да се разглеждат като един продукт ли като два отделни продукта, беше необходимо да се гарантира представителност и при двете хипотези.
(64)
Производителите износители изказаха твърдението, че фактът, че в ангажимента за спазване на минимален ценови праг се налагат различни минимални вносни цени и обеми за модулите и за елементите, потвърждава, че те са отделни продукти, за които са необходими две отделни разследвания. Различните минимални вносни цени обаче са просто индикация, че модулите и елементите са различни групи видове на продукта, които се продават на различни цени. Поради това е необходимо да бъдат определени различни цени, за да има смисъл от минималните вносни цени.
(65)
Фактът, че елементите и модулите са различни групи видове на продукта, сам по себе си не е от значение за определянето на разглеждания продукт. За определянето на разглеждания продукт е достатъчно, че продуктите имат едни и същи характеристики и крайни приложения, което е вярно по отношение на модулите и елементите, както е посочено съответно в съображения 46 и 71.
(66)
ПКНР изказа твърдението, че оценката доколко елементите и модулите са един-единствен разглеждан продукт не е обхванала редица критерии, определени от апелативния орган в решението му по делото „ЕО - азбест“ (7). Тези критерии се използват за определянето на „сходния“ продукт, а не на разглеждания продукт. Иначе казано, тези критерии трябва да се използват, за да се определи кой е сходният продукт, например сходният продукт, произвеждан от промишлеността на Съюза, който след това да бъде съпоставен с разглеждания продукт, изнасян от китайските производители износители. Тези критерии не са приложими при определянето на разглеждания продукт. Във всеки случай институциите констатират, че прилагането на критериите, използвани в делото „ЕО - азбест“, при определянето на разглеждания продукт не би довело до различен резултат. Първият и вторият критерий (свойства, естество и качество, респективно крайни приложения) са идентични с критериите физически, химически и технически свойства и крайни приложения, използвани в предходните съображения. Третият критерий (вкусове и навици на потребителите) не е от особена полза в настоящия случай, тъй като елементите са ключовият компонент на модулите; що се отнася до четвъртия критерий, тарифното класиране, следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специлано за соларни продукти.
(67)
Други заинтересовани страни изказаха твърдението, че обективното прилагане на критериите, определени от Съда в по-ранни дела (8), води до заключението, че модулите и елементите са различни продукти. В това отношение следва да се отбележи, че Съдът само е посочил набор от критерии, които могат да бъдат взети предвид, като не е задължително във всички случаи да се използват всички критерии, тъй като евентуално не всички те са приложими. Оценка на критериите е направена в съображения 27-39 от временния антидъмпингов регламент, в които се констатира, че някои критерии не са приложими в настоящия случай. В делото „Brosmann“ оценката доколко различните видове обувки принадлежат към „разглеждания продукт“ също е направена само въз основа на три критерия, за които е счетено, че са приложими. Тъй като заинтересованите страни не предоставиха мотивация защо обективното прилагане на критериите води до заключението, че модулите и елементите са отделни продукти, твърдението на може да бъде прието.
(68)
Освен това следва да се припомни, че елементите и модулите имат едно и също крайно приложение, т.е. продават се с цел включването им във ФВ соларни системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите, както е посочено в съображение 28 от временния антидъмпингов регламент.
(69)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че с изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта и поради значителната степен на обработка, необходима за изработването на модули от елементи, твърдението, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се опровергава. Твърди се също така, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство.
(70)
На първо място, заключението, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на процеса на производство, е погрешно. Въпреки че и двете изявления се съдържат в рамките на едно и също съображение - съображение 36 от временния антидъмпингов регламент, това не означава, че заключението се базира на посочената там презумпция. Думите „освен това“, които разделят двете изявления, ясно показват, че второто изявление не се базира на първото. Освен това двете изявления са направени с цел да се отговори на отделни въпроси от точката „Крайни приложения и взаимозаменяемост“. Първото изявление относно производствения процес касае взаимозаменяемостта, докато второто касае крайните приложения. Поради това презумпцията, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство, е некоректна.
(71)
Що се касае до действителните крайни приложения на елементите и модулите, а именно, че те се продават с цел да бъдат включвани във ФВ соларни системи, същите не се оспорват от заинтересованите страни. Поради това заключението, че модулите и елементите имат едни и същи крайни приложения, се потвърждава.
2.3.10. Тънкослойни продукти
(72)
Една заинтересована страна изтъкна, че тънкослойните ФВ продукти следва да се включат в определението на разглеждания продукт, като изказа твърдението, че те имат еднакви физически, химически и технически характеристики и едни и същи крайни приложения.
(73)
Тънкослойните ФВ продукти са изрично изключени от определението на продукта (вж. съображение 40 по-горе). Несъмнено те имат различни физически, химически и технически характеристики в сравнение с разглеждания продукт. Те се произвеждат с помощта на различен производствен процес и то не от кристален силиций, който е основната суровина за производството на модули и елементи. Тънкослойните ФВ продукти имат по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност, поради което не са подходящи за същите видове приложения, като тези на разглеждания продукт. Поради посочените съображения тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
2.3.11. Полуготови продукти
(74)
Освен това беше изказано твърдението, че елементите следва да се считат за полуготови продукти заготовки, докато модулите са крайни продукти, поради което те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(75)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина разликата между полуготовите и готовите продукти не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.12. Зарядни устройства с използване на слънчева енергия
(76)
Една заинтересована страна поиска изключването на слънчевите панели, изключително предназначени за зареждане на батерии от 12 V, поради това, че те имат различно крайно приложение от това на модулите за свързване към електрическата мрежа, тъй като генерират много по-ниско напрежение и поради това не са подходящи за свързване към електропреносната мрежа.
(77)
Според известието за започване на процедурата зарядните устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии, са изключени от обхвата на разглеждания продукт. Модулите от повече от шест елемента, предназначени само за зареждане на батерии, имат еднакви основни характеристики и качества като тези на модулите за свързване към електропреносната мрежа. Те използват напрежение на отворена верига, което е по-ниско от това, което се използва в модулите за свързване към електропреносната мрежа. Въпреки тази разлика при разследването се установи, че този вид модули може да се свърже към електрическата мрежа. По-ниското напрежение може лесно да се компенсира с увеличение на размера и/или броя на елементите. Ето защо модулите, предназначени за зареждане на батерии и състоящи се от повече от шест елемента, са в обхвата на определението на разглеждания продукт.
(78)
Заинтересовани страни също така заявиха, че определението „зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента“ е твърде ограничително и следва да бъде разширено, така че да обхваща и продукти със сходна функция, които не са обхванати от това определение, като продуктите със сходен размер, в които се използват по-голям брой по-малки елементи.
(79)
Освен това заинтересовани страни изказаха твърдението, че определението „кристални силициеви ФВ продукти, които са трайно вградени в електрически изделия“ е прекалено тясно, тъй като се изключва само комплектованото електрическо изделие, докато соларните компоненти за вграждане в електрически изделия на се изключват непременно.
(80)
Анализът на аргументите, изтъкнати от различните заинтересовани страни, определено показа, че е по-подходящо изключването на такива продукти да се определи въз основа на технически стандарти, отколкото на броя на елементите. По-конкретно бе установено, че определенията на стандарт IEC 61730-1 - „Клас на прилoжение C“ по по-подходящ начин определят продуктите, които следва да бъдат изключени от обхвата на мерките.
(81)
След оповестяването на окончателните заключения бяха получени коментари относно изключването въз основа на посочения по-горе международен стандарт. Беше изказано твърдението, че вместо да се прави позоваване на стандарта, би било по-уместно изключването да се дефинира въз основа на изходното напрежение и изходната мощност като „модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост. напр.) и изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността“. Твърдението може да бъде прието и изключението беше окончателно определено в съответствие с тази дефиниция.
2.3.13. Соларни модули за вграждане в покривни конструкции
(82)
Друга заинтересована страна заяви, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от продуктовия обхват на разследването, тъй като те обединяват функцията на соларен модул с тази на покривни керемиди или плочи. Като такива те не са пряко взаимозаменяеми със стандартен соларен модул.
(83)
Разследването обаче показа, че стандартните модули и соларните модули за вграждане в покривни конструкции трябва да отговарят на едни и същи стандарти за електрическо оборудване. И докато соларните модули за вграждане в покриви не могат да бъдат заменени със стандартен модул, те могат да бъдат заменени със стандартен модул плюс покривни керемиди или плочи. Поради това тези продукти имат едно и също основно техническо свойство да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Допълнителната функция (която иначе се осигурява от покривните материали) не се счита за съществена и не оправдава изключването на соларните модули за вграждане в покривни конструкции от обхвата на продукта.
(84)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна изказа твърдението, че липсата на взаимозаменяемост между соларните модули за вграждане в покривни конструкции и стандартните соларни модули е индикация, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от обхвата на мерките, като се позова общо на случая с обувките (9) и по-специално на обувките за спорт, изработени по специална технология („ОСИСТ“). Причините за изключването на ОСИСТ обаче са многобройни и липсата на взаимозаменяемост сама по себе си не бе счетена за достатъчно основание от Съда в делото „Brosmann“ (10), с което се потвърждава, че въпреки разликите помежду си, много различни продукти, като градски обувки и туристически обувки, могат да бъдат счетени за разглеждан продукт в едно-единствено антидъмпингово разследване.
(85)
Освен това заинтересованата страна изказа твърдението, че липсата на производство в Съюза и фактът, че заинтересованата страна има права върху интелектуална собственост, са потвърждение, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции са иновативни и различни от всеки друг продукт. Позовавайки се обаче отново на цитираното от заинтересованата страна дело относно обувките, в решението си по делото „Brosmann“ Съдът е счел, че „липсата на производство на Общността на посочения вид обувки и наличието на патент не са определящи доводи.“ (11). Вследствие на това обувките, произведени по патентована технология, са били счетени за принадлежащи към разглеждания продукт.
(86)
Заинтересованата страна изказа също така аргумента, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от определението за продукт, предмет на разследването, тъй като се продават на значително по-високи цени от стандартните модули. И в делото за обувките („ОСИСТ“) над определена цена са били изключени от определението за разглеждан продукт. В това отношение следва да се посочи, че един соларен модул за вграждане в покривна конструкция не съчетава свойствата на соларен модул и покривна керемида или плоча, както е посочено в съображение 83 по-горе. Поради това прякото сравняване на цените не дава значеща информация, тъй като добавената функция, естествено, води до по-високи цени.
(87)
В отговор на този аргумент заинтересованата страна изказа твърдението, че въз основа на тази аргументация би било невъзможно да се привеждат разликите в цените като допълнителен индикатор, който налага изключване от продуктовия обхват. Това тълкуване обаче генерализира в прекалено голяма степен. В предходното съображение е казано само, че в този конкретен случай, при който модулите за вграждане в покриви съчетават функциите на продукта, предмет на разследването, и тези на друг продукт (в този случай покривна керемида или плоча), цената, естествено, не носи значеща информация. Това по никакъв начин не означава, че в други случаи разликата в цените не може да бъде полезен индикатор за установяване дали даден продукт следва да се изключи от определението за разглеждания продукт.
(88)
И на последно място, заинтересованата страна изказа твърдението, че нейният доставчик на модули за вграждане в покривни конструкции следва да получи достъп до ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Китайският производител износител обаче изглежда не е съдействал на разследването и като неоказала съдействие страна няма право да участва в ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Поради това тези искания не могат да бъдат приети.
2.3.14. Елементи от моно- и поликристален силиций
(89)
Една заинтересована страна заяви, че в Съюза не съществува производство на монокристални елементи и че нейният износ на монокристални елементи не се конкурира с промишлеността на ЕС. Разследването обаче показа, че в Съюза съществува производство на монокристални елементи. Поради това този аргумент се отхвърля. Във всеки случай решението на Съда по делото „Brosmann“ беше, че липсата на производство на Общността на конкретен вид на продукта не е от решаващо значение.
2.3.15. Клаузата „изпратени от“
(90)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че разширяването на обхвата на разследването към продукти, изпратени от КНР, е неоправдано, при положение че процедурата е открита само срещу продукти с произход от КНР.
(91)
Независимо от това, обаче, стоките, изпращани от КНР, са вече обхванати от разследването на етапа на откриването на процедурата. В точка 5 от известието за започване на процедурата се посочва, че „дружествата, които изнасят разглеждания продукт от Китайската народна република, но смятат, че митническият произход на част от изнасяните продукти или дори на всички изнасяни продукти не е от Китайската народна република, се приканват да се включат в разследването и да предоставят цялата необходима информация“. Следователно е ясно, че всички дружества, които изпращат стоки от КНР, имаха възможността да окажат съдействие в настоящото разследване. Освен това, тъй като продуктът, предмет на разследването, често се състои от компоненти и части с произход от различни държави, в точка 5 от известието за започване на процедура беше обявено също така, че за преодоляване на този проблем е възможно да бъдат приети специални разпоредби.
(92)
Поради това се счита, че всички засегнати стопански субекти са били надлежно информирани за възможността, ако е целесъобразно, да бъдат приети специални разпоредби по отношение на стоките, изпратени от КНР, и са били поканени да окажат съдействие при разследването. Поради това обхватът на разследването не беше разширен към продуктите, изпратени от КНР, тъй като те са били обхванати от самото начало.
(93)
След оповестяването заинтересовани страни изказаха твърдението, че независимо от разпоредбите в известието за започване на процедурата, посочено в съображение 91 по-горе, разследването е било ограничено до стоки с произход от КНР и не е била направена оценка на въздействието на стоките, изпратени от КНР.
(94)
В това отношение следва да се отбележи, че бяха предприети следните стъпки, за да се гарантира, че всички стоки, изпратени от КНР са оценени по време на на разследването, а не само тези с произход от КНР.
-
Всички дружества, които изпращат разглеждания продукт от КНР, бяха приканени да заявят интереса си към разследването, независимо от произхода на техните стоки.
-
В приложение А към известието за започване на процедурата от износителите беше поискано да представят информация за всички продукти, произвеждани от дружеството. Тази информация не е ограничена до стоки с произход от КНР.
-
Въз основа на тази информация, която обхваща целия износ за ЕС, независимо от произхода на стоките, беше подбрана представителна извадка.
-
Включените в извадката производители получиха въпросник, предназначен за „производители, изнасящи за Европейския съюз“, като в него КНР беше наречена „съответната държава“, а не „държавата на произход“. Оттук става ясно, че са разследвани всички стоки, независимо от произхода им.
(95)
На тази база се стигна до заключението, че разследването е обхванало всички стоки с произход или изпратени от КНР и че констатациите му, включително относно субсидирането и вредата, обхващат всички стоки с произход или изпратени от КНР.
(96)
След оповестяването на окончателните заключения заинтересовани страни изказаха тезата, че жалбата съдържа само prima facie доказателства относно вноса на соларни панели с произход от КНР, а не относно стоки, изпратени от КНР. В това отношение следва да бъде разяснено, че жалбата действително обхваща стоки „от КНР“, което може да се види от заглавната страница, изпратена от жалбоподателя и носеща печата. Преди тази страница обаче преписката съдържа друга страница, в която са използвани думите „с произход от Китайската народна република“. Тази таблица обаче не е част от документа, представен от жалбоподателя, а е добавена като заглавна страница от службите на Комисията, като в нея е използвано наименованието на разследването, а не е повторено заглавието на жалбата. Поради това се счита, че жалбата е обхващала всички стоки от КНР, били те с произход от КНР или не.
(97)
Китайските производители износители изказаха също така твърдението, че от производителите износители от трети държави не може в разумна степен да се очаква, че знаят, че техните продукти евентуално също са обект на разследването. В това отношение следва да се отбележи, че мерките не се прилагат към стоки, които са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Поради това производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките. Освен това няма производители износители от трети държави, които да са заявили интереса си и да са поставили въпроса, че продуктите, които изнасят, са обект на мерките.
(98)
Същите производители износители изказаха твърдението, че производителите износители от трети държави не са били поканени да заявят интереса си и не са имали възможност да докажат, че продуктите им не са субсидирани. Институциите считат, че производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките, тъй като ако са били изпратени от КНР, техните стоки биха се намирали под режим транзит. Всички останали производители износители бяха информирани чрез известието за започване на процедурата, че тяхната стопанска дейност е част от разследването.
2.3.16. Заключение
(99)
С оглед на горното продуктовият обхват се определя окончателно като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако същите се намират под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(100)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
3. СУБСИДИРАНЕ
(101)
Жалбоподателят заяви, че КНР отпуска значителни субсидии за своята фотоволтаична промишленост („ФВ промишленост“) и се позова на редица политически и планови документи и законодателни актове, на които се основава държавната помощ в този сектор. Комисията преразгледа и анализира документите, посочени в жалбата, както и допълнителните документи, предоставени в хода на разследването от ПКНР и от производителите износители, включени в извадката, и установи, че много от тях наистина показват, че ФВ промишленост в КНР се ползва с преференциално третиране в редица области.
(102)
ПКНР е включило ФВ промишленост сред промишлените сектори от стратегическо значение в 12-тия петилетен план (12). ПКНР изготви също специален план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия (подчинен на основния 12-ти петилетен план), а именно „12-ти петилетен план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия“. В този план ПКНР заяви подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ (13) и за „предприятията от ключово значение“ (14), пое ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ (15) и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане …“ (16).
В Решение № 40 на Държавния съвет се посочва, че ПКНР ще подкрепя активно развитието на производството на нови видове електрическа енергия и ускореното развитие на сектора на производството на електрическа енергия от слънчева светлина (17), инструктират се всички финансови институции да предоставят кредитна подкрепа само за насърчаваните проекти (категорията, към която принадлежат проектите във ФВ сектор) и се обещава да бъдат провеждани и „други преференциални политики по отношение на насърчаваните проекти“ (18). В друго решение на Държавния съвет от 10 октомври 2010 г. се говори за увеличаване на „интензитета на подкрепата посредством фискалната и финансовата политика“, финансовите институции се насърчават да „разширяват подкрепата за кредитирането“ и се обещава „да се използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“ (19) за нови стратегически сектори - категория, към която принадлежи секторът на соларните фотоволтаици. В националния план за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.) се обещава да „се придаде приоритетно значение на финансирането на политиките“, „да се насърчат финансовите институции да предоставят кредитиране при преференциални условия на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“, да „се насърчат финансовите институции да подобрят и подсилят финансовите услуги за високотехнологичните предприятия“ и да „се провеждат политики на преференциално данъчно облагане за насърчаване на развитието на високотехнологичните предприятия“ (20).
Също така в Закона на КНР за научния и технологичен напредък са изброени редица мерки в подкрепа на стратегически промишлени сектори, включително в сектора на соларните фотоволтаици. От него, наред с друго, става ясно, че държавата ще насърчава и ще предоставя насоки на финансовите институции в подкрепата за развитието на промишлени сектори в областта на високите и новите технологии като отпуска заеми (21), инструктират се ориентираните към политиките финансови институции при предлагането на финансови услуги да отдават приоритетно значение на развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии (22), предвиждат се „намалени лихвени проценти и гаранции за заемите“, получавани от определени предприятия, и „специална помощ“ посредством ориентираните към политиките финансови институции за проекти, подкрепяни от държавата (23). Практическото приложение на тези мерки е подробно изложено по-долу.
3.1. Предварителни бележки
(103)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители отговориха на въпросниците и се съгласиха да бъдат извършени посещения на място (24) с цел проверка на дадените отговори.
(104)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на отговорите на въпросника Комисията изпрати писмо с искане за допълнителна информация и писмо, предхождащо извършването на проверка, последвани от последваща кореспонденция относно дневния ред на посещението за проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 30-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 69 дни за връщане на попълнения въпросник и 25 дни за отговор на писмото с искане за допълнителна информация. Следователно, като цяло ПКНР разполагаше с повече от три месеца, за да представи поисканата от Комисията информация.
(105)
В хода на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Пекин и в четири финансови институции (Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Huaxia Bank и SINOSURE) Комисията се зае да провери предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи от ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(106)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР и във въпросника и последващото писмо с искане за допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(107)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на схемите за субсидиране, за които се изказват твърдения в жалбата.
3.2. Неоказване на съдействие
(108)
Както вече бе посочено в съображение 105 по-горе, след съобщаването на проверките на място, на 23 май 2013 г., Комисията уведоми ПКНР, че обмисля разглеждане на прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Комисията изпрати това писмо, тъй като достигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи доказателства от страна на ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговора на въпросника за защита срещу субсидиран внос, на писмото с искане за допълнителна информация и на другите твърдения на ПКНР, направени в хода на настоящата процедура. Нещо повече, бе установено на място, че при попълването на отговора на въпросника и при последващите изявления на ПКНР е била укрита известна информация, въпреки че тя е била изрично поискана от Комисията. Освен това на някои въпроси не беше изпратен никакъв отговор. Под възможност за използване на наличните факти се имаха предвид държавни планове, проекти, различни законодателни актове и други документи; преференциални заеми по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки; циркулярни писма на КНБ; проверки в банки; проверка при „Застраховане на експортни кредити“ и Sinosure; демонстрационната програма „Golden Sun“; програми за освобождаване и намаляване на преки данъци; програми във връзка с непрякото данъчно облагане и вносните мита; доставки на суровини при занижени цени: полисилиций, екструдирани алуминиеви изделия и стъкло; както и предоставяне на права на ползване на земя.
(109)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР възрази срещу предварителното намерение на Комисията да приложи разпоредбите на член 28 от основния регламент, с мотива, че условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може предоставената информация да не бъде взета предвид, или дори за да се прибегне до замяна на липсваща информация, не са били изпълнени в настоящия случай.
(110)
ПКНР заяви, че „съмнения“ относно точността на дадена информация, възникнали единствено поради факта, че предоставената информация не е могла да бъде проверена от Комисията „в достатъчно задоволителна“ за нея степен, не могат да водят до невземането под внимание на тази информация. Комисията не е съгласна с това твърдение, тъй като то не отразява действителността. Комисията не е пренебрегнала никаква информация единствено въз основа на това, че тя не е можела да бъде проверена по време на проверката на място. Тъй като обаче предоставената от ПКНР информация и даденото обяснение бяха счетени за противоречиви и/или непълни в сравнение с другата информация, с която Комисията разполагаше, а в същото време не беше възможно да бъдат проверени по време на проверката на място, Комисията не прие тази информация като такава. На информацията се придава дължимото значение в зависимост от степента на неоказване на съдействие от страна на ПКНР. Следва да се отбележи също, че Комисията не възрази срещу формата, в който информацията беше предоставена, както твърди ПКНР, а срещу нейната неточност и/или непълнота.
(111)
Също така ПКНР заяви, че предоставянето на част от информацията, поискана от Комисията, е представлявало такава тежест, че ПКНР не е имало практическата възможност да я предостави. В това отношение се отбелязва, че Комисията поиска само информация, необходима за проверката на твърденията на жалбоподателя (подкрепени от prima facie доказателства) и даде на ПКНР достатъчно време и възможности да представи такава информация. Освен това Комисията пределно ясно си дава сметка, че значителният брой подробни твърдения на жалбоподателя по този случай я принуди да поиска значителни количества информация от ПКНР. Както беше обяснено по-горе обаче (съображения 104 - 107), търсената информация не беше прекомерна и за предоставянето ѝ беше предвидено съответното време.
(112)
В допълнение ПКНР изтъкна, че има разлика между невземането предвид на предоставената информация и допълването на получената информация с налични в регистрите факти. Въпреки че Комисията е напълно наясно с тази разлика и действа в съответствие с приложимите разпоредби на член 28 от основния регламент, тя е длъжна да изтъкне, че когато предоставената информация е в противоречие с друга налична информация по същия въпрос, тази информация не може да бъде добавена. В такива случаи (напр. при представяне на информация относно собствеността на банки) Комисията трябва да реши коя информация е по-надеждна. По този начин Комисията гарантира, че използването на наличните факти не е дискриминационно и се основава на действително налични факти.
(113)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не разполага с основания, на които да разглежда ПКНР като отказващо съдействие в настоящия случай, тъй като тя или не е запозната, или не е разбрала правилно задължението си да вземе предвид „практическата способност“ на ПКНР да отговори на нейното искане. Според ПКНР разследването като цяло е било неоправдано обременително, така че сътрудничеството е станало по принцип невъзможно, а Комисията като разследващ орган постоянно е отказвала да работи с ПКНР за ограничаването на тази тежест. Това твърдение очевидно представлява погрешно тълкуване на фактите. С цел да изпълни правните си задължения вследствие получаването на надлежно документирана жалба и в същото време да спази съответната съдебна практика в рамките на СТО, Комисията поиска от ПКНР само информацията, необходима за проверката и оценката на твърденията в жалбата, подкрепени с достатъчно доказателства. Комисията предложи помощ на ПКНР в придружителното писмо към въпросника, както и в самия въпросник. Освен това в писмото с искане за допълнителна информация ПКНР беше приканено да се свърже с Комисията, ако възникнат въпроси във връзка с поисканата информация. Също така Комисията отпусна значителни удължавания на сроковете за предоставяне на информация (вж. съображение 104 по-горе). Освен това при настоящото разследване Комисията поиска специфична информация от ПКНР само по отношение на участващите в извадката износители, а не за всички производители на соларни панели в Китай, като по този начин до голяма степен стесни потенциалния обем на изискваната информация. Комисията отбелязва, че ПКНР смесва аргументите относно практическата си способност да предостави данни с аргументи по други случаи.
Например, обсъждайки прекомерното според ПКНР искане на Комисията за информация относно банки и финансови институции, правителството основава аргумента си главно върху предполагаемата нередовност на жалбата, като заявява, че в случая относно фината хартия с покритие Комисията се базира на „неправомерни определяния“. Следователно жалбата на ПКНР е по-скоро свързана с качеството на доказателствата, обосноваващи започването на разследване, а не с практическата му способност да предостави информация. Всъщност в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си от предишните становища, че започването на много от програмите не отговаря на доказателствения праг по член 11, параграф 2 от Споразумението на СТО относно СИМ, както и че чрез започването на тези програми Комисията е нарушила член 11, параграф 3 от Споразумението СТО относно СИМ. Комисията вече отговори на тези твърдения в писмо и меморандум до ПКНР и тъй като в писмото от 3 юни 2013 г. не бяха изложени нови твърдения, не е необходимо същите твърдения да се разглеждат повторно в настоящия регламент.
(114)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не му е предоставила достатъчно време за попълване на въпросника. Това не е вярно. Както е обяснено в съображение 104 по-горе, Комисията предостави на ПКНР съществено удължаване на сроковете, като се постара да даде на ПКНР възможно най-много време, без това да окаже значително негативно въздействие върху своевременното приключване на случая. Срокът, даден за попълване на въпросника и отговор на писмото за искане на допълнителна информация бе значително по-дълъг от изисквания съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент.
(115)
ПКНР заяви, че Комисията е пренебрегнала искането му за съдействие при определянето на относителната необходимост от отговорите на въпросника за целите на избягването на определяне въз основа на наличните факти. В становището си то се позова на своето искане до Комисията да разясни целите на конкретна поискана информация и до какво фактическо определяне би довела тя, за да „се гарантира, че ПКНР ще окаже съдействие по най-добрия практически възможен начин, като в същото време осигури най-съществената информация“. Комисията, разбира се, не би могла да знае до какви заключения ще доведе дадена информация преди действителното ѝ предоставяне. ПКНР също така твърди, че Комисията е структурирала въпросника така, че да направи попълването му „практически невъзможно“ и че по-скоро е целяла „лов на вещици“. Комисията категорично отхвърля тези твърдения. Както бе обяснено по-горе, във въпросника бе поиска само информацията, необходима за вземане на решение.
(116)
ПКНР също така заяви, че Комисията е настояла да бъдат представени документи, които ПКНР по закон не би могло да представи или да бъде принудено да представи, и в този контекст се позова на съответното законодателство на ЕС и на СТО, от които става ясно че само невярна или подвеждаща информация следва да не бъде взета предвид и че ПКНР не е разполагало с „практическата възможност“ да предостави определена информация, чието разпространение, поради това че тя е държавна тайна или по друга причина, е строго забранено от неговите вътрешни закони. Освен това ПКНР изтъкна, че съответните разпоредби от АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не винаги се прилагат в случаите, в които информацията трябва да бъде предоставена от орган на трета държава, в случая ПКНР. Също така ПКНР заяви, че Комисията ще наруши ССИМ, ако откаже да признае правното разграничение между практическата възможност за дадено правителство да предостави информация, чието предоставяне е забранено по закон, от една страна, и други видове поверителна информация, за които може да бъде поискано поверително третиране в нормалния ход на разследването.
(117)
Комисията не е пренебрегнала никаква информация, предоставена от ПКНР, по каквато и да е причина, тъй като просто е невъзможно да се пренебрегне нещо, което не е било предоставено. От друга страна, в случаите, в които ПКНР не е предоставило или направило достъпна за проверка определена информация, а Комисията е разполагала с информация със сходно естество от други източници (най-често с общественодостъпен характер, но също и от оказали съдействие производители износители, или предоставена от някои банки по време на разследванията на място), Комисията е включила тази информация в досието по случая и я е използвала при формулирането на своето определение. Комисията не е съгласна с твърдението, че разпоредбите на АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не се прилагат по отношение на ПКНР. В това отношение ПКНР твърди, че за правителствата следва да се прилага различен стандарт на сътрудничество от този за износителите и че положението на правителствата дава основание за „минимална реципрочност“, която не се дължи на износителите. Комисията изразява несъгласие по отношение на провеждането на разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита. ПКНР е една от заинтересованите страни в процедурата за целите на основния регламент и, в същото време, като „заинтересована страна“ КНР е обвързана от разпоредбите и съдебната практика на СТО.
В член 28, параграф 1 от основния регламент се постановява: „Ако дадена заинтересована страна отказва достъп или по друг начин не предоставя необходимата информация в рамките на сроковете, предвидени в настоящия регламент, или значително възпрепятства разследването, може да бъдат направени временни или окончателни констатации, положителни или отрицателни, въз основа на наличните факти.“ В член 12, параграф 7 от Споразумението на СТО за СИМ изрично се посочват последиците от неоказването на съдействие от страна на правителствата („заинтересованите страни членки“): „В случаите, в които заинтересован член и заинтересована страна отказва достъп до или по друг начин не предоставя необходима информация в рамките на разумен срок или значително възпрепятства разследването, могат да бъдат формулирани временни или окончателни, положителни или отрицателни определяния въз основа на наличните факти.“ Поради това когато разследващата държава, в този случаи ЕС, упражнява съгласно правилата на СТО правото си да проведе разследване с оглед налагането на изравнителни мита и иска информация, счетена за необходима за целите на разследването, правителствата и износителите от своя страна са задължени да окажат съдействие. В хода на разследването ПКНР често се позоваваше на норми относно поверителността като мотив да не предостави поискана за целите на проверката информация, например циркуляри на КНБ. Отбелязва се, че дори и на ПКНР да е било, както то твърди, „забранено по закон да разпространява такава информация“, то все пак е обвързано от задълженията си в рамките на СТО да предоставя информацията, счетена за необходима за целите на разследването. В този смисъл разпоредби на общинското право или вътрешни правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в такива случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. Независимо от гореизложеното, ПКНР никога не даде обяснение на това свое твърдение и не предостави доказателства в това отношение (напр. правната разпоредба, съгласно която му е „забранено по закон“ да разпространява такава информация).
(118)
Наред с това ПКНР заяви, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. не е било достатъчно подробно и не е съдържало конкретните въпроси, които са щели да бъдат разгледани по време на проверката на място. В тази връзка трябва да се отбележи, че въпреки че не съществува изискване Комисията да изпраща списък с всички въпроси, които ще бъдат зададени по време на проверката на място (и Комисията счита, че това не е уместно), в писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., се съдържаше много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които щяха да бъдат разгледани в съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. От писмото обаче ставаше ясно, че списъкът е неизчерпателен и че ако е целесъобразно могат да бъдат разгледани и други въпроси и доказателства. В тази връзка следва също така да се отбележи, че ПКНР не оспори съдържанието на въпросното писмо, предхождащо проверката. От друга страна то отказа да обсъди някои въпроси, които не бяха изрично упоменати в писмото, като например информацията за най-едрите банки в КНР, участието на Китайската комунистическа партия („ККП“) в управлението на някои банки или достъпа на някои банки до резервите в чуждестранна валута на държавната администрация на валутните резерви, под предлог че не е готово да отговаря на въпроси по тези теми.
(119)
Също така ПКНР изтъкна, че Комисията не е проявила гъвкавост по време на посещението за проверка на място и в действителност е „фиксирала задължителен краен срок по отношение на всички искания за промени от ПКНР“. В същия дух правителството заяви, че Комисията не е приела никакви „приложими“ решения, предложени от ПКНР във връзка с проверката в Националната статистическа служба (НСС) и е отказала да удължи проверките до понеделник, 22 април 2013 г., за да извърши проверка в НСС. Освен това служителите на Комисията почти всеки работен ден са започвали проверките със закъснение, според ПКНР, поради тяхното късно пристигане.
(120)
По отношение на горните твърдения, Комисията подчертава, че гъвкавостта, показана от нейните длъжностни лица на място, е била пълна и безусловна. В редица случаи служителите на Комисията са предлагали по изключение да проверяват документи и доказателствен материал, които ПКНР е искало да внесе значително време след закриването на дадена тема, доста извън редовното работно време. Това е направено няколко пъти, дори и да е било свързано с придвижване в много късен час до други места за проверка и/или с връщане на обекти, на които служителите на Комисията вече са били и са осигурили възможност за проверка на документи. За съжаление обаче ПКНР не се е възползвало от въпросните предложения, което определено води до предположението, че непредставянето в редовно работно време на поисканите от Комисията документи не се е дължало на времеви ограничения или на нежелание от страна на Комисията да ги провери. По отношение на закъснялото започване на проверката на място Комисията отбелязва, че служителите са били там на време всеки ден, но за съжаление са се получили забавяния поради ежедневните процедури по регистрация за достъп до различните обекти на проверка, изисквани от ПКНР, или просто поради липсата на представител на ПКНР, който да придружи длъжностните лица при пристигането им в обектите за проверка, което ги е принудило да чакат дълго преди самото начало. Комисията отбелязва също, че проверките на място са продължили всеки ден и извън нормалното работно време, и че ПКНР е отменила следобедната сесия от първия ден на проверката на място, тъй като представителите на Министерството на технологиите са решили да не участват в проверката (вж. съображение 122). Ако ПКНР беше приела всички многократни предложения от страна на длъжностните лица на Комисията за проверка на документи извън редовното работно време, посещенията щяха да продължат по-дълго, но това не се е случило поради липсата на пълно съдействие от ПКНР.
(121)
Също така ПКНР оспори практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. В тази връзка трябва да се поясни, че Комисията никога не е възнамерявала поначало да пренебрегне информация, предоставена по този начин. Комисията взе под внимание цялата предоставена информация, анализира нейното качество (напр. извлечението от одитираните финансови отчети се третира по различен начин от обикновена таблица в Excel или Word документ с цифри, които не са подкрепени от официален източник) и впоследствие ѝ придаде съответната тежест, тъй като не беше в състояние да провери тази информация по време на проверката на място.
(122)
По отношение на шестте документа (25), представени от ПКНР в хода на разследването, чието съдържание ПКНР отказа да обсъди по време на проверката на място, ПКНР изтъкна, че Комисията няма никакво основание да прилага използване на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Също така правителството заяви, че Комисията не е оказала съдействие на ПКНР с разяснения относно изискването за предоставяне на тези документи и не е доказала, че всички тези документи са от значение, въпреки че ПКНР изрично е приканило Комисията „преди началото на проверката да разясни на ПКНР изискването за предоставяне на тези документи и да докаже, че всички въпросни документи са релевантни“. В това отношение на първо място се отбелязва, че всички документи пряко се отнасят до съответната промишленост (26) и поради това включването им в обхвата на проверката е било особено уместно.
На второ място, формулировката, която ПКНР е използвало в писмото си до Комисията от 11 април 2013 г., е била различна от посочената в писмото му от 3 юни 2013 г. В действителност в своето писмо от 11 април 2013 г. ПКНР заяви, че проверката на гореупоменатите документи „е временно преустановена, освен ако Комисията не съумее да докаже по убедителен начин значимостта на тези документи за целите на текущото разследване, по-специално за предполагаемите субсидии“. Тъй като всички тези документи се отнасят непосредствено до съответния промишлен сектор, а дори и до конкретни схеми за субсидиране, като например преференциалното кредитиране или преференциалните данъчни режими, което е видно от техните наименования, Комисията не вижда какво още би могло да се добави като доказателство за тяхната значимост. За Комисията беше изненада, че ПКНР не постави под съмнение значимостта на тези документи при тяхното представяне, а едва когато Комисията поиска разяснения.
(123)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията заяви, че не ѝ е било позволено да свери по-голямата част от предоставената информация с оригиналната документация и с изходните данни, използвани за изготвянето на отговорите на ПКНР по отношение на информацията за финансовия пазар и за финансовите институции в КНР. ПКНР възрази, че предвид „твърде общия и неспецифичен характер на формулировката“ Комисията е лишила ПКНР от възможността да направи съдържателен коментар и следователно не му е дала възможност да упражни правото си на подобаваща защита. Това твърдение не отговаря на действителността. Във въпросника Комисията зададе много специфични въпроси и, в съответствие с обичайната практика на много разследващи органи, положи усилия да провери отговорите на ПКНР по време на проверката на място.
(124)
В отговора си на въпросника ПКНР по-специално посочи, че „отпуснатите на съответния промишлен сектор заеми представляват много малка част от общия размер на отпуснатите заеми. Например, някои банки са посочили в приложенията си към въпросниците, че заемите, отпуснати на съответния промишлен сектор, са възлизали на по-малко от 1 % от общия размер на заемите“. По време на проверката ПКНР не съумя да подкрепи това твърдение с доказателства, а само препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(125)
Комисията поиска също статистика за заемите, отпуснати на съответния сектор. ПКНР заяви, че не поддържа такива регистри. Когато Комисията запита дали ПКНР е опитало да състави такава статистика и поиска тази информация от банките, присъстващото по време на проверката длъжностно лице от Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК, банковият регулаторен орган в КНР), отговори, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за статистиката. ПКНР не предостави никоя от статистиките, поискани във въпросника и многократно след това в процеса на изискване на допълнителни данни. В своето писмо, предхождащо проверката, Комисията отново посочи че тази тема ще бъде обхваната.
(126)
По отношение на банките по време на проверката на място Комисията запита също така за оценката на риска и на кредитоспособността, общото оперативно състояние, състоянието на управлението, кредитното равнище, използването на финансите, способността за погасяване на задълженията, естеството на гаранциите и бизнес сътрудничеството между банките и кредитополучателите, тъй като ПКНР направи твърдения по тези въпроси в отговора си на въпросника. Отново, въпреки факта, че тези теми бяха посочени в писмото, предхождащо проверката, ПКНР не можа да представи доказателства в подкрепа на твърденията си и препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(127)
В отговора си на писменото искане за допълнителна информация ПКНР предостави информация относно процентния дял на държавното участие в някои банки. Следва да се отбележи, че първоначално във въпросника ПКНР заяви, че не разполага с такава информация и представи информация в това отношение едва след като Комисията посочи, че съгласно член 24 от Закона за търговските банки се изисква банките да съобщават тази информация на КБРК. Когато по време на посещението за проверка Комисията запита относно източника на тази информация, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за събирането на такива данни. Съгласно член 2 от Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции (предоставени от EXIM Bank в нейния отговор на писменото искане) „списъкът на държавните финансови институции, за които Държавният съвет определя надзорни съвети, се препоръчва от административния орган по надзорните съвети в държавните финансови институции“. Тъй като тази правна разпоредба се отнася до административния орган за съветите на надзорните органи в държавни финансови институции, изглежда че ПКНР е наясно с това кои финансови институции притежава. Въпреки това Комисията не беше в състояние да провери тази информация или дори да установи нейния източник поради липсата на съдействие от страна на ПКНР. Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки (предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители) в допълнение към отчетените от ПКНР в неговия отговор на писменото искане (27).
(128)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Комисията нито във въпросника си, нито в писменото искане е попитала за„подкрепящи доказателства или източник на данни“ и „сега внезапно твърди, че липсват подкрепящи доказателства и източник на данни“. За да изчисти недоразуменията, Комисията, като всеки друг разследващ орган, проверява данните, предоставени от всички страни в процедурата, и ПКНР беше наясно с това, тъй като Комисията още във въпросника си и в придружителното писмо към въпросника посочи, че отговорите могат да бъдат предмет на проверка. Освен това в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи също така тази конкретна тема сред въпросите, които ще бъдат разгледани по време на проверката (28). Ето защо фактът, че Комисията иска доказателства в подкрепа на изявленията на ПКНР със сигурност не е изненада за ПКНР, а стандартна процедура, която Комисията следва във всеки един случай.
(129)
Когато по време на проверката Комисията поиска от ПКНР да представи списък с 10-те най-големи банки в КНР и пазарния дял, който те имат, КБРК отговори, че е в състояние да предостави тази информация, но че не би могло да отговори на въпроса преди той да бъде поставен в писмена форма. Комисията поясни, че въпрос, зададен устно по време на посещението за проверка, има същата сила като всеки друг въпрос, зададен в писмена форма, и посочи факта, че за други устни въпроси ПКНР не е изискало те да бъдат зададени в писмен вид преди да отговори. Независимо от това пояснение, ПКНР все още не е предоставило информацията.
(130)
Във въпросника Комисията поиска документи, които са в основата на създаването на КБРК и с които ѝ се предоставя мандат. ПКНР представи документ от Националния народен конгрес, в който се посочва само, че се създава КБРК. Когато Комисията отправи запитване дали са налице други документи, определящи мандата и целите на КБРК, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че съществуват много други закони относно КБРК, но че, ако Комисията е искала да получи тези документи, е трябвало да ги поиска преди проверката. Следва да се отбележи, че във въпросника Комисията поиска от ПКНР да „предостави документите, въз основа на които е създаден този орган и му е възложен мандат“ и следователно е поискала тези документи преди проверката.
(131)
Когато Комисията поиска статистически данни и доклади от банките, предоставяли заеми на включените в извадката износители през РП, тя се позова на член 33 от Закона на КНР за регулирането и надзора на банковия сектор (29), съгласно който КБРК събира такива статистически данни. Присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че първо е трябвало да поиска разрешение от правния отдел, но той не е предоставил никаква информация в това отношение преди приключването на проверката. Отново трябва да се отбележи, че Комисията поиска тази информация във въпросника и в писменото искане и посочи в своето писмо, предхождащо проверката, че статистическите данни ще бъдат от значение при проверката.
(132)
ПКНР изтъкна също така, че твърденията в жалбата относно това, че китайските банки са публични органи, се базират единствено на обикновени твърдения за акционерно участие на държавата, които на свой ред се основават на „неправомерни“ определения в случая с фината хартия с покритие. Това твърдение представлява неправилно тълкуване на факти от жалбата. В жалбата жалбоподателят освен държавната собственост е упоменал, наред с другото, заемите, предоставяни от банките въз основа на политически директиви и държавните служби, които нареждат на финансовите институции да увеличат кредитирането и отпускането на заеми за предприятията, които насърчават новите технологии и продукти (включително ФВ промишлеността). Констатациите, че китайските банки са публични органи, в случая с фината хартия се базираха на повече елементи, а не само на собствеността (т.е. държавна намеса и насоки за банките да отпускат заеми за хартиената промишленост при преференциални условия посредством държавни програми) и са в пълно съответствие с правото на ЕС и СТО. Освен това констатациите относно статута на публични органи на държавните банки бяха потвърдени и в случая със стоманените продукти с органично покритие.
(133)
ПКНР също продължи да твърди, че му е практически невъзможно да предостави информация относно съществуващите в КНР 3 800 банки и финансови институции и че при всяко положение КБРК не съхранява документация относно процентния дял на държавно участие в банките. Комисията не разбира защо ПКНР неколкократно споменава всички банки в КНР във връзка с участието на държавата в тях, след като поисканата информация изрично беше ограничена до тези банки, „в които ПКНР притежава пряко или непряко дялово участие“ (30). Както е обяснено в съображение 127 по-горе, твърдението на ПКНР, че КБРК (или който и да е друг орган на държавна власт) не съхранява регистри за своите дялове от собствеността на банките, изглежда в противоречие с няколко китайски правни разпоредби.
(134)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си, че не разполага с правомощията да изисква от „независимите банки“ да предоставят поверителна информация и се позова на писмото, за което се твърди, че е било изпратено до банките по този въпрос. Вярно е, че по време на проверката ПКНР показа оригинала на предназначеното за банките писмо, но когато Комисията поиска от ПКНР да представи доказателства относно това до кои банки и финансови институции е изпратено това писмо, ПКНР не бе в състояние да представи такива доказателства. Също така ПКНР заяви, че някои от институциите, посочени в приложение 7 на писменото искане, не са банки. В това отношение Комисията отбелязва, че тези институции са били съобщени на Комисията от включените в извадката производители износители, като институции, които са им отпускали заеми.
(135)
ПКНР заяви, че Комисията никога не е разглеждала въпроса за циркуляри YinFa [2003 г.] и [2004 г.] на КНБ във въпросника, нито в писменото искане. Следва да се отбележи, че в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи „нормативни актове/циркуляри/вътрешна документация на КНБ относно регулирането на лихвените проценти в КНР“ сред темите, които следва да бъдат обхванати по време на проверката. Очевидно е, че и двата циркуляра попадат в тази категория. В своя отговор на писменото искане ПКНР дори се позова на статия на уебсайта на КНБ, в която се споменава един от тези циркуляри. Въпреки това ПКНР не предостави никакви циркуляри на КНБ и представи само информация от уебсайта на КНБ, която беше непълна по отношение на управлението на лихвените проценти по заемите и депозитите в Китай в сравнение с циркуляри YinFa [2003 г]. и [2004 г.], които са на разположение в интернет. Следва да се отбележи също, че ПКНР не отказа да представи тези документи въз основа на това, че не е подготвенo за такъв въпрос поради твърденията си за поверителния характер на циркулярите. В това отношение следва да се отбележи, че твърдението на ПКНР относно поверителния характер на циркулярите на КНБ е несъвместимо с неговата собствена практика в настоящата процедура. В коментарите си по оповестяването на окончателните заключения ПКНР предостави пълния текст на друг циркуляр на КНБ, за да обоснове твърдението си, че предоставянето на специални заеми от страна на държавните търговски банки е отменено, при което твърдяната в другите случаи поверителност не изглеждаше да е проблем. Що се отнася до извадките от уебсайта на КНБ, Комисията ги взе под внимание и не пренебрегна тяхното съдържание. Въпреки това, за да се добие пълна информация по този въпрос, бяха необходими и двата циркуляра, което допълни предоставената от ПКНР информация.
3.3. Индивидуално разследване („ИР“)
(136)
Шестима съдействащи производители износители подадоха заявления за индивидуално разследване (ИР) в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, а именно дружествата CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. и Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd.. На тези дружества не беше възможно да се предостави ИР, тъй като, поради големия брой на предполагаемите схеми за субсидиране и времеемкостта на разследването, това би създало неоправдано голяма тежест и би могло да възпрепятства своевременното приключване на разследването.
3.4. Специфични схеми
(137)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на органа на държавна власт:
i)
Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
-
Преференциално кредитиране по политиките
-
Отпускане на кредитни линии
-
Програми за субсидиране на експортното кредитиране
-
Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
-
Обезщетения, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
ii)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Изследователски фонд за развитие на износния продукт
-
Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
-
Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
-
Демонстрационната програма „Golden Sun“
iii)
Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
-
Програма „two free/three half“ за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
-
Намаляване на данъка върху доходите за експортно ориентираните ПЧУ
-
Облекчения на данъка върху дохода за ПЧУ въз основа на географското разположение
-
Данъчни облекчения за ПЧУ, които закупуват произведено в Китай оборудване
-
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от ПЧУ
-
Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
-
Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
-
Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
-
Данъчни програми на провинция Guandong
iv)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на внесено оборудване
-
Възстановяване на ДДС върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
-
Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
v)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
-
Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
-
Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
-
Държавни доставки на стъкло на занижени цени
-
Държавни доставки на електроенергия
-
Предоставяне от държавата на земя и на права за ползване на земя на занижени цени
3.4.1. Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
а) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
- Финансов пазар и институции в Китай
(138)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заемите за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за ФВ промишленост. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(139)
Комисията приложи към първоначалния антисубсидиен въпросник специален въпросник (допълнение A) за банките/финансовите институции и поиска от ПКНР да го препрати до банките/финансовите институции, които предоставят заеми на съответния сектор. Целта на допълнение А беше да се проверят съдържащите се в жалбата твърдения, че китайските банки с държавно участие са публични органи. Комисията поиска, освен други данни и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). В отговора на въпросника ПКНР представи отговор на допълнение А само за пет банки (Китайска банка за развитие (КБР), Китайска експортно-импортна банка, Шанхайска банка, Китайска народна банка (31), Банка Huaxia). В писменото искане Комисията повтори своето първоначално искане за информация. За да улесни ПКНР в оказването на съдействие, Комисията предостави списък на банките/финансовите институции, които са предоставили заеми на дружества, включени в извадката, и отново прикани ПКНР да предаде допълнение А на тези субекти. С отговора на писменото искане не бяха представени допълнителни отговори на Допълнение А.
(140)
Освен това Комисията събра информация относно държавното участие в банките и финансовите институции. В своя отговор на въпросника ПКНР заяви, че не поддържа регистри относно дяловите участия и не представи предложение за това как да бъде получена тази информация. Когато Комисията посочи в своето писменото искане че включването на тази информация в учредителните договори на банките е задължително и че те са достъпни за ПКНР като акционер, ПКНР предостави информация относно акционерното участие за 16 банки. С изключение на пет банки, за които ПКНР се позова на годишните им доклади като източник, обаче то не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази информация и не разкри източника на тази информация. Относно другите банки, които са отпускали заеми на съответния сектор, ПКНР не предостави каквато и да било информация относно своето участие. Вследствие на това Комисията не бе в състояние да провери точността и верността на докладваните данни по отношение на участието на държавата в банките и в другите финансови институции.
(141)
ПКНР заяви, че кредитният рейтинг „BB“, прилаган по отношение на включените в извадката производители износители (за целите на определянето на референтните лихвени проценти по заемите), е „изключително неблагоприятен“, и че Комисията „в светлината на реалните факти по случая не е обяснила по какъв начин е стигнала до заключението, че това е точното или най-разумното заключение. ПКНР изтъкна също така, че тази методология води до „недопустим неблагоприятен извод“.“ Въпреки че това твърдение беше направено във връзка с един от предходните случаи (т.е. фината хартия с покритие) и преди оповестяването на информацията във връзка с рейтинга, приложим по отношение на включените в извадката производители износители в настоящата процедура, следва да се отбележи, че Комисията не е приложила „неблагоприятни налични факти“ нито в този случай, нито в други случаи, упоменати от ПКНР в неговото изявление. Комисията само е формулирала съответни заключения от фактите в регистъра, които показват, че не е направена съответна оценка на кредитния риск, вж. съображения 175-178. Следва да се отбележи, че през РП китайската ФВ промишленост е понесла сериозни загуби и нейното финансово състояние очевидно е било изключително тежко. От няколко оценки на кредитния риск, предоставени от включени в извадката дружества, стана ясно, че определянето на кредитен рейтинг „BB“ за РП като цяло не е било необосновано. В действителност някои оценки на кредитния риск ясно показват, че няколко групи всъщност са били в по-малка или в по-голяма степен в несъстоятелност.
- Проверки в банките
(142)
В писмото, предхождащо проверката, Комисията предвиди проверка на банките, изпратили отговор на допълнение А към въпросника, и посочи банките, отпуснали съществен дял от заемите за включените в извадката производители износители, а именно Китайска банка за развитие, Китайската експортно-импортна банка, Шанхайската банка и Банка Huaxia, като включи и подробен списък на темите, които ще бъдат обхванати по време на проверката. В първоначалния въпросник, предназначен за ПКНР, Комисията вече беше изяснила, че информацията, предоставена в отговорите на въпросника, може да бъде предмет на проверка на място. В писмото, предхождащо проверката, Комисията също посочи, че е поискала от ПКНР да „предостави всички налични придружаващи документи, използвани при изготвянето на Вашия отговор по същество, включително оригиналните източници и заявления“. Двама други основни доставчици на преференциално финансиране за включените в извадката производители износители или въобще не предоставиха поисканата информация (Китайската земеделска банка), или тази информация беше подадена от тяхно име без възможност да бъде проверена (Китайската народна банка).
- Шанхайска банка
(143)
В своето писмо, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. Комисията уведоми ПКНР за намерението си да извърши проверка на Шанхайската банка („ШБ“) и предложи, с цел да се улесни посещението за проверка за ПКНР, при необходимост то да бъде удължено до 22 април 2013 г. (32). В първоначалния си отговор на писмото, предхождащо проверката, от 5 април ПКНР не потвърди дали проверката на ШБ ще се проведе, а запита дали Комисията е съгласна проверката на ШБ да се извърши на различно място от останалата част от проверката (т.е. в Шанхай вместо в Пекин). За улесняване на проверката на място Комисията по изключение се съгласи с това; тя обаче прикани ПКНР да потвърди извършването на проверката в Шанхай до 9 април най-късно (т.е. три работни дни преди началото на проверката в Пекин), за да може екипът да уреди практическите въпроси, свързани с една такава промяна в организацията на проверката. Едва на 11 април (един работен ден преди началото на проверката, ПКНР потвърди, че ШБ е на разположение за проверка на 23 или 24 април 2013 г. В същия ден Комисията съобщи на ПКНР, че поради късното потвърждение не е възможно да се направят промени в графика. Освен това предложените от ПКНР дати (23 или 24 април) бяха далеч извън рамките на договорения между ПКНР и Комисията период, в който трябваше да се извърши проверката, а дори и извън рамките на удължения срок, предложен от Комисията. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери отговора на допълнение А, представен от ШБ, както и информацията относно заемите, предоставени от тази банка на включените в извадката производители износители. Впоследствие в писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че обмисля да приложи член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 по отношение на непроверената информация, представена от ШБ.
(144)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че проверката на ШБ не се е състояла поради липса на гъвкавост от страна на Комисията, че Комисията не е предложила алтернативни дати за проверката и просто е „отказала да разгледа възможността за проверка на Шанхайската банка“. Тези твърдения са неверни. Комисията ясно заяви в писмото, предхождащо проверката, че първоначално е било предложено проверката да се състои на 17 и 18 април 2013 г., с възможност за допълнителен ден на 22 април, като беше оставено на ПКНР да предложи подходящо време за посещения в банките през целия период на проверка (т.е. пълна работна седмица плюс допълнителен ден). ПКНР обаче предложи дати за проверка на ШБ извън този период и го направи само един работен ден преди началото на проверката на място. По мнение на Комисията предложената гъвкавост беше повече от достатъчна и за проверка на ШБ бяха предложени общо шест алтернативни дни, противно на твърдението на ПКНР.
- Банка Hua Xia
(145)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията обясни на ПКНР, че не е в състояние да провери някои части от отговора на банка Huaxia („банката“) на допълнение А, а именно структурата на собствеността, оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители и премиите за риска, заплащани от различните промишлени сектори, и по-специално на съответния сектор.
(146)
В отговора си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Huaxia е разяснила структурата на собствеността и е предоставила допълнителна информация и разяснения на Комисията относно своите акционери и че оценката на кредитоспособността на клиентите попада в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти.
(147)
По отношение на структурата на собствеността следва да се отбележи, че в отговора си на допълнение А Huaxia заяви, че е била учредена „без каквото и да било държавно участие“ и не разкри никаква информация относно собствеността на правителството, въпреки че това беше изрично поискано от Комисията в допълнение А. Комисията изтъкна, че това е в противоречие с другите данни, предоставени от ПКНР, и че Huaxia е признала, че някои от акционерите са държавна собственост и е представила документ с информация на китайски за някои от тях. От информацията, предоставена от Huaxia, обаче не става ясно какъв е делът на държавната собственост в банката.
(148)
Що се отнася до оценката на кредитоспособността, Комисията отбелязва, че банката съумя да да предостави такъв документ за едно от дружествата (след като защити самоличността на дружеството с някои изменения в документа), докато за другите изисквани документи тя заяви, че те попадат в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти. Това различие в третирането е трудно разбираемо.
- Китайска експортно-импортна банка
(149)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че отговорите, дадени от Китайската експортно-импортна банка („EXIM“) на допълнение А и на писменото искане за допълнителна информация, са непълни и че EXIM не е представила някои изрично поискани документи, т.е. устав, Известие за създаване Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, или Мерки за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка. Относно учредителния договор ПКНР заяви в писмото си от 3 юни 2013 г., че поради вътрешната си политика EXIM не е била в състояние да предостави учредителен акт (който представлява документ относно вътрешното управление), но се позова на онлайн версията, която според ПКНР е била предложена за консултация на лаптоп, предоставен от EXIM по време на проверката. Комисията намира това обяснение за объркващо и лишено от смисъл. Ако документът е бил достъпен онлайн по време на проверката, Комисията не вижда причина, поради която да не е било възможно предоставянето му при неколкократното му поискване във въпросника, писменото искане и отново по време на проверката. Всъщност твърдението че EXIM е предоставила този документ на лаптоп по време на проверката е невярно. EXIM заяви, че Комисията следва да прегледа документа онлайн, но длъжностното лице на Комисията поясни, че не е разполагало с достъп до интернет в помещенията на мястото на проверката. В допълнение EXIM дори не предостави интернет връзка към онлайн версията на устава.
(150)
Що се отнася до другите два документа, EXIM се обоснова с това, че те не биха могли да бъдат предоставени поради поверителния си характер и поради вътрешните правила. Самата EXIM заяви в отговора си на писменото искане, че „EXIM е учредена и функционира съгласно Известието за създаване на Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, и Устава на Китайската експортно-импортна банка“. Следователно той беше счетен за документ от основно значение за проверката на съдържащите се в жалбата твърдения че EXIM е публичен орган, но Комисията не получи достъп до него. В този контекст следва да се отбележи, че друга банка от стратегическо значение за политиките, т.е. CDB, предостави подобен документ относно своето учредяване, а в настоящото разследване бяха представени и няколко други известия на Държавния съвет. Освен това EXIM не подкрепи твърденията си относно поверителността с каквито и да е било доказателства. В допълнение, както бе обяснено в съображение 117, правителствата не могат просто да се позоват на вътрешни правила, за да се освободят от задълженията си съгласно Споразумението СИМ и основния регламент. Същото се отнася и за Мерките за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка, за които EXIM също заяви, че са поверителни, без да приложи каквито и да е доказателства и дори отказа да обсъжда целта на настоящия документ.
(151)
EXIM също така не предостави многократно поисканата информация за състава на управителния съвет и на надзорния съвет, с обяснението, че „съставът на управителния съвет се променя“ и че въпросите на Комисията относно членството на членовете на управителния съвет в ККП „са твърде лични и неуместни въпроси в контекста на едно антисубсидийно разследване.“ Фактът, че съставът на управителния съвет се променя, не е от значение за целите на настоящото разследване. От значение е по какъв начин държавата е представлявана в управителните съвети на EXIM; ПКНР и EXIM обаче отказаха да предоставят тази информация. Комисията също така счита, че членството на висшето ръководство на EXIM (и всички банки в тази област) е от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките. Според конституцията на ККП „Партията трябва да насърчава и подобрява основната икономическа система, като публичната собственост играе доминираща роля и различните икономически сектори се развиват паралелно…“ (33), поради което проверката на влиянието на ККП в EXIM беше счетена за необходима за целите на настоящото разследване, и по-специално, за да се оцени степента на държавен контрол по отношение на банките.
(152)
Що се отнася до статистиката за износа на различните категории продукти, която вече беше поискана във въпросника и която EXIM е правно задължена да предава на КБРК, в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР заяви, че се нуждае от повече време, за да подготви тази информация. В това отношение се отбелязва, че тъй като Комисията поиска тази информация още в първоначалния въпросник, ПКНР разполагаше с повече от три месеца и половина, за да я подготви, но не го направи. Според твърденията на EXIM „този вид информация може да бъде намерена в годишните доклади“; това обаче не е така. Информацията в годишните доклади, на които се позова ПКНР, обхваща различни периоди в сравнение с информацията, поискана от Комисията във въпросника и по време на посещението за проверка.
(153)
ПКНР с право твърди, че в отговора на въпросника е предоставило, наред с друго, сумите на експортните кредити за износа на механични и електрически продукти и нови високотехнологични продукти. Отбелязва се, че Комисията никога не е оспорвала подаването на тези данни. Комисията оспори факта, че при опита ѝ да провери тези числа по време на посещението за проверка, EXIM не съумя да предостави никакви доказателства в подкрепа на данните или дори да обясни откъде идват те. По подобен начин на Комисията не беше позволено да провери предоставените от ПКНР в отговора на въпросника данни относно дела на експортните кредити за ФВ сектор. Интересно е да се отбележи, че EXIM не счете никоя от тези цифри за поверителна, но когато Комисията поиска източник, спрямо който да ги провери, EXIM ѝ отказа достъп до такъв, като се позова на съображения за поверителност. EXIM приложи същата аргументация по отношение на размера на експортните кредити, предоставени на включените в извадката и на оказващите съдействие производители. Тя съобщи цифрите в отговора си на писменото искане, но не позволи на Комисията да ги провери въз основа на съображения за поверителност. В действителност не бе възможно да се проверят по-голямата част от статистическите данни, представени от EXIM.
(154)
EXIM също така отказа да обясни и да подкрепи със съответните доказателства кредитните рейтинги на включените в извадката производители износители и анализите, довели до определянето на тези рейтинги.
- Китайска банка за развитие („КБР“)
(155)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изрази загриженост, че Комисията е задала „лични въпроси относно членството в политически партии на членовете на управителните съвети и на висшето ръководство“. Това не е вярно. Въпросите, касаещи обвързаността на членове на управителния съвет и на висшето ръководство с ККП са с чисто технически характер и, както бе обяснено в съображение 151 по-горе, бяха зададени с цел да се определи ролята на ККП в китайската икономика.
(156)
По време на проверката Комисията опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители. CDB предостави известна обща информация, но отказа да разкрие каквато и да е информация във връзка с оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители, дори и оценката на риска и доклада за оценка на ФВ сектор.
(157)
В отговора на писменото искане CDB предостави цифри относно рисковата премия, заплащана в разглеждания сектор. По време на проверката CDB коригира отговора си в това отношение, но не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази цифра, нито обяснение за това какво стои в основата на тази цифра, въпреки многократните искания от Комисията по време на посещението за проверка.
б) Китайските държавни банки са публични органи
(158)
Жалбоподателят твърди, че държавните търговски банки в КНР са публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент.
(159)
Апелативният орган на СТО (по-долу наричан „АО“) в доклада си „САЩ, - окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (34) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичния орган като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“. Според АО доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнението на правителствените функции. При условие че доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че такъв контрол е упражняван по значим начин, тези доказателства позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт (35). АО също така счита, че публичните органи се характеризират и с „изпълнение на управленски функции“ (36), които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния ред на съответната членка“ (37).
(160)
Анализът по-долу е съсредоточен върху това дали въпросните държавни търговски банки изпълняват функции, които обичайно се приемат за част от държавната практика в Китай и, ако е така, дали при това те упражняват държавна власт. Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с намеса на правителството, тъй като повечето големи банки са държавна собственост. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерните дялове/собствеността на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които притежават, разполагат с държавна власт или я упражняват (публични органи), Комисията също така издири информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(161)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар. Съгласно изследване на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на КНР (38) делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (39) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (40). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (41). Участието на правителството в петте най-големи държавни банки също беше потвърдено от ПКНР в отговора му на писменото искане.
(162)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Независимо от това, както е отбелязано в съображение 139 по-горе, ПКНР представи твърде ограничена информация в това отношение и не позволи да се провери голяма част от предоставената информация. Следователно се наложи Комисията да използва наличните факти. Тя заключи въз основа на наличните данни, че тези банки се контролират от държавата чрез собственост, административен контрол на тяхното „търговско“ поведение, включително определянето на граници за лихвените проценти върху депозитите и заемите (вж. съображения 164-167 по-долу), а в някои случаи дори и с учредителни документи (42).
Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank от 2006 г. относно китайския банков сектор (43), от прегледа на СТО за политиките на Китай (2012 г.) (44), от доклада на Световната банка „Китай 2030 г.“ (45) или от Икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010г. (46); от информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране, като е налице информация, че те може би възлизат на едва 2 % от китайския пазар (47). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (48).
(163)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация (49) бе установено, че държавните банки и други държавни образувания отпускат по-голямата част от заемите за оказалите съдействие производители износители. Сред тях са по-големите търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките в КНР, като Китайска банка за развитие, банка EXIM, Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка и Китайската промишлена и търговска банка. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това се прави заключението, че банките се контролират от правителството. Наличието на подобен значим контрол се доказва, наред с друго, и от политиката на държавата в подкрепа на въпросния сектор, която подтиква банките от своя страна да действат по такъв начин, че да подпомагат въпросния сектор (вж. съображение 102 по-горе). По тази причина държавните банки и банките, финансиращи държавните политики в Китай, следва да бъдат считани за публични органи.
(164)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. Разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в КНР. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г. („Циркуляр 251“)“. От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен проце0нт на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, не се допуска възходящо развитие на лихвените проценти. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображение 135 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от март 2013 г. насам, когато Комисията е приключила своите антисубсидийни разследвания относно стоманените продукти с органично покритие (50), се прави констатацията, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки. ПКНР не предостави никакви доказателства, че положението, установено в хода на разследванията във връзка с фината хартия с покритие и стоманените изделия с органично покритие, се е променило. Следователно, въз основа на наличните факти и на други посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е била една и съща през целия РП.
(165)
Ограниченията по отношение на лихвените проценти по заемите и таваните за лихвените проценти по депозитите доведоха до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да отпускат заеми на избраните промишлени сектори при изгодни лихвени проценти.
(166)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (51), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (52) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (53). Банките са задължени да спазват тези правила. Включените в извадката производители износители принадлежат към категориите „насърчавани проекти“ и „високотехнологични сектори и сектори с използване на нови технологии“.
(167)
От различни независими източници на информация става ясно, че намесата на държавата във финансовия сектор в КНР е съществена и постоянна. Това личи, например, от констатацията на i) работния документ на МВФ от 2006 г., според който либерализацията на банковия сектор в КНР е непълна и кредитният риск не се отразява по съответен начин (54); ii) доклада на МВФ за 2009 г., в който беше подчертано отсъствието на либерализация на лихвените проценти в Китай (55); iii) доклада на МВФ за съответната държава от 2010 г., който посочва, че цената на капитала в Китай е относително ниска, разпределението на кредитите понякога се определя с неценови средства и високият размер на корпоративните спестявания е частично свързан с ниските разходи за различните производствени фактори (включително капитал и земя) (56); iv) икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010 г. (57) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор в Китай (58), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции продължава да бъде доминирана от държавата, което поражда проблеми като този до каква степен кредитните решения на банките се базират единствено на търговски съображения, а традиционната роля на банките като че ли по-скоро е на правителствени служби, свързани с държавата.
(168)
Въз основа на горните доказателства се прави заключението, че държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките изпълняват правителствени функции от името на ПКНР, а именно задължително насърчаване на някои сектори от икономиката в съответствие с държавното планиране и документите относно политиките. Обширното държавно участие в държавните банки и друга информация относно връзките между държавните банки и правителството (включително липсата на съдействие от страна на ПКНР в това отношение) потвърждават, че при изпълнението на своите публични функции банките се контролират от държавата. ПКНР упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките посредством всеобхватната намеса на правителството във финансовия сектор и изискването за държавните банки да следват политиките на правителството. Поради това държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките са публични органи, защото те притежават, разполагат със и упражняват държавна власт.
в) ПКНР упълномощава частните търговски банки и им възлага изпълнението на определени практики.
(169)
Комисията също така направи анализ относно това дали ПКНР упълномощава и възлага на частните търговски банки в КНР да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производителите на фотоволтаични изделия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
- Наличие на политика на ПКНР
(170)
От раздела по-горе относно държавната намеса във фотоволтаичния сектор (съображение 101) и от изложените по-долу констатации е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на фотоволтаичния сектор, тъй като публични органи (държавни търговски банки) (59) са заети с тази дейност и заемат господстваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти по-ниски от пазарните.
- Разширяване на обхвата на политиката към частните банки
(171)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавните търговски банки и за частните търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) да „определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(172)
Няколко правителствени документа за планиране на политиките и няколко закона засягат преференциалното кредитиране на ФВ промишленост. Например в Решение на държавния съвет от 10 октомври 2010 г. за насърчаване развитието на 7 нови стратегически промишлени сектора се обещава увеличаване на интензитета на подпомагането за стратегическите промишлени сектори посредством фискалната и финансовата политика (60) (ФВ промишленост е посочена сред тях), насърчават се финансовите институции да „разширяват кредитната подкрепа“ за тези сектори и да „използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“. Също така в Националната рамка за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), в която соларната електроенергия и фотоволтаичните елементи са набелязани като ключови области и теми с приоритетно значение (61), се обещава „да се насърчават финансовите институции да предоставят преференциално кредитиране на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“ и се възлага на правителството „да насочва различните финансови институции и представителите на частния капитал към участие в научното и технологично развитие“. В Закона на КНР за научния и технологичен напредък (постановление № 82 на президента на КНР) е определено, че държавата следва да насърчава и да дава насоки на финансовите институции, с цел да се подкрепя развитието на високи и нови технологични сектори, чрез предоставяне на заеми, и че ориентираните към подпомагане на политиките финансови институции трябва да отдадат приоритетно значение на развитието на промишлените сектори, в които се използват високи и нови технологии (62). Според същия закон ориентираните към политиките финансови институции в рамките на обхвата на своята дейност предоставят специални помощи за насърчавани от държавата независими иновативни проекти на предприятията (63).
(173)
В допълнение гореупоменатото ограничение по отношение на определянето на лихвените проценти от страна на КНБ (съображения 164 и 165) е обвързващо и за частните търговски банки.
(174)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на ФВ промишленост обхваща и частните търговски банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“ (64).
- Оценка на кредитния риск
(175)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който банките в КНР оценяват кредитния риск на производителите на ФВ изделия, преди да вземат решение дали да им предоставят заеми или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в КНР, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на искането за отпускане на кредит, описание на искането за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос (единствено с изключение на посоченото в съображение 176 по-долу). ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(176)
По време на проверката на една от банките Комисията получи възможност да прегледа една оценка на риска. Част от тази оценка на кредитния риск препращаше към подкрепата на правителството за дружествата, занимаващи се със соларни изделия, и към държавните планове за насърчаване на фотоволтаичната промишленост като цяло и този факт се отрази положително на кредитния рейтинг, определен на това дружество. Това е пример по какъв начин политиката на правителството (и субсидиите, насочени към определен сектор) влияе на процеса на вземане на решения от банките, когато става въпрос за условията на финансиране на дружествата, занимаващи се със соларни изделия.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията на място за проверка на включените в извадката производители износители. Повечето от включените в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск преди да отпускат заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че се извършва такъв анализ на риска. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше поискана многократно от заинтересованите страни, тъй като нейното значение се счита за ключово, наред с друго, с оглед на информацията, упомената в съображение 167 по-горе.
(179)
С оглед на изложеното по-горе констатациите, направени във връзка с оценката на кредитния риск в КНР, се прилагат по отношение на държавните търговски банки, частните търговски банки, както и по отношение на банките от стратегическо значение за политиките. Гореизложените доказателства водят до заключението, че от частните банки в КНР се изисква да следват държавните политики по отношение на кредитирането, по-специално в сектора на ФВ изделия, и да действат по същия начин като държавните банки, за които в съображение 168 бе установено, че са публични органи. Следователно се стигна до заключението, че ПКНР упълномощава и възлага на частните банки да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(180)
Освен това горепосочените доказателства показват, че държавните банки, дори и да не бяха счетени за публични органи, също щяха да се разглеждат като органи, които ПКНР упълномощава и на които възлага да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
г) Изкривяване на китайския финансов пазар
(181)
От информацията, събрана в рамките на настоящото разследване, може да се направи заключението, че делът на държавните банки възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Земеделската банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (65). В допълнение, Китайска банка за развитие и Китайската експортно-импортна банка са изцяло собственост на държавата. Тези седем банки са предоставили основната част от заемите, отпуснати на осемте включени в извадката производители износители в случая със соларните панели. Този повсеместна държавна намеса, в съчетание с изкривяванията на китайския финансов пазар и с политиката на китайското правителство за насочване на евтини парични средства към избрани сектори, пречи на създаването на равни възможности в международната търговия и осигурява на китайските производители нелоялно предимство.
(182)
Банките в КНР нямат пълна свобода при определянето на условията за отпускане на заемите. По отношение на лихвените проценти те са задължени да спазват ограниченията, наложени от Китайската народна банка (КНБ). Тези ограничения, редом с таваните за лихвените проценти по депозитите, водят до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да го заемат при изгодни лихвени проценти на избрани промишлени сектори.
(183)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (66), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (67) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (68). Банките са задължени да спазват тези правила.
(184)
Според неотдавнашни констатации на някои големи търговски банки в КНР е бил предоставен достъп до държавни резерви в чуждестранна валута (69). Това значително намалява техните разходи за капитал и тези „евтини пари“ се използват за заеми в USD и EUR за избрани предприятия и проекти в съответствие с политиката за насърчаване на китайските инвестиции навън. Поради това те са в състояние да предложат условия, с които обичайните търговски банки не могат да се конкурират.
(185)
Друго значително изкривяване във финансирането на фотоволтаичната промишленост е специалното привилегировано положение на Китайска банка за развитие („КБР“), която е основният заемодател за този сектор и предоставя огромен обем заеми и кредитни линии на включените в представителната извадка производители износители. CDB се финансира почти изцяло от продажбата на облигации, а не чрез депозити, и е вторият по големина емитент на облигации в страната след Министерството на финансите. Чрез този специален механизъм CDB си осигурява евтино финансиране и следователно е в състояние да предлага заеми при преференциални условия за избрани сектори (70).
3.4.1.1. Преференциално кредитиране
а) Въведение
(186)
Жалбоподателят изказа твърдението, че ПКНР субсидира своята ФВ промишленост посредством заеми при преференциални условия и целенасочено кредитиране.
б) Правно основание
(187)
Кредитирането при преференциални условия в Китай е уредено в следните правни разпоредби: Закон на КНР за търговските банки, Общи правила относно кредитирането (прилагани от Китайската народна банка), Решение № 40 на Държавния съвет за приемане и изпълнение на „Временните разпоредби за насърчаване на промишленото реструктуриране“.
в) Констатации от разследването
(188)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които бяха счетени за публични организации съгласно съображение 168 по-горе, тъй като разполагат с държавна власт и изпълняват функции на държавен орган. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 164, е налице явна намеса от страна на държавата (в лицето на КНБ) по отношение на начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заемите, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Между другото фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от членове 7 и 15 от Общите правила относно кредитирането (прилагани от КНБ), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече бе обяснено в съображения 172 и 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 139 и 140. Поради това по отношение на заемите, предоставяни от държавните търговски банки в Китай Комисията заключава, че е налице финансово участие в полза на производителите на ФВ изделия, под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и това означава, следователно, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(189)
С оглед на анализа в съображения 169-178 по-горе беше установено също, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на ФВ и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
(190)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Заемите, предоставяни от частни институции в Китай, не предоставят подходяща пазарна стойност за сравнение, тъй като беше установено, че ПКНР упълномощава частните банки и им възлага изпълнението на определени практики, поради което се предполага, че те следват практиките на кредитиране на държавните банки. Поради това референтните стойности бяха конструирани по описания в съображения 198-200 по-долу метод. Използването на тези референтни стойности показва, че заемите са отпуснати на ФВ сектор при по-ниски от пазарните условия.
(191)
ФВ промишлеността принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за останалите публични органи и за стопанските субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлената политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. В членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(192)
Както бе обяснено в съображение 172 по-горе, ПКНР насочва преференциалното кредитиране към ограничен брой сектори и секторът на ФВ изделия е един от тях. Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Заключение
(193)
Разследването показа, че всички включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през разследвания период.
(194)
Съобразно с това финансирането на ФВ промишлеността следва да се счита за субсидия.
(195)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(196)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството, и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(197)
Както бе обяснено по-горе (в съображение 190), тъй като предоставянето на заеми от страна на китайските банки показва наличието на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразява лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(198)
При конструирането на подходяща референтна стойност за заемите в RMB се счита за обосновано прилагането на китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. При положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно кредитоспособността на китайските износители да не се приема „едно към едно“, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(199)
Това важи и за заемите в чуждестранна валута. Като база за сравнение бяха използвани издадените през РП корпоративни облигации с рейтинг „BB“.
(200)
По отношение на гореизложеното, както беше обяснено в съображения 138-140, и от ПКНР, и от оказалите съдействие производители износители беше поискано да предоставят информация за кредитните политики на китайските банки, както и за начина, по който се отпускат заеми на производителите износители. Въпреки че бе поискана многократно, такава информация не бе получена. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“, или спекулативни (BB при Bloomberg), като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през РП лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(201)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Преференциално кредитиране по политиките
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, КНР и свързани дружества
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,25 %
JingAo Group и свързани дружества
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,85 %
3.4.1.2. Отпускане на кредитни линии
а) Въведение
(202)
Жалбоподателят беше изказал твърдението, че китайските банки са разширили предоставянето на непропорционалните кредитни линии и към китайските износители на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че всички разследвани дружества са получили значителни по размер кредитни линии от китайските банки, които в повечето случаи са предоставяни безплатно или срещу много малки по размер такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
б) Констатации от разследването
(203)
В доклада на експертната група по случая ЕО - Въздухоплавателни средства бе потвърдено, че тези кредитни линии, в допълнение към последиците от индивидуалните заеми, представляват потенциални директни прехвърляния на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, и, следователно - финансово участие. Експертната група установи, че ползата от потенциалното прехвърляне на средства произтича от самото наличие на задължение за директно прехвърляне на средства. Експертната група констатира също така, че дадена кредитна линия би могла сама по себе си да донесе ползи за предприятието получател и по този начин представлява потенциално прехвърляне на средства, отделно от всяко друго директно прехвърляне на средства под формата на индивидуални заеми (71).
(204)
Кредитните линии са били предоставяни на включените в извадката производители износители от същите банки, като описаните по-горе заеми, отпускани при преференциални условия. Както бе установено по-горе, тези банки са публични органи (съображения 158-166), които ПКНР упълномощава или на които възлага да предоставят преференциално финансиране за ФВ сектор (съображения 169-178).
(205)
Както бе обяснено по-горе (съображения 158-185), китайският пазар е изкривен от законодателството и практиките на държавните банки и беше установено, че в повечето случаи кредитните линии са предоставяни безплатно или при много занижени такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
(206)
Размерът на печалбата се изразява с таксите, които обичайно се прилагат към търговските кредитни линии, чието предоставяне беше разширено към дружествата и от които включените в извадката производители износители в повечето случаи са били освобождавани. Комисията използва таксите, прилагани по отношение на кредитната линия, чието предоставяне е било разширено към един от включените в извадката производители износители от чуждестранна търговска банка.
(207)
ФВ промишленост принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правнообвързващо за останалите публични органи и за икономическите субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(208)
Както бе обяснено в съображения 172 и 192 по-горе, ПКНР направлява преференциалното кредитиране, основна част от което е предоставянето на кредитни линии за ограничен брой сектори. Секторът на ФВ изделия принадлежи към тази група промишлени сектори и реализира ползи от дискриминационното преференциално кредитиране.
(209)
Предвид гореизложеното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат преференциални кредитни линии само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от страна на ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на непропорционални кредитни линии не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
в) Заключение
(210)
Разследването показа, че всички групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от кредитните линии, предоставени безплатно или при по-нисък от пазарния лихвен процент през РП.
(211)
Съобразно с това разширяването на предоставянето на тези кредитни линии към ФВ промишленост следва да се счита за субсидия.
(212)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(213)
Предоставянето на кредитни линии, безвъзмездно или при по-ниски от пазарните такси, се счита за предоставяне на финансови услуги (член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент) по занижени цени. Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Поради изкривяванията на пазара, описани в съображения 158-185 по-горе, адекватността на възнаграждението за финансовите услуги (в този случай отпускането на кредитни линии) не може да се определи в зависимост от преобладаващите пазарни условия в КНР. В съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството заплаща за отпускането на кредитна линия от китайските банки, и средствата, които дружеството би заплатило за достъпен за него съпоставим заем на свободния пазар. Кредитните линии също могат да бъдат счетени за потенциално прехвърляне на средства съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(214)
Един от включените в извадката производители износители е получил кредитна линия от банката, чието седалище е установено в различна от КНР финансова юрисдикция, като за тази кредитна линия са били приложени такси за обработка на документите, съгласно обичайната практика на световните финансови пазари. Въпреки че кредитната линия беше разширена към китайското дъщерно предприятие на въпросната банка, той се счита за разумен заместител на база за сравнение. Бе счетено за целесъобразно таксите, прилагани за тази кредитна линия, да се използват като еталон в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(215)
Размерът на таксите беше използван като сравнителен показател и беше приложен пропорционално към размера на всяка от въпросните кредитни линии, за да се получи размерът на субсидията (минус всички действително платени такси). В случаите, в които продължителността на кредитната линия е повече от година, общият размер на субсидията бе разпределен върху продължителността на кредитната линия и към РП бе отнесена подходяща по размер сума.
(216)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Отпускане на кредитни линии
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
1,09 %
JingAo Group и свързани дружества
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
2,59 %
3.4.1.3. Програми за субсидиране на експортното кредитиране
(217)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.1.4. Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
а) Въведение
(218)
В жалбата се посочва, че Китайската корпорация за експортно и кредитно застраховане („Sinosure“) предоставя застраховане на експортни кредити при преференциални условия за производители на разглеждания продукт, наред с друго посредством програма, наречена „Green Express“. Според жалбата застраховането на експортни кредити на Sinosure не е достатъчно дори и за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на тази програма.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(219)
Както бе упоменато в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място Комисията поиска от ПКНР и от Sinosure информация, която нито ПКНР, нито Sinosure предоставиха.
(220)
Комисията поиска институционалната рамка и съответните документи, ръководещи операциите на Sinosure в качеството му на официален държавен застраховател на експортни кредити. ПКНР представи само известие, издадено съвместно от Министерството на търговията („MOFCOM“) и Sinosure през 2004 г., но не съумя да представи редица други документи от значение, например т.нар. план 840, включен в известието от Държавния съвет от 27 май 2009 г. (72).
(221)
Що се отнася до проверката на отговорите на въпросника и приложение 1 във връзка със Sinosure, Комисията не получи редица документи и не съумя да провери редица поискани на място елементи. По-специално Sinosure не предостави следните поискани от Комисията информация и доказателства: а) финансовите отчети за 2012 г., които все още не бяха на разположение на уебсайта на Sinosure; б) съответната документация относно застраховането на експорти кредити за двама от включените в извадката съдействащи износители, в това число договори, оценка на риска, кореспонденция и доказателство за плащане на премии; в) специфична информация относно членовете на висшето ръководство, назначени от Държавния съвет; г) доказателство относно елементите и облекченията, посочени в Известието от 2004 г., издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure, включително относно одобряването на ограниченията, относно гъвкавостта на лихвените проценти и отстъпката в обхвата на вариация на премията; д) доказателство за дългосрочните оперативни разходи и печалбата от дейността по експортно кредитно застраховане; е) доказателство относно оценката на състоянието на пазара в сектора на фотоволтаичните изделия.
(222)
Комисията не бе в състояние да провери и редица елементи, включени в отговора на въпросника, относно операциите на Sinosure, в това число по-специално неговите отговори относно оценката на риска, действителното определяне на премията, както и процеса на кандидатстване и одобряване, поради отказа на Sinosure да обсъжда специфични договори с включените в извадката съдействащи износители. Sinosure не бе в състояние и да разясни или представи придружаващи документи относно някои несъответствия в числата или в други елементи в нейните отговори на въпросника и на писменото искане, които Комисията установи.
(223)
По време на посещението за проверка и в писмото на ПКНР от 3 юни 2013 г. ПКНР и Sinosure опитаха да обосноват тази липса на съдействие със съображения за поверителност. В тази връзка писмото, предхождащо проверката, и последващата електронна кореспонденция ясно показаха, че Комисията е настояла за съдържателност на проверката и очевидно би взела всички необходими предпазни мерки, за да защити поверителната информация, подадена или просто предоставена за проверка, в съответствие със своето правно задължение да защитава този вид информация, гарантирано от съответните строги правила на ЕС. Що се отнася до документите, които Sinosure се опита да представи дълго време след прекратяването на посещението за проверка, и по отношение на които тя не съумя да осигури извършването на надлежна проверка от страна на Комисията, те не могат да бъдат взети под внимание, тъй като са били изготвени специално за разследването и Комисията не можа да провери техните източници.
(224)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure Комисията не беше в състояние да провери редица елементи, отнасящи се до предоставянето на застраховане на експортни кредити от страна на Sinosure за включените в извадката съдействащи производители износители на продукта, предмет на разследването. Поради това някои от констатациите на Комисията се основават на наличната в регистрите информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Sinosure е публичен орган
(225)
Разследването установи, че Sinosure е публичен орган по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и на съответната съдебна практика на СТО (73), тъй като притежава, упражнява или разполага с държавна власт. По-специално ПКНР упражнява значителен контрол върху Sinosure (74), а Sinosure упражнява държавна власт при изпълнението на своите функции на държавно управление.
(226)
Комисията отбелязва, че дейността по експортно кредитно застраховане, изпълнявана от Sinosure, е неразделна част от по-широкия финансов сектор, за който бе установено, че е обект на директна намеса от страна на държавата, която нарушава нормалното функциониране на финансовия пазар в КНР (вж. съображение 185 и следващи по-горе).
(227)
Sinosure изпълнява функции на държавен орган в качеството си на единствена официална институция за застраховане на експортни кредити в КНР. Ето защо тя се намира в монополно положение на пазара на застраховането на експортни кредити. Дружеството потвърди, че този пазар не е отворен, въпреки че има някои международни конкуренти, които извършват дейност косвено в КНР.
(228)
Правителството упражнява повсеместна намеса и пълен финансов контрол върху Sinosure. Sinosure е еднолично държавно предприятие, притежавано на 100 % от Държавния съвет. Регистрираният капитал в размер на 4 млрд. RMB идва от рисковия фонд за експортно кредитно застраховане, в съответствие с държавния бюджет. Освен това през 2011 г. държавата инжектира 20 млрд. RMB посредством Китайската инвестиционна корпорация, суверенният държавен инвестиционен фонд на Китай. (75) В устава се посочва, че компетентната за дейността на дружеството служба е Министерството на финансите и се изисква от предприятието да представя финансови и счетоводни доклади и доклад относно фискалния си бюджет за разглеждане и одобрение от Министерството на финансите.
(229)
Що се отнася до държавния контрол, в качеството си на държавно еднолично предприятие Sinosure не разполага с управителен съвет. Що се отнася до Съвета на надзорниците, всички надзорници са назначени от Държавния съвет и изпълняват своите задължения в съответствие с „Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции“. Висшето ръководство на Sinosure също се назначава от правителството. От годишния доклад на дружеството за 2011 г. („ГД 2011“) се разбира, че председателят на Sinosure е секретар на партийния комитет, а по-голямата част от висшето ръководство също са членове партийния комитет. Предвид отказа на Sinosure да предостави допълнителна информация относно висшето ръководство, може да се направи заключението, че ръководството пряко отразява волята на правителството, което пряко назначава членовете на Съвета на надзорниците, както и на висшето ръководство. Въз основа на това с счита, че ПКНР упражнява значим контрол върху Sinosure.
(230)
Изпълнението на държавни функции и политики от страна на Sinosure проличава толкова ясно и изрично, че може да се направи заключението, че дружеството представлява непосредствено изражение на самото правителство. Годишният доклад на Sinosure за 2011 г. съдържа редица изявления в това отношение, а именно: Sinosure „упражнява проактивно политическите функции на агенция за експортно кредитиране и отбеляза добър старт през първата година от 12-тия „Петилетен план“ (стр. 4 от ГД 2011); „задълбочаването на корпоративната реформа укрепи политическата функция на Sinosure като агенция за експортно кредитиране. Икономическата конференция на ЦКККП акцентира върху тази функция и изясни изискванията относно кредитното застраховане, което предначерта пътя за нашия растеж“ (стр. 5 от ГД 2011); „през 2011 г. Sinosure изпълни стратегиите на ЦКККП и на Държавния съвет, решенията и договореностите, както и държавните политики в областта на дипломацията, външната търговия, промишлеността и финансите, приложи изцяло функцията си по изпълнение на политиките и постигна бърз растеж“ (стр. 11 от ГД 2011); Sinosure изцяло изпълни държавната политика „Специална мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване“ и изпълни определените му от държавата задължения“ (стр. 11 от ГД 2011).
(231)
Институционалната рамка и други документи, издадени от ПКНР, съгласно които функционира Sinosure, допълнително доказват неговата функция като публичен орган, както и че дружеството е упълномощено да провежда правителствени политики. Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на застраховане на експортни кредити (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368 от 26 юли 2004 г.) бе издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure през 2004 г. и все още управлява дейността на Sinosure. Сред целите на настоящото известие е насърчаването на износа на високи и нови технологии и на продукти с висока добавена стойност чрез по-нататъшното използване на застраховането на експортни кредити. В известието изрично се възлага мандат на Sinosure да оказва подкрепа на ключови сектори, изброени в Азбучния указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г. В този указател „соларните елементи и модули“ са включени сред продуктите, които могат да кандидатстват, поради което могат да се считат за пряко подпомагани от Sinosure. В известието са определени следните предимства: „зелен канал“, т.е. специфична подкрепа за продуктите, обхванати в каталога, които следва да получават одобрение в рамките на пет дни, ако са изпълнени основополагащите условия, и одобрение на ограничението за приоритетно застраховане; ускорено разглеждане на заявлението, което приключва в срок от три месеца от получаването на документите по искането; гъвкавост на ставката на премията, изразяваща се в най-високата отстъпка от ставката на премията в обхвата на вариация на Sinosure. В известието се предвижда също така регионалните и местните търговски власти да предприемат по-нататъшни мерки за подпомагане производството на включените в Азбучния указател изделия. В известието се изисква от Sinosure да съобрази основополагащия модел с националната промишлена политика и с характеристиките на изнасяните изделия от областта на високите и новите технологии и да предостави подкрепа за секторите в областта на иновациите, науката и изследванията, и по-специално за тези от тях, които се ползват с държавна подкрепа.
(232)
Комисията е в течение и на други документи, които доказват, че Sinosure е заето с непосредственото провеждане на държавни политики в полза на, наред с други, производителите износители. Т.нар. план „840“ е подробно изложен в известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г. (76). Това заглавие се свързва с използването на 84 млрд. USD за експортно застраховане и представлява една от шестте мерки, приети от Държавния съвет през 2009 г. с цел допълнително стабилизиране на търсенето на външния пазар в условията на световна криза и, в резултат на това - за засилване на търсенето на застраховане на експортни кредити. Шестте мерки включват по-конкретно подобрено покритие на застраховането на експортните кредити, предоставяне на краткосрочно застраховане на експортни кредити в размер на 84 млрд. USD през 2009 г. и намаляване на ставката на премията. Като единствена ориентирана към изпълнението на политиките институция, отговаряща за застраховането на експортни кредити, Sinosure е посочена за изпълнител на плана. Що се отнася до намаляването на застрахователната премия, Sinosure е било задължено да гарантира, че средната ставка на премията за краткосрочното застраховане на експортни кредити ще бъде намалена с 30 % въз основа на средната ставка за 2008 г.
(233)
Т.нар. „План 421“ беше включен в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.. Той представляваше също и важна политика в подкрепа на политиката на Китай за насърчаване на китайските инвестиции навън в отговор на световната финансова криза от 2009 г. и осигури финансиране на застраховането в размер на 42,1 млрд. USD в подкрепа на износа на мащабно цялостно оборудване. В него се предвижда Sinosure и някои други финансови институции да управляват и осигуряват финансирането. Обхванатите от този документ предприятия, биха могли да се възползват от преференциалните финансови мерки, включително застраховане на експортни кредити. Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР Комисията не бе в състояние да поиска допълнителни подробности относно прилагането на въпросното известие. При отсъствието на доказателства за противното, Комисията има основание да смята, че този документ обхваща също ФВ оборудване и ФВ сектор.
(234)
Други документи, които показват наличието на подкрепа от държавата за предоставянето на краткосрочно експортното кредитно застраховане, са два документа относно увеличената финансова подкрепа за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение („НССЗ“). В точка 7, буква В от Известието на Държавния съвет относно ускоряването на развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18.10.2010 г. финансовите институции се насърчават да увеличат финансовата подкрепа. В точка Xxvii от Приложните указания за разработването на НССЗ, издадени съвместно от всички отговорни министерства (т.е. Националната комисия за развитие и реформи, Министерство на търговията, Министерство на науката, Министерството на промишлеността и информационните технологии, Министерство на околната среда, Министерство на финансите, Държавната данъчна администрация, Общата администрация на митническите служби, Генералната администрация за контрол на качеството, Службата за контрол на интелектуалната собственост) Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г., също се споменава изрично активната подкрепа посредством, наред с друго, застраховане на експортни кредити за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Тези нововъзникващи сектори от стратегическо значение са съсредоточени върху широка гама от изделия, технологии и услуги за развитие на международния пазар, върху космическите технологии и производството на високотехнологично оборудване или стимулират вътрешните производства по патентовани технологии и стандартните изделия за износ на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Следователно, при отсъствие на доказателство за противното, има основание да се счита, че разглежданият продукт и включените в извадката износители също се приемат за „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“ и имат право на произтичащите от това ползи.
(235)
Въз основа на горните елементи Комисията стига до заключението че Sinosure е публичен орган, тъй като разполага с държавна власт за провеждането на политики на държавното управление, обект е на значим контрол от страна на правителството и упражнява правителствени функции.
г) Правно основание
(236)
Правното основание за тази програма е следното: Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на експортното кредитно застраховане (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368), издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure; Азбучният указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г.; т.нар. план „840“, включен в Известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г.; т.нар. „План 421“, обхванат в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.; Известие на Държавния съвет относно ускоряване развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18 октомври 2010 г., издадено от Държавния съвет, и насоки за неговото прилагане (Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г.).
д) Констатации от разследването
(237)
Тъй като Sinosure е публичен орган, който разполага с държавна власт и изпълнява държавни закони и планове, предоставянето на експортното кредитно застраховане на производителите на разглеждания продукт представлява финансово участие под формата на потенциално директно прехвърляне на средства от страна на правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(238)
По отношение на предоставяната от местните власти отстъпка за част от заплащаната от производителите износители премия, това също представлява директно прехвърляне на средства под формата на безвъзмездна помощ в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(239)
Полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква в) от основния регламент съществува доколкото Sinosure предоставя застрахователно покритие за експортни кредити при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят обикновено би могъл да се ползва на пазара, или доколкото дружеството предоставя застрахователно покритие, което иначе не се предлага на пазара. Допълнителна полза, получавана от производителя износител, по смисъла на член 3, параграф 2 е отстъпката на част от размера на премията, заплащана на Sinosure от някои местните органи по място на установяване на някои производители износители.
(240)
В известието от 2004 г. е изложен пълният набор привилегии, предоставяни от Sinosure и/или от местните власти на предприятията, включени в Азбучния указател от 2006 г. и отговарящи на националните политики. Разследването показа, че застрахователни споразумения, сключени между Sinosure и включените в извадката производители износители, и отстъпките на част от размера на премиите, предоставени от местните органи, напълно отразяват тези ползи. Програмата „Green Express“ се изразява в опростена и ускорена процедура по предоставяне на покритие и уреждане на исканията посредством бърза оценка на загубите и последващо ускорено извършване на плащанията към клиента.
(241)
Разследването показа също така, че мерките, приети в резултат на финансовата криза от 2009 г. и подробно представени в план „840“ и план „421“, а по-късно и мерките от 2011 г. в полза на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, са донесли съществени ползи за производителите износители. Тези мерки са довели до подобрен достъп до застраховане и до допълнително понижаване на премията, заплащана на Sinosure, независимо от затрудненото икономическо положение и съществено увеличения риск за Sinosure при предоставянето на застрахователно покритие, и те са напълно отразени в предоставяното от Sinosure за производителите износители застрахователно покритие. Разследването по-специално установи, че условията и размерът на събираната премия през съответните години, обхващащи РП, са останали по същество едни и същи или са се подобрили, независимо от увеличения брой на изплащаните от Sinosure искания за обезщетение и значително влошеното положение на ФВ сектор.
(242)
По отношение на наличието на полза Комисията първо провери до каква степен премиите на Sinosure покриват разходите за краткосрочно застраховане на експортни кредити. Sinosure се аргументира въз основа на точка й) от приложение I към Споразумението на СТО относно субсидиите и изравнителните мерки („СИМ“), в което се разглежда като „забранена“ субсидия за износа по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от същото споразумение предоставянето на програми за експортно кредитно застраховане при ставки на премията, които не могат да покрият дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмите. В отговорите си на въпросника Sinosure само се позова на печалбите и загубите, реализирани през последните пет години, и направи заключението, че тъй като като цяло през този период е реализирало печалба, предоставянето на краткосрочно застраховане на експортни кредити на производителите износители не е представлявало субсидия съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Както бе обяснено по-горе (вж. съображения 221 и 222), Комисията прикани Sinosure да предостави конкретна информация и доказателства относно дългосрочната рентабилност на неговите дейности по експортно кредитно застраховане, включително относно дохода от премиите и оперативните разходи и загуби на програмата съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Sinosure обаче не представи необходимите документи и доказателства, поискани по време на посещението за проверка, като наблегна на данните относно общата рентабилност, посочени в неговите одитирани годишни доклади.
(243)
Комисията отбелязва, че дори и да разчита единствено на годишните доклади на Sinosure, без възможността да провери цифрите и елементите, съдържащи се в тези доклади, тя не би била в състояние да заключи, че Sinosure в дългосрочен план е реализирало печалби от частта на своята дейност по застраховане на експортни кредити, съответстваща на „програмата“, посочена в буква й). Sinosure извършва редица дейности в допълнение към експортното кредитно застраховане и цифрите и данните, докладвани в годишния доклад, представляват консолидирани данни за всички тези дейности, без да е представена точна разбивка за всяка от тези дейности. От някои от годишните доклади (но не и скорошен такъв) личи, че краткосрочното застраховане на експортни кредити далеч не е най-важната дейност за Sinosure, но липсват точни проценти. Тъй като Sinosure отказа да предостави изискваните информация и доказателства по отношение на последната дейност, а те са необходими за извършването на анализа на „програмата“ съгласно буква й) от приложение 1 към Споразумението на СТО относно СИМ, Комисията е принудена да базира своите констатации върху наличните доказателства.
(244)
Комисията отбелязва още от самото начало, че съгласно член 11 от устава на Sinosure дружеството работи при нулева печалба. С други думи, по устав Sinosure няма за цел увеличаване на печалбата, а просто трябва само да се стреми да покрива разходите си в качеството си на единствен официален експортен кредитен застраховател в КНР. Както бе обяснено по-горе, документацията по случая показва, че правната и политическа среда, в която оперира Sinosure, изисква от дружеството да изпълнява държавните политики и планове в изпълнение на мандата си за провеждане на държавната политика. Сред подбраните сектори и предприятия, ползващи се със специфична подкрепа от държавата, производителите износители са разполагали с пълен достъп до застраховането на експортни кредити, предоставяно от Sinosure при преференциални ставки дори и след световната криза от 2009 г., и дори когато фотоволтаичният сектор е преминавал през безпрецедентна криза, включително през РП. Следователно Sinosure предоставя неограничен достъп до застрахователно покритие за ФВ сектор и изключително ниската застрахователна премия, която то предлага, не отразява реалните рискове, възникващи при застраховането на износа в този сектор. Въз основа на всички тези елементи може да се направи заключението, че не може да бъде изключена вероятността размерът на ставките на премиите, събирани от Sinosure, да е недостатъчен за покриване на дългосрочните разходи по неговото функциониране, и това дори изглежда вероятно.
(245)
При липсата на съдействие от страна на Sinosure Комисията разгледа дори допълнителни елементи в подкрепа на това заключение. От обществено достъпните доказателства ясно личи, че Sinosure в действителност работи в ситуация на дългосрочни оперативни загуби (77). Комисията анализира и съответните данни от отчетите за приходите в годишните доклади на Sinosure за периода от 2006 до 2011 г., представени от Sinosure като обосновка на данните за рентабилността, изложени в неговия отговор на въпросника. Тези цифри показват, че Sinosure е включило значителна дългосрочна оперативна загуба от общите си застрахователни дейности, които изключват инвестиционните и други приходи. По-конкретно, във всяка отделна година между 2006 и 2011 г. (с единственото изключение на 2010 г.) размерът на изплатените искания за обезщетение е (почти) равен или (далеч) надвишава нетните премии, спечелени от Sinosure. Ако оперативните разходи и разноските за комисиони също бъдат извадени от нетните премии, се получава още по-съществена загуба. Данните показват, че въпреки скромната печалба през 2010 г., оперативната загуба от застрахователните операции за целия период е значителна. От годишните доклади се разбира, че значителна част от общите приходи на Sinosure идват от инвестиции и други източници, които не са от значение за оценката на жизнеспособността на неговата програма за застраховане на експортни кредити. Тъй като краткосрочното експортно кредитно застраховане представлява по-голямата част от стопанската дейност на Sinosure, при липса на доказателства за противното се заключава, че Sinosure е претърпяло значителна дългосрочна загуба от програмата си за застраховане на експортни кредити.
Като се има предвид, че Sinosure реализира загуби от своята програма за застраховане на експортни кредити, наличието на полза се определя чрез сравняване на премиите, заплатени от производителите износители, с наличните на пазара. Sinosure е единственият официалния експортен кредитен застраховател и следователно упражнява пълен контрол върху вътрешния пазар. При липсата на каквито и да е търговски референтни стойности за тези инструменти в КНР и като се има предвид, че финансовият пазар в КНР е изкривен от държавна намеса, е разумно да се приложат референтни стойности извън КНР, т.е. премии, които се заплашат при нормални пазарни условия. На тази основа, както е описано по-долу в раздела относно изчисляването на размера на субсидията, ставките на премиите са на нива под пазарните и се предоставят ползи.
(246)
Горепосочените субсидии зависят от осъществяването на износ по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като без износ те не могат да бъдат получени. Освен това те са и специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до определени предприятия. Соларните елементи и модули са изрично посочени в Азбучния указател на изделията в областта на високите и новите технологии от 2006 г., което е предпоставка за това те да се ползват с преференциалното третиране, определено в известието от 2004 г.. Освен това сред основните цели на Sinosure е изпълнението на националните политики и планове, включително и 12-тия петгодишен план за ФВ сектор. Съгласно „План 840“ и „План 421“ също се предвиждат ползи за ФВ сектор, редом с няколко други сектора, посочени в тези планове (вж. съображения 232 и 233). ФВ сектор се счита също така и за един от насърчаваните промишлени сектори съгласно Решение № 40 и други документи за планиране и закони (вж. съображения 207 и 208). Този сектор попада и в категорията „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“, ползващи се с множество ползи в съответствие с правителствените политики (вж. съображение 102). Повечето от производителите износители също имат официален статут на високотехнологични предприятия и предприятия, използващи нови технологии, въз основа на който се ползват с множество предимства по линия на правителствените политики.
(247)
Следователно е очевидно, че ползите, предоставени от Sinosure или от местните власти посредством възстановяването на част от размера на застрахователната премия, не са достъпни за всички промишлени сектори и за всички предприятия, а са ограничени само до тези сектори и предприятия, които изрично се съобразяват със съответните правителствени политики за подкрепа и с основополагащите за тях документи. Комисията достигна до заключението, че ползите, предоставени от Sinosure и/или от местните органи на производителите на разглеждания продукт, са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това, тъй като нямаше доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия по смисъла на член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, ползата е специфична и в това отношение.
е) Заключение
(248)
Разследването показа, че шестте групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от предоставеното от Sinosure през РП застраховане на експортни кредити.
(249)
Предоставянето на експортно кредитно застраховане от страна на Sinosure за ФВ сектор трябва да се счита за субсидия, доколкото ставките на премиите са на нива под пазарните.
(250)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от ползата, реализирана от получателите през РП. Начинът на изчисляване на ползата е подобен на този за случая на гаранциите по заеми. В съответствие с член 6, буква в) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между размера на премията, която дружеството заплаща за краткосрочната застраховка, предоставена от Sinosure, и размера на премията, която дружеството би заплатило за съпоставима застраховка на експортен кредит на свободния пазар.
(252)
Тъй като предоставяното от Sinosure краткосрочно експортно кредитно застраховане произтича от целите на държавната политика и тъй като Sinosure е в монополно положение на вътрешния пазар в качеството си на единствена официална агенция за експортно кредитиране, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure при определянето на подходяща пазарна стойност на премията за застраховането, предоставяно на производителите на ФВ изделия, Комисията прибягна до използване на наличните факти.
(253)
Комисията счита, че най-подходящият ориентир, за който е налична информация, са ставките на премиите, прилагани от Експортно-импортната банка на Съединените американски щати (по-нататък наричана „Ex-Im Bank“). Според публично достъпна информация (78) Ex-Im Bank е официалната агенция за експортно кредитиране на федералното правителство на САЩ и се издържа самостоятелно. Дейностите на Ex-Im Bank включват застраховане на експортни кредити и други дейности, като например гарантиране на текущи активи и на заеми (финансиране на конкретен купувач). Нейната мисия е създаването и оказването на подкрепа за работни места в САЩ чрез подпомагане на американския износ за международни купувачи. Ex-Im Bank действа като държавна корпорация на Конгреса на Съединените щати. Следователно са налице редица сходства със Sinosure и се счита, че банката е подходяща референтна институция.
(254)
Размерът на референтната премия е бил изчислен въз основа на действителния размер на таксите, събрани за износ към страни от ОИСР, за целия набор политики, с 90 % обхват на застрахователната сума и период от 120 дни. Действителният размер на премията се равнява на средната стойност на медианата за петте различни категории чуждестранни купувачи в зависимост от тяхната платежоспособност и риск от неизпълнение на задълженията. Това е най-близкият наличен референтен показател за изчисляване на премията, която производителите на разглеждания продукт биха били принудени да заплатят на пазара.
(255)
Размерът на ползата бе изчислен въз основа на информацията, представена от ПКНР, и във връзка с размера на изплатените от Sinosure през РП суми за застраховане на експортни кредити и таксите за такова застраховане. Информацията за Sinosure, предоставена от съдействащите дружества, не беше използвана, тъй като беше ясно, че информацията, предоставена от ПКНР, е по-пълна (например някои дружества не съобщиха в отговорите си на въпросника за предоставеното им от Sinosure третиране или не го обявиха по време на проверката на място).
(256)
Що се отнася до заплащането на част от застрахователната премия от местните власти, ползата се изчислява като равна на размера на отстъпките и безвъзмездните помощи, предоставени на включените в извадката дружества през РП.
(257)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Експортни гаранции и застраховки
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group и свързани дружества
0,71 %
JingAo Group и свързани дружества
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.1.5. Ползи, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
(258)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2. Програми за отпускане на безвъзмездни помощи
3.4.2.1. Изследователски фонд за развитие на износния продукт
(259)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.2. Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
(260)
Комисията установи, че някои от включените в извадката производители износители са извлекли ползи от тази схема през РП. Въпреки това поради малките размери на получените ползи и тяхното незначително влияние върху маржа на субсидията Комисията не счете за необходимо да анализира доколко тези схеми подлежат на изравняване.
3.4.2.3. Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
(261)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.4. Демонстрационната програма „Golden Sun“
а) Въведение
(262)
В жалбата се твърдеше, че производителите на разглеждания продукт са получили субсидии по демонстрационната програма „Golden Sun“ (наричана по-нататък „програмата „Golden Sun““), изпълнена от правителството на Китай през юли 2009 г. Жалбата съдържаше prima facie доказателства, че четирима от включените в извадката износители са получили директни субсидии за разглеждания продукт по тази програма. Освен това от нея се разбираше, че един от включените в извадката износители е бил избран за доставчик на разглеждания продукт по отношение на 70 % от общия капацитет, инсталиран от програмните оператори (т.е. дружествата, които произвеждат и продават електроенергия, произведена от ФВ системи) през 2011 г.. В жалбата се съдържаше и информация, съгласно която финансирането по програмата „Golden Sun“ е предоставяно на програмните оператори по непрозрачен начин и в разрез с правилата относно конкуренцията.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(263)
Както бе посочено по-подробно в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място при ПКНР Комисията поиска информация за програмата „Golden Sun“, която ПКНР така и не предостави.
(264)
Що се отнася до отговорите на въпросника и на писменото искане, ПКНР упорито поддържаше становището, че тази програма за отпускане на безвъзмездна помощ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт. Вследствие на това ПКНР не предостави отговори на редица въпроси относно програмата и ползите за производителите на разглеждания продукт, като отговори „не се прилага“. Също така ПКНР не успя да предостави всички съответни законови, подзаконови, административни указания и други актове, поискани във въпросника, като се ограничи само до това да представи главното правно основание.
(265)
В началото на частта на проверката, отнасяща се до програмата „Golden Sun“, Комисията поиска от ПКНР да представи всички приложения към вече представеното главно правно основание и го запита дали възнамерява да представи допълнителни официални документи относно програмата. ПКНР предостави поисканите приложения, но отговори, че не възнамерява да представя други документи. След това Комисията показа на ПКНР издаден от Министерството на финансите („МФ“) бюджетен документ относно действително финансираните проекти и съответните суми, отпуснати по тази програма, предоставен от съдействащи износители (документ на МФ № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г.). От допълненията към този документ личи, че един от включените в извадката износители е получил значително финансиране по програмата „Golden Sun“, както за своите проекти, така и като доставчик на допустимото оборудване за няколко проекта, финансирани от програмата. Представителите на МФ, присъстващи на проверката, бяха в течение на показания документ и Комисията поиска от тях да представят всички подобни бюджетни документи, издадени от МФ за годините на изпълнението на програмата „Golden Sun“. Въпреки че представителите на МФ изразиха принципно съгласие относно срока за представяне на тези документи, те не ги предоставиха на Комисията.
(266)
Комисията също така показа на MOFCOM бюджетните документи, отнасящи се до програмата „Golden Sun“, издадени от местното подразделение на Министерството на финансите за съответната провинция и община, които предостави един от съдействащите износители, и поиска от ПКНР да представи съответните сходни документи (т.е. издадени от съответните провинции или общини) относно програмата. ПКНР отговори, че не разполага с тези документи, тъй като те се отнасят за провинции и/или общини и поради това то не може да ги предостави.
(267)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР препотвърди позицията си, че програмата „Golden Sun“ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт и поясни, че макар и да е възможно тези производители да са реализирали ползи от тази програма, те са направили това като оператори на електроцентрали, а не като производители на соларни панели, тъй като само операторите на електроцентрали могат да получават субсидии в рамките на въпросната програма. В това писмо се твърди също така, че Комисията е поискала само три конкретно посочени документа, които ПКНР е представило. Това твърдение е невярно, тъй като при проверката Комисията поиска конкретни бюджетни документи, издадени от МФ (изрично упоменати и в писмото на Комисията от 23 май 2013 г.) и от местните подразделения, на територията на които се намират производителите износители (позовавайки се на специфични документи, представени от производителите износители), които ПКНР предпочете да не предостави.
(268)
Комисията също така изиска конкретна информация за плащанията по програмата „Golden Sun“, получени от един включен в извадката съдействащ износител, който беше доставил разглеждания продукт и беше получил постъпленията директно от правителството. ПКНР отново не бе в състояние да обясни случая и да предостави подробности по време на проверката на място и всичко, което направи, бе да се свърже с правния отдел на дружеството, откъдето, според твърденията на ПКНР, са обяснили, че случаят е изяснен с длъжностните лица на Комисията по време на проверката на място, което не е напълно вярно. Допълнителни подробности относно ситуацията са изложени в съображения 276-278 по-долу. Както е посочено по-подробно в съображения 275-278 по-долу, разследването показа, че включените в извадката съдействащи производители действително са реализирали ползи от безвъзмездните помощи, отпускани в рамките на програмата „Golden Sun“, включително по-конкретно по отношение на доставките на разглеждания продукт. Становището на ПКНР, че тази програма не носи ползи за производството на разглеждания продукт, бе опровергано по неоспорим начин от проверените в хода на разследването доказателства и факти.
(269)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР Комисията не беше в състояние да провери няколко важни аспекти на програмата „Golden Sun“ и на реалните ползи, предоставени на производителите на разглеждания продукт. Преди това ПКНР не съумя да предостави всички поискани документи, и по-специално бюджетните документи относно бюджетните кредити по програмата „Golden Sun“, издадени от МФ за периода на изпълнение на програмата. Поради това някои от констатациите на разследването се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Правно основание
(270)
Главното правно основание са Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ от 16 юли 2009 г. и приложеният към него документ Временни мерки за управление на фондовете за финансово подпомагане по демонстрационната програма „Golden Sun“, досие CaiJian № 397 [2009 г.], издадени от Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет; Циркуляр относно успешното изпълнение на задачите на демонстрационната програма „Golden Sun“, досие № 718 [2009 г.]; Циркуляр относно успешното изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 622 [2010 г.]; Циркуляр относно Инструкции за индексация на бюджета с оглед финансирането на субсидии за строителни разходи по демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г., издаден от от Министерство на финансите; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., JCJ, досие № 336 от 1 септември 2011 г., издадено от подразделение на МФ на провинция Hebei; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., HCJ, досие № 135 от 8 ноември 2011 г., издадено от Общинското бюро по финансите на Hengshui.
г) Констатации от разследването
(271)
Програмата „Golden Sun“ е създадена през 2009 г. за насърчаване на технологичния напредък и постепенното развитие на сектора на производството на соларни ФВ системи. Органите, които отговарят за програмата на централно ниво, са Министерството на финансите, Министерството на науката и Националният енергиен съвет. В Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ са изброени редица критерии за допускане до финансиране по тази програма, включително: а) предприятията да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационния проект „Golden Sun“; б) да имат инсталирана мощност не по-малко от 300 kWh; в) да имат период на изграждане не повече от една година и период на упражняване на дейност не по-малко от двадесет години; г) собствениците на ФВ проекти трябва да разполагат с общи активи, възлизащи на най-малко 100 милиона RMB, и капитал, възлизащ на най-малко 30 % от инвестиционните разходи; д) производителите на интегрирани системи и ключово оборудване, използвани в проектите за генериране на електроенергия от ФВ, следва да бъдат избирани чрез тръжни процедури. Допустимите проекти могат да получат от държавата до 50 % от общата сума на инвестиционните разходи, като се има предвид, че този таван достига 70 % за собствениците на проекти, разположени в отдалечени области без изградена електрическа мрежа.
(272)
Що се отнася до процедурата, предприятията, които желаят да получат финансиране по програмата трябва да представят своите заявления и придружаващи документи на съответния държавен орган. Местните подразделения на министерствата на финансите, технологиите и енергетиката на ниво провинция, отговорни за организацията на програмата, подават съвместен обобщен доклад на Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет, които отговарят за извършването на прегледа на проектите за отделните провинции, по отношение на техническите програми, условията за строеж, финансирането и всички други аспекти. След окончателното одобрение на правителството Министерството на финансите отпуска средствата директно на собственика на проекта и запазва съответните документи относно одобрението и изплащането.
(273)
Програмните оператори на практика подават заявления за финансиране до правителството след като сключат договор с доставчика/доставчиците на допустимо ФВ оборудване (т.е. именно разглеждания продукт). В съответствие с приложимото законодателство тези доставчици на допустимо ФВ оборудване биват избирани посредством тръжни процедури. ПКНР обаче не разясни по какъв начин упражнява компетенциите си по отношение на избора на програмни оператори за местните планове за изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ и как на свой ред тези програмни оператори избират доставчика на допустимо ФВ оборудване. ПКНР и заинтересованите страни не доказаха, че процедурата за подбор е открита, прозрачна и недискриминационна, тъй като не предоставиха съответната документация. Няма индикации за закупуване на чуждестранно оборудване за производството на ФВ изделия. Съществена част от допустимото ФВ оборудване е било доставено от един-единствен включен в извадката съдействащ производител. Въз основа на наличните факти институциите стигнаха до заключението, че програмата „Golden Sun“ е използвана като средство за създаване на изкуствено търсене на продуктите на избраните китайски производители на разглеждания продукт. Ако правителството счете даден проект за допустим, то предоставя финансирането.
(274)
Програмата „Golden Sun“ предоставя субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на прехвърляне на средства от ПКНР под формата на безвъзмездни помощи за производителите на разглеждания продукт.
(275)
Разследването по-специално установи, че няколко включени в извадката съдействащи производители са получили пряка безвъзмездна помощ по програмата „Golden Sun“ за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Тази безвъзмездна помощ, заплатена на включените в извадката съдействащи производители, покрива част от разходите, които в противен случай те биха понесли, и следователно е пряко свързана с разглеждания продукт.
(276)
Освен това разследването установи, че включените в извадката съдействащи производители са реализирали ползи от финансирането, предоставено по тази програма за целите на доставянето на разглеждания продукт на несвързани програмни оператори. По-специално, по време на разследването на място беше установено, че един включен в извадката съдействащ производител е получил пряко от ПКНР значителна еднократна сума за всички 40 проекта, финансирани по програмата „Golden Sun“, за които е доставил разглеждания продукт. Включеният в извадката съдействащ производител износител не е отчел тази сума в отговора си на въпросника. Циркулярът на Министерството на финансите от 2010 г. показа, че този съдействащ производител износител е бил избран за доставчик на разглеждания продукт за няколко несвързани програмни оператори от частния и държавния сектор. Комисията се опита да поиска информация от ПКНР относно това директно плащане в полза на включения в извадката съдействащ износител, тъй като съгласно член 13 от Временните мерки за програмата „Golden Sun“ в известието от 2009 г. изрично се изисква безвъзмездната помощ да бъде заплащана директно на програмния оператор (а не на доставчика на ФВ оборудване) и ПКНР изрично потвърди този елемент при проверката. Както бе обяснено по-горе, ПКНР не съумя да предостави обяснение по време на посещението за проверка относно това защо включен в извадката износител е получил пряко финансиране. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР представя коментари само за един от 40-те проекта, като просто заявява, че е сключено финансово споразумение между програмния оператор и включения в извадката съдействащ производител износител, тъй като операторът не е разполагал с достатъчно средства за да плати на включения в извадката производител износител и затова са се договорили субсидията да бъде изплатена директно на включения извадката съдействащ производител износител. За съжаление за Комисията това необосновано и много кратко обяснение, което се отнася само до един от общо четиридесетте изброени в документа на МФ проекта, в които участва включеният в извадката съдействащ износител, е съвсем недостатъчно за изясняване на ситуацията.
(277)
Включеният в извадката съдействащ износител опита в писмото си от 24 юни 2013 г. да се мотивира, че за преките плащания за разглежданите 40 проекта не е било съобщено, тъй като те са съставлявали „потребителска“ субсидия за програмния оператор, а не за доставчика. Този износител потвърди, че е получил прякото еднократно плащане, свързано с доставките в 40-те проекта, изброени в циркуляра на МФ, като добави, че правителството може да извършва директни прехвърляния на средства към доставчика и че причината за това е необходимостта да се гарантира, че тези безвъзмездни помощи се използват само за разрешени ФВ системи и да се улесни контролът. Износителят обаче отказа да даде отговор относно един проект, за който документите бяха събрани на място, и игнорира всички останали 39 проекта, за които е получил директно финансиране по програмата „Golden Sun“. Въпреки че износителят доказа, че финансирането за този конкретен проект е било резервирано като неизплатени задължения, а не като авансово плащане на безвъзмездна помощ от правителството, не бяха предоставени други доказателства относно действителното приключване на този или на който и да е друг проект, включително и за действителното доставяне на разглеждания продукт, за който е било получено финансиране. Обяснението му не даде яснота върху несъвместимостта на преките плащания на правителството с цитираните по-горе приложими правила, според които постъпленията обикновено се прехвърлят от ПКНР към програмния оператор, а не към доставчика на оборудването.
(278)
Комисията счете разясненията на ПКНР относно финансовото споразумение между включените в извадката съдействащи износители и програмния оператор за неубедителни, тъй като изглежда странно две частни страни да се договорят самостоятелно за нещо, което изисква действие от страна на правителство (т.е. директно плащане от правителството към доставчика чрез дерогация от член 13 на известието от 2009 г.), без правителството да участва или поне да е наясно. ПКНР не съумя да предостави по-съществени доказателствени материали и забележки по този аспект на преките плащания в полза на доставчиците и реши да ограничи своя отговор само до 1 неназован проект от общо 40 реализирани от включените в извадката съдействащи износители проекта. В обясненията, предоставени от този износител, също не се споменава нищо за този коментар на ПКНР относно затрудненото финансово положение на оператора по отношение на даден проект, който ПКНР не е посочил. Освен това изявленията на износителя относно възможността за преки плащания и прилежащата им обосновка не се потвърждават от други източници или от ПКНР.
(279)
В светлината на гореизложените ограничени и противоречиви коментари, направени от ПКНР и от включения в извадката производител износител, единствената обща идея и изводът, който може да бъде направен, е че директното плащане на еднократната сума от ПКНР към включения в извадката съдействащ износител е било необходимо, за да се гарантира, че този износител ще получи постъпленията, тъй като би бил налице риск от неизплащане, свързан със затрудненото финансово положение на програмния оператор. Това не променя факта, че включеният в извадката съдействащ износител не беше в състояние да обясни по какъв начин е използвал еднократната обща сума, платена от правителството, дали ФВ оборудването в крайна сметка е било предоставено на програмните оператори и на каква цена, ако такава е била заплатена от тях. При липсата на други налични доказателствени материали в досието или на места, достъпни по разумен начин за Комисията, въз основа на член 28 от основния регламент се стига до заключението, че изплащането на еднократна обща сума на съдействащия износител съставлява директно предоставяне на безвъзмездна помощ по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) от основния регламент.
(280)
Също така Комисията стигна до заключението, че предоставянето на безвъзмездни помощи на доставчиците на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори, или когато, както се твърди, са доставяли ФВ оборудване на несвързани програмни оператори, предоставя на същите ползи в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент. Финансирането по програмата „Golden Sun“ позволява на производителите на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори да спестяват от разходи за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Като доставчици на ФВ оборудване за несвързани програмни оператори, производителите на разглеждания продукт директно запазват финансирането, без да им се налага в действителност да доставят оборудването и/или ги защитава от риска от неплащане от страна на несвързаните програмни оператори. В последния случай производителите на разглеждания продукт получават плащане, което при други обстоятелства не биха получили от несвързания програмен оператор.
(281)
Схемата на субсидиране е специфична и по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, поради факта че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до програмните оператори, които отговарят на няколко критерия, изброени в разпоредбите, и, по-общо, само до програмните оператори, заети в сектора на производството на електроенергия от слънчева светлина. Още повече, тъй като нито изборът на доставчика на ФВ оборудване, нито изборът на програмните оператори се базират на открита, прозрачна и недискриминационна конкурентна процедура и се извършват директни плащания от ПКНР за доставчиците на ФВ оборудване, схемата е също и специфична, тъй като само някои доставчици на ФВ оборудване могат действително да се ползват от нея. Тази програма не отговаря на изискванията за неспецифичност по член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, тъй като правото на получаване на субсидията не възниква автоматично и действителните критерии за подбор на предприятията, които да бъдат включени в плановете за изпълнение на проекта на местно ниво, и на окончателните проекти, подбирани въз основа на различни технически и финансови аспекти, не са обективни.
д) Заключение
(282)
Програмата „Golden Sun“ представлява предоставяне на специфична субсидия под формата на безвъзмездна помощ. Разследването установи, че някои от включените в извадката съдействащи износители са реализирали ползи от тази субсидия.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(283)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Демонстрационна програма „Golden Sun“
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, and related companies
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company and related companies
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd and related companies
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd and related companies
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. and related companies
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd and related companies
0,05 %
3.4.3. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.4.3.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“) за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
а) Въведение
(284)
В жалбата се твърди, че съществува специфично законодателство от 1991 г. за насърчаването на чуждестранните инвестиции в Китай чрез Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия („FIE Tax Law“). ПЧУ могат да получат ползи от програма за субсидиране, наречена „two free/three half“, която осигурява пълно освобождаване от данъци на приходите на ПЧУ за първите две години и облагане на половин ставка за следващите три години.
(285)
Програмата „two free/three half“ съществува и в различен вариант за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и разположени в някои определени райони. Ползите по този вариант на програмата могат да се прилагат и след 2013 г. Разследването установи, че един от съдействащите производители износители (Yingli Hainan) реализира ползи по тази програма от 2011 г. насам с пълно освобождаване от данъци за 2011 г. и 2012 г. и 50 % намаление на данъчната ставка за следващите три години.
(286)
Комисията пожела да провери тази програма по време на посещението за проверка в КНР. КНР обаче не предостави информация относно този различен вариант на програмата „two free/three half“. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР твърди, че тази програма не е посочена в жалбата и не е заместваща програма на упоменатия в жалбата вариант на програмата „two free/three half“ за ПЧУ, който се прилага без географски ограничения. Комисията е взела предвид тези разяснения, предоставени от ПКНР, и разбира, че формално тази програма е отделна от другите две програми „two free/three half“ за ПЧУ. Тъй като обаче ползите по нея продължават след предполагаемия срок на изтичане на програмата за ПЧУ, структурата, естеството и въздействието на ползите по нея са същите като тези по програмата за ПЧУ и тя е докладвана от един от включените в извадката производители износители, Комисията счита, че тази програма има тясна връзка с програмата „two free/three half“ за ПЧУ като продължение на същата програма, следователно подлежи на изравнителни мерки. В това отношение Комисията отбелязва, че в член 10, параграф 1 от основния регламент се разрешава разследването на всяка установена и посочена от жалбоподателя субсидия, а не се споменава нито едно твърдение за програма за субсидиране. Тъй като в този случай и в двете програми става въпрос за същата субсидия, т.е. пропуснати приходи от корпоративно данъчно облагане, Комисията разполага с правото да ги разследва като една субсидия.
б) Правно основание
(287)
Правното основание на тази програма е член 8 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и член 72 от Правилника за прилагане на Закона на КНР за подоходното данъчно облагане на предприятията по отношение на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия. Според ПКНР тази програма е била прекратена с приемането на 16 март 2007 г. на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията за 2008 г. на 5-то заседание на 10-ия Националния народен конгрес на Китайската народна република, а именно с член 57 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с постепенно прекратяване на ползите по нея до края на 2012 г.
(288)
Правното основание на специалната програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“), е Декрет № 40 [2007 г.] т.е. Известието на Държавния съвет относно прилагането на преходните преференциални политики относно облагането на доходите на високотехнологични предприятия, създадени в специална икономическа зона и новата област Shanghai Pudong, въз основа на член 57, параграф 3 от Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии.
в) Констатации от разследването
(289)
Само производствените предприятия с чуждестранно участие, създадени за срок не по-малък от десет години, са освободени от данък върху доходите. Освобождаването започва от годината, в която предприятието започва да реализира печалба с продължителност първите две години, след което следва намаляване с петдесет процента на приложимите данъчни ставки за следващите три години.
(290)
За специалния вариант на програмата предприятията, отговарящи на критериите за допустимост, трябва също да имат признат статут на високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии с издаден специален административен сертификат, т.е. предприятия с интелектуалната собственост от съществено значение и изпълняващи условията, определени в член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР.
(291)
Всяко дружество, което възнамерява да кандидатства по тази програма, трябва да подаде годишната данъчна декларация за корпоративни дружества и допълненията, както и приложенията и финансовите отчети към нея, до Държавната данъчна администрация. Тези практики се прилагат и за специалния вариант на програмата.
(292)
ПКНР заяви, че тази програма постепенно е преустановена от влизането в сила на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията през 2008 г. насам и ползите от нея са налични до края на 2012 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тази данъчна програма е довела до ползи по време на разследвания период, тъй като няколко производители на ФВ продукти са реализирали ползи по програмата през РП. Освен това не може да се изключи, че ползите са все още на разположение в рамките на настоящата програма, или че подобна програма, която да я замени, е на разположение или ще бъде приета в бъдеще. Както бе обяснено по-горе, разследването показа, че са налице и други варианти за програмата за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка, от които продължават да произтичат ползи за производителите на слънчеви панели. Следователно е установено, че тази програма все още подлежи на изравнителни мерки.
(293)
Специалният вариант на програмата е бил използван от един от съдействащите износители, по-конкретно Yingli Green Energy.
г) Заключение
(294)
Тази програма представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(295)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия, които са в категорията на ПЧУ и които отговарят на конкретни критерии, предвидени в съответното законодателство.
(296)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
(297)
Специалният вариант на програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(298)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например ФВ сектора. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като допустимостта е ограничена до определени региони.
(299)
Поради това този вариант на програмата следва да се счита за подлежащ на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(300)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(301)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(302)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,03 %
3.4.3.2. Намаление на данъка върху доходите за ориентираните към износа предприятия с чуждестранно участие
(303)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.3. Данъчни облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ според географското местозположение
(304)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.4. Данъчни облекчения за предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в Китай оборудване.
(305)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.5. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
а) Въведение
(306)
В жалбата се твърди, че предприятията с чуждестранно участие имат право да се възползват от политиките на преференциално данъчно облагане за научноизследователска и развойна дейност чрез данъчно облекчение от 150 % по отношение на разходите им, ако те са се увеличили с 10 или повече процента в сравнение с предходната година.
(307)
ПКНР твърди, че програмата е била прекратена с приемането на Закона за подоходното данъчно на предприятията през 2008 г. и че не е имало период за постепенното ѝ прекратяване. Няколко от включените в извадката съдействащи износители обаче съобщиха, че те са реализирали ползи от подобна програма в рамките на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г. което показва, че преференциалната програма за компенсиране на разходите, свързани с НИРД, за предприятия с чуждестранно участие, е заменена от специфична програма през 2008 г. ПКНР не предостави допълнителна информация за данъчно облекчение в размер на 150 % в своя отговор на въпросника, нито в отговора на писмото с искане за допълнителна информация.
б) Правно основание
(308)
Тази програма се осъществява съгласно член 30, параграф 1 от Закона за облагането на доходите на предприятията и член 95 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985)
(309)
В член 95 се предвижда, че допълнително 50-процентно намаляване на разходите за НИРД, посочени в точка 1 от член 30, се отпуска за този тип разходи за високотехнологични продукти и продукти на новите технологии, така че те да подлежат на амортизация въз основа на 150 % от разходите за нематериални активи.
в) Констатации от разследването
(310)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази програма в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. Тази програма вече е била предмет на изравнителни мерки в разследванията за фината хартия с покритие (79) и за стоманените продукти с органично покритие (80). Съответните правни разпоредби действително показват, че тази програма предоставя ползи само на дружества, които са официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Тези дружества също трябва да извършат разходи за НИРД за целите на разработването на нови технологии, нови продукти и нови занаяти. Отговарящите на критериите за допустимост предприятия могат да получат компенсация за допълнителни 50 % от разходите си, свързани с НИРД, приспаднати от дължимия от тях данък върху дохода. Разходи за нематериални активи, свързани с НИРД, дават право на допустимите дружества на компенсация от 150 % от действителните разходи, извършени от тях.
(311)
Разследването установи, че дружествата, които реализират ползи по тази програма, следва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите е включен едновременно в данъчната декларация и приложение V. Само дружества, които са получили официален сертификат за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, се допускат до участие в тази програма.
г) Заключение
(312)
Програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(313)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като самото законодателство ограничава прилагането на програмата само до определени предприятия, официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които извършват разходите за научноизследователска и развойна дейност с цел разработване на нови технологии, нови продукти и нови занаяти.
(314)
Поради това субсидията следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(315)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след изваждане на размера на платения данък с допълнително приспадане с 50 % от действителните разходи за НИРД за одобрените проекти. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(316)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(317)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,33 %
3.4.3.6. Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
(318)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.7. Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
(319)
Разследването потвърди, че не са били получени облекчения по програмата от страна на включените в извадката дружества по време на РП, тъй като тези дружества са получили ползи от новата програма, която заменя това преференциално третиране. Подробностите са посочени в точка 3.4.4.8. по-долу.
3.4.3.8. Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
а) Въведение
(320)
Програмата позволява на предприятията, признати за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от разследването за фината хартия с покритие, както и от разследването за стоманените продукти с органично покритие; програмата беше обявена за подлежаща на изравняване и от властите на САЩ.
б) Правно основание
(321)
Правното основание на тази програма са член 28, параграф 2 на Закона за облагането на доходите на предприятията и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за облагането на доходите на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985).
в) Констатации на разследването
(322)
Програмата се прилага по отношение на признатите високотехнологични предприятия и предприятията с нови технологии, които се нуждаят от съществена подкрепа от страна на държавата. Тези предприятия имат основни собствени права на интелектуална собственост и трябва да отговарят на определен брой изисквания: i) тяхното производство да е включено в обхвата на продуктите в областта на високите технологии с ключова държавна подкрепа; ii) в общите разходи за научноизследователска и развойна дейност да са предвидени и част от общите приходи от продажбите; iii) в дохода от високотехнологични продукти и продукти на новите технологии да се отчита част от общите приходи от продажбите; iv) служителите, ангажирани с НИРД, да съставляват определен процент от общия брой на служителите; v) да са изпълнени другите изисквания, определени от Административните мерки за високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии за 2008 г.
(323)
Дружествата, които реализират ползи по тази програма, трябва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите се вписва в данъчната декларация и в приложение V.
г) Заключение
(324)
С оглед на това програмата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент.
(325)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия, които са сертифицирани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, и които са спазили всички изисквания на административните мерки за 2008 г. Освен това липсват обективни критерии, определени от законодателството или от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до програмата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(326)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(327)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(328)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,35 %
JingAo Group и свързани дружества
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.3.9. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
(329)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.10. Данъчни програми на провинция Guangdong
(330)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.4. Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
3.4.4.1. Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
а) Въведение
(331)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. Тази програма беше предмет на изравнителни мерки в антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(332)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Известие на Министерството на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация относно коригирането на определени преференциални политики относно вносните мита, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранно участие или местни предприятия - 2008 г.
в) Констатации от разследването
(333)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други такси, които иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и включени или в категорията „насърчавани проекти“ или „ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога с насоки за секторите за чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии, или тези, които са в съответствие с Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(334)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството.
(335)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,38 %
JingAo Group и свързани дружества
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.4.2. ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
а) Въведение
(336)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС при покупката на произведено в страната оборудване от предприятия с чуждестранно участие. С цел да бъде освободено от ДДС оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а стойността му не трябва да надвишава определен праг. Тази програма беше предмет на антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(337)
Правното основание са Временните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, Пробните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху от произведено в Китай оборудване, закупено за проекти с чуждестранно участие, както и Известието на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие.
в) Констатации от разследването
(338)
В отговора си на антисубсидийния въпросник ПКНР заяви, че тази програма е била преустановена от 1 януари 2009 г. и се позова на Циркуляр на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС за произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие (CAISHUI{2008 г.} № 176). Въпреки това разследването показа, че няколко производители износители, включени в представителната извадка, са реализирали ползи по тази програма по време на разследвания период. Включените в извадката засегнати износители представиха подробна информация за тази програма, включително относно размера на реализираната полза. Предвид тези съображения се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило точна информация относно тази програма, а както ситуацията при някои производители износители показва, тя все още продължава.
(339)
Тъй като поисканата информация не беше предоставена от ПКНР, Комисията използва информацията, предоставена от включените в представителната извадка производители износители.
(340)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПЧУ са освободени от плащане на ДДС, който иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в страната оборудване и са включени в категорията „насърчавани проекти“ или„ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога за секторите за чуждестранни инвестиции, както и оборудване, закупено на вътрешния пазар, посочено в Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. Освен това Пробните мерки за възстановяване на данъка от закупуването на произведено в Китай оборудване за проекти с чуждестранно участие и Известието на Министерството на финансите ограничават ползата до предприятия с чуждестранно участие, които са включени в насърчаваната категория в Каталога с насоки за предприятията с чуждестранно участие, или Каталога на приоритетните предприятия с чуждестранно участие в Централния и Западния регион на Китай. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(341)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на ДДС, от който е освободено произведеното в страната оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайната практика в сектора.
(342)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,05 %
3.4.4.3. Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
(343)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5. Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
3.4.5.1. Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
(344)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.2. Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
(345)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.3. Държавни доставки на стъкло на занижени цени
(346)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.4. Държавни доставки на електрическа енергия
а) Въведение
(347)
Жалбоподателят твърди, че някои китайски производители на полисилиций са се възползвали от евтина електроенергия, предоставяна на занижени цени.
б) Констатации от разследването
(348)
Разследването установи, че при много от включените в извадката производители износители е имало свързан производител на полисилиций в рамките на съответната група от дружества. Беше установено, че една от включените в извадката групи от производители износители, т.е. LDK Solar, редовно е получавала значителни субсидии за такси за електроенергия от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu. Въпреки че в този случай дружеството не е реализирало преки ползи от електроенергията с по-ниска от пазарната цена, значителните отстъпки, предоставени от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu, в крайна сметка са довели до положение, при което дружеството е получило ползи от предоставянето на евтина електроенергия, които следователно са функционално еквивалентни на държавни доставки на цени под пазарните. Във всеки случай, дори ако отстъпките се разглеждат като безвъзмездна помощ, мярката е тясно свързана с твърдението на жалбоподателя и попада в обхвата на разследването. Разглежданото дружество в групата LDK е получило почти пълно възстановяване на таксите си за електроенергия, дължими през РП.
(349)
Групата LDK Solar е получила посредством свързания с нея производител на полисилиций финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като органите на местната власт са предоставили субсидии за таксите за електроенергия, или субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. То може да се тълкува и като директно прехвърляне на средства.
(350)
LDK Solar е получила ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител, вследствие на субсидиите за такси за електроенергия, в действителност е плащал по-ниска цена от пазарната. Директното прехвърляне на средства води до ползи, тъй като представлява безвъзмездни средства, които не са налични на пазара.
(351)
Субсидията под формата на осигуряване на евтина електроенергия чрез отстъпка за един от включените в извадката производители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като субсидиите за електроенергия са изплатени само на LDK. Субсидията също така е регионално специфична за определени предприятия в икономическата зона Xin Yu. Неоказването на съдействие от страна на LDK и ПКНР при докладване относно тази субсидия е довело до посочените по-горе констатации, направени въз основа на наличните факти.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(352)
Размерът на субсидията е равен на размера на отстъпката, обхващаща РП.
(353)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Електроенергия на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.5.5. Предоставяне на права на земеползване на занижени цени
а) Въведение
(354)
Жалбоподателят твърди, че китайските производители на разглеждания продукт са получили от ПКНР права на земеползване на занижени цени, предвид това, че националните или местните власти не осигуряват тези права в съответствие с пазарните принципи.
(355)
ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и регулиран конкурентен пазар на земя, на който правата на земеползване трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР също така заяви, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ и „независимо от броя на офертите или първоначалната цена, окончателно платената цена е представителна за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар“. Също така ПКНР заяви, че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция.
(356)
ПКНР не предостави никакви данни по отношение на действителните цени на правото на земеползване и първоначалните цени на земята, определени от правителството. Поисканата във въпросника информация по отношение на сделките за право на земеползване съгласно въпросника, която ПКНР представи, беше непълна. При корекцията на първоначалния си отговор на въпросника по време на посещението за проверка, правителството също така потвърди, че някои от докладваните сделки са били предмет на тръжна процедура. Въпреки това поисканата във въпросника информация за броя на офертите и разликата между първоначална и окончателна цена не беше предоставена.
(357)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърденията, че прехвърлянията на право на земеползване в Китай стават чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 11 на Разпоредбите относно предоставянето на права за земеползване за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, компетентният държавен орган публикува известие за провеждането на публичния търг с тайно или явно наддаване или поканата за подаване на оферти. Въз основа на това Комисията поиска всички известия за сделките, които са били предмет на тези процедури, за да събере и провери информацията, поискана във въпросника. ПКНР не предостави нито едно от тези известия, тъй като твърди, че „вече не съществуват“. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери информацията относно сделките с права на земеползване, извършени от включените в извадката производители износители.
(358)
Комисията информира ПКНР относно съображението си за прилагане на разпоредбите на член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета по отношение на тази програма за субсидиране и тъй като ПКНР в своя отговор на писмото на Комисията от 23 май 2013 г. не даде задоволително обяснение или нови доказателства по този въпрос, Комисията трябваше да основе констатациите си на най-достоверната налична информация, т.е. в този случай на информацията, предоставена от включените в извадката производители износители и друга обществено достъпна информация.
(359)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никаква информация относно възможните референтни стойности. ПКНР единствено изтъкна, че „дотолкова доколкото е възможно да се използва всяка референтна стойност, това трябва да бъдат цените, които ненасърчаваните китайски предприятия плащат за същата земя“. Тъй като ПКНР не оповести кои сектори не са „насърчавани“, нито предостави информация относно цените, които тези сектори плащат за терени за промишлени цели в Китай, Комисията не бе в състояние да оцени дали те представляват подходяща референтна стойност. В това отношение следва да се отбележи, че в своите предишни разследвания относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие, Комисията е установила, че предоставянето на право на земеползване на тези сектори не е в съответствие с пазарните принципи.
б) Правно основание
(360)
Предоставянето на правото на земеползване в Китай е уредено от Закона за управление на земята на Китайската народна република.
в) Констатации от разследването
(361)
Съгласно член 2 от Закона за управление на земята всички терени са на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на народа на Китай. Земята не може да се продава, но правата на земеползване могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да предоставят такова право с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
(362)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права на земеползване, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(363)
Както беше посочено по-горе, ПКНР твърдеше, че правата на земеползване в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република.
(364)
Въпреки това беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по същия начин на практика. По време на проверката на включените в извадката производители износители, Комисията получи някои известия, издадени от съответните органи относно наличните за прехвърляне на права на земеползване. Докато в едно от известията изрично се ограничават потенциалните купувачи на права на земеползване за фотоволтаичната промишленост (81), в друго се определят границите на цената, първоначално определена от властите, и не се позволява на пазара да определи цената. (82) Самите търгове не бяха определени като осигуряващи истинска конкуренция, тъй като в много от разгледаните случаи по време на проверките на място на производители износители само едно дружество е подало оферта (само един включен в извадката производител на фотоволтаични модули) и следователно първоначално предложената цена (стойността, определена от местната Служба за земята) е образувала крайната цена на квадратен метър.
(365)
Горните доказателства противоречат на твърденията на ПКНР, че цените, заплащани за право на земеползване в КНР, са представителни за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар, и че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция. Също така беше установено, че някои включени в извадката производители износители са получили възстановяване от местните власти като компенсация за цените (ниски сами по себе си), които са платили за правото на земеползване.
(366)
В допълнение към ниските цени някои от включените в извадката производители износители са получили други средства, свързани със закупуването на права на земеползване, които на практика допълнително намаляват действителната цена, платена за тази земя.
(367)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в КНР е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени (83) да се съобразяват с промишлената политика.
(368)
Също така в независимата публично достъпна информация се твърди, че земята в КНР се предоставя на цени, по-ниски от пазарните. (84)
г) Заключение
(369)
С оглед на това предоставянето на права на земеползване от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 364-367 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в КНР и при използването на външни референтни стойности (вж. 372 по-долу) се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на включените в извадката износители, са много под нормалната пазарна цена. Освен това възстановяванията от местните власти са директни прехвърляния на средства, които водят до ползи, тъй като те са безвъзмездна помощ, която не е налична на пазара. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като преференциалният достъп до промишлени терени е ограничен само до дружества от определени сектори, в този случай фотоволтаичната промишленост, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни. Положението по отношение на земята в КНР се обсъжда също така и в работен документ на МВФ, в който се потвърждава, че предоставянето на право на земеползване на китайските промишлени сектори, не съответства на пазарните условия (85).
(370)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(371)
Явно в КНР изобщо не съществуват частни референтни стойности, тъй като се стигна до заключението, че в КНР получаването на права на земеползване не се определя от пазара. Ето защо не е възможно да се извърши корекция на разходите или цените в КНР. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в КНР и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на получените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван. Тази информация също беше използвана в предишни антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
(372)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в КНР, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, действително платени от всяко дружество (намалени с размера на възстановените от местните власти суми) за правата на земеползване, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(374)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата на земеползване. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси на Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението по текущи цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада„Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към РП, като се използва нормалният срок на правото на земеползване за промишлени цели, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(375)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Права на земеползване на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,65 %
JingAo Group и свързани дружества
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,66 %
3.5. Коментари на страните след оповестяването на окончателните заключения
(376)
ПКНР не оспори факта, че определена информация от документа за оповестяването на окончателните заключения е цитирана от някои медии и заинтересовани страни след оповестяването. В това отношение следва да се отбележи, че Комисията не е направила документа публично достъпен. Въпреки това не е възможно Комисията да контролира действията на няколко стотици заинтересовани стани, които са получили документа за оповестяването. Ако някои от страните са решили да направят документа за оповестяването публично достъпен или да изразят становището си относно него, Комисията не разполага със средства да възпрепятства техните действия.
3.5.1. Коментари на ПКНР относно твърдението за погрешна информация в документа за оповестяването на окончателните заключения
(377)
ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискването за предоставяне на „достатъчно възможности“ от член 12.1 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР значителното удължаване на сроковете, дадено от Комисията за предоставяне на отговори на въпросника (както е посочено по-горе в съображение 104), не беше достатъчно за тази цел. ПКНР твърди също така, че това, което представлява „разумен период“ съгласно член 12, параграф 7 от Споразумението за СИМ, представлява и „достатъчна възможност“ съгласно член 12.1 от Споразумението по отношение на всички останали документи, подобни на въпросници. Също така ПКНР заяви, че би могло да установи контакт с включените в извадката производители износители след финализирането на извадката и следователно времето, предвидено за предоставяне на отговорите между получаването на въпросника и решението за извадката, е било лишено от смисъл. ПКНР твърди, че „желанието“ на Комисията да приключи разследването бързо изглежда използва „неподлежащо на договаряне изискване“, за да съгласува достатъчна възможност по член 12, параграф 1. Комисията не е съгласна с тези твърдения, тъй като положи максимални усилия да предостави възможно най-дълъг срок на ПКНР за представяне на отговори на въпросника и писмото с искане на допълнителна информация. ПКНР също беше предупредено, че то ще може да предостави исканите документи до датата на посещението за проверка.
Комисията не е попречила на ПКНР да представи всякаква информация по време на цялата процедура и на няколко пъти напомни на ПКНР за възможността да поиска изслушвания, на които информацията и становищата на ПКНР могат да бъдат представени. Следва да се отбележи, че информацията, представена от ПКНР по време на процедурата, не беше отхвърлена въз основа на сроковете. Твърдението на ПКНР, че срокът, предвиден за предоставяне на отговори между получаването на въпросника и решението за извадката, не е бил полезен, е невярно. Голяма част от въпросника засягаше общото ниво на субсидиране на разглеждания сектор/продукт и ПКНР по никакъв начин не е било ограничено от решението за извадката по отношение на събирането на информация от общ характер. Още по-важно е, че след подбора на извадката ПКНР все още е разполагало с 43 дни за събиране на информация, специфична за включените в извадката производители износители. Комисията е действала в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ и е предоставила на ПКНР достатъчна възможност да представи всички доказателства, които то счита за уместни, като се има предвид, че за да се осигури завършването на разследването в срок, това задължение не може да бъде с неопределена продължителност.
(378)
Също така ПКНР твърди, че Комисията първоначално е поискала подробна информация за невключените в извадката производители износители, която не е била „необходима информация“ за целите на разследването, което се основава на извадки. В това отношение следва да се отбележи, че в момента на изпращане на въпросника, предназначен за ПКНР, решението за това дали в тази процедура ще се използва или няма да се използва извадка не беше окончателно. След като Комисията получи от китайските производители износители отговорите на въпросника за определяне на извадката, стана ясно, че сътрудничеството от износителите е значително. Стана ясно също така, че включените в извадката износители ще съдействат, като отговорят адекватно на въпросниците, следователно Комисията не настоя за предоставяне на информация за конкретните дружества по отношение на субсидирането от страна на невключените в извадката производители износители. Поради това Комисията отхвърля това твърдение.
(379)
ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията грешно посочва, че ПКНР не представя определена информация в отговора на въпросника и в следващите си становища. Това не е вярно. Както Комисията вече заяви в своето писмо до ПКНР от 23 май 2013 г., ПКНР не е успяло да представи исканата информация по отношение на държавните финансови институции, документи, свързани със Sinosure и застраховане при експортно кредитиране, документи, свързани с демонстрационната програма Golden Sun и информация, свързана с предоставянето на права на земеползване.
(380)
Според ПКНР Комисията не е използвала факти, налични под формата на механизъм за попълване на липсващата информация, както предписано от групи и заключения от спорове (86) в рамките на СТО, а вместо това „е използвала неблагоприятни изводи по наказателен начин, като така допълнително е нарушила разпоредбите на Споразумението за СИМ“. ПКНР твърди също така, че Комисията не е използвала наличните факти „единствено за целите на замяната на информация, която е възможно да липсва, а като специфичната основа за всички свои констатации относно субсидирането в пълно незачитане на значителния обем данни, представени от ПКНР, а финансовите институции са участвали предимно на основата на твърдяното непредоставяне на подходящите отговори или доказване на всяка цифра“. Това не съответства на действията на Комисията. Цялата информация, включително планове и законодателство, представена от ПКНР, беше разгледана и анализирана, а констатациите се основават на документите, представени от ПКНР, независимо от това по какъв начин са предоставени тези документи, а проверката потвърди тяхната достоверност. Честите цитати от тези документи в подкрепа на констатациите са пример за това как Комисията използва информацията, представена от ПКНР. В съображение 110 по-горе Комисията ясно посочва единствените ситуации, когато представената информация не е била взета предвид като вярна.
(381)
ПКНР изтъкна също така, че Комисията си противоречи, когато в документа за оповестяването на окончателните заключения твърди, че по време на настоящото разследване е поискала конкретна информация за сделката само по отношение на включените в извадката износители, а на други места в същия документ заявява, че „въпросникът за правителството не е ограничен до включените в извадката износители“. Това не е вярно. Комисията не е направила противоречиви изявления. Както вече беше обяснено в съображение 378 по-горе, Комисията ограничи първоначалното си искане относно предоставянето на информация за конкретното дружество до включените в извадката производители износители след решението за прилагане на извадка. Въпреки това, за да направи оценка на това дали предполагаемата програма за субсидиране подлежи на изравнителни мерки, Комисията поиска и друга информация, различна от тази, свързана с включените в извадката производители износители, като например информация относно финансовите пазари в Китай или пазара на правата на земеползване. Поради това се посочва, че „въпросникът на правителството не е ограничен до включените в извадката износители“.
(382)
Също така ПКНР твърди, че Комисията явно пренебрегва факта, че определена информация не може просто да бъде отхвърлена, ако не бъде предоставена на разположение за проверка. Това не съответства на начина, по който Комисията използва информацията в рамките на настоящата процедура. Няма случай, в който единствената причина за частичното отхвърляне на такава информация да е „липсата на проверка“. Когато обаче останалата информацията по преписката е в противоречие с нея, а в същото време ПКНР не е в състояние да представи никакви доказателства в нейна подкрепа, такава информация не би могла да бъде приета като вярна.
(383)
Според ПКНР в параграф 85 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен по-горе в съображение 117) Комисията„признава“, че ПКНР не контролира банковите и финансовите институции и не може да ги задължи да предоставят информация. Следва да се отбележи, че Комисията не е информирана за това изявление и след преразглеждане на текста на съображението е установено, че случаят не е такъв.
(384)
ПКНР твърди, че Комисията е съгласна с ПКНР, че националните закони не могат да бъдат заменени в случаите на разследване от изискванията на основния антидъмпингов регламент на ЕС или от Споразумението за СИМ. Връзката, която съществува според ПКНР с непредоставянето на информация, за която се твърди, че е поверителна, показва погрешно тълкуване. Комисията обаче твърди (съображение 117 по-горе), че разпоредбите на общинското законодателство или вътрешните правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. ПКНР се позова на ситуацията, в която банков служител е извършил оценка на кредитния риск за включено в извадката дружество като пример за начин за проверка на твърденията за ограничена информация и заяви, че „Комисията продължавала да не бъде удовлетворена“. Както е ясно от формулировката на съображение 148 по-горе, Комисията не е поставила под въпрос проверката на този конкретен документ, а изцяло е взела тази информация предвид в своите констатации. Това обаче е изключение, което за съжаление не се повтори по отношение на по-голямата част от информацията от подобен характер, изискана в настоящата процедура.
(385)
В това отношение ПКНР продължи да твърди, че „чувствителните вътрешни документи“ на банките се определят като необходима информация съгласно Споразумението за СИМ и непредставянето им не би могло да доведе до използване на наличните факти. Комисията определя това изявление като твърде радикално и не вижда как надлежната проверка (извършена въз основа на съответните действащи процедури за поверителност) може да бъде извършена във всички случаи, ако такива документи (включително тези, отнасящи се до сделки с клиентите) просто не се предоставят. При липса на проверки може да се наложи използването на налични факти за попълване на пропуските при събирането на фактите.
(386)
ПКНР неколкократно заяви, че в писмото, предхождащо проверката, не се съдържат конкретни въпроси, свързани с проверката, и се позова на писмото на Комисията от 23 май 2013 г., в което е използван този текст. В параграф 86 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен като съображение 118 по-горе) Комисията обаче заявява, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., съдържа много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които ще бъдат разгледани по време на проверката, в пълно съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. Липсата на списък с конкретни въпроси, предоставянето на който не се основава на основния регламент или на правилата на СТО, не е извинение за ПКНР да не е в състояние да окаже пълно съдействие по време на проверката.
(387)
ПКНР твърди, че Комисията е показала пълна липса на гъвкавост по време на проверката. Това е неправилно тълкуване на фактите и ситуацията преди и по време на посещението за проверка. Както вече бе обяснено в параграфи 88-90 на документа за оповестяването на окончателните заключения (повторено като съображения 120-122 по-горе), степента на гъвкавост от страна на Комисията беше пълна и безусловна. За съжаление, опитите на ПКНР да предостави информация, която не е възможно да се провери в рамките на графика на проверките на място, означават, че тази информация не е могла да бъде сверена и да бъде определена като проверен документ. ПКНР също така напомни на Комисията по повод съдебната практика на СТО във връзка със специалната група по случая „ЕО - сьомга“, че това дали документите могат да бъдат проверени не винаги се определя само от възможността за разследвания на място и заяви, че Комисията не може да отхвърля информацията просто защото тя не е налична по време на посещение за проверка. Комисията отбелязва, че на такава информация, която не може да бъде проверена на място, за да се установи нейната надеждност и точност, може да бъде отдадено по-малко значение, отколкото ако тя е била надлежно проверена и че това се е наблюдавало неколкократно в настоящия случай.
(388)
ПКНР оспорва твърдението за практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. Както вече бе обяснено в параграф 89 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 121 по-горе), това не отговаря на истината и никога не е било така. Вярно е, че Комисията не може по принцип да приема документи с цел проверка след като етапът на проверката е приключил и практически не е възможно да се проверят тези документи, но нищо не възпрепятства ПКНР да представи такива документи в писмен вид, както те направиха и в този случай.
(389)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила причината, поради която иска шестте документа, посочени в съображение 122 по-горе, и на тази основа тяхната проверка не е била разрешена. Следва отново да се отбележи, че всички тези документи се отнасят до съответния промишлен сектор и дори до конкретни програми за субсидиране, като например предоставяне на преференциални заеми или преференциални програми за данъчно облагане. Следователно е очевидно от техните наименования и съдържание, че са от значение за разследването. Въпреки това ПКНР просто отказа да отговори на всички свързани с това въпроси по време на проверката, като посочи като единствена причина твърдението за липсата на връзка на документа с процедурата.
(390)
ПКНР твърди, че не е могло да предостави доказателства в подкрепа на информацията, предоставена в отговора му на въпросника относно процента на заемите, отпуснати на съответния сектор, тъй като тази информация е собственост на банките, които са независими субекти, а не органи на ПКНР и съответно следва Комисията да провери цифрите в банките. ПКНР се позова на разпоредбите на Закона за търговските банки, съгласно които банките извършват дейността си в съответствие със закона (член 4) без намеса в икономическата им дейност (член 5) от страна на различни нива на местната или централна власт, публичните организации или лица. Факт е, че ПКНР направи изявление в отговора си на въпросника, което изобщо не беше в състояние да докаже. Банките, които Комисията направи опит да провери, също така не бяха в състояние да представят каквато и да е информация в подкрепа на изявлението. Ако това се счита за приемлива практика, разследваната страна би могла просто да прави изявления в подкрепа на твърденията си, които разследващият орган трябва да приема без възможност да провери тяхната достоверност. Това е още по-важно, като се има предвид, че тази конкретна информация е в противоречие с друга информация в преписката. Съществуват и други членове в Закона за търговските банки, които задължават банките да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики (член 34). Както правилно беше отбелязано от ПКНР в коментарите му, банките осъществяват дейността си в съответствие със закона, т.е. също и съгласно посочените разпоредби на член 34 от Закона за търговските банки. Следователно тази предполагаема ясно очертана граница между правителството и банките не беше подкрепена с факти.
(391)
ПКНР твърди, че е предоставило цялата информация по отношение на собствеността на банките, с която разполага. То също така заяви, че докладваните цифри относно собствеността на банките са официалните данни на Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК), следователно няма причина да се счита, че информацията, предоставена от ПКНР, е невярна или подвеждаща и съответно да се прилагат разпоредбите на член 28 от основния регламент. Освен това ПКНР заяви, че не е знаело какъв е бил източникът на изявлението на Комисията в параграф 95 (повторен в съображение 127 по-горе) от документа за оповестяване на окончателните заключения („Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки, предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители“), т.е. в допълнение към тези, докладвани от ПКНР като държавна собственост в неговите отговори на писменото искане. Тези твърдения не могат да бъдат приети. Трябва да се отбележи, че ПКНР първоначално твърдеше в своя отговор на въпросника, че не разполага с информация относно своето участие в банките. Едва след като Комисията посочи в писменото искане, че според китайското законодателство ПКНР трябва да събира такива данни, ПКНР предостави някаква информация в това отношение. По време на проверката служителят на КБРК отказа да предостави данни в подкрепа на цифрите за банковата собственост, както и да предостави източника на информацията, и не обясни откъде идва тя. Следва да се отбележи също, че ПКНР не оспорва факта, че поне 5 други банки, цитирани от Комисията в документа за оповестяването на окончателните заключения (вж. бележката под линия в съображение 127), са собственост на държавата.
(392)
ПКНР изрази несъгласие с твърдението в параграф 97 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен в съображение 129 по-горе), че КБРК е отказала да отговори на въпроса относно 10-те най-големи банки в Китай, тъй като той не е бил представен в писмен вид и твърди, че Комисията не е изтълкувала правилно фактите, защото основната причина, поради която отговор не е бил предоставен, е била това, че този въпрос не се е съдържал в писмото, предхождащо проверката, а КБРК е имала нужда от време, за да го подготви. В действителност ПКНР тълкува погрешно фактите, свързани с този въпрос. Комисията не е настояла за незабавен отговор, но КБРК е отказала дори да разгледа въпроса под претекст, че не го е получила предварително в писмен вид. Ако причината е била недостатъчното време за подготовка на отговора, ПКНР можеше да изпрати отговора по-късно по време на проверката или по електронна поща (макар и без възможност за Комисията да го провери), както е постъпило по отношение на няколко други документа. ПКНР обаче не направи това.
(393)
ПКНР твърди, че е предоставило всички документи, свързани със създаването и мандата на КБРК, които Комисията е поискала във въпросника, и че тъй като Комисията не е повдигнала този въпрос в писменото искане за допълнителна информация и не е поискала тези документи като част от „списъка на документите, които следва да бъдат предоставени преди началото на посещението за проверка“ в приложение 2 към писмото, предхождащо проверката, ПКНР не се е почувствало задължено да представи каквито и да е други документи. Това не е вярно. Комисията поиска всички документи, които са били основание за създаването и мандата на КБРК, но ПКНР предостави само някои от тях. Единствено от изявлението на служител на КБРК Комисията научи, че съществуват и други документи в това отношение. В действителност отговорът на ПКНР във въпросника в това отношение е непълен и подвеждащ, тъй като ПКНР (КБРК) явно е знаело за съществуването на такива допълнителни документи, както призна КБРК по време на проверката на място.
(394)
ПКНР твърди, че по време на проверката Комисията в действителност не е поискала статистически данни и доклади от банките, които са предоставили заеми на включените в извадката износители през РП. То твърди, че Комисията е поискала само статистическия доклад за 2012 г., предаден на КБРК от Националната банка на Китай, във връзка с което служителят на КБРК е трябвало да направи справка с правните служби поради задължението за поверителност. Това не е вярно. По време на проверката Комисията повтори искането си от въпросника и писменото искане за допълнителна информация да бъдат предоставени статистически данни от всички банки, отпуснали заеми на включените в извадката износители (87).
(395)
ПКНР също така твърди, че посочването на жалбоподателя в жалбата по случая с фината хартия с покритие, в който Комисията установи „въз основа на неблагоприятни изводи“, че държавните търговските банки са действали като публични органи, е „необосновано твърдение, за което липсва контекст по отношение на естеството и наличието на субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт и следователно не може да се счита за достатъчно доказателство“ за наличието на финансово участие на орган на правителството или публичен орган по смисъла на член 11.2 от Споразумението за СИМ. На първо място трябва да се отбележи, че констатациите по случая с фината хартия с покритие не са основани на неблагоприятни изводи, а на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент и не е налице последващо решение, с което да се докаже твърдението на ПКНР, че констатацията на Комисията в това отношение се основава на „неправилна употреба на наличните факти“. Напротив, Комисията направи сходни констатации по отношение на държавните търговски банки в друга антисубсидийна процедура относно внос от Китай, а именно случая със стоманените продукти с органично покритие, а също и други разследващи органи са стигнали до заключението, че китайските държавни търговски банки са публични органи, по-специално Съединените щати в тяхна констатация, потвърдена от Апелативния орган на СТО. (88)
(396)
ПКНР продължи да твърди, че Комисията е поискала определена информация от всички банки, установени в Китай и че не е във възможностите на ПКНР да предостави тази информация за „над 3 800“ банки. Комисията не е съгласна с това твърдение и отново се позовава на писменото искане, в което, след предоставянето на отговорите на въпросника от ПКНР, е ограничила обхвата на поисканата информацията само до банки, в които ПКНР има пряко или непряко участие с акционерен дял (89).
(397)
Също така ПКНР твърди, че в изявлението си Комисията е взела предвид обобщението на въпросните циркуляри от уебсайта на НБК, представени по време на проверката, е невярно, и че това се доказва от параграф 133 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторено в съображение 164 по-горе). Това не е вярно. Съображение 164 не противоречи на съдържанието на извадките от уебсайта. Комисията го взема предвид, но също така използва действителното съдържание на Циркуляра, което всъщност към днешна дата не е оспорено от ПКНР като неточно.
(398)
ПКНР твърди, че Комисията „е извадила някои термини и изрази от контекста им от различни документи“, погрешно е изтълкувала други и се е опитала да ги свърже, за да установи, че ПКНР насърчава сектора на разглеждания продукт или за да установи, че държавните търговски банки са публични органи. ПКНР твърди, че „пълният прочит“ на тези документи (планове, насоки и решения) би показал, че констатациите на Комисията нямат правно основание и не се основават на доказателства. Това не е вярно. Комисията анализира и разгледа всички документи в тяхната цялост, включително посочените в съображение 102, точно по начина, препоръчан от ПКНР.
(399)
Във връзка с Решение № 40 ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията цитира решението без съответния контекст, „за да изопачи неговия истински смисъл“. Според ПКНР е ясно от други разпоредби на Решение № 40, че то е насочено към увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници, а не към определяне на слънчевите модули и елементи като предмет на бъдеща политика за развитие, както се предполага от Комисията. Не е вярно, че позоваването от страна на Комисията на текста на член V от Решение № 40 е извън контекста. Комисията не оспорва това дали една от целите е била или не е била увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници. Факт е, че в Решение № 40 на Държавния съвет производството на нови видове електроенергия и слънчева енергия са определени като приоритетни сектори и следователно попадат в категорията насърчавани проекти в Каталога с ръководни насоки в областта на промишленото преструктуриране. Като се вземат под внимание членове 17, 18 и 19 от Решение № 40, финансовите институции могат да предоставя заеми на сектори/дружества, които принадлежат към тази категория. Това е ясен знак за това, че фотоволтаичната промишленост, произвеждаща, inter alia, слънчеви модули и елементи, се третира приоритетно.
(400)
ПКНР твърди, че в текста на решението на Държавния съвет от 10 октомври не се споменават слънчеви модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като такава, и че съответно, ако се насърчава фискалната подкрепа, то това е по отношение на целите, свързани с използването на алтернативна енергия, което не оказва въздействие върху производството на модули и елементи като цяло. Комисията не е съгласна с този подход. Трябва да се отбележи, че това решение на Държавния съвет изглежда не цели предимно да насърчава използването на алтернативни енергийни източници. От заглавието му (Решение на Държавния съвет относно ускоряването на създаването и развитието на стратегически нови промишлени сектори), както и от съдържанието (inter alia член 1, параграф 1, член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2) става ясно, че целта е да се окаже подкрепа на развитието на определени промишлени сектори (в този случай стратегическите нови промишлени сектори). Това се потвърждава и от факта, че целите, определени в настоящото решение, се отнасят пряко към резултатите и производителността на стратегическите нови промишлени сектори (член 2, параграф 3). Освен това в решението съществува ясна връзка между стратегическите нови промишлени сектори и фотоволтаичната промишленост, която произвежда, inter alia, слънчеви модули и елементи. Първо, няма съмнение, че фотоволтаичната промишленост е част от производството на алтернативна енергия, посочено в член 2 от решението като сектор, който държавата трябва да създаде и да развива. На второ място, включените в извадката производители износители спадат към категорията на високотехнологичните сектори, които са посочени в член 2, параграф 2 от решението. По подобен начин в дванадесетия петилетен план секторът на слънчевата енергия е включен в списъка на стратегическите сектори, а също и дванадесетият петилетен план за соларната фотоволтаична промишленост потвърждава, че решението на Държавния съвет „включва соларната фотоволтаична промишленост в ключовата област на стратегическите нови сектори, които страната ни ще развива в бъдеще“. (90)
(401)
Според ПКНР Комисията се е позовала на средно- и дългосрочния национален научно-технологичен план, но не е успяла да посочи конкретен пример или разпоредба, в които този документ определя високотехнологичните предприятия като включващи предприятията, които произвеждат модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като цяло. Според ПКНР целите на плана са ориентирани единствено към разработването на алтернативни енергийни източници, за да се намали зависимостта от изкопаеми горива. Комисията не е съгласна с този подход. На повечето от разследваните производители износители, включени в извадката, са били издадени сертификати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и на тази основа те се реализирали ползи от субсидиите, предвидени само за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (напр. освобождаване от данъчно облагане). Включените в извадката износители са използвали един и същ вид индивидуални програми за подкрепа, споменати в този план.
(402)
ПКНР твърди, че изявлението на Комисията, че в Закона на КНР относно научния и технически напредък са изброени редица мерки за подкрепа на стратегически сектори, включително в соларната фотоволтаична промишленост, не се основава на никакви факти и че в този закон не се споменава фотоволтаичната промишленост или стратегическите сектори, съответно няма основание да се твърди, че разглежданият продукт е включен в обхвата му. Това не е вярно. Основанието за това изявление са членове 18 и 34 от този закон. Съгласно член 18 държавата насърчава и дава насоки на финансовите институции в оказването на подкрепа за развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии. Съгласно член 34 ориентираните към политиките финансови институции предоставят специална помощ на проектите на предприятия, насърчавани от държавата. Фотоелектрическата промишленост попада в категорията на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, както и в категорията на предприятията, чиито проекти се насърчават от държавата. Освен това член 17 от същия закон обещава политики на преференциално облагане и на дружества, които са ангажирани в проекти, обхванати от националните научно-технологични планове. От съображение 401 по-горе става ясно, че проектите на дружествата във фотоволтаичната промишленост попадат в този обхват. В заключение - има поне три ясни индикации, че фотоволтаичната промишленост и предприятията, които произвеждат и изнасят разглеждания продукт, са включени в обхвата на този закон.
(403)
Също така ПКНР твърди, че Комисията е счела, че плановете, решенията и законите на КНР имат еднакво правно приложение и стойност, а това противоречи на принципите на правното тълкуване, Закона относно нормативната уредба на Китай и на неколкократно изказаните от ПКНР твърдения. Според ПКНР позоваването на общия петилетен план и на специфичния план за фотоволтаичната промишленост няма правна стойност, тъй като не бяха предоставени категорични доказателства, че плановете са правно обвързващи. Това не е вярно, тъй като твърдението на ПКНР, че плановете не са обвързващи, не е подкрепено с други доказателства в преписката. Точно обратното, текстът на плана, предоставен от ПКНР в отговора на въпросника, ясно гласи: „Този план е разработен и приет от Националния народен конгрес и се прилага със силата на закон.“ (91) ПКНР заяви в коментарите си по отношение на оповестяването на окончателните заключения: „Съгласно Закона относно нормативната уредба на Китай конституцията, законите, административната правна уредба, местното законодателство и правилата съставляват китайското законодателство.“ Тъй като планът се прилага със силата на закон, а ПКНР потвърди, че законите представляват китайското законодателство, Комисията достигна до заключението, че планът действително е правно обвързващ. Според обяснението на ПКНР по време на посещението за проверка, секторните и регионалните петилетни планове произтичат от общ петилетен план, следователно Комисията не е имала основание да третира секторния петилетен план в областта на фотоволтаичната промишленост (2011-2015 г.) по различен начин от общия петилетен план.
(404)
ПКНР цитира „издадените от Комисията насоки за възстановяване“ като пример за подобен правно необвързващ документ в контекста на ЕС. Комисията предполага, че ПКНР се позовава на „Известие на Комисията относно възстановяването на антидъмпингови мита“ (ОВ C 127 от 29.5.2002 г., стр.10). Не е коректно тези насоки да се окачествяват като необвързващи, защото обвързват Комисията дотолкова, доколкото не трябва да нарушават законодателството от по-висок ранг. Комисията установи, че плановете на Китай са правно обвързващи. Дори ако обаче хипотетично допуснем, че това не е така, става ясно, че националните, секторните и регионалните планове, произтичащи фактически от най-високото равнище на управление и определящи държавната политика в областта на икономическото и промишлено развитие, биха имали голяма доказателствена сила по отношение на де факто задължителния характер на заявените от тях цели. Също така обаче е ясно, че правителството би могло да се позове на тях, за да порицае предприятия, които не ги прилагат правилно. Следователно те все пак имат пряка връзка с определянията по отношение на намесата на правителството в икономиката и на издаването на нареждания и контрола, упражняван върху някои промишлени сектори.
3.5.2. Коментари на страните относно преференциалните заеми по политиките, другото финансиране, гаранциите и застраховането.
(405)
ПКНР твърди, че непредоставянето от негова страна на отговори на допълнение А не следва да води до прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Според ПКНР, ако Комисията наистина е имала намерение да провери твърденията от жалбата, че държавните китайските банки са публични органи, не е било необходимо да изпълни въпросниците с искания за вътрешни, чувствителни и специфични данни, свързани със сделките по отношение на банките, много от които по никакъв начин не са собственост на правителството. Във връзка с това ПКНР посочи информацията относно индивидуалните заеми, предоставени от банката на включените в извадката производители износители. Комисията отхвърля това твърдение. Целта на информацията, поискана в допълнение А, беше да се провери дали китайските банки са публични органи и дали правителството им възлага задачи и издава нареждания. С изключение на информацията за отделни заеми ПКНР не посочи коя друга поискана информация е счело за неподходяща за целта.
(406)
Следва да се припомни, че въпросите в допълнение А се отнасяха до информация за собствеността на банките, за състава на съвета на директорите и съвета на акционерите, протоколите от заседания на акционерите/директорите, връзките на висшето ръководство с държавните органи, секторната разбивка на заемите, политиките на кредитиране и оценката на риска по отношение на заемите, предоставени на съдействащите производители износители. ПКНР твърди, че по отношение на констатациите относно публичните органи такова искане е „явно неоснователно“, а обхватът на исканата информация е твърде общ. Също така ПКНР твърди, че определянето на „праг“ за това дали предприятието е или не е публичен орган трябва да става преди тази информация дори да бъде поискана. Комисията не е на това мнение. С оглед на високите стандарти, определени от АО на СТО от доклад DS 379 (92), цялата поискана информация е необходима, включително констатациите относно степента на участие на правителството във финансовата система. Например, ако се установят възлагане и нареждане за дадени субекти в съчетание с индикации за правителствена намеса, това е доказателство за нетърговски начин на действие. Във всеки случай, следва да се отбележи, че след като беше оказано съдействие от страна на включените в извадката производители износители, Комисията реши да ограничи изискваната информация по отношение на заемите до тези предприятия и не е правила никакви изводи въз основа на непредоставянето от страна на ПКНР на друга информация относно индивидуалните заеми, която първоначално е била поискана. Въпреки това всички останали искания за информация са останали валидни по отношение на разследването. Що се отнася до твърдението на ПКНР, че то не е могло да предостави част от информацията, посочена в допълнение А, трябва да се отбележи, че ПКНР е отказало да представи допълнение А в неговата цялост, с изключение на информацията за няколко банки. Като беше взето предвид горепосоченото, се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило остатъка от поисканата информация в рамките на разумен период от време.
(407)
Като се позова на доклада на Апелативния орган на СТО относно случая „Съединени щати - горещо валцувана стомана“ (параграф 99) (93), ПКНР изказа твърдението, че не разполага с практическата възможност да отговори на „неразумните“ искания на Комисията за информация и че неспособността на Комисията да се справи с този въпрос и да обвърже различните искания с фактическото определяне, към което те се отнасят, означава, че Комисията не е действала добросъвестно. Въпреки че въпросният случай се отнася до оказаното съдействие от страна на износителите в антидъмпингова процедура, Комисията е съгласна, че по отношение на въпросниците за правителството в процедура за изравнителни мита съществува необходимост от установяване на баланс между необходимата информация и практическата възможност на респондента да отговори. Този баланс обаче трябва да се постигне в контекста на всички факти. Определянията по отношение на статута на държавните банки в Китай като публични органи вече бяха направени в процедурите относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие и в този случай жалбоподателят представи достатъчно prima facie доказателства, показващи, че държавните банки са продължили да бъдат публични органи. Поради това ПКНР трябваше да очаква искане за много фактически данни, ако искаше да обори това твърдение. За съжаление ПКНР продължи да твърди, например, че е разполагало с малко или никаква информация за банките като държавна собственост (важен фактор в определянето на публичен орган), което показва, че не е направило всичко в рамките на възможностите си, съответно е отказало достъп до необходимата информация. Това е пример за „ограничените обстоятелства“, при които се прилага член 12.7 от Споразумението за СИМ (съгласно доклада на специалната група на СТО (94)). Освен това, макар Комисията да знаеше, че нейните искания за информация по необходимост бяха доста големи, сътрудничеството е двустранен процес, а първоначалната реакция на ПКНР беше просто да поиска обяснение относно фактическите определяния, с които са свързани тези искания (нещо, което не може да бъде определено предварително), вместо да предложи начини, по които исканията за информация да бъдат отправени по разумен начин.
(408)
Относно проверката на Шахайската банка ПКНР твърди, че неосъществената проверка не е достатъчна причина да се прилагат наличните факти и че във всеки случай Комисията носи вина, че проверката не се е състояла. В отговор Комисията отбелязва, че фактическата ситуация по отношение на посещението за проверка на Шахайската банка е описана в параграфи 111 и 112 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторени в съображения 143 и 144 по-горе). Нямаше промяна във фактическата ситуация по отношение на тази проверка, съответно Комисията не е съгласна с тълкуването на тези факти от ПКНР и продължава да твърди, че е положила всички възможни усилия за провеждане на проверката, но това не беше възможно поради възпрепятстването от страна на ПКНР. ПКНР се позовава на доклада на специалната група на СТО (95), който излезе със заключението, че липсата на проверка на място не изчерпва всички възможности на проверката на документите. В настоящото разследване обаче ПКНР информира Комисията за наличието на възможност за проверка на банката един работен ден преди проверката на ПКНР да започне (след вече удължен срок за такова потвърждение), като по този начин изключи каквато и да е възможност за проверка на място, тъй като организацията вече беше приключила и промени не бяха възможни. При тези обстоятелства се стигна до заключението, че ПКНР не е действало в рамките на възможностите си, а Комисията не смята, че проверките при посещение на място са могли да бъдат заменени по какъвто и да е друг начин.
(409)
ПКНР твърди, че Комисията не може да пренебрегне информацията, предоставена от Банка HuaXia по отношение на нейната структура на собствеността на основание, че тя не е „изрядна във всяко отношение“. Комисията отбелязва, че причината за отказа да приеме тази информация не е това, че не е била изрядна във всяко отношение. Както вече бе обяснено в съображение 147 по-горе, Банка HuaXia не разкри никаква информация относно държавната собственост до посещението за проверка, въпреки че тя беше поискана от Комисията още в първоначалния въпросник. След като Комисията изтъкна, че Банка HuaXia има някои държавни акционери, банката представи печатна информация от неизвестен източник, която освен това беше в противоречие с информацията по преписката. Не беше възможно да се приеме такава информация.
(410)
По отношение на решението на Банка HuaXia да предостави само някои от оценките на кредитоспособността, както е посочено в съображение 148 по-горе, ПКНР твърди, че Комисията е получила разумно обяснение на причините, поради които не е било възможно другите оценки да бъдат предоставени. Комисията не е съгласна с това твърдение. Тъй като беше ясно посочено в писмото, предхождащо проверката, че тези документи ще бъдат проверени при посещението за проверка, обяснението, че „двата доклада за оценка на риска са възложени на други клонове на банката и отговорните служители не са на разположение в момента“ не беше задоволително. Освен това ПКНР изказа твърдението, присъстващо и в другите му коментари, че информацията не е предоставена поради поверителността на информацията на клиентите. Комисията отбелязва, че съществуват разпоредби за третирането на поверителна информация в нейните разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита (96), както и че повечето от исканията на Комисията по този и по други въпроси са били да инспектира, а не да копира тази информация. Във всеки случай Комисията отбелязва, че строгото прилагане на принципа за „поверителност на информацията на клиентите“ може да направи проверката на много необходима информация в разследванията във връзка с налагането на изравнителни мита невъзможна. В такива ситуации е невъзможно да се сверят отговорите на износителя на много въпроси и да се направят проверки на случаен принцип на получателите по някои програми в случаите, в които не беше оказано съдействие от страна на износителите или когато разследването е проведено на базата на агрегиране.
(411)
ПКНР твърди, че EXIM Bank е оказала пълно съдействие на разследването, като някои документи, поискани от Комисията, не са могли да бъдат предоставени поради правилата на вътрешната политика, държавната тайна, поверителност или други закони. Следователно непредоставянето на тези документи не може да доведе до използване на наличните факти. В съответствие със Закона за търговските банки не е било възможно тези документи да бъдат предоставени от служителите на EXIM Bank по време на проверката. В това отношение и противно на предположението на Комисията основният регламент и Споразумението за СИМ не могат да заменят законодателството на КНР. Също така ПКНР твърди, че въпросите относно партийната принадлежност на висшите служители нямат отношение към темата и са неприемливи за ПКНР. Комисията не е съгласна с това твърдение. Докато правилата на СТО (на които в голяма степен се основава основният регламент на ЕС) не могат да „заменят“ националното законодателство, това не изключва формулирането на изводи от Комисията, когато е ясно, че това национално законодателство възпрепятства разумните искания за информация. Освен това EXIM Bank предостави някои отговори в попълненото от нея допълнение А, но отказа да посочи източника им или да представи друг вид доказателства в подкрепа на почти цялата тази информация. Следователно информацията има стойността единствено на устно изявление, неподкрепено от проверени документи в писмен вид. Ако това се счита за приемлива практика, EXIM Bank може да предостави практически всякаква информация, а разследващият орган трябва да я приема без възможност да провери нейната достоверност.
Въпросите за партийната принадлежност и структурните единици на ККП в рамките на EXIM Bank (и на всяка друга банка в това отношение) са от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките, с оглед на специфичната роля на ККП съгласно Конституцията на КНР. В допълнение към основанията за такива въпроси, които Комисията посочва в съображение 151 по-горе, следва да се отбележи също, че в съответствие с устава на ККП от всички организации, включително частните търговски предприятия, се изисква да създадат „първични партийни структури“, ако в предприятието работят поне трима членове на партията. Тези структуригарантират и следят за прилагането на принципите и политиките на партията и държавата, и оказват подкрепа на събранието на акционерите, на съвета на директорите, надзорния съвет, и лицата на ръководни длъжности при упражняването на техните функции и правомощия в съответствие със закона. (97) Дружественото право на КНР също така задължава всички дружества в Китай да създадат структури на ККП в рамките на тяхната организационна структура, за да изпълняват дейността на ККП (98).Следователно ККП е явно свързана с дейността на ПКНР и с функционирането на всички видове предприятия и институции в Китай; следователно в това отношение има основание да се задават въпроси относно партийната принадлежност.
(412)
Относно проверката на КБР ПКНР изказа същото твърдение във връзка с въпросите за партийната принадлежност на управленските кадри и ролята на ККП в банката. В това отношение Комисията се позовава на основанията, изложени в съображения 151 и 411 по-горе. Също така ПКНР твърди, че КБР не е предоставила поисканите доклади за оценка на кредитния риск поради причини, свързани с поверителността, и че тя е предоставила образец на кредитния рейтинг, както и конкретен пример за оценка на кредитния риск със заличено наименование на дружеството. Следва да се отбележи, че образецът за кредитен рейтинг и кредитният рейтинг на неизвестно дружество в неизвестен сектор не е доказателството за оценка на кредитния риск на един от включените в извадката износители, което е поискала Комисията. По отношение на въпросите, свързани с поверителността, Комисията се позовава на обяснението в съображение 410.
(413)
ПКНР твърди, че констатацията на Комисията, че държавните търговски банки са публични органи, не съответства на член 1.1 от Споразумението за СИМ, тъй като Комисията не е основала своето определяне на факти и не е представила мотивиран и адекватен анализ на определянето, че участието на правителството в китайския финансов сектор е толкова значително, че банките са длъжни да прилагат преференциални политики. Комисията категорично отхвърли това твърдение. Независимата информация, посочена в съображения 162-168, показва, че банките изпълняват преференциалните политики и това е видно и от няколкото китайски плана, законодателни актове и политически документи, посочени в съображение 102 по-горе. Комисията разгледа, анализира и посочи редица документи от независими международни организации, като СТО, Световната банка, МВФ и ОИСР, и всички те явно стигат до заключението, че китайският банков сектор е силно повлиян от държавната намеса, по-специално по отношение на привилегированите получатели на заеми и определянето на лихвените проценти.
(414)
ПКНР оспорва доколко подходящи са някои документи, използвани като най-добрите налични факти, на които Комисията се позовава във връзка с определянето на публичен орган в контекста на държавните търговски банки. Като предварителна забележка следва да се посочи, че Комисията трябваше да използва най-добрите налични факти единствено поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и отказа му да представи исканата информация.
(415)
ПКНР заяви, че докладът от изследването на Deutsche Bank (DB), който Комисията цитира в съображение 161, описва предишно положение в Китай и не представлява положителна основа за оценка на китайския банков сектор 7 години по-късно. На първо място, ПКНР греши, като твърди, че докладът предлага основа за оценка на положението „7 години по-късно“. Докладът е от 2007 г. и РП, който представлява съответният период за оценката на банковия сектор в Китай за целите на настоящата процедура, започва през 2011 г. Следователно докладът се отнася до ситуация 4 години преди съответния период. На второ място, докладът на DB не е единственият документ, на който Комисията разчита в констатациите си, а само отправна точка на анализа на Комисията на китайския банков сектор и по-специално структурата на собствеността в него. На трето място, останалата информация, на която Комисията се позова с цел установяване на структурата на собствеността в китайския банков сектор (доклади и работни документи на СТО, МВФ и ОИСР), е в съответствие с констатациите от доклада на DB. В този контекст трябва да се отбележи, че ПКНР предостави само една минимална част от многократно поисканата в това отношение информация и в действителност не оспори констатациите на Комисията за дела на държавната собственост в банковия сектор и държавната намеса в банковата система на фактическа основа.
(416)
ПКНР оспорва и позоваването от страна на Комисията на доклада на СТО от 2012 г. „Преглед на търговската политика“ с твърдението, че изявлението, че „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор“ е направено в сравнение с периода на предходния преглед през 2010 г. Комисията не отхвърля това твърдение. Комисията, в своя документ за оповестяване на окончателните заключения, цитира докладите на СТО относно прегледа на търговската политика от 2010 г. и 2012 г. в същото съображение 161, за да покаже, че за период от две години много малко се е променило. В доклада от 2010 г. се посочва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“, а в този от 2012 г. се потвърждава, че в това отношение почти няма промяна. ПКНР също цитира доклада от 2012 г. и въз основа на тези цитати твърди, че докладът е в противоречие с оценката на Комисията в съображение 161 по-горе. Това твърдение беше отхвърлено. Никой от цитатите от доклада, представени в коментарите на ПКНР относно оповестяването на окончателните заключения, не противоречи или дори поставя под въпрос оценката на Комисията в съображение 161.
(417)
ПКНР също така твърди, че за констатациите на Комисията в съображение 162 по-горе липсват категорични доказателства, защото Комисията (в допълнение към доклада на DB и прегледа на търговската политика на СТО, разгледани в съображенията по-горе) „се позовава само на доклада на Световната банка и икономическото проучване и др., но не представя мотивирано и адекватно разяснение в подкрепа на своите констатации“. Това твърдение беше отхвърлено. В това отношение следва да се отбележи, че докладът на Световната банка, inter alia, гласи следното: „Въпреки впечатляващия напредък в реформирането и разширяването на финансовия сектор през последните три десетилетия финансовата система на Китай остава потисната и страда от ключови структурни дисбаланси. Настоящата система, характеризираща се с доминиращото положение на държавните банки, силна държавна намеса, както и продължаващ контрол върху лихвените проценти, е забележително успешна в мобилизирането на икономиите и разпределянето на капитал между стратегически сектори по време на китайския икономически бум“, или „Успоредно с това прекият и непрекият контрол на финансовите институции следва да дават предимство на пазарно обусловени договорености в условията на равнопоставеност. Това означава независима централна банка, която осъществява дейност в отворен пазар и използва лихвени проценти, а не таван за кредитиране, за да управлява ликвидността. Търговските банки биха използвали търговски принципи и анализ на кредитоспособността, а не биха следвали инструкциите на правителството, за да насочват заеми“ и „Държавното управление на всички равнища е тясно ангажирано в търговската дейност на финансовите институции, или чрез притежаването на акции, или чрез оказване на непряко влияние, основно защото е силно зависимо от използването на търговски банкови кредити за политически цели“. Икономическо проучване на ОИСР от 2010 г. относно Китай описва политиките на НБК относно минималния праг на кредитния лихвен процент и тавана на депозитите като пречка за банките да оценяват риска правилно и като мярка с обратен ефект за конкуренцията в банковия сектор и посочва, че целта е да се гарантира рентабилността на преобладаващо държавния банков сектор.
(418)
ПКНР също така твърди, че определянето на Комисията, че НБК е свързана и оказва влияние върху определянето на лихвените проценти от държавните банки, не се основава на надлежна обосновка и на доказателства. В това отношение ПКНР заяви, че Комисията е следвало да знае, че през юли 2013 г. минималния праг на кредитния лихвен процент е бил премахнат. На първо място трябва да бъде отбелязано, че Комисията не е анализирала положението на банковия пазар в Китай през юли 2013 г., тъй като то не е било предмет на настоящото разследване. Второ, твърдението, че определянето на Комисията не се основава на надлежна обосновка и на доказателства, е невярно. В съответните циркулярни писма се посочва ясно, че НБК определя праговете на кредитните лихвени проценти, както и на лихвите върху депозитите. И трето, икономическото проучване на ОИСР относно Китай 2010 г., цитирано в съображение 162 по-горе също потвърждава съществуването на такива прагове.
(419)
ПКНР твърди, че „Комисията е знаела, че циркулярните писма, включително тези от 8 юни и 8 юли 2012 г., издадени след констатациите, свързани с фината хартия с покритие, са променили практиката по отношение на лихвения процент в значителна степен“. Това е невярно. Комисията не е могла да установи дали или как точно практиката се е променила, тъй като ПКНР е отказало да предостави тези циркулярни писма. Дори и резюметата от уебсайтовете на НБК, представени по време на проверката, по отношение на които ПКНР неправилно твърди, че са били изцяло пренебрегнати от Комисията, потвърждават, че такива прагове все още съществуват.
(420)
ПКНР също така твърди, че „Комисията явно не е основала констатацията си на действителните „налични факти“, като тя противоречи на историческите данни, с които Комисията разполага, а вместо това е задължила ПКНР да докаже, че положението, подложено на проверка по време на процедурата относно стоманените продукти с органично покритие, се е променило“. Предвид обяснението в съображения 415-419 по-горе става ясно, че това твърдение е невярно. Няма налични факти в преписката, които да са в противоречие с констатациите на Комисията, а те не се основават само на историческите данни, а на категорични доказателства въз основа на цялата информация, която е от значение за разследвания период.
(421)
ПКНР твърди, че четирите твърдения на Комисията в съображение 166 по-горе са неверни и не се основават на подходящата правна оценка. ПКНР твърди, че позоваването на член 34 от Закона за търговските банки, в който се посочва, че банките „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика“ е напълно неутрално. Не е ясно какво има предвид ПКНР с термина „неутрално“, но според плановете, документите за политиката и закона, цитирани в съображение 102 по-горе, развитието на ФВ промишлеността и на финансовата и друга подкрепа за нея изглежда е една от нуждите на националната икономика в Китай. В контекста на финансовата подкрепа, насърчавана и изразена в тези документи, става ясно, че банките следва да подкрепят дружествата, принадлежащи към ФВ промишлеността. Относно констатацията, че банките са предмет на правни норми, които изискват от тях да кредитират насърчавани проекти, до която Комисията е достигнала въз основа на формулировката на Решение № 40 на Държавния съвет, ПКНР твърди, че „е напълно неточна“, тъй като в решението не се изтъква или посочва, че соларната промишленост е насърчаван проект. Това твърдение също не е вярно. От съображение 399 по-горе става ясно, че соларната промишленост попада в категорията на насърчаваните промишлени сектори/проекти. ПКНР изказа подобно твърдение относно Закона на КНР за научния и технологичен напредък и констатацията на Комисията, че то изисква банките да дават приоритет на развитието на секторите на високите и новите технологии и че включените в извадката производители попадат в категорията на високите технологии. Според ПКНР Комисията не е извършила никакъв правен анализ на това дали соларната промишленост с производството на модули и елементи, описано като високотехнологичен сектор, попада в обхвата на същия закон. Това не е вярно. Комисията направи ясна връзка между категорията на високотехнологичните сектори и соларната промишленост, произвеждаща модули и елементи. Това е подробно обяснено в съображение 402 по-горе.
(422)
ПКНР заяви, че изявлението на Комисията, че държавното участие в китайския финансов сектор е значително и продължава, не е подкрепено с категорични доказателства. ПКНР оспори доказателствата, цитирани от Комисията и заяви, че докладът на МВФ от 2009 г., в който се подчертава липсата на либерализация на лихвените проценти, не е от значение, тъй като в Китай лихвените проценти са напълно либерализирани. Това не е вярно. Доказателствата по преписката потвърждават, че либерализацията на лихвените проценти в Китай не е завършена, а това бе потвърдено и от служители на НБК, присъствали по време на посещението за проверка. По отношение на доклада на МВФ за Китай от 2010 г., на който се позовава Комисията, ПКНР твърди, че Комисията напълно е пренебрегнала констатациите на МВФ относно либерализацията на финансовия сектор. Това не е вярно. Комисията не е пренебрегнала съответните констатации на МВФ в този доклад, които имат отношение към случая. Констатациите на МВФ, които ПКНР посочва в коментарите си, не противоречат на нито една от констатациите на Комисията относно участието на държавата в китайския финансов сектор и със сигурност не и по отношение на държавната собственост или политиката по отношение на лихвените проценти за заеми и депозити. Фактът, че в доклада се посочва, че е постигнат напредък през последните години в развитието на по-пазарно ориентирана финансова система в Китай не означава, че според доклада в Китай действително има пазарно ориентирана финансова система. По отношение на проучванията на ОИСР, цитирани от Комисията ПКНР твърди, че не може да се заключи, че в Китай банките не са независими въз основа „на едно изречение, което изключва значителния напредък по отношение на либерализирането на банковия сектор“. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че Комисията изобщо не е основала заключението си на „едно изречение“, а както се вижда в горепосочения текст, на няколко документа, събрани от независими международни организации.
(423)
ПКНР твърди, че анализът на Комисията във връзка с определянето на публичен орган е напълно погрешен, а заключението ѝ в съображение 168 по-горе не съответства на тълкуването на АО на СТО на понятието публичен орган в случая „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“. Един производител износител твърди също така, че логиката на разсъждение на Комисията относно определянето на публичен орган е „неправилна от правна гледна точка“. ПКНР твърди, че Комисията не е успяла да установи, че държавните търговски банки притежават, са оправомощени да прилагат и упражняват изпълнителна власт, както и не е установила i) че въпросните функции, за които се твърди, че се изпълняват от държавните търговски банки, са тези, изпълнявани от правителството като цяло, тоест са функции на правителството поначало, ii) общите характеристики между държавните търговски банки и правителството, освен акционерното участие, което също не е установено за всички държавни търговски банки; и iii) че всички държавни търговски банки разполагат с необходимата власт на ниво правителство, за да могат да я упражняват, или са им били дадени правомощия да изпълняват съответните правителствени функции. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията се позовава на своя анализ на този въпрос в съображения 158 - 167. Кредитирането се споменава в определението за субсидия съгласно член 3.1, буква а), подточка i) от основния регламент като функция на правителството. В настоящото разследване държавните банки получават инструкции чрез изисквания, планове и други документи на политиката да насърчават определени сектори, включително ФВ сектора. Въз основа на наличните данни се стигна до заключението, че съществува значителна правителствена собственост на банките в Китай и че правителството упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки. Тъй като ПКНР не предостави исканата информация за дела на държавната собственост във всички държавни търговски банки в Китай, Комисията направи констатациите си въз основа на наличните факти. Комисията следователно заключава, че държавните търговски банки действат като държавен орган, който изпълнява публични функции, като провеждат политиките на ПКНР за преференциално кредитиране на определени сектори.
(424)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила нареждане или възлагане по отношение на частните банки в Китай и по-специално, че Комисията не е установила, че ПКНР е делегирало или наредило, или възложило отговорност, или дало власт на частните банки и държавните търговски банки да предоставят преференциални заеми. Комисията отхвърля това твърдение. Както е обяснено в съображения 170-173, в Китай съществува правителствена политика на предоставяне на подкрепа на ФВ промишлеността чрез преференциално кредитиране. Частните банки са задължени да изпълняват тази правителствена политика. Посредством Закона за търговските банки ПКНР задължи всички банки в Китай да „отпускат заеми съобразно нуждите на националната икономика и социалното развитие и в съответствие с държавната промишлена политика“. Тази необходимост и държавните промишлени политики са, inter alia, включени в различни планове и документи на политиката, а предоставянето на преференциално финансиране на избрани сектори, включително на ФВ сектора, е една от тях. Също така ПКНР твърди, че съответният член от Закона за търговските банки е бил изваден от контекста и не показва ясно наличието на делегиране или нареждане, възлагане на отговорност или упражняване на власт от страна на ПКНР върху която и да е търговска банка. Комисията не е съгласна, че член 34 е изваден от контекста, както вече беше обяснено в съображение 390 по-горе, и счита, че неговият текст представлява ясно правно обвързващо указание за всички банки в Китай. Комисията също така не е съгласна с твърдението на ПКНР, че документите, предвиждащи преференциалното кредитиране на ФВ промишлеността, посочени в съображение 102, са „неадекватно правно основание“. Това е подробно обяснено в съображения 399-403 по-горе.
(425)
Един производител износител твърди, че Комисията не е доказала, че чуждестранните банки в Китай са обект на нареждане и възлагане от страна на ПКНР. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията е доказала нареждане и възлагане за всички частни банки в Китай (inter alia съображения 169-172 и 424 по-горе), а банките, които са чуждестранна собственост, също се намират в тази категория.
(426)
Във връзка с определянето на възлагането и нареждането ПКНР също така твърди, че Комисията е направила заключения въз основа на оценката на кредитния риск на един от включените в извадката износители, предоставена от една банка, и ги е приложила към всички банки в Китай, като по този начин е използвала неблагоприятни изводи. Следва да се отбележи, че ПКНР, както и банките, са отказали да предоставят оценки на кредитния риск на други включени в извадката производители износители. Тъй като Комисията беше принудена да приложи наличните факти в това отношение, а оценката на кредитния риск, упомената по-горе, представлява най-добрите налични факти, Комисията частично направи своите заключения въз основа на въпросния документ. Отново се изтъква обаче, че заключенията са направени въз основа на налични факти, а не на неблагоприятни изводи.
(427)
ПКНР възрази на оценката на Комисията за изкривяването на китайския финансов пазар, „тъй като тя е правно необоснована“. ПКНР заяви, че няма доказателства, отнасящи се до РП, които биха показали, че държавните търговски банки представляват 2/3 от китайския финансов пазар. Комисията отхвърли това твърдение. При липсата на информация относно собствеността в банковия сектор, която беше поискана многократно, но не беше представена от ПКНР, Комисията приложи наличните факти. В това отношение Комисията се позова на доклада на DB, в който се посочва, че държавните търговски банки представляват над 2/3 от китайския финансов пазар. Това допълнително сочат и доказателствата от документите на СТО, МВФ, ОИСР и Световната банка, които потвърждават, че участието на държавата в китайския банков сектор не се е променило значително през РП. Също така ПКНР твърди, че изявлението на Комисията относно лихвените проценти, (а именно, че банките са задължени да спазват ограниченията, наложени от НБК) е невярно, защото минималният праг на кредитния лихвен процент е напълно премахнат. Това не е вярно. Действително в коментарите си ПКНР твърди, че минималният праг на кредитния лихвен процент е премахнат през юли 2013 г., но това е повече от една година след края на РП. Също така е факт, че таваните на лихвените проценти върху депозитите все още са в сила. Поради това констатацията на Комисията, че банките не са напълно свободни да определят условията за отпускане на заемите (поне по отношение на РП) е вярна и подкрепена с доказателствата от преписката. ПКНР оспори също така констатациите на Комисията в съображения 183-188 въз основа на твърдението, че няколко планове, документи на политиката и закони, цитирани от Комисията, не са от значение за случая. Комисията не е съгласна с това твърдение и се позовава на съображения 399-403 по-горе, в които обяснява защо тези документи са от значение за тези констатации.
ПКНР също така заяви, че констатацията на Комисията, че на някои банки е предоставен достъп до резервите в чуждестранна валута (SAFE) е немотивирана, тъй като доказателствата, на които се позовава Комисията посочват единствено EXIM Bank и КБР, и обясни, че заемите, предоставяни от тези резерви, се дават само на държавните предприятия. Комисията не е съгласна с това твърдение. В доказателствата се твърди единствено, че когато тази програма е започнала, тя е била достъпна първоначално само за EXIM Bank и КБР, но също се споменава и голям заем, отпуснат от НБК, което показва, че първоначалното ограничение е премахнато. Също така твърдението, че в доказателствата „се посочва ясно, че заемите се отпускат само на държавно предприятие като Sinopec“ не е точно. В тях се заявява, че се дава приоритет на големите държавни предприятия, но не се посочва, че отпускането на такива заеми е ограничено до тях. И във всеки случай, предвид размера на EXIM Bank и КБР, и тяхното въздействие върху финансовия пазар в Китай, дори ако програмата беше ограничена до тях, това би означавало значително изкривяване на финансовите пазари като цяло.
(428)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила специфичност по отношение на преференциалното кредитиране и нейният анализ на специфичността е правно непоследователен, тъй като тя не е установила дали Решение № 40 се отнася до проекти или промишлени сектори. ПКНР посочва факта, че „в Решение № 40 е предвиден изключително широк кръг от икономически сектори, като този документ не ограничава изрично достъпа до предполагаемата субсидия до определени предприятия, както трябва да се установи съгласно съдебната практика на СТО“. Комисията отхвърля това твърдение. Във връзка с „насърчаваните проекти“ се припомня, че те обхващат само определени дейности в рамките на ограничен брой промишлени сектори и поради това тази категоризация, включваща единствено съвкупност от предприятия в Китай, не може да се счита, че е от общ характер и неспецифична. Комисията счете, че това е най-естественото тълкуване при липсата на каквото и да е обяснение (и подкрепящи документи) за начина, по който ПКНР точно е прилагало понятието „ФВ промишленост“, например за целите на Решение 40 и свързания с него Каталог с насоки в областта на промишленото преструктуриране. Освен това, както е обяснено в съображение 102 по-горе, ФВ промишлеността също спада към категорията на стратегическите сектори, както е определено от дванадесетия петилетен план и на тази основа се ползва с достъп до преференциално финансиране, което става ясно от цитатите от различните планови документи и документи на политиката, и законите, посочени в същото съображение.
(429)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила съществуването на полза във връзка с преференциалното кредитиране, тъй като използването на външна референтна стойност за целите на установяване на полза не е било подкрепено от констатациите на Комисията. Според ПКНР Комисията не е имала основание да прилага кредитния рейтинг „ВВ“, тъй като тя не е предоставила никакви доказателства, че е по-вероятно този рейтинг да не е изкривен в сравнение с всеки друг рейтинг и неговото прилагане „отразява недопустимите неблагоприятни изводи, направени в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с включените в извадката производители износители от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай не е неблагоприятен извод, а благоприятства производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
(430)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да използва по-малко благоприятен кредитен рейтинг от BB за определяне на референтната стойност за някои производители износители, които са били в особено затруднено финансово положение. Поради причините, посочени в съображение 429 по-горе, Комисията счете, че рейтингът BB (рейтинг на облигациите в клас спекулативен) отразява правилно финансовото положение на включените в извадката производители износители по време на РП.
(431)
Жалбоподателят също така поиска Комисията да оповести изчисляването на надценката при заемите в китайска валута. Комисията обясни методологията в параграф 169 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 198 по-горе). В съответствие с методологията, използвана в процедурите за фина хартия с покритие и стоманени продукти с органично покритие, Комисията коригира китайските лихвени проценти като добави лихвения спред между облигациите с най-висок рейтинг и облигациите с рейтинг BB, които са се търгували на пазара по време на РП.
(432)
Един производител вносител твърди, че за да установи ползата от преференциалното кредитиране Комисията би трябвало да сравнява нивата на кредитиране на „облагодетелстваните“ сектори с тези на „необлагодетелстваните“. С оглед на анализа на Комисията на финансовия пазар (съображения 181-185), това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Като се вземат предвид установените изкривявания, се счита, че лихвените проценти на китайския финансов пазар са ненадеждни.
(433)
Също така ПКНР твърди, че по отношение на заемите в евро и долари Комисията не следва да прибягва до външна референтна стойност, тъй като един от ключовите елементи, върху които Комисията е основала своя анализ на изкривяването, т.е. ограниченията на лихвените проценти за НБК, не съществува за такива заеми. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Ограниченията на НБК върху лихвените проценти са само един от ключовите елементи, които Комисията използва в своя анализ на китайския финансов пазар. Както се обяснява в съображения 180-184 по-горе, съществуват редица други изкривявания, които сами по себе си обуславят използването на външна референтна стойност и за заемите в евро и долари.
(434)
Няколко износители и ПКНР твърдят, че споразуменията между износителите и някои държавни банки (наричани „споразуменията“ в настоящата точка), не съответстват на кредитни линии и не представляват финансово участие, защото не включват задължение или ангажимент от страна на банката да осигури бъдещо финансиране при конкретни условия. Те също така се позовават на заключенията на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“, в които се казва, че „само възможността“ правителството да може да прехвърля средства въз основа на изпълнението на предварително определено условие не е достатъчна, за да докаже наличието на финансово участие. Те отбелязаха становището на комитета, че договорното споразумение следва „само по себе си да претендира и да е в състояние да води до полза за получателя, която е отделна и независима от ползата, която може да се реализира от всеки бъдещ трансфер на средства.“
(435)
По отношение на констатациите на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ Комисията отбелязва, че те не са изчерпателни по отношение на обхвата на кредитните линии или други подобни споразумения, и в този случай не са обвързващи за тълкуването на основния регламент от Комисията. Независимо от това Комисията е съгласна със заключенията на специалната група, но не и с прилагането на тези заключения към настоящото разследване от страна на ПКНР. При нормални обстоятелства споразуменията предвиждат държавните банки да отпускат заеми до необходимата сума, понякога във връзка с възможни подобрения в производителността на въпросното дружество. Затова текстът на споразуменията от една страна може да съдържа по-малко ясни или автоматично произтичащи от тях задължения по отношение на условията за бъдещо кредитиране в сравнение със задълженията, предвидени в някои видове споразумения за кредитни линии. Понякога те се допълват от отделни споразумения за кредитиране. Беше отбелязано обаче, че заемите по тези споразумения обикновено се отпускат при подобни или почти идентични условия. От друга страна, споразуменията съдържат известен брой разпоредби, които значително надхвърлят обичайния текст на споразуменията за кредитна линия и които създават механизъм за гарантирана подкрепа от страна на въпросната банка. Комисията смята, че в такъв случай писмените разпоредби на споразуменията не са непременно окончателни, тъй като „задължения“ или „ангажименти“ за прехвърляне на средства могат да възникнат в писмена или друга форма и че тяхното съществуване следва да се определя въз основа на всички регистрирани факти.
(436)
Въз основа на посоченото точно естество на ангажиментите или задълженията на държавните банки в рамките на споразуменията зависи от:
а)
Текста на споразуменията: Комисията отбелязва, че разпоредбите в повечето значими споразумения, в които участват големи държавни банки и по-специално производители износители, са като цяло подобни. Споразуменията установяват тясна връзка между банката и износителя по отношение на прехвърлянето на средства. Те предвиждат прехвърлянето на необходимата сума, понякога след изпълнението на определени условия, свързани с производителността и кредитния рейтинг. Споразуменията дават право на предприятието на „благоприятно третиране“, когато кандидатства за заем, в сравнение с предприятията, които не са сключили такова споразумение. Някои от сумите на потенциалното финансиране са огромни в сравнение с годишния оборот на предприятието. Размерът на заемите, обещани на включените в извадката износители, представлява над три пъти размера на годишния им оборот. Освен това споразуменията предвиждат банката да окаже значителна подкрепа за развитието на въпросното дружество. Споменават се „дългосрочно стабилно стратегическо партньорство“ между банката и дружеството, „приоритет“, който банката осигурява за ключовите строителни проекти на дружеството, като предлага „дългосрочна стабилна финансова подкрепа на дружеството по отношение на придобиването и реорганизирането на неговите активи, цялостното изграждане на всяка негова структурна единица, както и проект за техническо подобрение, проект Go Global и други дейности…“, а също и като съдейства на дружеството да „определи средно- и дългосрочно планиране в съответствие с предимствата му в съответната област, в институционален контекст и с оглед на производителността.“ В споразуменията също се споменава, че те следва да съблюдават националната макроикономическа и промишлена политика. Следователно изглежда, че стратегическата подкрепа, предоставена на дружеството, в съчетание с „благоприятното третиране“, предвидено в споразуменията, увеличават възможността дружеството автоматично да получи правото да тегли заеми по споразуменията.
б)
Естество и цели на заемодателите: Заемодателите са държавни банки, за които е установено, че са публични органи или други банки, за които е установено, че има нареждане и възлагане от страна на правителството и следователно те действат като органи на ПКНР. За тях също така е установено, че предоставят заеми с лихвени проценти значително под пазарните. Например, в някои споразумения се посочва „предимство за финансиране“ на банката и подкрепата, която тя предоставя на „високотехнологичния сектор…, който представлява приоритет в процеса на развитие с концесия от правителството“.
в)
Как правителството третира кредитополучателите: Кредитополучателите са част от стратегическите нови промишлени сектори, както се обяснява в съображение 102 по-горе.
г)
Степен на съдействие при разследването от страна на правителството: Заемодателите на кредитни линии (държавни банки и банки, на които правителството възлага и нарежда) не са оказали пълно съдействие при разследването, поради което свързаните с тях констатации са направени въз основа на наличните факти.
д)
Възприемане на споразуменията от пазара: Дружествата изглежда оценяват споразуменията като доказателство, че разполагат с подкрепата на държавата и съобщават публично сключването на такива споразумения като положителен сигнал до пазарите и потенциалните инвеститори. Например, на 9 юли 2010 г. Yingli Solar е издало съобщение за пресата, в което се обявява споразумение за стратегическо сътрудничество с КБР, съгласно което КБР предвижда да предостави кредитни инструменти с агрегиран максимум от 36 млн. RMB в подкрепа на Yingli Group и свързаните с нея дружества. Главният финансов директор на Yingli заявява, че „Това споразумение издигна сътрудничеството на двете страни на ново равнище, което сме убедени, че ще ни позволи да използваме възможностите, чрез които да укрепим водещата си позиция във ФВ сектора.“ На 26 януари 2011 г. Jinko Solar определи кредитна линия от 50 млрд. RMB от НБК като „споразумение за стратегическо сътрудничество“, което „допълнително ще укрепи позицията ни като водещ производител на продукти на ФВ сектора.“ В съобщението за пресата се заявява също, че „С дългосрочната финансова подкрепа на НБК ние сме уверени, че ще постигнем отлични резултати през 2011 г., както и дългосрочните ни цели за растеж.“ На 14 април 2010 г. беше обявено, че Trina Solar възнамерява да използва споразумението за кредит в размер от 4,4 млрд. USD с КБР „за разширяване на пазара“. Всички тези обявления предполагат, че засегнатите производители износители възприемат споразуменията като установен, а не несигурен, източник на финансиране.
е)
Действие на споразуменията: Многобройни индивидуални заеми са теглени от производители износители, т.е. споразуменията водят до действително прехвърляне на средства, обикновено при лихвени проценти значително под пазарните.
(437)
На основание на всички доказателства се заключава, че споразуменията се предлагат от банките като част от правителствената стратегия за насърчаване на ФВ промишлеността и се смятат за особено важни от съответните износители, независимо от това дали всъщност се прехвърлят средства. Това е в противоречие с твърденията на страните, че те в действителност нямат значение. Макар споразуменията да имат характеристиките на нормалните кредитни линии, те надхвърлят условията на нормалните кредитни линии и в действителност са стратегически партньорства между публичните органи и дружествата с цел изпълнение на политиката на правителството. В това отношение те действат като механизъм за държавна подкрепа/гаранция, която подобрява пазарната позиция на засегнатите износители и им дава възможност да повишат капацитета и производството си, като разчитат на това, че ще получат необходимото финансиране. При липсата на такава подкрепа/гаранция, износителите очевидно ще бъдат възприемани от пазарите като предприятия в по-слаба позиция. Следователно това финансиране може да се определи като евентуално прехвърляне на средства или като предоставяне на финансови услуги. Такава ценна „гаранция“ би имала определена стойност на пазара, или най-малкото би изисквала заплащането на значителна такса. С оглед на това споразуменията също водят до полза, която, според специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ е „отделна и независима от ползата, която може да бъде получена от каквото и да е бъдещо прехвърляне на средства“, което, inter alia, се дължи на потенциалното задължение за извършване на плащанията от правителството. Те не са само едно „неясно обещание за предоставяне на „евтино“ финансиране“ (99) и очевидно повишават „благосъстоянието“ на получателите в сравнение с положението при липса на споразумение.
(438)
По отношение на размера на ползата, той е изчислен въз основа на таксите, начислени за кредитна линия, получена от един от включените в извадката производители износители. Тази кредитна линия е предоставена от банка, чието седалище е установено във финансова юрисдикция, различна от КНР, и показва всички елементи на търговските кредитни линии, които се предлагат на световните финансови пазари и на други споразумения в търговския сектор. Следва да се отбележи също така, че тази кредитна линия не се различава по същество в условията си от другите търговски кредитни линии, които включените в извадката производители износители получават, при които се начисляват такси, включително тези от чуждестранни банки. С оглед на горния анализ това е консервативна референтна стойност, тъй като доказателствата сочат, че споразуменията в действителност са по-ценни за дружествата като самостоятелна мярка в сравнение със стандартната кредитна линия. Комисията обаче счита, че изискваните такси служат като разумни индикатори за тези, които биха били дължими съгласно споразуменията.
(439)
Също така ПКНР твърди, че банките, които са сключили споразуменията с включените в извадката износители, не са публични органи или не им е било възложено от правителството да направят това. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Участващите банки бяха същите банки, които предоставят преференциално финансиране и в съображения 159-168 и 169-180 по-горе Комисията предостави подробно обяснение защо те са публични органи и/или защо са обект на възлагане и нареждане от ПКНР.
(440)
ПКНР заяви, че твърдението на Комисията, според което при нормални пазарни условия кредитните линии са свързани с поемане на значителни ангажименти и административни такси, е безпочвено, тъй като такива такси се прилагат само за „заявени кредитни линии“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е посочено в съображението по-горе, кредитната линия, използвана като референтна стойност, не се различава съществено в своите условия от другите търговските кредитни линии, получени от включените в извадката производители износители, включително от банки извън Китай. Освен това една от банките, която е сключила няколко такива споразумения с включени в извадката производители износители изглежда налага сходни по размер такси на своите клиенти в чужбина (100).
(441)
ПКНР твърди също така, че Комисията не е представила доказателства в подкрепа на изявлението си, че предоставянето от страна на правителството на кредитни линии (т.е. споразуменията) е част от преференциалното кредитиране. Това не е вярно. Предоставянето на кредитни линии е стандартен вид финансиране на дружества от страна на банките, а споразуменията са отделни и самостоятелни мерки, които попадат в обхвата на преференциалното кредитиране. Както е посочено в съображение 102 по-горе, ПКНР гарантира преференциалното финансиране на ФВ промишлеността чрез редица планови документи, документи на политиката, и закони. Освен това многобройни заеми са изтеглени по тези споразумения, които ясно показват, че те са неделима част от преференциалното финансиране на ФВ промишлеността.
(442)
Един производител износител твърди, че предоставянето на кредитни линии не е специфична субсидия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се обяснява в съображение 441 по-горе, предоставянето на кредитни линии е неделима част от преференциалното кредитиране, затова и към тях се прилага анализът на специфичността от съображения 191, 192, 209 и 428.
(443)
Според жалбоподателя Комисията е трябвало да установи процента на субсидията при използването на експортни кредити при закупуване, тъй като EXIM Bank е отказала да съдейства. Комисията е трябвало да използва информацията от жалбата и констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Това твърдение беше отхвърлено. Комисията разследва твърденията от жалбата, но не бяха открити доказателства, че включените в извадката производители износители са реализирали полза от подобни мерки през РП. Следва да се отбележи, че разследваните периоди в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
3.5.3. Коментари на страните относно експортните гаранции и застраховането за екологосъобразни технологии
(444)
По отношение на документите, поискани от Комисията по време на посещението за проверка, както е посочено в съображения 220 и 221 по-горе, ПКНР твърди, че не е изяснено кога планът „840“ е бил поискан, че финансовите отчети на Sinosure за 2012 г. не са били налични в момента на проверката, и че информацията за включените в извадката дружества, е била поверителна, както и че съответните договори така или иначе не са били съхранявани в седалището на Sinosure. Комисията се позовава на своите обяснения в съображения 219, 220 и 223, в които се разглеждат всички тези твърдения. По отношение на план „840“ Комисията добавя, че е поискала всички съответни документи относно дейността на Sinosure и предполагаемата програма за субсидиране в полза на включените в извадката износители, и че този план „840“ със сигурност е от значение за нейните констатации, заедно с всички останали документи, посочени в съображение 236, подкрепени от обясненията в съображение 232. Що се отнася до финансовите отчети на Sinosure за 2012 г., Комисията поиска временната отчетност, дори ако финансовите отчети за 2012 г. не са били приключени, но Sinosure отказа да предостави също така и нея (за 2012 г.).
(445)
Също така ПКНР твърди, че не съществуват правни или фактически доказателства в подкрепа на заключението, че фотоволтаичният сектор е „стратегически сектор“, и че това е презумпция. Комисията се позовава на обяснението в съображение 231 и припомня, че тази точка е специално потвърдена от ПКНР по време на посещението за проверка. По отношение на сходните твърдения относно план „840“, план „421“ и мерките за подкрепа на „стратегическите нови промишлени сектори“, и на твърдението, че плановете не са правно обвързващи, Комисията се позовава съответно на обясненията в съображения 232-234. Освен това тя отбелязва, че ПКНР не е представил тези документи и не ги е обсъдил с Комисията, и че няма регистрирани доказателства, че заключенията на Комисията са неверни.
(446)
ПКНР и един включен в извадката износител твърдят, че облекченията и безвъзмездните средства за плащане на застрахователни премии за експортни кредити, предоставяни от местните органи, са били незаконно подложени на изравнителни мерки, тъй като не е установено, че те представляват субсидии по смисъла на Споразумението за СИМ на СТО. Комисията се позовава на своя анализ на констатациите, направени в рамките на разследването, и по-специално на съображения 239 и 247. Комисията отбелязва също така, че облекченията и безвъзмездните средства са неразривно свързани с програмата за застраховане на експортни кредити, тъй като тяхното изплащане е следствие от изплащането на Sinosure на премията съгласно основната застрахователната полица за експортен кредит. Не на последно място следва да се отбележи, че тези облекчения също попадат в обхвата на Известие № 368 от 2004 г., издадено от MOFCOM и Sinosure, в което се предвижда, че „регионалните и местни власти съвместно полагат усилия за изпълнението на допълнителните мерки за подкрепа на продуктите, включени в Азбучния указател и на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии по отношение на застраховането на експортни кредити“.
(447)
ПКНР също така оспорва констатацията относно буква й) на приложение 1 към Споразумението за СИМ, че програмата Sinosure за застраховане на краткосрочни експортни кредити е била изпълнявана при ставки на премията, недостатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмата. В подкрепа на това ПКНР цитира съдебната практика на СТО и констатацията на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, и представя обяснения на базата на различни набори от цифри и аргументи, които се съдържат в годишните доклади на Sinosure. ПКНР също така оспорва позоваването на Комисията на член 11 от устава на Sinosure и на устава на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията повтаря всичките си доводи в съображения 242-245 и припомня, че нейните заключения се основават на най-добрите налични доказателства по преписката поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, което е попречило на Комисията да получи съответната поискана от нея информация. Във връзка с направените от нея констатации, Комисията разгледа редица елементи и доказателства по преписката, сред които бяха уставът на Sinosure и уставът на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията счита, че макар нито един от тези елементи да не е определящ фактор сам по себе си, тези и всички други елементи са от значение за нейното определяне. Що се отнася до съдебната практика на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, Комисията напълно я е взела предвид в своите констатации и цитатите от тази съдебна практика от страна на ПКНР действително са от голямо значение.
(448)
Във връзка с оспорването на анализа на Комисията в съображение 245, ПКНР представи таблица с данни от отчета за доходите от публично достъпните годишни доклади на Sinosure за периода 2006-2011 г., и заключава, че е очевидно, че получените премии са били по-високи от оперативните разходи на програмата. Първо, Комисията отбелязва, че таблицата, представена от ПКНР, не включва в съответния ред размерите на комисионите, плащани от Sinosure, а само оперативните разходи. Второ, цифрите недвусмислено показват, че през всяка отделна година от 2006 г. до 2011 г., с изключение на 2010 г., размерът на нетната премия изобщо не е по-висок от сумите на нетните вземания плюс оперативните разходи, дори без да се вземат предвид плащанията на комисионите, които са пропуснати от ПКНР. Това включва 2011 г., което частично обхваща разследвания период, а размерът на загубата е значителна стойност в някои години (напр. 2008 г.). На трето място, Комисията отбелязва, че ПКНР е посочил за 2010 г. непропорционално ниска сума за платени нетни искове (изплатените премии са обявени като 20 пъти по-високи от изплатените искове), което не е отразено в годишния доклад за 2010 г. Тази сума, докладвана от ПКНР за 2010 г., се основава на мащабни последващи корекции относно събирането на вземания и промяна в резерва за неизплатени вземания, които се появяват едва в годишния доклад за 2011 г. с препратка към 2010 г. Тези корекции изглежда са от извънредно и необичайно естество, и намират отражение единствено в доклада за следващата година. Комисията също така отбелязва, че вместо това за 2011 г. ПКНР е докладвало сумите, включени в годишния доклад от 2011 г. Комисията счита, че последващите корекции трудно могат да се съпоставят с действителната ситуация, особено с оглед на липсата на съдействие и на допълнително обяснение от ПКНР или Sinosure в хода на разследването.
Според специалната група на СТО „САЩ - памук от планинските райони“, така както е цитирана от ПКНР, „препратката към „дългосрочен“ в буква й) се отнася до период с достатъчна продължителност, за да се гарантира обективен преглед, който позволява цялостна оценка на програмата и „при който се избягва придаването на излишно значение на единични или нетипични събития за даден ден, месец, тримесечие, полугодие, година или друг конкретен времеви период““. Комисията счита периода 2006-2011 г. за достатъчно продължителен период, за да бъде разглеждан, а Sinosure е понесла загуба за всяка година от този период. Положението от 2010 г. следва или да се счита за единично, или нетипично, ако се вземат под внимание коригираните цифри в годишния доклад за 2011 г., следователно - от ограничено значение, или обичайните некоригирани данни от годишния доклад за 2010 г. трябва да бъдат взети предвид като значими, като те показват, че резултатът е само малко над прага на рентабилност. Като се имат предвид значителните загуби, понесени през други години, това потвърждава констатациите на Комисията, че Sinosure като цяло е в състояние на дългосрочна загуба през периода 2006-2011 г. В допълнение към това, дори ако данните от 2010 г. бяха взети предвид като представителни, факт е, че Sinosure е реализирала загуби през пет от шест години за периода 2006-2011 г. Другите таблици и набори от цифри, представени от ПКНР с цел да оспори констатациите на Комисията относно буква й) от Споразумението за СИМ на СТО, не могат да бъдат съпоставени с другата информация по случая и/или не подлежат на проверка. Във всеки случай сами по себе си те не доказват, че Sinosure е достигнала прага на рентабилност на своята програма за застраховане на краткосрочни експортни кредити през периода 2006-2011 г.
(449)
Що се отнася до референтната стойност за изчисляването на ползата, ПКНР счита създаването на външна референтна стойност за несъвместимо със Споразумението за СИМ, но не добавя каквито и да било доводи, обосноваващи това твърдение. Комисията се позовава на своето обяснение в съображение 245.
(450)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ производител оспорват използваната от Комисията референтна стойност, тъй като Комисията не се е обосновала защо е направила следното: i) премията е изчислена на основата на данни на EXIM bank (САЩ); ii) Комисията е използвала Италия като страна вносител, а не Германия, която е основният експортен пазар за разглеждания продукт; iii) използван е период от 120 дни, а не 60, или друг по-кратък период; iv) Комисията не е използвала изчисляването на премията за директен износ, а по-скоро за застраховането на отпуснат от финансова институция експортен кредит за закупуване (FIBC). По отношение на i) Комисията се позовава на съображение 253. По отношение на ii) Комисията е уверена, че Италия представлява подходящият баланс между държавата в ЕС с най-ниския риск и държавите в ЕС, които също са пазари на разглеждания продукт, но със значително по-висок риск, следователно съответстващи премии. Що се отнася до iii), при отсъствието на специфична симулация на базата на период от 90 дни на уебсайта на EXIM Bank, Комисията счита, че продължителността от 120 дни е най-подходяща да представлява условията на продажбите през разследвания период. По отношение на iv) Комисията не бе в състояние да получи симулация за изчисляване на премията за директния износ и счита тази референтна стойност за отразяваща цялостната ситуация, свързана с риска в страната на закупуване.
(451)
Един включен в извадката съдействащ износител твърди, че той е закупил застраховка за експортен кредит за част от своя износ, но е платил редовни застрахователни премии и не се е ползвал от програмата Green Express или друго благоприятно третиране, както се твърди в жалбата. При липсата на доказателства, доказващи това твърдение, Комисията се позовава на своите заключения относно тази програма в раздел 3.4.1.4 на настоящия регламент. По отношение на програмата Green Express Комисията се позовава на своите констатации в съображение 240 и отбелязва, че това представлява специфичен аспект на програмата за краткосрочно застраховане на кредити на Sinosure и че констатациите на Комисията не са ограничени до този аспект, но се отнасят до програмата като цяло.
3.5.4. Демонстрационната програма Golden Sun
(452)
ПКНР допълнително твърди, че тази програма предоставя безвъзмездни средства за „разпространяваните слънчеви ФВ системи“, а не за производителите/износителите на разглеждания продукт и че съответните критерии в законодателството не са насочени към производителите на модули и елементи. В това отношение ПКНР твърди, че е предоставило съответната документация относно програмата и дори я е съгласувало с включените в извадката дружества в подкрепа на този въпрос. Тримата включени в извадката съдействащи износители твърдят, че това е субсидия за потребителите и не води до полза за разглеждания продукт, следователно не подлежи на изравняване по смисъла на член 1, параграф 1 и член 3, параграф 2 от основния регламент, член VI:3 на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., и член 19.1 от Споразумението за СИМ на СТО. Тези износители се позовават на решението на ЕС по случая Биодизел с произход от Съединените американски щати (съображение 97 от Регламент (ЕС) № 194/2009 на Комисията, ОВ L 67 от 12.3.2009 г., стр. 50, и съдебната практика на СТО по случаите САЩ - пръти от олово (параграфи 6.50, 6.53, 6.56 и 6.57 от доклада на специалната група), Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграф 9.112 от доклада на специалната група), Бразилия - Програма за финансиране на износа на въздухоплавателни средства (параграф 7.24 от доклада на специалната група) и Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграфи 157 и 159 от доклада на Апелативния орган).
(453)
Комисията се позовава на констатациите си от разследването и по-специално на съображения 243-246 от настоящия регламент, в които се обясняват подробно горепосочените твърдения и се потвърждава, че определянето е в съответствие със съответните разпоредби и със съдебната практика, цитирана от ПКНР и включените в извадката съдействащи износители. Комисията повторно заявява, че безвъзмездните средства по програмата са пряко свързани с разглеждания продукт, защото допустимите за финансиране „разпространявани слънчеви ФВ системи“ по-конкретно включват доставките на модули и елементи като значителна част от проектите, следователно връзката между ползата, предоставена от правителството и разглеждания продукт е пряка и безспорна. Както е посочено по-специално и в съображения 244-245, разследването е потвърдило, че са извършени преки плащания от ПКНР за няколко включени в извадката съдействащи износители (т.е. целта на монтирането на слънчеви панели е да се генерира енергия за собствена употреба, включително за производствения процес на разглеждания продукт), които, inter alia, използват произведените от тях слънчеви модули и елементи. Също така беше установено, че преките плащания за износителите в качеството им на доставчици на разглеждания продукт за изпълнителните на проекти на трети страни в действителност противоречат на разпоредбите на съответното законодателство и че ПКНР не е предоставило доказателства, които да изяснят ситуацията (вж. съображения 245 и 246).
Краткото обяснение, предоставено от ПКНР и включения в извадката съдействащ износител, че прякото прехвърляне на средства в разрез с китайското законодателство е било необходимо, защото изпълнителят на проекта се е намирал във затруднено финансово положение и за да се гарантира, че безвъзмездната помощ ще се използва само за разрешените ФВ системи, ясно показва, че при липсата на това пряко прехвърляне на средства от правителството включеният в извадката съдействащ износител в ролята на доставчик нямаше да е в състояние да получи средства за доставката на разглеждания продукт, и че правителството нямаше да може да гарантира, че субсидията се използва за първоначалната ѝ цел. От тази гледна точка и при липсата на допълнителни доказателства, тези плащания следва да се разглеждат като пряка безвъзмездна помощ от ПКНР за производителя на разглеждания продукт, който при други обстоятелства не би получил средства за доставянето на разглеждания продукт (като се предположи, че тази доставка действително е била извършена, за което също няма доказателства по случая). Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че твърденията на ПКНР и включените в извадката съдействащи износители са правно необосновани.
(454)
ПКНР също така твърди, че в случаите, когато ползите по програмата се отнасят до доставката на разглеждания продукт за несвързани изпълнители на проекти, Комисията е задължена да извърши междинен анализ, за да разгледа този въпрос, като ПКНР цитира решението на СТО по случая „САЩ - мека дървесина IV“ (параграфи 141 и 142 от доклада на Апелативния орган). Комисията се позовава на обясненията в съображения 244-246 и съображение 352 по-горе, за да отхвърли това твърдение. Освен това, поради неоказването на съдействие от ПКНР и заинтересованите страни, Комисията не беше в състояние да извърши междинен анализ. Следователно не може да става дума за междинен анализ, а цитираната съдебна практика на СТО няма връзка със ситуацията, като се вземе предвид, че средствата са били изплатени директно на производителите на разглеждания продукт и са пряко свързани с доставката, inter alia, на разглеждания продукт. Тъй като тези плащания са безвъзмездни, това представлява финансово участие (пряко прехвърляне на средства) и Комисията има правото да предполага, че те водят до полза за получателя (производителите) при липсата на доказателства за използването на въпросните суми. Ако плащанията по тази програма бяха извършени от правителството за изпълнители на проекти на трети страни и необходимото оборудване беше придобито на справедливи пазарни цени, нямаше да има полза за засегнатите износители. При положение обаче, че плащанията са извършени за производителите износители, то сумите, използвани от тези дружества за монтажа на слънчеви панели водят до полза, защото покриват разходите, които иначе те биха поели. Ако производителят износител не е в състояние да докаже, че една част от безвъзмездните средства са прехвърлени на трети страни, то въз основа на наличните факти се предполага, че тази част от безвъзмездните средства води до полза за износителя като обща субсидия, която води до полза за дейността на дружеството като цяло. Случаят е точно такъв.
(455)
Двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че програмата „Golden Sun“ не е специфична, защото съответните изисквания в китайското законодателство са обективни и всички предприятия, които отговарят на тях, могат да се ползват от програмата, а се допускат всички дружества, независимо дали са или не са производители на разглеждания продукт. Комисията се позовава на констатацията си относно специфичността в съображение 247, която показва че условията и критериите за подбора не са обективни и не се прилагат автоматично. Съответните критерии потвърждават, че програмата е предвидена само за ограничена подгрупа от предприятия, които са в състояние да ги изпълнят, а именно тези със значителна инсталираната мощност от най-малко 300kWh и значителни активи от най-малко 100 млн. RMB. Критериите за подбора също посочват необходимостта предприятията получатели да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационен проект по програмата „Golden Sun“, а разследването установи, че включването в тези местни планове зависи от преценката на компетентните органи, не е прозрачно и не се основава на обективни критерии. Комисията добавя, че допустимите „разгърнати слънчеви системи“ разчитат на производството и доставката на захранвано със слънчева енергия оборудване, по-голямата част от което е изградено от слънчеви модули и елементи. Следователно, противно на твърденията на включените в извадката износители, тази програма също е специфична, тъй като само производителите на слънчеви системи, или с други думи, производителите на разглеждания продукт, в действителност се допускат до ползи по тази програма, или пряко в качеството им на собственици на проекта, или непряко - в предполагаемото им качество на доставчици на разглеждания продукт за собствениците на проекта.
Затова, като се отчете и липсата на съдействие от страна на ПКНР, което не предостави всички бюджетни документи, които Комисията поиска (вж. съображения 234-239), се заключава, че тази програма също е де факто специфична съгласно член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото основно производителите на разглеждания продукт в действителност получават преки или непреки ползи от програмата. Субсидията се използва също така от ограничен брой предприятия (производителите на разглеждания продукт) или се използва предимно или неравномерно от тези дружества, тъй като те са само част от предполагаемите потенциални получатели, но явно получават цялото финансиране.
3.5.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.5.5.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка за предприятия с чуждестранно участие
(456)
ПКНР отново изказа твърдението, че програмата по отношение на предприятията с чуждестранно участие, за която се твърди в жалбата, е прекратена, считано от 2013 г. Комисията отбелязва, че разследваният период приключва много преди 2013 г. и по този начин ползата, предоставена по тази програма през РП, подлежи на изравнителни мерки. Това се потвърждава от констатацията от разследването, според която през РП по тази програма са предоставени ползи на няколко включени в извадката съдействащи износители. Ползите, предоставени по тази програма, дори и ако тя е била прекратена през 2013 г., продължават и след това.
(457)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител допълнително твърдят, че вариантът на програмата за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии не може да бъде предмет на изравнителни мерки, въз основа на член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като не е бил посочен в твърденията в жалбата. Комисията препраща към своето подробно описано отхвърляне на това твърдение в съображение 286. Комисията припомня също, че ПКНР е решило да не съдейства по време на разследването на варианта на тази програма. В допълнение към тези елементи Комисията отбелязва, че в жалбата са изброени други преференциални програми за пряко данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии в допълнение към варианта на програмата „two free/three half“ (точка 4.2.5.1 от жалбата), т.е. или данъчните намаления за ПЧУ (точка 4.2.5.9 от жалбата), или преференциалните данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (точка 4.2.5.8 от жалбата). Следователно може да се счита, че и тази програма има много тясна връзка с едната или и двете други данъчни програми, за които са изказани твърдения, тъй като се отнася до намаляване на пряката данъчна ставка и е специално насочена към един и същ набор от бенефициери (високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии). И в този случай съдействието на ПКНР би позволило на Комисията да оцени по подходящ и задълбочен начин всички елементи, които се отнасят до връзката с програмите, посочени в жалбата, и да попълни пропуските в информацията от жалбата, която се основава на prima facie доказателства, с които жалбоподателят е разполагал. Въз основа на тези твърдения Комисията припомня, че прилагането на изравнителни мерки към тази програма е в пълно съответствие с член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като тази разпоредба позволява разследване на всяка „предполагаема субсидия“, установена от жалбоподателя, не само на една конкретна програма. В този случай предполагаемата субсидия, пропуснатите приходи от данъчно облагане, което засяга същия вид бенефициери, са общи за всички въпросни програми.
(458)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите за цялата година от годишната данъчната декларация, въпреки че РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка ii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита, ОВ C 394, 17.12.1998 г., стр. 6. Един от тези износители също така твърди, че, тъй като пълната данъчна декларация за 2012 г. не е била на разположение по време на проверката, за 2012 г. Комисията е трябвало да основе изчисленията си на данъчните декларации за тримесечие, отнасящи се до първата половина на 2012 г., събрани на място и/или на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., които показват, че дружеството е било в положение на загуба.
(459)
Комисията се позовава на съображение 300 и подчертава, че е важно изчислението на ползата да се основава на окончателните одитирани данъчни декларации за дадена данъчна година. Комисията добавя, че окончателното приключване на данъчната декларация за 2011 г. през РП означава, че всички изискани ползи по декларацията са окончателни, което допълнително показва, че нейният подход е правилен. Комисията не може да направи своите изчисления въз основа на данъчните декларации за тримесечие, защото тези декларации отразяват текущото временно положение в момента на подаване на декларацията и по дефиниция не вземат предвид окончателните консолидирани данни за данъчната година. Целта на тези декларации е да се осигури ликвидност на правителството в случай, че данъците са временно дължими, но те отразяват единствено частично ситуацията в момента на подаване на декларацията. Много е вероятно да се окаже, че ако дружеството реализира значителни приходи през последните две тримесечия на годината, които не просто компенсират загубите от първите две тримесечия, тогава то ще декларира облагаеми приходи за окончателната данъчна декларация. Следователно, докато временните данъчни декларации през 2012 г. дават частична представа за положението на износителя в момента на подаване на декларацията, което обяснява защо Комисията ги е събрала, тяхното значение не е абсолютно, тъй като не може да се изключи, че ситуацията в края на фискалната година, както е декларирана в окончателната декларация, е напълно различна. По отношение на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., Комисията отбелязва, че финансовите счетоводни данни не винаги съответстват на фискалните счетоводни данни и може да се окаже, че задължението за докладване на приходите и разходите за целите на прякото данъчно облагане значително се различава от задълженията за докладване за счетоводни цели. Също така може да има корекция за данъчни цели, която не е напълно отразена във финансовата отчетност. Накратко, фактът, че едно дружество е в положение на загуба в своите финансови отчети не означава непременно, че то ще бъде в същата положение на загуба в окончателната си данъчна декларация. Въз основа на тези доводи Комисията потвърждава, че изчисляването на субсидията за преките данъчни програми, трябва задължително да се основава на окончателните цифри, фигуриращи в окончателната одитирана данъчна декларация, а не на периодичната данъчна декларация или на окончателните или временни счетоводни отчети.
3.5.5.2. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
(460)
ПКНР твърди, че за първи път е информирано, че Комисията подлага на изравнителни мерки програма за НИРД, която не е заместваща програма на програмата за НИРД за предприятията с чуждестранно участие, посочени в жалбата. ПКНР разчита на подобни доводи, използвани за предишната програма, както се обяснява в съображение 457, и твърди, че подлагането на тази програма на изравнителни мерки нарушава членове 11 и 13 от Споразумението за СИМ на СТО. ПКНР продължава да твърди, че програмата за НИРД за предприятия с чуждестранно участие е била прекратена през 2008 г., а новата програма за НИРД, включена в новия китайски Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията, не е заместваща програма, тъй като тя не се отнася за предприятията с чуждестранно участие и не изисква разходите за НИРД да бъдат 10 % по-високи в сравнение с предходната година.
(461)
Комисията отбелязва, че ПКНР не е предоставило информация относно тази програма в отговора на въпросника и писменото искане за допълнителна информация, а тя вече е била предмет на изравнителни мерки в предишни разследвания (вж. съображение 310). В същото време Комисията обаче отбелязва, че тази програма беше обсъдена по време на посещението за проверка с ПКНР и че съответните разпоредби за прилагане са събрани като доказателство (те са били представени и от единия от включените в извадката износители). Следователно твърдението на ПКНР, че то е информирано за първи път за потенциалното прилагане на изравнителни мерки към тази програма, е необосновано, още повече, че няколко включени в извадката съдействащи износители, с които ПКНР е съгласувало отговора си, са докладвали тази програма в своите отговори на въпросника. ПКНР е било напълно информирано за този факт, тъй като няколко пъти е прегледало неповерителната преписка. Констатациите от разследването сочат, че тази програма подлежи на изравнителни мерки (съображения 310-314 по-горе). Комисията добавя, че тази програма явно е заместваща за предишната програма, насочена към ПЧУ, поради тясната връзка, която се установява от същия формат и размер на данъчните облекчения (допълнително данъчно облекчение чрез приспадане от облагаемата основа), същото съотношение и условия (допустими разходи за дейности, свързани с НИРД) само с незначителни отклонения. Тези незначителни промени бяха приведени в съответствие с реформата на новия Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г., но естеството и същността на програмата са като цяло същите. Комисията също така се позовава на доводите относно стандарта за започване на процедура, предвиден в съображение 457.
(462)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител също така твърдят, че тази програма не е специфична, тъй като Комисията не е доказала, че издаването на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии е ограничено до определени предприятия. Комисията се позовава на обяснението си в съображение 313 и съображения 321 и 325 относно друга програма за данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Комисията добавя, че правилата за прилагане на тази програма (вж. съображение 321) допълнително потвърждават констатацията на специфичност на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии като единствено дружества в сектори, подкрепяни от политиките на правителството и допустими съгласно съответните каталози и насоки на правителството, които могат да получат съответния сертификат. Например само предприятия, участващи в проект за НИРД, предвиден в областта на високите и новите технологии с ключова подкрепа от държавата и Насоките за текущи приоритети за развитие в ключови сектори на високите технологии от 2007 г. на НКРР, или дейности, свързани с НИРД, включени в обхвата на Известието на Държавния съвет относно няколко политики за подкрепа към Плана за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), № 6 [2006 г.] на Държавния съвет), могат да получат този сертификат. Следователно е ясно, че този програма за данъчно облагане е ограничена само до тези конкретни дружества в съответните сектори и дейности, свързани с НИРД, подкрепяни от ПКНР, включително дружества в насърчавания ФВ сектор.
(463)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите от тяхната годишна данъчната декларация, докато РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка iii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита от 1998 г. Комисията се позовава на всички доводи, развити в съображение 459, които са еднакво значими, за да се отхвърли това твърдение за тази програма. Освен това Комисията отбелязва, че твърдението относно предполагаемата позиция на данъчна загуба за 2012 г. като данъчна година има ограничено значение или изобщо няма значение, тъй като приспадането на данък може да бъде прехвърляно с пет допълнителни данъчни години и може да бъде използвано спрямо всеки облагаем доход, деклариран през следващите пет години. Затова, дори ако Комисията приеме, че тези дружества са регистрирали данъчни загуби през 2012 г., или ако окончателната одитирана данъчна декларация за 2012 г. беше на разположение, показвайки данъчни загуби (което не е така в случая), Комисията все пак щеше да вземе предвид ползите по тази програма, тъй като не може да бъде изключено, че ползите от данъчното приспадане, натрупано през 2012 г., ще се използват веднага щом дружеството декларира облагаем доход в една от следващите пет данъчни години.
3.5.5.3. Данъчни намаления за предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
(464)
ПКНР и един от съдействащите износители твърдят, че тази програма не е специфична, че анализът на специфичността не се основава на факти, и че изискванията за получаване на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии следва да се считат за обективни критерии или условия, които определят, че правото на получаване на субсидията и допустимостта до тази програма са автоматични. По отношение на констатацията на специфичността относно ограниченията на тази програма и на данъчните облекчения за дейност, свързана с НИРД, до високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, Комисията се позовава на своето обяснение в съображения 321 и 325, а също и в съображение 462, еднакво приложими за тази програма. Комисията заявява отново, че по-специално мерките за изпълнение и документите, изброени по-горе, показват, че прилагането на тази програма и признаването на статута на високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който съвсем не е достъпен за всички предприятия и не е обвързан с обективни критерии, е ограничено само до определени сектори и предприятия, подкрепяни от ПКНР въз основа на критерии, които изглежда не са обективни или неутрални. Допустимостта за ползи по тази програма също не е автоматична, а зависи от предоставянето на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който е издаден след процедура за преценка от страна на компетентните органи (следователно не е автоматична).
(465)
Един съдействащ износител твърди, че Комисията погрешно е изчислила ползата от субсидията по тази програма, защото е използвала одитираната данъчна декларация за 2011 г., като се има предвид, че данъчните декларации за 1-во и 2-ро тримесечие на 2012 г. са били на разположение и са събрани при проверката, а Комисията е могла да поиска копие от окончателната данъчна декларация за 2012 г. веднага щом тя е била на разположение. Този износител също така твърди, че ако се използва данъчната декларация за 2011 г., за да се изчисли ползата от субсидията, тогава следва да се използва оборотът на дружеството за 2011 г., а не оборотът по време на РП. Комисията препраща към своето обяснение в съображение 459 по-горе. Освен това Комисията отбелязва, че в своето писмо, предхождащо проверката, до включените в извадката износители, включително въпросния износител, изрично е поискала оригиналните данъчни отчети/декларации за фискалните години от РП и предходните три години. Следователно този съдействащ износител е могъл и е трябвало да предостави данъчната декларация за 2012 г. при първа възможност и Комисията отбелязва, че той не е направил това дори когато неотдавна е изпратил своите коментари относно документа за оповестяване. По отношение на твърдението, че Комисията трябва да използва оборота от 2011 г. за изчисляване на ползата, тя отбелязва, че размерът на ползите, получен от данъчната декларация за 2011 г. се счита за отразяващ в разумна степен положението през РП, особено като се има предвид, че данъците за 2011 г. са били дължими през РП (месец), а окончателните данни за 2012 г. не бяха на разположение по време на проверката. Във всеки случай Комисията не може да използва различни знаменатели за измерване на различни субсидии, в противен случай процентните стойности няма да бъдат съпоставими и не се гарантира последователност при изчислението. Накрая Комисията добавя, че не разполага с проверени цифри за оборота за 2011 г., а е проверила само тези за оборота за РП.
3.5.6. Коментари на страните относно предоставянето на права на земеползване на занижени цени
(466)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, и не е обосновала ясно определянето си на специфичността въз основата на категорични доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР Комисията не е предоставила никакви фактически доказателства по отношение определените сектори, на които са предоставени права на земеползване при преференциални ставки, и по отношение на правното основание на своята оценка, че секторът за производство на слънчеви елементи и модули е един от тези сектори. Един производител износител изказа подобно твърдение. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията цитира в съображение 364 по-горе примери от известията за права на земеползване, в които съответните власти ограничават потенциалните купувачи за определената цена до фотоволтаичната промишленост и определят ценови ограничения за правата на земеползване, закупени от включените в извадката производители износители. При липсата на друга информация, поискана от ПКНР, и предвид подкрепата на правителството за ФВ промишлеността, заедно с дискреционния и непрозрачен характер на разпределението на правата на земеползване, Комисията счита, че с тази информация се установява наличието на специфичност.
(467)
ПКНР и няколко производители износители твърдят, че референтната стойност за правата на земеползване, избрана от Комисията, не е адекватна. ПКНР също така твърди, че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която приблизително наподобява пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на изкривяване, както се изисква от решението на специалната група на СТО относно случая „САЩ - Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (101). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност с оглед на съвкупността от информация по преписката, т.е. i) съпоставимото ниво на икономическото развитие и икономическата структура, които преобладават в Тайван и в по-голямата част от китайските провинции и градове, където съдействащите производители износители са установени, ii) географската близост на Китай и Тайван, iii) големият процент промишлена инфраструктура в тайванските и китайските провинции, iv) силните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР, v) сходността на вида на земята и сделките, използвани за определяне на референтната стойност в Тайван с тези в КНР, и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики на Тайван и КНР. Освен това повечето от съответните провинции се считат за водещи провинции по отношение на производството в КНР.
Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и тези провинции и градове не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван. Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, както и провинциите и съответните градове имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван, т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата на земеползване в съответните китайски провинции, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства се заключава, че те биха били много сходни с тези в Тайван.
3.5.7. Други коментари
(468)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да оповести допълнителните програми за субсидиране, установени по време на разследването и също така да определи процента на субсидиите по тези от тях, които не са посочени в жалбата. В това отношение следва да се отбележи, че всички субсидии, които отговарят на законовите изисквания за започване на процедура, бяха разследвани от Комисията.
(469)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да установи процента на субсидията по отношение на доставянето на полисилиций на занижени цени въз основа на информацията в жалбата и на констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Комисията разследва тази програма и, въз основа на информацията, получена от включени в извадката производители износители и ПКНР, заключи, че няма реализирани ползи по тази програма през РП, основно защото вносните цени на полисилиция са били по-ниски от цените, предлагани от китайските доставчици. Следва да се отбележи, че разследваният период в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
(470)
Жалбоподателят твърди също така, че Комисията е трябвало да установи процента на субсидията по отношение на предлагането на електрическа енергия на занижени цени. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията не намери достатъчно доказателства, че включените в извадката производители износители, с изключение на LDK, са реализирали ползи от преференциалното предлагане на електрическа енергия през РП.
(471)
ПКНР твърди, че резултатът от методологията за изчисление на Комисията е „двойно преброяване на нивото на изчисляване на дъмпинговия марж и процента на субсидията за съответните антидъмпингови и антисубсидийни мерки“. Според ПКНР Комисията е трябвало да приспадне процента на субсидията, изчислен за програмата за застраховане на експортни кредити, от дъмпинговите маржове въз основа на това, че това е субсидия за износ. ПКНР също така твърди, че Комисията е трябвало да приспадне от дъмпинговите маржове процента на субсидиите, изчислен въз основа на външни референтни стойности. Съгласно разсъжденията на ПКНР, „част от дъмпинга, изчислен въз основа на редовната стойност на държава аналог всъщност представлява същото субсидиране, което е подложено на изравняване в паралелното антисубсидийно разследване“. Нито едно от тези твърдения не би могло да окаже въздействие върху нивото на последващите мерки, тъй като в настоящия случай комбинираните мита са ограничени от маржа на вредата. ПКНР също потвърди това в коментарите си относно документа за оповестяване на окончателните заключения. Затова не беше счетено за необходимо да се разгледа естеството на тези твърдения.
3.6. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(472)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
Окончателен процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
„Changzhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd“;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
6,5 %
Други съдействащи дружества (приложение 1)
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
(473)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 6,4 %.
(474)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
4. ВРЕДА
4.1. Определяне на промишлеността и производството на Съюза
(475)
В Съюза сходният продукт се произвежда от около 215 производители. Те представляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-нататък „промишлеността на Съюза“. Институциите провериха твърденията на заинтересованите страни, че броят им е по-голям; проверката показа, че допълнителните производители, за които се твърди, че съществуват, на практика са предимно производители износители, вносители, свързани с тях, дистрибутори и монтажници.
(476)
Цялата налична информация за промишлеността на Съюза, включително информацията, представена в жалбата, макроикономическите данни от Europressedienst (независима консултантска фирма, наричана по-нататък „консултантът“) и проверените отговори на въпросниците на включените в извадката производители от Съюза бяха използвани за определяне на цялото производство на Съюза по време на РП, тъй като не беше налична пълна публична информация за производството. Тъй като модулите и елементите са внасяни в Съюза по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са предмет на настоящото разследване, а докладваният обем на вноса е в тонове, не можеха да се използват данни от Евростат за определяне на обема и стойностите на вноса, които поради това се основаваха на данните от консултанта. Когато това беше възможно, получените от консултанта данни бяха сверени с други налични публични източници и с проверените отговори на въпросниците.
(477)
На тази основа общото производство на Съюза се оценява на около 4 GW за модулите и 2 GW за елементите през РП.
(478)
Както е посочено в съображение 21 по-горе, девет производители от Съюза бяха избрани за извадката, представляващи 18-21 % от общото производство на Съюза на модули и 17-24 % от общото производство на Съюза на елементи.
(479)
Няколко заинтересовани страни оспориха факта, че данните, предоставени от консултанта, са били използвани inter alia за определянето на производството на Съюза, производствения капацитет на Съюза както и на други макроикономически показатели на вредата по отношение на промишлеността на Съюза и данните за вноса. Тези страни поставиха под въпрос независимостта на консултанта и изказаха твърдението, че той е свързан с жалбоподателя. Те поискаха също така разяснения въз основа на какво Комисията е избрала консултанта и поставиха под въпрос познанията му в областта на събирането на икономически данни във връзка с ФВ сектора. В тази връзка страните твърдяха, че Комисията е трябвало да използва за основа на констатациите си данни от други налични източници, по-специално известни научноизследователски институти. На последно място, за да оспори надеждността на данните, предоставени от консултанта, AFASE се позова на документа „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събирането на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС), и при сливания“.
(480)
Що се отнася до твърденията за връзки между консултанта и жалбоподателя, съответните заинтересовани страни не представиха доказателства, сочещи наличието на такива връзки. Аналогично, в хода на разследването не бяха намерени доказателства за наличието на връзка, излизаща извън чисто търговските взаимоотношения. След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че prima facie доказателствата, представени от промишлеността на Съюза като жалбоподател, се базират на данни, предоставени от същия консултант. Въпреки че се признава, че констатациите за някои показатели са подобни на доказателствата, предоставени в жалбата, това не означа непременно, че до тях се е стигнало въз основа само на един източник. В жалбата в тази връзка са използвани различни източници. Следователно твърденията, отправени в това отношение, бяха отхвърлени.
(481)
Комисията счете за уместно да използва тази консултантска фирма в настоящото разследване поради това, че необходимите макроикономически данни, обхващащи целия пазар на Съюза, както и данните за вноса не се предлагат от други публично достъпни източници. Преди да избере Europressedienst Комисията направи оценка на методологията, която консултантът използва за събирането на съответните данни, както и на способността му да предостави необходимите данни поотделно за всички видове на продукта и за целия разглеждан период.
(482)
Освен това в хода на разследването предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с данните от други източници и бяха потвърдени. В тази връзка следва да се отбележи, че на пазара има няколко изследователски фирми, специализирани в събирането на статистически данни за ФВ сектора, като докладваните от тях данни почти никога не съвпадат точно. Това се дължи на факта, че нито един изследователски институт не може да докладва точни цифри, поради което докладваните показатели за фотоволтаичния пазар винаги се основават на оценки, независимо от това кой е доставчикът на данните. Поради това сверяването, което Комисията извърши, се състоеше в това да сравни тенденциите, които показват данните, получени от консултанта, с тенденциите, които показват данните, получени от други изследователски фирми, Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) и Европейската асоциация на фотоволтаичната индустрия (EPIA) по същата тема, когато такива данни съществуват. При сверяването не бяха забелязани значителни разминавания и тенденциите при показателите, при които беше извършено то, бяха сходни. Следователно временните антидъмпингови констатации не бяха въз основа само на данните, предоставени от консултанта, а и въз основа на анализа и оценката на тези данни, които Комисията сама направи. Освен това, както се посочва в съображение 8 по-горе, след налагането на временните антидъмпингови мерки беше направено посещение за проверка в обекта на консултанта. Комисията направи проверката на място в обекта на консултанта с цел да провери надеждността на методологията му и на предоставените данни. Проверката на място беше проведена като продължение на сверяването на данните, което Комисията направи, и с цел да се получи допълнителна увереност по отношение на надеждността на данните и на свързаната с тях методология. Проверката на място беше счетена за уместна с оглед прилагането на принципа на добрата администрация, въпреки че данните не бяха предоставени от заинтересована страна, а от консултант. Вследствие на нея Комисията получи допълнителни гаранции относно надеждността на данните, предоставени от консултанта.
(483)
Една от заинтересованите страни твърди, че методологията, използвана от Комисията за съпоставката на данните, не е била разяснена достатъчно подробно и поиска да бъдат разкрити и останалите източници, използвани за извършването ѝ. Същата страна твърди освен това, че използваната методология при всички случаи е била неприемлива, тъй като са съпоставени само тенденциите от различните източници, а не абсолютните стойности.
(484)
Що се отнася до другите източници, използвани за съпоставяне на данните, предоставени от консултанта, това са доклади, публикувани по същите теми от JRC и от EPIA. Що се отнася до съпоставянето на данните с други източници, следва да се отбележи, че те показват не само прилики в тенденциите, но и сходен порядък на цифрите. Поради това беше направено заключението, че използваната методология е уместна и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(485)
Основната дейност на консултанта е събирането на данни във връзка с ФВ сектора и разработването на актуална база данни за дружествата на ФВ пазара. Тези данни се публикуват в специализирани списания и се използват от отделни дружества, за които консултантът извършва специални проучвания. Базата данни, създадена от Europressedienst, се актуализира редовно и се преиздава. Освен това консултантът има няколко години опит в сектора. Методологията на консултанта се състои по-специално в това да събира, сверява и агрегира информация, като използва различни източници, съществуващи на пазара. За целта той събира данните с помощта на стандартни въпросници, разпращани на дружествата, включени в базата данни, или по телефона, особено от производителите от Съюза, или по време на специализирани изложения, по-специално от производители от трети държави. Когато информацията не може да бъде получена чрез посочените канали, Europressedienst проверява финансовите отчети на дружествата от фотоволтаичния сектор или сътрудничи на свободна основа с други изследователски институти с оглед получаването на данни или тяхното сверяване. Проверката показа, че тези източници се използват от консултанта в обичайната му дейност. В светлината на горното беше счетено за уместно в настоящото разследване да бъдат използвани услугите на Europressedienst, а твърденията на страните в това отношение бяха отхвърлени.
(486)
По отношение на издадения от съответната компетентна служба на Комисията документ „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства“ („Най-добрите практики“) следва да се направят следните бележки. На първо място, това е документ, който не ангажира Комисията, тъй като не е приет от колегиума на нейните членове, а е само публикуван от съответната служба с цел да предостави препоръки на заинтересованите страни как да представят икономически доказателства. На второ място, най-добрите практики се отнасят до представянето на икономически анализи и данни, използвани в разследвания от сферата на конкуренцията, в съответствие с членове 101 и 102 от ДФЕС и при сливанията. Приложимите правила, стандартите по отношение на доказателствата и правомощията за разследване, определени на Комисията при делата от областта на конкуренцията, не могат да се сравняват с разследванията в областта на търговската защита, към които се прилага изцяло различен комплекс от правила.
(487)
Няколко страни оспориха използваната от консултанта методология, като изказаха твърдението, че тя не отговаря на признатите научни стандарти. Както обаче е посочено в съображение 481 по-горе, методологията беше подложена на оценка, а получените съгласно нея резултати бяха сверени и проверени, вследствие на което бяха счетени за съответстващи на другите публикувани данни и, следователно, за надеждни в разумна степен. Някои конкретни въпроси, повдигнати от определени заинтересовани страни, бяха изяснени двустранно и информация по тях беше предоставена в преписката на разследването, което е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(488)
CCCME изказа твърдението, че методологията при агрегирането на данните не е била разяснена. Твърдението беше отхвърлено, тъй като съответната информация беше предоставена на всички заинтересовани страни в преписката, която е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(489)
След оповестяването на окончателните заключения няколко от страните изказаха отново своите притеснения във връзка с избора на консултант от страна на Комисията и относно качеството на предоставените данни. Те твърдят, че данните на консултанта могат да бъдат поръчани и закупени ad hoc, за да удовлетворят конкретно посочените искания на потенциални клиенти и поради това са евентуално необективни. Освен това CCCME изказа несъгласието си, че данните, събрани от консултанта, могат да се считат за категорични доказателства по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като те до голяма степен се основават на допускания и оценки. Освен това се твърди, че предоставените данни не са подкрепени в достатъчна степен от доказателства, представени в преписката, и че те не са от категорично, обективно и поддаващо се на проверка естество.
(490)
По отношение на тези твърдения следва да се препрати към съображения 481-482 по-горе, в които се представя допълнителна информация относно избора на консултанта. Освен това следва да се отбележи, че Комисията е наела консултанта въз основа на информацията, която е била на разположение в онзи момент, и при пълно спазване на приложимия към процедурата Финансов регламент на Комисията. Освен това следва да се припомни, че капацитетът на консултанта да предостави всички необходими данни навреме беше от много голямо значение, тъй като Комисията е обвързана със законоустановени срокове за публикуването на временните констатации от все още продължаващото разследване.
(491)
Що се отнася до качеството на предоставените данни и доколко те могат да се считат за категорични доказателства в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент, както беше посочено по-горе в съображение 482, методологията на консултанта за събиране на данни беше подложена на оценка и беше установено, че качеството ѝ е задоволително. Освен това, както се посочва в същото съображение, предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с други източници и беше установено, че те са в разумна степен коректни. На последно място следва да се отбележи, че базата данни на консултанта се актуализира редовно, независимо от нуждите и исканията на клиентите. Същата база данни се използва за агрегиране и предоставяне на статистически данни в сферата на фотоволтаичната енергия на различни клиенти, поради което твърдението, че данните не са обективни, трябваше да бъде отхвърлено.
(492)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията трябва да разкрие източниците, използваната методология и дружествата, с които си е сътрудничил консултантът за събирането на предоставените макроикономически данни. Друга заинтересована страна настоя, че използваната от консултанта методология предполага получаване на некоректни резултати. Няколко заинтересовани страни поискаха допълнителна информация относно използваната от консултанта методология, като среден процент на отговорилите/съгласилите се да бъдат интервюирани, дял на данните, събрани чрез всеки един канал, по какъв начин са проверени данните, апроксимации/допускания при генерирането на данните, брой на дружествата, за които са използвани апроксимации, както и поне от какъв порядък е броят на служителите на консултанта.
(493)
По отношение на тези твърдения следва да се отбележи, че след оповестяването на временните мерки Комисията предостави на заинтересованите страни методологията и използваните източници за агрегирането на данните и отговори на конкретни въпроси, поставени в тази връзка от заинтересовани страни след оповестяването на временните заключения относно антидъмпинговите мерки. По отношение на допълнително получените искания за информация от заинтересовани страни след оповестяването на окончателните заключения се счита, че те са обхванати от информацията, предоставена след налагането на временните мита, доколкото това позволяват ограниченията, налагани от поверителността. Освен това следва да се подчертае, че Комисията провери на място начина, по който консултантът е събрал и агрегирал данните, както и допусканията, направени с цел агрегиране на данните. Резултатите от проверката бяха задоволителни и Комисията получи увереност в коректността на направените допускания и в качеството на данните, предоставени от консултанта. Освен това страните не оспориха данните като такива.
(494)
След оповестяването на окончателните заключения друга страна поиска разяснения по отношение на броя на производителите от Съюза, обхванати от консултанта при събирането на неговите данни и припокриването между тях и приблизително 215-те производители от Съюза, известни на Комисията. В това отношение следва да се разясни, че производителите от Съюза, обхванати от консултанта, са в голямата си част същите, за които е известно, че представляват промишлеността на Съюза в настоящото разследване, както е посочено в съображение 475 по-горе.
(495)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията е провела анализа на вредата непоследователно, тъй като той е направен отделно за модулите и отделно за елементите, докато изчисленията на процента на субсидията и на вредата са направени като среднопретегленa стойност за модулите и елементите заедно. В това отношение следва да се отбележи, че въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят продукта, предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(496)
И на последно място, друга заинтересована страна изказа твърдението, че изчислението на стойностите на макроикономическите показатели по време на РП неправилно е базирано на проста средноаритметична стойност за 2011 и 2012 г., тъй като подобна методология не би била обективна и не би дала резултати, отразяващи реалността през РП. Следва да се разясни, че прости средноаритметични на данните са използвани само когато тенденциите през съответните периоди са били сходни. При наличие на разнопосочни тенденции, методологията е била съответно адаптирана, като е била отчетена пазарната реалност. Съответната заинтересована страна не изясни до каква степен резултатите от използваната методология не биха отразявали пазарната реалност. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
4.2. Определяне на съответния пазар на Съюза
(497)
Част от промишлеността на Съюза е вертикално интегрирана и съществена част от производството на промишлеността на Съюза е била предназначена за собствено потребление и по-конкретно за производство на елементи.
(498)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е понасяла съществена вреда и за да се определи потреблението и другите икономически показатели, беше разгледано дали и в каква степен последващата употреба от страна на промишлеността на Съюза на производството на сходния продукт (т.нар. „използване за собствено потребление“) трябва да се вземе предвид.
(499)
За да се получи възможно най-пълна представа за състоянието на промишлеността на Съюза, данните бяха анализирани за всички аспекти на дейността във връзка със сходния продукт и след това беше определено дали производството е било предназначено за собствено потребление или за свободния пазар.
(500)
Беше установено, че следните икономически показатели, свързани с промишлеността на Съюза, следва да се разгледат по отношение на всички аспекти на дейността (включително използването за собствено потребление от страна на промишлеността): потребление, обем на продажбите, производство, производствен капацитет, използване на капацитета, ръст, инвестиции, запаси, заетост, производителност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали и размер на подлежащите на изравняване субсидии. Това беше извършено, тъй като при разследването се установи, че е обосновано да се разгледат тези фактори, свързани с всички аспекти на дейността, тъй като производството, предназначено за собствено потребление, е било в еднаква степен засегнато от конкуренцията от страна на вноса от засегнатата държава. По-долу пазарът за собствено потребление и свободният пазар съвкупно се наричат „общ пазар“.
(501)
Що се отнася до рентабилността, анализът беше съсредоточен върху свободния пазар, тъй като се установи, че цените на продукта за собствено потребление не са отразявали винаги пазарните цени и са оказали отражение върху този показател.
(502)
Няколко страни изказаха становището, че вредата е трябвало да бъде оценена отделно за използването за собствено потребление на промишлеността на Съюза и за свободния пазар. Една страна изказа становището, че данните относно елементите, предназначени за собствено потребление на промишлеността на Съюза, е трябвало да бъдат изключени от оценката на вредата поради това, че те не са били засегнати от субсидирания внос.
(503)
Разследването показа, че производителите от Съюза, при които има вертикална интеграция, са били принудени от ценовия натиск на субсидирания внос да внасят субсидирани продукти (елементи) и да спрат производството им на цена по-висока от вносната цена. Освен това при разследването се установи, че свободният пазар и пазарът за собствено потребление са показвали същите тенденции по отношение на цените, което също сочи, че са били засегнати в една и съща степен от съответния внос.
(504)
След оповестяването на окончателните заключения няколко страни настояха, че Комисията не е направила адекватен и мотивиран анализ на пазара на собственото потребление, нито е обяснила защо не е направен отделен анализ. Една от страните изказа твърдението, че не е предоставена информация за значението на производството на Съюза, предназначено за собствено потребление на промишлеността на Съюза. Освен това се твърди, че съображение 106 от временния антидъмпингов регламент, в което се заключава, че цените на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза не винаги са отразявали пазарните цени, противоречи на заключенията от съображение 503, в което се посочва, че свободния пазар и пазарът за собствено потребление на промишлеността на Съюза са показвали сходни тенденции по отношение на цените.
(505)
Най-напред следва да се отбележи, че в съображение 105 от временния антидъмпингов регламент са посочени причините, поради които е счетено, че е уместно да се работи с показатели за вредата, които се отнасят до цялата дейност на промишлеността на Съюза, включително до собственото ѝ потребление (в изключение на показателя рентабилност). В това отношение следва да се припомни, както е посочено в същото съображение, че при разследването се установи, че производството, предназначено за собствено потребление, е било засегнато в същата степен от конкуренцията на вноса от КНР, което не се оспорва от съответните заинтересовани страни. Поради това твърдението, че не са дадени обяснения защо не е направен отделен анализ, трябваше да бъде отхвърлено. Аналогично трябваше да бъде отхвърлено и твърдението, че е трябвало да бъде направен анализ на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза, тъй като то следва от горното заключение.
(506)
На второ място, въпреки че въз основа на горното значението на производството на Съюза, предназначено за собствено ползване, не е било счетено за съществен елемент, следва да се отбележи, че производството на Съюза на елементи, предназначени за собствено ползване, представлява около половината от цялото производство през РП. На последно място, следва да се разясни, че фактът, че цените на пазара за собствено ползване, не отразяват цените на свободния пазар, не противоречи непременно на факта, че и двете категории цени са следвали едни и същи тенденции, тъй като в този случай те отново могат да бъдат на различни равнища и промените в тях могат да бъдат на по-високи или по-ниски равнища и така да показват различна картина. Въз основа на горното твърденията, отнасящи се до пазара, предназначен за собствено ползване, бяха отхвърлени.
(507)
Съответните страни не предоставиха каквато и да било информация, която да постави под съмнение тази констатация. Въз основа на тези съображения твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
4.3. Потребление на Съюза
(508)
Потреблението на Съюза включваше общия обем на вноса на разглеждания продукт и общия размер на продажбите на сходния продукт в Съюза, включително тези, които са предназначени за собствено потребление. Не бяха налични пълни данни за общия размер на продажбите на промишлеността на Съюза на неговия пазар. Освен това вносът в Съюза е бил регистриран по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са обект на настоящото разследване, а докладваният от Евростат обем на вноса е в тонове. Вследствие на това данните от Евростат не можеха да се използват за определяне на обема и стойностите на вноса. Ето защо изчислението на потреблението на Съюза се основаваше на данните от консултанта, както е посочено по-горе, като тези данни бяха сверени с информацията от публичните източници, например пазарни проучвания и обществено достъпни изследвания, и с проверените отговори на въпросниците.
(509)
Потреблението на Съюза е следното:
Таблица 1-а
Потребление на Съюза на модули (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
5465
12 198
19 878
17 538
Индекс (2009 г.=100)
100
223
364
321
Източник: Europressedienst
Таблица 1-б
Потребление на Съюза на елементи (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Източник: Europressedienst
(510)
През разглеждания период общото потребление на Съюза на модули се е увеличило с 221 %, на елементи - с 87 %, и на полупроводникови пластини - с 87 %, между 2009 г. и РП, но е спаднало през РП в сравнение с 2011 г. Общо потреблението на Съюза на разследвания продукт е нараснало значително в сравнение с нивото през 2009 г.
(511)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до потреблението на Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, предоставени от консултанта, чиито услуги са използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(512)
Същата страна изказа твърдението, че потреблението на Съюза не следва да се определя чрез просто сумиране на наличния капацитет за производство на модули в Съюза, и че по-скоро потреблението на модули за собствени проекти на промишлеността на Съюза следва да се извади от него. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като потреблението на модули беше определено въз основа на новоинсталираните мощности в Съюза. Такава е общоприетата практика за определяне на потреблението на модули. Потреблението на елементи беше определено въз основа на производството на модули в Съюза.
(513)
Друга страна изказа твърдението, че в описаната от консултанта методология се признава, че е трудно да се стигне до надеждни цифри за потреблението. Освен това се твърди, че данните за вноса, както и експортните продажби на промишлеността на Съюза са се базирали или на неподдаващи се на проверка оценки или на непълни данни и че съпоставянето, което Комисията е направила, не е било достатъчно, за да се направи заключението, че тези данни са действително надеждни и точни.
(514)
Както вече беше посочено в съображения 481 и 482 по-горе, качеството на данните и на използваните за събирането им методологии беше проверено от Комисията по време на посещения на място, въз основа на които беше счетено, че използваните методологии са надеждни, а резултатите точни и в разумна степен надеждни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.4. Внос от засегнатата държава
4.4.1. Обем и пазарен дял на вноса от засегнатата държава
(515)
Вносът в Съюза от съответната държава е бил, както е посочено в таблиците по-долу; данните са посочени само в индекси и в диапазони от стойности, поради съображения за поверителност. Това е така, защото вносът, осъществен от производителя износител, за който не е установено субсидиране, както е споменато в съображение 472 по-горе, е бил приспаднат от общия внос от КНР.
Таблица 2-a
Внос на модули от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
251
462
408
Пазарен дял от общия пазар
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Източник: Europressedienst
Таблица 2-б
Внос на елементи от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
273
491
506
Пазарен дял от общия пазар
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Източник: Europressedienst
(516)
През разглеждания период обемът на вноса в Съюза от засегнатата държава се е увеличил значително, а именно с около 300 % по отношение на модулите и с над 400 % при елементите. Това е довело до значително увеличение на пазарния дял на вноса от засегнатата държава в Съюза. По-конкретно пазарният дял на вноса от засегнатата държава е нараснал от [60-65 %] на [78-83 %] за модулите и от [5-10 %] на [22-27 %] за елементите. Като цяло вносът на разглеждания продукт от КНР се е увеличил значително като обем и пазарен дял между 2009 г. и РП.
(517)
Следва да се отбележи, че ръстът на вноса от засегнатата държава е бил много по-висок, отколкото увеличението на потреблението на Съюза на разглеждания продукт. Следователно производителите износители са били в състояние да се възползват от растящото потребление на Съюза и тяхното присъствие на пазара се е увеличило поради по-големите пазарни дялове.
(518)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до обема на вноса в Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(519)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни оспори методологията за определяне на общата стойност на вноса от КНР, като изказа твърдението, че тя е определена въз основа на трансакции на равнище CIF, без платено мито, поради което възникват съмнения дали тези трансакции действително са били предназначени за потребление в Съюза. По отношение на това твърдение следва да се изясни, че общата стойност на вноса от КНР, предоставена от консултанта, не е използвана при констатациите и че при разследването са определени само обеми на вноса и цени на вноса. Тъй като методологията за определяне на вносните цени не се оспорва като такава от съответната заинтересована страна, следва да се препрати към съответните констатации в съображения 520-528 по-долу. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.4.2. Цени на вноса и подбиване на цените
(520)
Средната цена на вноса в Съюза от засегнатата държава се е променяла, както следва:
Таблица 3-а
Вносна цена на модули от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Вносни цени
2 100
1 660
1 350
764
Индекс (2009 г.=100)
100
79
64
36
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката дружества
Таблица 3-б
Вносна цена на елементи от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Цени на вноса
890
650
620
516
Индекс (2009 г.=100)
100
73
70
58
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците
(521)
Средната цена на вноса от КНР е спаднала значително през разглеждания период за модулите и елементите. Що се отнася до модулите, средната вносна цена е намаляла с 64 % (от 2 100 EUR/kW през 2009 г. на 764 EUR/kW през РП). По подобен начин средната вносна цена на елементи от КНР e спаднала с 42 %, а именно от 890 EUR/kW на 516 EUR/kW.
(522)
Като цяло цената на разглеждания продукт е намаляла значително между 2009 г. и РП.
(523)
Един съдействащ несвързан вносител изказа твърдението, че вносните цени е следвало да бъдат определени въз основа на неговия внос в Съюза на съответния продукт, осъществен по време на разследването. Данните, предоставени от този вносител по време на разследването, обаче представляват само една малка част от общия внос в Съюза и въз основа на тях не могат да се направят значими изводи относно средната вносна цена за целия внос от КНР по време на целия разглеждан период, който обхваща няколко години. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(524)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че методологията за определяне на цените не е била обяснена, по-специално как са слети и обединени данните от различните източници. Освен това се твърди, че разходите за внос е следвало да се определят на база проверената информация, събрана по време на разследването, а не на база оценки.
(525)
Счита се, че предоставената на заинтересованите страни методология е достатъчно пълна, за да позволи разбиране на начина, по който е стигнато до различните цифри. Що се отнася до „разходите за внос“, следва да се разясни, че цените на място са коригирани, за да се получат цени CIF. Направените оценки се потвърждават от данните, събрани по време на разследването.
(526)
С цел да се определи подбиването на цените през РП бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, със съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от съдействащите китайски производители износители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF, със съответните корекции за разходите след вноса, а именно за митническо оформяне, обработка и товарене. Бяха използвани средните разходи след вноса на включените в извадката вносители на модули, когато техните данните бяха предоставени.
(527)
Сравнението на цените беше извършено поотделно за всеки отделен вид на продукта за сделки на едно и също ниво на търговия със съответните корекции при необходимост и след приспадането на всички направени отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза през РП, показа среднопретеглени маржове на подбиване на цените в диапазона от [19,8 % - 37,5 %] за модулите, [12,6 % - -53,8 %] за елементите и [19,8 % - -37,5 %] общо за разглеждания продукт.
(528)
Следва да се отбележи, че за един включен в извадката производител износител беше изчислено подбиване на цената при елементите с отрицателен знак. Изнесените количества обаче на са били значителни и поради това не могат да се считат за представителни. Освен това друг от включените в извадката производители износители оспори източника, използван за корекцията от моноелементи към мултиелементи, без обаче да предостави доказателства в подкрепа на твърдението си. Действително специфичната корекция не беше оспорена от производителя износител, нито беше предоставена нова информация или доказателства, поради което твърдението беше отхвърлено.
4.5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
4.5.1. Общи положения
(529)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент Комисията разгледа всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. Както е упоменато в съображения 14 - 22 по-горе, беше използвана извадка за анализа на вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(530)
За целите на анализа на вредата Комисията разграничи макроикономическите и микроикономическите показатели за вреда. Комисията анализира макроикономическите показатели за разглеждания период въз основа на данните, получени от независимия консултант, сверени, доколкото е възможно, с други налични източници, както и от проверените отговори на въпросника, предоставени от включените в извадката производители на Съюза. Комисията анализира микроикономическите показатели на базата на проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката производители от Съюза.
(531)
С оглед на настоящото разследване следните макроикономически показатели бяха оценени въз основа на информацията за всички производители на сходния продукт в Съюза: производство, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, ръст, заетост, производителност, размера на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от предишно субсидиране или дъмпинг.
(532)
Следните микроикономически показатели бяха оценени на базата на информацията във връзка с включените в извадката производители на сходния продукт в Съюза: средни единични цени, единични разходи, разходи за труд, запаси, рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(533)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държавите членки и че поради това анализът на вредата следва да се извърши на равнището на всяка държава членка поотделно. Това твърдение не беше подкрепено с доказателства. Освен това при разследването не се установиха никакви конкретни обстоятелства, които да обосновават анализа на вредата по държави членки. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(534)
Някои страни поставиха под въпрос цялостната надеждност на използваните от Комисията за целите на разследването макроикономически показатели за вреда. Те изказаха твърдението, че тенденциите, установени при някои от тези показатели, се различават от тенденциите, установени по отношение на същите показатели сред включените в извадката производители от Съюза. Посочени бяха по-специално производството на Съюза, производителността, продажбите, средните разходи за труд и заетостта.
(535)
Макроикономическите показатели бяха определени по отношение на всички производители от Съюза. При събирането на едни и същи данни за отделни производители от Съюза и за група производители от Съюза (т.е. включените в извадката производители от Съюза) тенденциите не са непременно идентични, тъй като например теглото на всяко едно от разглежданите дружества не се отчита при такава съпоставка. Поради това при сравнение на макроикономическите показатели за всички производители от Съюза и за включените в извадката не се стига непременно до значещи резултати и тези резултати не дават непременно възможност да се направи извода, че едните или другите данни са ненадеждни. При съпоставянето на тенденциите, следвани от макроикономическите показатели на промишлеността на Съюза, с тези, следвани от същите консолидирани показатели при включените в извадката производители от Съюза, разлики се забелязват при няколко показателя, като производителност, производствен капацитет, обем на продажбите, заетост, производителност на промишлеността на Съюза между 2011 г. и РП. По всеки един от тези показатели включените в извадката производители от Съюза са се представяли по-добре от промишлеността на Съюза като цяло. Причината за това е, че по време на РП много производители от Съюза, които не са част от извадката, са спрели производството си и така са оказали отрицателно въздействие върху макроикономическия показател, изчисляван на равнището на Съюза. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(536)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че изводът, съдържащ се в съображение 153 от временния антидъмпингов регламент, а именно, че положението на промишлеността на Съюза е показвало ясна низходяща тенденция по всички основни показатели за вредата, се основава на данни, предоставени от консултанта. В това отношение следва да се изясни, че, от една страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 4а-6в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, получени от консултанта и сверени, когато това е възможно, с други налични източници. От друга страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 7а-11в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза, които са проверени на място от Комисията. Следва също така да се отбележи, че решаващи фактори за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, като равнищата на рентабилност на промишлеността на Съюза, средните продажни цени в Съюза както и изчисленията за подбиването на цената, са въз основа на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза и производители износители, които бяха проверени на място. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.2. Макроикономически показатели
4.5.2.1. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета
(537)
През разглеждания период общото производство на Съюза, производственият капацитет и използването на капацитета са се променяли, както следва:
Таблица 4-а
Модули - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Производствен капацитет
4 739
6 983
9 500
9 740
Индекс (2009 г.=100)
100
147
200
206
Използване на капацитета
45 %
48 %
45 %
41 %
Източник: Europressedienst
Таблица 4-б
Елементи - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
1 683
2 376
2 723
2 024
Индекс (2009 г.=100)
100
141
162
120
Производствен капацитет
2 324
3 264
3 498
3 231
Индекс (2009 г.=100)
100
140.
151
139
Използване на капацитета
72 %
73 %
78 %
63 %
Източник: Europressedienst
(538)
Общото производство на Съюза на модули се е увеличило с 87 % през разглеждания период. Производството е достигнало връх през 2011 г., след което е отбелязало спад през РП. Производството на Съюза на модули е нараствало много по-бавно в сравнение с потреблението, което се е увеличило повече от три пъти през същия период. На фона на значителния ръст на потреблението производителите от Съюза са удвоили производствения си капацитет за модулите през разглеждания период. Същевременно, въпреки по-голямото производство процентът на използване на капацитета на промишлеността на Съюза е отбелязал спад от 4 процентни пункта, като е достигнал едва 41 % през РП.
(539)
Производството на Съюза на елементи се е увеличило с 20 % като цяло през разглеждания период. То е достигнало връх през 2011 г., след което е намаляло през РП. Производството на Съюза на елементи е следвало тенденцията по отношение на потреблението на Съюза с по-слабо изразено увеличение до 2011 г., а след това се е наблюдавал по-отчетлив спад през РП. Аналогично на изменението на потреблението на Съюза, промишлеността на Съюза първо е увеличила капацитета си с 51 % до 2011 г., а след това го е намалила през РП. Като цяло капацитетът е отбелязал ръст от 39 % през разглеждания период. Процентът на използване на капацитета е нараствал до 2011 г., като е достигнал връх от 78 %, а след това е намалял с 15 процентни пункта през РП. Като цяло използването на капацитета на промишлеността на Съюза на елементи е отбелязало спад през разглеждания период, като е достигнало 63 % през РП.
(540)
Следователно промишлеността на Съюза е увеличила капацитета си в отговор на нарасналото потребление. Производството на промишлеността на Съюза обаче е нараствало много по-бавно от потреблението, като това е довело до намаление на процентите на използване на капацитета за разглеждания продукт през разглеждания период.
(541)
AFASE изказа твърдението, че обемът на производството, определен за модулите и елементите в съображение 537 по-горе, и производствения капацитет на промишлеността на Съюза, определен за модулите и елементите в същото съображение, са надценени, и предостави данни от други източници (т.е. EPIA, IMS и BNEF), сочещи по-малки обеми. Тези цифри са същите като в съображение 537 по-горе.
(542)
Обемът на производството, определен в съображение 537 по-горе, е въз основа на информация, обхващаща и търгувани на борсата дружества и такива, които не се търгуват на борсата. Тенденциите, следвани от производството на Съюза и определени в съображение 537 по-горе, съответстват освен това на тенденциите, следвани от потреблението на Съюза и определени в съображение 509. Данните, предоставени от AFASE по отношение на обемите на производство, напротив говорят за разлика спрямо потреблението на Съюза, определено в съображение 509 и статистическите данни за потреблението на Съюза, публикувани от EPIA.
(543)
Що се отнася до производствения капацитет, разследването показа, че констатациите, съдържащи се в съображение 537, включват производствения капацитет на дружествата, започнали процедури за обявяване в несъстоятелност или спрели производство по време на РП, тъй като производствените им обекти и оборудване не са били разпродадени и поради това в състояние много бързо да възобновят производството си. Аналогично, както е посочено в съображение 542 по-горе, данните от съображение 537 включват данни от дружества, които не се търгуват на борсата.
(544)
Накрая, данните, предоставени от независимия консултант бяха сверени и проверени, след което бяха счетени за достатъчно точни. Въз основа на горното за данните, предоставени от AFASE въз основа на други налични източници, не беше установено, че непременно противоречат на констатациите от временния антидъмпингов регламент.
(545)
При всяко едно положение приемането на цифрите, предоставени от AFASE, не би повлияло цялостните констатации, че промишлеността на Съюза е понесла значителна вреда, тъй като тенденцията при тези показатели, а именно производство и производствен капацитет на Съюза, би била дори още по-силно изразена.
(546)
Един съдействащ несвързан производител изказа твърдението, че производственият обем, производствения капацитет и използването на капацитета е трябвало да бъдат определени въз основа на данните само за включените в извадката производители от Съюза. Тъй като това са макроикономически показатели обаче те следва да бъдат определени на равнището на производителите от Съюза с цел да се направи пълно и значещо описание на положението на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(547)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни поиска Комисията да обясни как консултантът е изчислил годишното производство на Съюза. Друга заинтересована страна поиска Комисията да даде допълнителни обяснения относно съчетаването на различните налични данни по отношение на общия производствен капацитет на Съюза. Друга страна посочи, че общото производство на Съюза и общият производствен капацитет на Съюза е трябвало да бъдат получени от производителите от Съюза, избрани за включване в извадката, тъй като това би дало по-надежден резултат. В тази връзка страната твърди, че обществено достъпните данни са неточни поради поверителното естество на тези цифри и че всеки един изследователски център или консултант е принуден да положи анализа си на редица оценки и допускания.
(548)
Следва да бъде разяснено, че годишното производство на Съюза е изчислено въз основа на цифрите, докладвани от производителите от Съюза на консултанта. Когато за конкретна година не е могло да бъде получено годишното производство на определен производител от Съюза, за него е направена оценка, като степента на използване на капацитета от предходната година е приложена към новия производствен капацитет за съответната година. Институциите съпоставиха цифрите, получени от консултанта, с тези, докладвани в отговорите на промишлеността на Съюза във въпросниците за установяване наличието на правен интерес, попълвани преди започването на процедурата. Двете цифри са близки.
(549)
Що се отнася до искането за предоставяне на допълнителни разяснения по отношение на обединяването на разминаващите се данни за производствения капацитет на Съюза следва да се отбележи, че тази информация е вече предоставена в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(550)
И на последно място, производството на Съюза и производственият капацитет на Съюза са макроикономически показатели и поради това трябва да бъдат определени на равнището на цялата промишленост на Съюза, а не на равнището на включените в извадката производители от Съюза.
(551)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за производството (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Страната твърди, че това се потвърждава от факта, че макар консултантът да е използвал много по-голям брой производители от Съюза от Комисията при разглеждането от нейна страна на наличието на правен интерес на етапа на започването на процедурата, общият обем на производството, определен от консултанта, е по-малък от този, който Комисията е определила за целите на решаването кои страни имат правен интерес по отношение на процедурата. Същата страна твърди също така, че поради това информацията, отнасяща се до този показател на вредата не може да се счита за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
(552)
На първо място следва да се разясни, че броят на производителите, взети предвид от консултанта, от една страна, и от Комисията, от друга, е като цяло подобен, поради което твърдението, че резултатите са непоследователни трябваше да бъде отхвърлено. Следва да се припомни също така, че данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за производството, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(553)
През разглеждания период обемът на продажбите и пазарният дял на промишлеността на Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 5-а
Модули - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите на пазара на Съюза
1 037
1 890
2 683
2 357
Индекс (2009 г.=100)
100
182
259
227
Пазарен дял
19 %
15 %
13 %
13 %
Източник: Europressedienst
Таблица 5-б
Елементи - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите - общ пазар
1 470
1 913
2 245
1 545
Индекс (2009 г.=100)
100
130
153
105
Пазарен дял
68 %
57 %
52 %
38 %
Източник: Europressedienst
(554)
През разглеждания период обемът на продажбите на модули се е увеличил със 127 %. Въпреки това на фона на ръста на потреблението от 221 % това е било равнозначно на спад на пазарния дял на промишлеността на Съюза от 19 % през 2009 г. и на 13 % през РП. По отношение на елементите продажбите на промишлеността на Съюза са се увеличили само незначително, а именно с 5 %, докато потреблението е нараснало с 87 %, което е довело до свиване на пазарния дял от 68 % през 2009 г. на 38 % през РП. В отговор на нарастващото потребление продажбите на промишлеността на Съюза на модули и елементи са се увеличавали много по-бавно от вноса от засегнатата държава. Поради това промишлеността на Съюза не е могла да се възползва от нарастващото потребление. Вследствие на това пазарните дялове за модулите и елементите са отбелязали спад през разглеждания период.
(555)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарният дял на промишлеността на Съюза за модули вече е бил едва 19 % през 2009 г. и че спадът с 6 пункта през разглеждания период не може да се счита за вреда.
(556)
Намаляването на пазарния дял с 6 пункта през разглеждания период трябва да се разглежда на фона на увеличеното потребление на модули в Съюза, което за същия период е нараснало с над 200 %. Както е посочено по-горе - дори при нараснало потребление тя не е могла да увеличи обема на продажбите си и е понесла загуба на пазарен дял. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(557)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за продажбите (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Следователно те не могат в регулаторната уредба на различнитеда се приемат за категорични доказателства по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент. Както е посочено в съображение 482 по-горе, данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за продажбите, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.3. Заетост и производителност
(558)
Заетостта и производителността са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 6-а
Модули - заетост и производителност
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Брой служители
11 779
15 792
17 505
16 419
Индекс (2009 г.=100)
100
134
149
139
Производителност
(kW/на наето лице)
183
211
247
245
Индекс (2009 г.=100)
100
115
135
134
Източник: Europressedienst
Таблица 6-б
Елементи - заетост и производителност
2009 г.
2010 г
2011 г.
РП
Брой служители
5 281
5 937
5 641
4 782
Индекс (2009 г.=100)
100
112
107
91
Производителност
(kW/на наето лице)
319
400
483
423
Индекс (2009 г.=100)
100
126
151
133
Източник: Europressedienst
(559)
Заетостта при модулите се е увеличила между 2009 г. и РП с 39 %, а при елементите е спаднала с 9 %. Следва да се отбележи обаче, че заетостта се е увеличавала до 2011 г., след което е намаляла през РП за модулите. При елементите заетостта е регистрирала ръст до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и през РП. Общата производителност е показвала положителни тенденции за модулите и елементите, като е нараснала съответно с 34 % и 33 %. Това отчасти се дължи на усилията на промишлеността на Съюза да отговори на натиска на субсидирания внос от КНР.
(560)
Така, подобно на спада на производството в Съюза на модули между 2011 г. и РП, заетостта във връзка с модулите също е регистрирала спад през същия период. Що се отнася до елементите, заетостта се е увеличавала до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и РП, докато производството в Съюза на елементи е нараствало трайно до 2011 г., след което е започнало да се свива.
(561)
След оповестяването на окончателните заключения една от страните изказа твърдението, че методологията за определяне на общата заетост в Съюза по време на разглеждания период е некоректна. Същата страна твърди, че когато конкретните равнища на заетост на даден производител от Съюза не са били известни, вместо тях е била използвана средната заетост на тези производители от Съюза, за която е имало информация. Твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като методологията за определяне на общата заетост е различна, т.е. ако данни за заетостта, осигурявана от определен производител от Съюза, липсват, за тази цифра е направена оценка въз основа на данните за същото дружество от предишни години. Както е посочено в съображение 482 по-горе, тази методология беше проверена и беше установено, че тя е разумна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.5.2.4. Размер на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от последиците от предишно субсидиране или дъмпинг
(562)
Всички проценти на субсидиите са значително над нивото de minimis. Във връзка с въздействието на размера на подлежащите на изравняване субсидии върху промишлеността на Съюза, предвид обема и цените на вноса от засегнатата държава, това въздействие може да се счита за значително.
(563)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
4.5.3. Микроикономически показатели
4.5.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(564)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти в Съюза са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 7-а
Модули - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
IP
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Индекс 2009 = 100)
100
81
62
47
Производствени разходи
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Индекс (2009 г.=100)
100
74
65
52
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 7-б
Елементи - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Индекс (2009 г.=100)
100
76
51
31
Производствени разходи
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Индекс (2009 г.=100)
100
62
64
45
Източник: проверените отговори на въпросниците
(565)
Продажните цени рязко са намалели, а именно с 53 % за модулите и с 69 % за елементите през разглеждания период. Продажните цени са отбелязали трайна тенденция на намаление през разглеждания период, но спадът им е бил особено отчетлив през РП, когато са се сринали до нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза. През разглеждания период производствените разходи са се свили с 48 % за модулите, а за елементите - с 55 %. Промишлеността на Съюза не е можела да се възползва нито от постоянните си усилия за увеличение на разходната си ефективност, нито от отражението на намалението на цената на основната суровина, а именно полисилицият. Това основно се дължи на нарастващия ценови натиск от страна на субсидирания внос, който е имал отрицателно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза, които са спаднали дори повече от ефективността. Това може да се разглежда в контекста на негативната тенденция на рентабилността на промишлеността на Съюза, описана в съображение 579 по-долу. Като цяло е било налице значително намаление на средните продажни цени и производствените разходи на сходния продукт, което е имало твърде неблагоприятни последици за рентабилността на промишлеността на Съюза.
(566)
Една от заинтересованите страни оспори констатациите, че спадът в средните продажни цени е имал опустошителен ефект за рентабилността на промишлеността на Съюза. Тя изказа твърдението, че средните разходи на промишлеността на Съюза са спаднали в същата степен, поради което спадът в цената е естествено следствие. Както е описано в съображение 565 по-горе обаче при разследването се установи, че продажните цени на промишлеността на Съюза са спаднали дори повече от средните ѝ производствени разходи, поради което намалението на разходите не е отразено в рентабилността на промишлеността на Съюза. Поради това се потвърждава, че спадът в продажните цени на промишлеността е имал опустошителен ефект върху рентабилността на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение се отхвърлят.
(567)
Друга страна оспори заключението от съображение 138 от временния антидъмпингов регламент, че през РП цените са били на равнища, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза, и посочи, че пазарните сили определят дали това е така или не. Същата страна се противопостави и на заключението от същото съображение, че промишлеността на Съюза не е могла да извлече ползи от намаляването на разходите поради ценовия натиск на субсидирания внос. В това отношение институциите отбелязват следното: „нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза“ се отнася до факта, че промишлеността на Съюза е продавала на загуба и поради това не би могла да оцелее в дългосрочен план. Въпросът дали равнището на цената дава възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза следователно е въпрос единствено за отношението между производствените разходи и цените. „Не е могла да се възползва от намаляването на разходите“ се отнася до факта, че разходите са намалявали по-бавно от цените. И двете изявления са подкрепени с доказателства в съображение 138 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.2. Разходи за труд
(568)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 8-а
Модули - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
38 194
40 793
41 781
42 977
Индекс (2009 г.=100)
100
107
110
113
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 8-б
Елементи - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
49 677
49 357
49 140
49 350
Индекс (2009 г.=100)
100
99
99
99
Източник: проверените отговори на въпросниците
(569)
Между 2009 г. и РП средните разходи за труд на наето лице за модулите са отбелязали трайна тенденция на увеличение, а именно общо с 13 %. По отношение на елементите средните разходи за труд са останали стабилни през целия разглеждан период и леко са спаднали (с 1 %) между 2009 г. и 2010 г., но след това са останали стабилни през РП. Общото увеличение на цената на труда може да се обясни отчасти с едновременното увеличение на производителността (при модулите и елементите) и развитието на инфлацията.
(570)
Една заинтересована страна твърди, че през разглеждания период не е имало никаква инфлация и поради това общото увеличение на разходите за труд не може да се дължи на този фактор.
(571)
За разлика от твърдението на съответната заинтересована страна при разследването се установи, че по време на разглеждания период е имало инфлация и че това, че увеличението на разходите за труд, ограничено до модулите, може да бъде обяснено с инфлацията и увеличената производителност.
(572)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че положението на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза, е било причинено от увеличение в разходите за труд и от успореден на него спад на производителността. Най-напред обаче следва да се отбележи, че разходите за труд са останали непроменени в случая на елементите, а производителността се е увеличила и при елементите, и при модулите. Поради това увеличението на разходите за труд може да се обясни с увеличена производителност. Освен това разследването показа, че разходите за труд не представляват значителна част от себестойността на продукцията, както вече беше посочено в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.3. Запаси
(573)
През разглеждания период нивата на запасите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 9-а
Модули - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
Индекс (2009 г.=100)
100
141
260
229
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 9-б
Елементи - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
Индекс (2009 г.=100)
100
140
452
402
Източник: проверените отговори на въпросниците
(574)
Запасите са се увеличили значително, а именно със 129 % за модулите, с 302 % за елементите през разглеждания период. Относно модулите запасите са регистрирали трайна тенденция на увеличение, като са достигнали много високи нива през 2011 г. (увеличение със 160 %), докато през РП са намалели, но все още са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период. Що се отнася до елементите, промяната е била дори по-отчетлива, с увеличение в запасите между 2009 г. и 2011 г. с над 350 %. По подобен начин след това запасите са намалели през РП, но са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период.
(575)
При разследването се установи, че предвид на неблагоприятната настояща ситуация производителите от Съюза ще се опитат да разполагат с ограничени запаси от сходния продукт, като ще произвеждат в зависимост от подадените поръчки. Ето защо увеличението на запасите от сходния продукт през разглеждания период не е фактор от значение при преценката дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(576)
Същата страна твърди, че представянето на стойностите на запасите в съображение 141 от временния антидъмпингов регламент е подвеждащо, тъй като за разлика от производствения обем на промишлеността на Съюза запасите са изразени в kW, а не в MW.
(577)
Изразяването на запасите в kW или MW беше счетено за обстоятелство, което няма отношение към определянето на това дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда. Поради това твърдението се отхвърля.
(578)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че запасите е трябвало да бъдат определени за цялата промишленост на Съюза и че цифрите, получени само от десет производители от Съюза, не са представителни. Следва да се изясни, че запасите бяха разглеждани като микроикономически показател и поради това трябваше да бъдат определени въз основа на информация, събрана от отделни дружества, в този случай от извадката от производители от Съюза, счетени за представителни за цялата промишленост на Съюза. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.3.4. Рентабилност, парични потоци, инвестиции и възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали
(579)
Рентабилността и паричните потоци са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 10-а
Модули - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Парични потоци
13 %
10 %
12 %
3 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 10-б
Елементи - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Парични потоци
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(580)
Рентабилността на включените в извадката производители от Съюза беше установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт за несвързани клиенти в Съюза като процент от оборота от тези продажби.
(581)
През разглеждания период рентабилността е намаляла рязко и е станала отрицателна за сходния продукт. За модулите тя е спаднала с 11 процентни пункта и с 49 процентни пункта за елементите.
(582)
Рентабилността за сходния продукт се е увеличила между 2009 г. и 2010 г., след което се е свила значително през 2011 г., когато промишлеността на Съюза е регистрирала загуби, като е отбелязала още по-значителен спад през РП. Загубите са били особено високи за елементите.
(583)
Тенденцията във връзка с нетния паричен поток, който е способността на включените в извадката производители от Съюза да самофинансират дейностите си, е следвала посоката към намаление между 2009 г. и РП. Най-голямото намаление на паричния поток е настъпило между 2011 г. и РП, като той е намалял с 10 процентни пункта за модулите с леко увеличение през 2011 г.. Намалението на паричните потоци за елементите е било по-отчетливо, отколкото за модулите, и е показало значително отрицателни нива през РП. Следователно през разглеждания период паричните потоци за сходния продукт са намалели.
(584)
По-долу е представено развитието на инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите на включените в извадката производители от Съюза във връзка с общия пазар през разглеждания период:
Таблица 11-а
Модули - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
Индекс (2009 г.=100)
100
415
535
271
Възвръщаемост на инвестициите
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 11-б
Елементи - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
Индекс (2009 г.=100)
100
110
33
22
Възвръщаемост на инвестициите
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(585)
От таблицата по-горе е видно, че промишлеността на Съюза е увеличила инвестициите си със 171 % за модулите между 2009 г. и РП. Това е свързано основно със значителното увеличение на капацитета. Въпреки това през същия период промишлеността на Съюза е свила инвестициите си със 78 % за елементите, като направените инвестиции са били свързани главно с НИРД, както и с подобрението и поддържането на производствените технологии и процеси, за да се увеличава ефективността. Тъй като промишлеността на Съюза не е могла да направи допълнителни инвестиции за елементите през разглеждания период, нивото на инвестициите през РП е било доста ниско. Понеже инвестициите са били финансирани основно чрез паричните потоци и междудружествени заеми, намалението на паричните потоци е имало непосредствено отражение върху равнището на направените инвестиции.
(586)
Възвръщаемостта на инвестициите (ВИ) е изразена като печалбата в процент от нетната балансова стойност на инвестициите. ВИ за сходния продукт е следвала сходни негативни тенденции, както тези за останалите показатели за финансовите резултати между 2009 г. и РП и за трите вида продукт. Що се отнася до елементите, докато през 2009 г. и 2010 г.е било налице увеличение, ВИ е спаднала значително през 2011 г., като е достигнала отрицателни нива. За модулите ВИ е била отрицателна през целия разглеждан период с изключение на 2010 г., когато е достигнала 19 %. Като цяло ВИ е спаднала през разглеждания период, като е достигнала - -17 % през РП за елементите, т.е. с 1 %, като е останала обаче на значително отрицателни нива, а именно - -19 %. Като цяло ВИ за сходния продукт е показала отрицателни тенденции през разглеждания период.
(587)
Способността за привличане на капитали беше анализирана по отношение на общия пазар и се установи, че способността на промишлеността на Съюза да генерира парични постъпления във връзка със сходния продукт постоянно се е влошавала, което е довело до влошаване на финансовото състояние на промишлеността на Съюза.
(588)
Една заинтересована страна твърди, че цифрите относно инвестициите, представени по-горе, са твърде ниски в сравнение с производствения капацитет на промишлеността на Съюза, както става ясно от съображение 538. В подкрепа на това твърдение страната съобщи, че ѝ е известно, че един от производителите от Съюза е направил инвестиция в увеличение на капацитета, която е на много по-голяма стойност. Съответната страна заключава, че поради това определеният производствен капацитет на промишлеността на Съюза е бил надценен. Следва да се отбележи, че това твърдение не е подкрепено от никакви доказателства, по-специално що се отнася до инвестицията, направена от въпросния производител от Съюза. От своя страна цифрите относно инвестициите, посочени във временния антидъмпингов регламент, се основават на действителна и проверена информация от включените в извадката производители от Съюза. Следва да се отбележи, че това твърдение се основава също така на съпоставка между съвкупните инвестиции на включените в извадката производители от Съюза и на съвкупния производствен капацитет на цялата промишленост на Съюза; тази база за сравнение обаче не може да се счита за уместна, тъй като не са взети предвид съвкупните инвестиции на цялата промишленост на Съюза. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.5. Заключение относно вредата
(589)
Анализът на положението на промишлеността на Съюза показа ясна низходяща тенденция при всички основни показатели за вредата. На фона на нарастващото като цяло потребление цялостното производство на модули и елементи през разглеждания период се е увеличило. Въпреки че обемът на продажбите е нараснал, пазарният дял на промишлеността на Съюза през РП се е свил поради по-голямото увеличение на потреблението през разглеждания период. Средната продажна цена е спаднала рязко през разглеждания период, отразявайки се негативно на всички финансови показатели за изпълнение, като рентабилност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(590)
През разглеждания период общият обем на продажбите на промишлеността на Съюза се е увеличил. Въпреки това увеличаването на обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съпроводено от огромно намаление в средните продажни цени.
(591)
По време на разглеждания период вносът на заинтересованите страни от КНР е нараснал по отношение на обема и пазарния дял. Същевременно цените на вноса непрекъснато са намалявали, подбивайки значително средната цена на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
(592)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че промишлеността на Съюза, и по-конкретно включените в извадката производители от Съюза, постигат добри резултати. Бе заявено, че определени показатели за вредата, а именно производствен обем, производствен капацитет, продажби и трудова заетост, са се увеличили и не са показвали съществена вреда, дори и по отношение на рентабилността на някои от производителите, включени в извадката. Тези твърдения не се потвърдиха от резултатите от разследването, което показа ясни тенденции на спад на много показатели за вредата, водещи към заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(593)
С оглед на изложеното по-горе разследването потвърди по-специално факта, че продажните цени са по-ниски от производствените разходи, като по този начин оказват отрицателно въздействие върху рентабилността на промишлеността на Съюза, достигайки отрицателни стойности през РП. Заключението е, че ако субсидираният внос продължи да навлиза на пазара на Съюза, загубите за промишлеността на Съюза вероятно ще доведат до окончателното прекратяване на всякакво значимо производство на сходния продукт в Съюза. Това изглежда се потвърждава от събитията по време на и след разследвания период, т.е. някои дружества обявиха несъстоятелност и/или временно или постоянно спиране на производството.
(594)
С оглед на изложеното по-горе бе направено заключение, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 4 от основния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въведение
(595)
В съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент беше проучен въпросът дали причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е субсидираният внос от съответната държава. Освен субсидирания внос бяха проучени и други известни фактори, които биха могли да нанесат вреда на промишлеността на Съюза, за да се гарантира, че причинена от тях вреда няма да бъде приписана на субсидирания внос.
(596)
Някои заинтересовани страни заявиха, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държави членки и поради това анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка.
(597)
Програмите за подкрепа на национално равнище до известна степен определят мащаба на пазара в държавите членки. При разследването обаче се установи, че търсенето не зависи единствено от програмите за подкрепа. В зависимост от географското местоположение, слънцегреене и цената на електроенергията на дадено място слънчевите панели, изглежда, са достигнали или най-малкото са на път да достигнат изравняване на цените (т.е. разходите за производство на слънчева енергия са еднакви с разходите за производство на електроенергия от конвенционални източници), което означава, че някои инвестиции се извършват независимо от програмите за подкрепа. Поради това не беше възможно да се установи, че пазарните условия зависят единствено от програмите за подкрепа, и това твърдение беше отхвърлено.
(598)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че при направения анализ на причинно-следствената връзка вредоносното въздействие на субсидирания внос не е разграничено, отделено и количествено изразено спрямо въздействието на други известни фактори, които по същото време са нанасяли вреда на промишлеността на Съюза. Освен това те заявиха, че Комисията не е направила общ анализ на известните други фактори.
(599)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в съответствие с установената си практика Комисията най-напред проучи дали е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и на второ място - дали някой от известните други фактори е нарушил причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос. При този анализ бе направена оценка на въздействието на други известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза и те бяха разграничени и отделени от вредоносното въздействие на субсидирания внос, за да се гарантира, че вредата, причинена от тези фактори, не се приписва на субсидирания внос. Беше установено, че ако изобщо има някакво отражение, нито един от тези фактори не е оказал съществено въздействие върху състоянието на промишлеността, което да опровергае факта, че констатираната съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това твърдението не беше взето под внимание.
(600)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изтъкнаха същите твърдения. В това отношение се твърди, че Комисията следва изрично да установи чрез мотивирано и адекватно разяснение, че вредата, дължаща се на фактори, различни от субсидирания внос, не се приписва на него.
(601)
След като бяха проучени всички факти, при настоящото разследване се стигна до заключението, че - разглеждан самостоятелно, субсидираният внос е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. В това отношение не беше възможно да се определи количествено въздействието на другите известни фактори и поради това беше направена качествена оценка, както е посочено в съображения 164-222 от временния антидъмпингов регламент. В заключение беше потвърдено, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е била причинена от субсидирания внос. Беше счетено, че въздействието на други фактори върху неблагоприятното развитие на промишлеността на Съюза е било ограничено. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент няма изискване относно формата на анализите, които следва да бъдат проведени с цел да се определи дали вредата се дължи на даден фактор или не. Напротив, в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент анализите трябва да се извършват така, че да бъде възможно вредоносното въздействие на субсидирания внос да бъде отделено и разграничено от вредоносното въздействие, причинено от други фактори. При разследването не бяха открити доказателства за това, че всички други известни фактори, които може да са допринесли за понесената вреда, заедно или поотделно са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. С оглед на гореизложения анализ беше потвърдено, че другите известни фактори не са били от такова естество, че да опровергаят констатацията, че понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това тези твърдения не бяха взети под внимание.
(602)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че националните програми за подкрепа, слънцегреенето и цените на електроенергията (включително регулаторните такси) са различни в различните държави членки, като същевременно на всеки пазар са налице различни пазарни сегменти (инсталации за частни домове до 40 kW, инсталации с търговско и промишлено предназначение от 40 kW до 1 MW и пазарният сегмент на доставчиците на електроенергия с инсталации от 1 MW до 10 MW). С оглед на това те изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, от една страна, и за сегмента на големите и на частните ползватели, от друга.
(603)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, без обаче да посочат допълнителни доводи или нови доказателства за това.
(604)
При разследването се установи, че продажбите и вносните цени са сходни на цялата територия на Съюза. Поради това може да се счита, че пазарът за продукта, предмет на разследването, определено е един. При разследването не се установи нито че производителите от различните държави членки или региони са съсредоточили дейността си конкретно на този пазар, нито че субсидираният внос е бил съсредоточен в една държава членка или регион. Освен това нито една от заинтересованите страни не изказа твърдението, че субсидирането и вредата следва да бъдат анализирани по държави членки, което би било необходимо условие за провеждането на отделен анализ на причинно-следствената връзка по държави членки. При разследването не бяха открити доказателства, че този подход би бил уместен, по-специално като се има предвид, че цените на разглеждания продукт са били сходни на цялата територия на Съюза. Следва да се отбележи също така, че слънцегреенето може да бъде различно в различните региони на една и съща държава членка, например много по-голямо в Южна Франция в сравнение със Северна Франция, или че в различните региони на една и съща държава членка (например в Белгия) може да се прилагат различни програми за подкрепа, поради което въздействието на тези фактори върху търсенето може да се различава в различните региони на една и съща държава членка. Разликите в регулаторната уредба на различните държави членки и/или региони обаче и разликите в условията, например слънцегреенето, не са достатъчно основание за отделен анализ на причинно-следствената връзка и съответно на вредата и субсидирането. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(605)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че макар от значение да са и други фактори, националните програми за подкрепа остават основният фактор, определящ търсенето. Същата страна оспори твърдението, че на някои места цените на слънчевата енергия вече са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници, и изказа твърдението, че след РП цените на модулите са се увеличили, докато тези на електроенергията са се понижили. Изтъкнато бе също така, че при всички случаи поне в някои държави членки регулаторните, икономическите и техническите условия не позволяват свързване към електропреносната мрежа, поради което за тези държави членки е без значение дали е постигнато такова изравняване на цените или не. Страната обаче не предостави доказателства в подкрепа на изказаните твърдения. Изложените по-горе твърдения във всеки случай потвърждават, че по отношение на националните програми за подкрепа и изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници условията в различните държави членки може до известна степен да се различават. Нищо от предоставената информация обаче не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(606)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа това твърдение и предостави информация, за която счита, че показва различните пазарни условия в различните държави членки и сегменти. Предоставената информация обаче не може да се счита за показателна, тъй като представлява презентация във формат Power point без каквито и да било доказателства в подкрепа на изказаните твърдения, и поради това не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това твърдението на тази страна беше отхвърлено.
(607)
Въз основа на това беше направено заключението, че анализ на причинно-следствената връзка по държави членки и/или региони и пазарни сегменти не би отговарял на реалните пазарни условия.
(608)
ПКНР изказа твърдението, че Комисията е проявила непоследователност при анализа на причинно-следствената връзка, тъй като анализът на вредата е направен отделно за модулите и за елементите, докато при анализа на причинно-следствената връзка не се прави разграничение между видовете на продукта. В това отношение следва да се отбележи, че макар показателите за вредата действително да се дават поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за продукта - предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това анализът на причинно-следствената връзка е направен на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.2. Въздействие на субсидирания внос
(609)
При разследването се установи, че субсидираният внос от КНР през разглеждания период рязко се е увеличил: обемът на вноса е нараснал значително с около 300 % за модулите и с около 400 % за елементите, а пазарният им дял през РП е нараснал съответно от [60 % - 65 %] през 2009 г. на [78 % - 83 %] за модулите и от [5 % - 10 %] през 2009 г. на [22 % - 27 %] за елементите. Поради това се потвърждава, че през разглеждания период обемът на вноса и пазарният дял на разглеждания продукт рязко са се увеличили. Налице е ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза. Както се посочва в съображение 527 по-горе, при разследването също така беше установено, че субсидираният внос е подбивал цените на промишлеността на Съюза през РП.
(610)
При разследването се установи, че цените на субсидирания внос през разглеждания период са намалели с 64 % за модулите и с 42 % за елементите, което е довело до още по-голямо подбиване на цените. В отговор на този ценови натиск промишлеността на Съюза е положила сериозни усилия да намали производствените си разходи. Въпреки това извънредно ниските цени на вноса от Китай са принудили промишлеността на Съюза още повече да намали продажните си цени до степен, при която те са станали нерентабилни. По този начин рентабилността на промишлеността на Съюза рязко е намаляла през разглеждания период и през РП тя е започнала да отчита загуби.
(611)
Въз основа на гореизложеното се прави заключението, че наличието на внос от Китай и нарасналият пазарен дял на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза, са определящ фактор за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално недоброто ѝ финансово състояние и влошаването на повечето показатели за вредата.
(612)
Една от заинтересованите страни оспори наличието на достатъчна взаимовръзка между субсидирания внос на разглеждания продукт от КНР и понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда. В подкрепа на тази теза беше приведен доводът, че, от една страна, в сравнение с 2009 г. маржът на печалба на промишлеността на Съюза за елементи през 2010 г. значително се е увеличил (от производство на загуба на 12 % печалба), докато вносът от Китай е бил с 36 % по-евтин от цените на промишлеността на Съюза и през същия период пазарният му дял се е удвоил. От друга страна, в сравнение с 2010 г. през 2011 г. пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил само с 6 процентни пункта, въпреки че потреблението през същия период е нараснало много повече, а независимо от това промишлеността на Съюза е отчела загуби от 36 %. Същата страна твърди също така, че през РП вносът на елементи от други трети държави е бил на същите цени като вноса от Китай, но е придобил по-голям пазарен дял, отговарящ на загубения пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(613)
При разследването се установи, че през разглеждания период пазарният дял на Китай за модули и елементи постоянно се е увеличавал (със 17 процентни пункта при модулите и 17 процентни пункта при елементите). Както се посочва в съображение 609 по-горе, субсидираният внос от КНР значително се е увеличил, а вносните цени са се понижили. Успоредно с това през разглеждания период промишлеността на Съюза е губела пазарен дял и както е посочено в съображения 589-593 по-горе, при всички основни показатели за вредата се отчита неблагоприятна тенденция. Поради това се потвърждава, че е налице ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(614)
Посочената по-горе взаимовръзка във времето беше установена поотделно за всички видове на продукта. Освен това анализът на въздействието, което вносът оказва върху маржа на печалба на промишлеността на Съюза поотделно за всяка година от разглеждания период, не води до значими резултати, тъй като не е необходимо наличието на субсидия и съществена вреда, както и на причинно-следствена връзка между тях да се установяват поотделно за всяка година. Взаимовръзката между субсидирания внос и съществената вреда е доказана в достатъчна степен при анализа на процесите през целия разглеждан период.
(615)
Следва да се отбележи също така, че рентабилността на промишлеността на Съюза е един от факторите, посочени в член 8, параграф 4 от основния регламент, който трябва да бъде проучен, когато се разглежда въздействието на субсидирания внос върху състоянието на промишлеността на Съюза. Сам по себе си фактът, че промишлеността на Съюза е била рентабилна през определена година, не означава непременно, че не е понесла съществена вреда. Освен това не е необходимо загубата на пазарен дял на промишлеността на Съюза да отговаря точно на увеличението в пазарния дял на субсидирания внос, за да се установи наличието на причинно-следствена връзка между вредата и субсидирания внос. На последно място, други фактори (напр. внос от други трети държави или развитие на потреблението), които биха могли да имат отражение върху състоянието на понесена вреда, в което се намира промишлеността на Съюза, бяха разгледани отделно и констатациите по тях са изложени в съображения 619-732 по-долу.
(616)
Съвпадането във времето между нарасналия субсидиран внос в значителни количества, който подбива цените на промишлеността на Съюза, и все по-нестабилното състояние на промишлеността на Съюза е ясен показател за наличието на причинно-следствена връзка в настоящия случай, както е установено в съображения 609-611 по-горе. Поради това твърденията, че липсва каквато и да било взаимовръзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, бяха отхвърлени.
(617)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна продължи да оспорва анализа на причинно-следствената връзка, тъй като рентабилността на промишлеността на Съюза не е била анализирана специално за определени години (по-конкретно 2010 г.), а за целия разглеждан период.
(618)
Следва да се отбележи, че по отношение на причинно-следствената връзка не може да се достигне до достоверни заключения, ако се отдели една конкретна година от разглеждания период, без да се вземат под внимание развитието на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период и взаимовръзката между него и развитието на субсидирания внос. Подобен анализ може да доведе само до частична картина и от него не могат да се извлекат стабилни изводи. Високата рентабилност през 2010 г., която се отразява и върху други финансови показатели на промишлеността на Съюза, се дължи на извънредно големия скок в потреблението на Съюза благодарение на щедрите схеми за подкрепа - това дава възможност на промишлеността на Съюза да отчете най-добро увеличение на продажбите през същата година, но то е само временно и във всички случаи не е трайно за този вид промишленост. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
5.3. Въздействие на други фактори
5.3.1. Внос от други трети държави
(619)
През разглеждания период обемът на вноса на модули от други трети държави се е увеличил с 19 %, а пазарният дял се е свил от 18,4 % на 6,8 %. Тайван е вторият най-голям износител след КНР.
(620)
През разглеждания период обемът на вноса на елементи от други трети държави се е увеличил със 186 %, като пазарният дял е нараснал от около 24 % през 2009 г. на близо 36 % през РП. Тайван е вторият най-голям износител на елементи след КНР и по количество на вноса и пазарен дял далеч изпреварва останалите трети държави, но все още не достига отбелязаните от КНР равнища.
(621)
Средните вносни цени на модули и елементи от трети държави са по-високи от средната единична цена на вноса от КНР. Наличната информация по отношение на вноса от Тайван показва, че средната вносна цена на модулите е по-висока от средната вносна цена на модулите от Китай, а средната вносна цена на елементите е в същия диапазон като средната вносна цена на елементите от КНР. Тъй като обаче не е налице подробна информация по видове на продукта, сравнението на осреднени цени може да се използва само като ориентир и на тази база не могат да се направят стабилни изводи. През целия разглеждан период обемът на вноса на елементи от Тайван непрекъснато се увеличава, вследствие на което пазарният му дял се увеличава с около 14 процентни пункта. Дори да се приеме обаче, че вносът на елементи от Тайван може да е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че той е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза, тъй като обемът на вноса на елементи от КНР леко превишава този от Тайван. Що се отнася до цените, въпреки че средните индикативни цени попадат в същия диапазон, на тази основа не може да се направи никакво заключение, тъй като няма данни за конкретния вид на внесените елементи. Като цяло обаче и въпреки нарасналия пазарен дял по отношение на продукта, който е предмет на разследването, обемите са по-малки в сравнение с тези от КНР и цените през РП като цяло са по-високи, с изключение на цените на елементите. Въз основа на това и по-специално с оглед на обстоятелството, че обемът на вноса, пазарният дял и цените на други трети държави средно са сходни с тези на промишлеността на Съюза или ги превишават, може да се направи заключението, че вносът от трети държави не е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(622)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни направиха коментари по отношение на констатациите във връзка с вноса от други трети държави. Тези страни обаче не разкриха нова информация и доказателства, които евентуално биха променили съответните констатации.
(623)
Страните подчертаха по-специално обема на вноса на елементи от Тайван. Абсолютният обем на вноса на разглеждания продукт от Тайван (1 132 MW) обаче представлява извънредно малък дял (под 5 %) от общото потребление в Съюза (21 559 MW), както и в сравнение с вноса от КНР (15 005 MW). Поради това вносът от Тайван - ако изобщо има някакво отражение, е повлиял само незначително върху вредата за промишлеността на Съюза и не нарушава причинно-следствената връзка.
Таблица 12
Внос и пазарен дял - други трети държави
МОДУЛИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Индекс (2009 г. = 100)
100
169
138
119
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от Тайван (MW)
49
144
140
135
Индекс (2009 г. = 100)
100
294
286
276
Пазарен дял на вноса от Тайван
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Индекс (2009 г. = 100)
100
79
64
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
140
180
51
60
Индекс (2009 г. = 100)
100
129
36
43
Пазарен дял на вноса от САЩ
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от други държави в Азия (MW)
720
1.140
1.029
879
Индекс (2009 г. = 100)
100
158
143
122
Пазарен дял на вноса от други държави в Азия
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
94
238
165
121
Индекс (2009 г. = 100)
100
253
176
129
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Източник: Europressedienst
ЕЛЕМЕНТИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
510
884
1 100
1 457
Индекс (2009 г. = 100)
100
173
216
286
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Индекс (2009 г. = 100)
100
92
64
47
Обем на вноса от Тайван (MW)
235
400
540
997
Индекс (2009 г. = 100)
100
170
230
424
Пазарен дял на вноса от Тайван
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Индекс (2009 г. = 100)
100
116
71
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
40
40
40
33
Индекс (2009 г. = 100)
100
100
100
83
Пазарен дял на вноса от САЩ
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
47
Обем на вноса от Япония (MW)
60
154
170
145
Индекс (2009 г. = 100)
100
257
283
242
Пазарен дял на вноса от Япония
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
48
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
175
290
350
282
Индекс (2009 г. = 100)
100
166
200
161
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
62
47
Източник: Europressedienst
5.3.2. Несубсидиран внос от КНР
(624)
След щателен анализ на несубсидирания внос от КНР беше установено, че той няма съществено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза, което да може да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
5.3.3. Развитие на потреблението на Съюза
(625)
Както се посочва в съображение 509 по-горе, през разглеждания период потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 221 %, а потреблението на елементи - с 87 %. То е достигнало най-високата си точка през 2011 г. и е спаднало през РП, макар че се задържа далеч над равнището в началото на разглеждания период през 2009 г. Промишлеността на Съюза не е успяла да се възползва от нарасналото потребление, тъй като през същия период пазарният ѝ дял е намалял от 19 % на 13 % за модулите и от 68 % на 38 % за елементите. По същото време пазарният дял на КНР рязко е нараснал до 2011 г. и след това се стабилизирал на много високо равнище през РП, когато потреблението е намаляло. Поради това, като се има предвид, че през разглеждания период въпреки спада на потреблението в Съюза през РП субсидираният внос от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза.
(626)
Въз основа на наличната информация е трудно да се установи до каква степен търсенето се определя от програмите за подкрепа на държавите членки. Както се посочва в съображение 632 по-долу, съществуват различни програми за подкрепа, а взаимовръзката между тях и търсенето е изключително сложна, поради което точното им въздействие трудно може да се изрази количествено. Наличните сведения обаче сочат, че даже без програми за подкрепа търсенето на слънчева енергия ще продължи и с течение на времето дори ще се увеличава, макар и в по-малка степен, отколкото при наличието на такива програми. В тази връзка няколко страни изказаха твърдението, че в някои региони на Съюза цените на слънчевата енергия вече са се изравнили или почти са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници.
(627)
Една заинтересована страна заяви, че вносът от КНР не е удовлетворил изцяло увеличеното потребление и че въпреки че при модулите промишлеността на Съюза е загубила пазарен дял в периода 2009 - 2010 г., през същия период тя е повишила рентабилността си. Освен това се твърди, че през 2009 г., когато вносът на елементи от КНР е имал само 8-процентен пазарен дял, промишлеността на Съюза отново е отчела 8-процентна загуба.
(628)
Както се посочва в съображения 609-616 по-горе, въпреки спада на потреблението в Съюза през РП през разглеждания период субсидираният внос от КНР или запазва пазарния си дял (при модулите), или го увеличава (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза. Поради това не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(629)
Друга заинтересована страна оспори твърдението, че търсенето в Съюза ще продължи даже без национални програми за подкрепа. Същата страна изказа твърдението, че има взаимовръзка между търсенето и програмите за подкрепа и че без подобни програми проектите във фотоволтаичния сектор вече не биха били печеливши, поради което търсенето на соларни панели също ще спре. Тази страна обаче не представи никакви доказателства, които биха могли да опровергаят констатациите, изложени в съображение 626. При липсата на нова информация в това отношение твърдението беше отхвърлено.
(630)
След оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че фактът, че капацитетът на промишлеността на Съюза при всички положения не е удовлетворявал търсенето в Съюза, не е от значение, тъй като обемът на продажбите на модули на промишлеността на Съюза е спаднал в съответствие със спада в потреблението; ПКНР изтъкна отново, че спадът в потреблението между 2011 г. и ПР е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки че потреблението в Съюза действително е спаднало между 2011 г. и РП и обемът на продажбите на модули е намалял със сходни темпове, тези факти трябва да се разглеждат във връзка с развитието на субсидираните цени на вноса от Китай, които значително подбиват цените на промишлеността на Съюза и я принуждават да продава на загуба. В това отношение се припомня, че, както се посочва в съображение 111 от временния антидъмпингов регламент, вносът от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) на фона на намаляващо потребление. Същевременно цените на вноса от Китай значително са се понижили и в значителна степен са подбивали цените на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.4. Преференциалните цени (ПЦ) като основен пример за програми за подкрепа
(631)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че причината за понесената от промишлеността на Съюза вреда е свързана с намаленията в преференциалните цени, които се прилагат от държавите членки. Твърди се, че тези съкращения са довели до намаляване на броя на слънчевите инсталации и спад в търсенето на разследвания продукт на пазара на Съюза, като това е причинило съществена вреда на промишлеността на Съюза.
(632)
Държавите членки въведоха ПЦ, задължения по квотите с търгуеми зелени сертификати, инвестиционни субсидии и данъчни стимули с цел да подкрепят производството на енергия от възобновяеми източници. В някои държави членки подкрепа се предоставя и от структурните фондове на ЕС. Най-често прилаганият инструмент за подкрепа в областта на слънчевата енергия са преференциалните цени. Анализът на Комисията се съсредоточи върху този вид програма за подкрепа.
(633)
ПЦ са инструмент за финансова подкрепа, насочен към постигане на задължителни национални цели за използването на енергия от възобновяеми източници в съответствие с предписанията на Директива 2009/28/ЕО (102) за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници. Степента на подкрепа и начинът, по който се прилагат ПЦ, са различни в различните държави членки. Посредством ПЦ мрежовите оператори са длъжни да купуват слънчева енергия на цени, които гарантират, че производителите на слънчева енергия (обикновено собственици на слънчеви инсталации) възстановяват разходите си и постигнат разумна норма на възвръщаемост. Както и други програми за подкрепа, в повечето случаи ПЦ също са предмет на контрол на държавните помощи съгласно членове 107 и 108 от ДФЕС, което гарантира липсата на свръхкомпенсиране за производителите на електроенергия.
(634)
Въпреки националните различия при развитието на ПЦ в Съюза се наблюдават три явления: i) намалението на размера на ПЦ, ii) преустановяването на програмата за ПЦ като цяло (Испания) и iii) въвеждането на прагови стойности за мощността („тавани“) на инсталациите, отговарящи на условията за финансиране, както и на общи тавани на годишно инсталираните нови мощности, за който се предоставя подкрепа на равнището на държавите членки. Що се отнася до таваните, явно те са били въведени основно през 2012 г. и по тази причина най-вероятно не са оказали никакво въздействие върху потреблението през РП. Поради това анализът се съсредоточи върху неотдавнашното премахване на ПЦ в Испания и намаляването на размера на ПЦ в повечето държави членки. При анализа бе проучено дали те са оказали въздействие върху търсенето на пазара на Съюза и дали това би могло да бъде причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение бе счетено, че въздействието от развитието на ПЦ по отношение на търсенето на модули е било показателно и за положението по отношение на елементите. Тъй като елементите действително са незаменим компонент за производството на модули и не се използват в други производствени процеси, намалялото търсене на модули автоматично предизвиква спад в търсенето на елементи.
(635)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между развитието на ПЦ и потреблението, то показа също така, че спадът на потреблението в периода между 2011 г. и РП не е допринесъл по начин, който да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, както подробно се посочва в съображение 625 по-горе. Разследването показа, че въпреки влошеното състояние на промишлеността на Съюза производителите износители са успели да запазят големите си пазарни дялове за модули (80 %) и дори леко да увеличат пазарния си дял за елементи (от 20 % през 2011 г. на 22 % през РП). В допълнение следва да се отбележи, че средната цена на модули, фактурирана от промишлеността на Съюза, е спаднала с 53 % през разглеждания период, основно поради значителното увеличаване на субсидирания внос и оказвания от него съществен ценови натиск върху пазара на Съюза. Поради това загубата на рентабилност за промишлеността на Съюза не може да бъде приписана основно на съкращенията в ПЦ.
(636)
Вследствие на това се приема, че ПЦ са довели до търсене на слънчева енергия и че неотдавнашното им премахване (например в Испания) и намаленията на ПЦ в други държави членки са довели до спад на потреблението на разследвания продукт през РП, като по този начин вероятно са допринесли за вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки това спадът на потреблението през РП не е от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(637)
Няколко страни изразиха становище, че поради съкращенията в ПЦ възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия са станали непривлекателни за инвеститорите и по този начин са довели до спад в търсенето на разглеждания продукт в Съюза.
(638)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между размера на ПЦ и мащаба на инвестициите в соларната промишленост, то показа също така, че инвестициите в областта на слънчевата енергия зависят в по-малка степен от това условие в регионите с интензивно слънцегреене, където производството на слънчева енергия е по-ефективно, и в регионите с високи цени на електроенергията. Разследването показа, че инвестиции все още се извършват (например в Испания) въпреки премахването на програмата за ПЦ. Нещо повече, разследването разкри, че възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия остават привлекателни дори и при по-ниски размери на ПЦ. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(639)
Няколко страни изказаха твърдението, че развитието на ПЦ е оказало силен натиск за понижаване на цените и съответно се е отразило на рентабилността на промишлеността на Съюза. Една от заинтересованите страни изтъкна, че е разгледано само въздействието, което развитието на ПЦ е оказало върху търсенето, докато е трябвало да бъде анализирано и отражението върху цените. В същата връзка няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че повечето държави членки са направили големи съкращения още през 2010 г. и това е оказало натиск за понижаване на цените на модулите.
(640)
По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че държавите членки са направили съкращенията в ПЦ на различни етапи във времето и с различни темпове, поради което е твърде трудно да се очертае обща картина за целия Съюз. Независимо от момента, в който ПЦ са достигнали много ниски равнища, значителното понижение в цените на промишлеността на Съюза и в нейната рентабилност през разглеждания период не може да се обясни единствено или предимно с намалението на ПЦ. На първо място, въз основа на събраната информация за Германия и Италия, които заедно представляват около 75 % от потреблението в Съюза през 2011 г., спадът в средните продажни цени е по-силно изразен от спада в размера на ПЦ през РП. На второ място, събраните сведения сочат, че в някои държави, като Италия, дори при много щедри ставки на ПЦ промишлеността на Съюза е била принудена чувствително да намали цените си. На последно място, през РП производителите от Съюза са били принудени да продават на цени под себестойността на продукцията главно поради това, че китайските производители износители са държали 80 % от пазара на Съюза и следователно са имали възможност да влияят на механизма за определяне на цените.
(641)
При разследването беше установено също така, че поради по-високите ставки на ПЦ и поради спада в цените на модулите в Съюза до 2011 г. инвестициите в слънчева енергия са били изключително привлекателни, тъй като инвеститорите са отчитали много голяма възвращаемост. Това е довело до повече инвестиции и съответно до по-голямо търсене на слънчеви панели. Вследствие на увеличеното търсене общият обем заплатени ПЦ значително се е увеличил и повечето държави членки са занижили съществуващите програми за ПЦ с цел да избегнат, наред с други последици, увеличение на себестойността на електроенергията. Това показва, че съкращаването на ПЦ може също така да е било следствие от спада в цените, а не обратното. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(642)
След оповестяването на окончателните заключения една заинтересована страна заяви, че е налице противоречие между съображение 640 по-горе, в което се посочва, че е трудно да се направи оценка на търсенето в Съюза като цяло, и съображение 608 по-горе, в което се посочва, че анализът на причинно-следствената връзка по държави членки не би довел до значими резултати. Следва да се поясни, че при оценката в съображение 640 се има предвид, че е трудно да се очертае обща картина на развитието на ПЦ за целия Съюз, а не на търсенето в Съюза, както твърди заинтересованата страна. Следователно между двете съображения не съществува противоречие и твърдението беше отхвърлено.
(643)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че дори при високи ПЦ цената на модулите може да спадне значително поради технологичното развитие, икономиите от мащаба, намаляването на себестойността и увеличаващия се производствен капацитет в световен мащаб. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че според събраните сведения италианските производители са били принудени да свалят цените си под себестойността на продукцията дори при наличието на високи ПЦ. Въпреки че посочените по-горе фактори може действително да са оказали въздействие върху средните разходи, те не могат да обяснят защо производителите от Съюза е трябвало да намалят цените си под себестойността на продукцията. Поради това се стигна до заключението, че причина за спада на цените е бил предимно субсидираният внос от КНР, заради който цените са били занижени до равнища, които не могат да бъдат поддържани; поради това твърдението беше отхвърлено.
(644)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни заяви, че заключението в съображение 641 по-горе - а именно че съкращаването на ПЦ може също да е било следствие от намаляването на цените, а не обратното, не е подкрепено с доказателства.
(645)
Следва да се отбележи, че заключенията, посочени в съображение 641 по-горе, се основават на наличната информация по време на разследването, а описаният вариант беше счетен за разумен с оглед на обстоятелствата на конкретния пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(646)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изрази несъгласие със заключението, че ценовият натиск, довел до понижаване на цените на производителите от Съюза, е бил предизвикан главно от субсидирания внос, и изказа противоположното твърдение, че именно съкращаването на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си. Същата страна отново настоя, че при ограничаването на ПЦ цените на фотоволтаичните системи са намалели успоредно с намаляването на ПЦ, така че разходите на дружествата, разработващи проекти, не са се увеличили, и това в крайна сметка е довело до ценовия натиск върху производителите от Съюза.
(647)
Тъй като не бяха представени категорични доказателства в подкрепа на тези твърдения, Комисията поддържа анализа си и заключенията си, изложени в съображения 640 и 641 по-горе.
(648)
Същата страна изказа твърдението, че пазарите се обуславят от развитието на ПЦ, и предостави информация за броя на ФВ инсталациите през 2012 и 2013 г. в Обединеното кралство. Предоставената от страната информация е публикация на британското правителство въз основа на седмичните регистрации в централния регистър на ПЦ в Обединеното кралство (CFR). Следва да се отбележи, че тази информация се отнася предимно за период извън РП, и то само за една държава членка, докато настоящото разследване е насочено към състоянието на пазара на Съюза като цяло. Във всеки случай не се оспорва, че равнищата на ПЦ оказват влияние върху търсенето, тъй като рентабилността на инвестицията в места с по-слаба слънчева радиация зависи от равнището на ПЦ. За да покажат обаче, че равнището на преференциалните цени през РП е причина за вредата, заинтересованите страни би трябвало да докажат, че увеличението на цената на производителите от Съюза до равнище, при което те не понасят вреда, би означавало, че производителите от Съюза не биха били в състояние да продават разглеждания продукт, тъй като инвестициите във ФВ системи не биха били жизнеспособни при такива ценови равнища. Такива доказателства не бяха представени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(649)
Няколко страни изказаха твърдението, че при ниски ставки на ПЦ инвестициите във фотоволтаични проекти са били икономически жизнеспособни само когато са били реализирани с по-евтините слънчеви панели, внасяни от КНР. Поради това се твърди, че съкращенията в ПЦ са причинили съществена вреда на промишлеността на Съюза. Друга страна изказа твърдението, че ставките на ПЦ са оказали въздействие върху механизма за определяне на цените на модулите.
(650)
Следва да се отбележи, че себестойността на модула, при която определен проект въпреки всичко би бил икономически жизнеспособен, е различна в различните държави членки или различните региони и е следствие на множество фактори, като ПЦ, други регулаторни инициативи, слънцегреене, цените на електроенергията от конвенционални източници и др. Освен това при разследването се установи, че действащите инсталации във все по-малка степен зависят от ПЦ, тъй като при някои видове инсталации в определени региони на Европа, като голяма част от Италия, Испания, Португалия, Южна Франция и Гърция, цената на фотоволтаичната енергия вероятно се е изравнила с цената на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на гореизложените съображения изказаните в това отношение твърдения бяха отхвърлени.
(651)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че Комисията не е разследвала дали промишлеността на Съюза не е съумяла да предвиди, че програмите за държавна подкрепа внезапно ще бъдат ограничени или прекъснати. Не бяха представени доводи в подкрепа на това твърдение. Следва да се отбележи обаче, че съдейки от събраните доказателства, няма данни, които да сочат, че промишлеността на Съюза е реагирала неадекватно на пазарните сигнали (т.е. развитието на търсенето) и на другата налична информация (т.е. за ограничаването на програмите за подкрепа). Поради това твърдението беше отхвърлено.
(652)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че съкращаването на ПЦ е станало причина за спада в продажбите на промишлеността на Съюза, тъй като инвестициите са били жизнеспособни само при достъпните цени на китайския продукт. Събраните доказателства всъщност сочат само слабо понижение в продажбите на промишлеността на Съюза през РП за разлика от очакваното развитие, ако фотоволтаичните проекти са били осъществими само с китайски модули. Напротив, продажбите на модули на промишлеността на Съюза са се увеличавали до 2011 г., след което слабо са се понижили през РП, като са следвали една и съща тенденция с потреблението. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(653)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намалението на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си, за да запазят интересите на инвеститорите в областта на фотоволтаичната енергия и нарастващото търсене и растеж.
(654)
Разследването показа, че промишлеността на Съюза е била принудена да намали цените си главно поради натиска на субсидирания внос, а не поради съкращенията в ПЦ. Белег за това е фактът, че най-голямото понижение на цените на промишлеността на Съюза се наблюдава през 2010 и 2011 г. преди основните съкращения на ПЦ. Всъщност увеличението на субсидирания внос от КНР, който значително подбива цените на промишлеността на Съюза, е принудило промишлеността на Съюза все повече да намалява цените си. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(655)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че констатациите в съображения 174 и 175 от временния антидъмпингов регламент, а именно че промените в ПЦ не са нарушили причинно-следствената връзка, нямат нито фактическа, нито правна основа и са в противоречие с член 8, параграф 5 от основния регламент, тъй като Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от ограничаването на ПЦ, и защото е счела, че значителният спад в цената на промишлеността на Съюза е следствие единствено от субсидирания внос от КНР. Същата страна твърди, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление и не се дължи на натиск от страна на китайския внос.
(656)
По отношение на твърдението, че Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от съкращенията в ПЦ, следва да се посочат съображения 628-629 по-горе, както и съображения 640-641, в които Комисията прави заключението, че - независимо дали и в каква степен може да са били причинени от съкращенията в ПЦ - нито спадът в търсенето, нито отражението на ПЦ върху цените на промишлеността на Съюза са били от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между понесената вреда от промишлеността на Съюза и субсидирания внос от КНР. Поради това твърдението, че констатациите на Комисията не почиват на фактическа основа, беше отхвърлено. Що се отнася до твърдението, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление, следва да се посочат съображения 619-621 по-горе, в които се прави оценка на обема и цените на вноса в Съюза от държави, различни от КНР. Въпреки че несъмнено е съществувала световна тенденция за понижаване на цените на модулите и елементите, цените на субсидирания внос от КНР са влошили тази тенденция до степен, при която се стига до загуби. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(657)
В обобщение, ПЦ са представлявали важен фактор за развитието на пазара на фотоволтаична енергия в Съюза, а развитието на потреблението на разследвания продукт е било повлияно от съществуването на ПЦ. Разследването обаче показа, че въпреки големите съкращения в ПЦ потреблението не е намаляло значително. Освен това при разследването се установи, че намалението на цените на промишлеността на Съюза не се дължи главно на съкращенията в ПЦ. Поради това се прави заключението, че развитието на ПЦ не е било от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.5. Друга финансова помощ, предоставена на промишлеността на Съюза
(658)
Някои заинтересовани страни заявиха, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е намаляването на финансовата помощ, предоставяна на промишлеността на Съюза. В подкрепа на това твърдение беше предоставена информация въз основа на субсидиите, отпуснати на един от производителите от Съюза преди разглеждания период (между 2003 и 2006 г.).
(659)
Предоставените сведения не разкриха каквато и да било връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидията, която се твърди, че е получил един от производителите от Съюза в периода, предшестващ разглеждания период. Освен това, тъй като тази информация се отнася за период преди разглеждания период, тя очевидно не е от значение. По тази причина не бе възможно да се установи връзка между получена субсидия от промишлеността на Съюза, както се твърди, и понесената съществена вреда. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.6. Свръхкапацитет
(660)
Изказано бе твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на свръхкапацитета на пазара на Съюза и на световния пазар като цяло. Изтъкнато бе също, че свръхкапацитетът на световния пазар е довел до извършващото се понастоящем консолидиране на промишлеността на Съюза и че понесената вреда е последица от наличието на твърде голям брой производствени съоръжения. Освен това няколко заинтересовани страни заявиха, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана със собствените ѝ действия за свръхразширяване на капацитета ѝ. Някои заинтересовани страни застъпиха противоположното твърдение, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да осъществи необходимите инвестиции за разширяване на капацитета.
(661)
Въпреки че промишлеността на Съюза действително е увеличила производствения си капацитет, общият ѝ производствен обем не е удовлетворил нарастващото потребление на пазара на Съюза през разглеждания период. Ето защо повишаването на производствения капацитет на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, т.е. нарастването на потреблението. Поради това то не може да се разглежда като причина за понесената вреда.
(662)
Въз основа на това доводът, че промишлеността на Съюза не е инвестирала в разширяване на капацитета, също не бе потвърден по време на разследването. Напротив, както беше споменато по-горе, през разглеждания период промишлеността на Съюза постепенно е увеличила капацитета си и е разполагала с неусвоен капацитет през целия разглеждан период, което показва, че е била в състояние да задоволи допълнителното търсене. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(663)
Някои заинтересовани страни заявиха, че всички стопански субекти на пазара, включително в секторите надолу и нагоре по веригата, са били в затруднено положение поради създадения свръхкапацитет на световния пазар и предизвиканата от него промяна на пазара. В тази връзка бе изказано твърдението, че разследваният продукт се е превърнал в борсова стока, при която отделните производители вече не са в състояние да определят цените, а те се определят от търсенето и предлагането в световен мащаб. Изтъкнато бе, че по-скоро тази конюнктура, а не субсидираният внос, е предизвикала съществената вреда за промишлеността на Съюза.
(664)
Разследването потвърди съществуването на свръхкапацитет на световния пазар, предимно с произход от КНР. Колкото до промяната на пазара, за която се твърди, че е превърнала разследвания продукт в борсова стока, това не би оправдало нелоялна ценова политика и нелоялни търговски практики. В това отношение следва да се отбележи, че промишлеността на Съюза произвежда и продава разследвания продукт в продължение на повече от 20 години, докато в КНР производството на разглеждания продукт се е развило едва наскоро (около средата на миналото десетилетие), главно поради преференциалните цени и други стимули в Съюза и последвалото увеличение на търсенето. Въз основа на това тези твърдения бяха отхвърлени.
(665)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че свърхкапацитетът е довел до рационализиране на цените. В това отношение следва да се отбележи, че, от една страна, свръхкапацитетът е довел на практика до надпревара за все по-ниски цени и до потискане на цените на промишлеността на Съюза, което средно е било по-голямо от намалението на производствените разходи. От друга страна, увеличаването на капацитета на промишлеността на Съюза е следвало развитието на пазара и беше счетено за основателно решение. Освен това при елементите производственият капацитет се увеличава по-слабо, отколкото при модулите. Поради това твърдението в това отношение трябваше да бъде отхвърлено.
(666)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на интереса ѝ само към специализирани инвестиции и на неспособността ѝ да направи нужните инвестиции за разширяване на капацитета и намаляване на разходите. Това твърдение също не се потвърди от констатациите при разследването, които сочат, че през разглеждания период промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет и ефективността си. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(667)
Една от заинтересованите страни изказа също така твърдението, че промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет, въпреки че степента на използване на капацитета вече е била ниска, и това е довело до самопричиняване на вреда. Твърдението обаче се основава на сравнение между тенденцията при инвестициите на включените в извадката производители от Съюза и тенденцията за използването на капацитета при цялата промишленост на Съюза, а това не е подходяща база за сравнение. Освен това при разследването се установи, че промишлеността на Съюза не е увеличила производствения си капацитет в мащаб, който превишава развитието в потреблението в Съюза, поради което твърдението беше отхвърлено.
(668)
Освен това събраните доказателства сочат, че чрез инвестиции в ново оборудване промишлеността на Съюза е могла да намали производствените си разходи и да стане по конкурентна като себестойност. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(669)
След оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни оспориха твърдението, че разширяването на капацитета на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, по-специално развитието на потреблението в Съюза. При модулите обаче производственият капацитет се е увеличил със 106 %, а за разглеждания период потреблението в Съюза се е увеличило с 221 %, т.е. повече от два пъти. Аналогично по отношение на елементите производственият капацитет се е увеличил с 39 %, а потреблението в Съюза през разглеждания период се е увеличило с 87 %. Това сочи, че увеличението на капацитета е било значително по-малко от увеличението на потреблението и поради това не може да се счита за неоснователно, като се има предвид, че в Съюза никога не е имало свръхкапацитет. Освен това анализът доколко основателно е увеличението на капацитета, не следва да се основава на анализ по години, а трябва да отчита тенденцията през целия разглеждан период. Новоизграденият капацитет обикновено влиза в пълна експлоатация едва след като мине известно време от реализирането на инвестицията, и изолираният анализ в рамките на една година може да доведе до изкривяване на картината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.7. Отражение на цените на суровините
(670)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана с развитието на цените на полисилиция - основната суровина за производството на полупроводникови пластини. Беше изтъкнат доводът, че промишлеността на Съюза е сключила дългосрочни договори за доставка на фиксирани цени и поради това не е могла да се възползва от намалението на цените на полисилиция през разглеждания период.
(671)
При разследването се установи, че макар промишлеността на Съюза да има дългосрочни договори за доставка на полисилиций, условията на тези договори в голяма степен са били предоговорени въз основа на промените в цените на полисилиция и че договорените цени са достигнали равнища, близки до цените на спот пазара или дори по-ниски от тях.
(672)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза или най-малкото част от нея не е могла да се възползва от намалението в цените на полисилиция през РП поради наличието на дългосрочни договори за доставка на суровината. Тези страни заявиха, че предоговарянето или прекратяването на дългосрочните договори за полисилиций и/или полупроводникови пластини е довело до неустойки. В подкрепа на това твърдение страните представиха статии от пресата, в които се съобщава, че някои производители от Съюза са изправени пред опасността от съдебни дела или са прекратили договорите си. Някои страни представиха информация, която според тях потвърждава, че дългосрочните договори не е можело да бъдат предоговорени.
(673)
Полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини. При разследването се установи, че цените на полисилиция са се увеличили през 2008 г., когато са достигнали най-високата си стойност - прибл. 500 $/kg, но отново са намалели през 2009 г., като в края на 2009 г. са били 50-55 $/kg, а през 2010 и в началото на 2011 г. се отчита само слабо изразена тенденция към покачване. Цените са намалели значително през РП и са стигнали до 30 $/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Следва да се отбележи, че цените на полисилиция може да са оказали само незначително въздействие върху промишлеността на Съюза, тъй като евентуалното им отражение върху производствените разходи за елементите и модулите се е стопило по-нататък по веригата на стойността. Освен това в гореспоменатите статии от пресата се говори за процеси, настъпили след РП, които не са се отразили на състоянието на засегнатите производители от Съюза по време на РП, и по тази причина посочените статии не могат да бъдат взети под внимание. Може да бъде потвърдено, че промишлеността на Съюза действително е била в състояние да предоговори не само цените по дългосрочните си договори, но и евентуално предвидените в тях неустойки.
(674)
Една заинтересована страна изказа също така твърдението, че е достатъчно само някои производители от Съюза да са били засегнати от наличието на дългосрочни договори и че състоянието на промишлеността на Съюза като цяло не е от значение. Тя заяви, че по-високите разходи не се отразяват непременно по един и същ начин на всички стопански субекти. Този довод не отчита констатацията, че в много случаи не беше установено средните цени на полисилиция за промишлеността на Съюза като цяло да са по-високи от пазарните цени или спот цените, и поради това беше счетено, че въпросът дали по-високите разходи са се отразили на всички, или само на някои стопански субекти, не е от значение. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(675)
Друга заинтересована страна поиска Комисията да отдели, разграничи и определи количествено въздействието на всеки фактор, който е оказал отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза; отделно следва да се разглежда по-специално отражението на значителния спад в цените на полисилиция. В това отношение беше изказано твърдението, че спадът в цените на полисилиция, а не ценовият натиск от страна на китайския внос е причина за намалението на продажните цени. Що се отнася до промишлеността на Съюза, следва да се отбележи, че средните продажни цени са спаднали много повече от спада в средните производствени разходи, върху които може да се е отразил спадът в цените на суровината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(676)
След оповестяването на окончателните заключения част от заинтересованите страни отново настояха, че въздействието, което спадът в цените на полисилиция е оказал върху разходите на промишлеността на Съюза, не се е ограничило или стопило по веригата на стойността, както се посочва в заключенията от разследването. Както обаче вече беше посочено в съображение 255 по-горе, полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини, затова беше установено, че евентуалното му въздействие върху производствените разходи при елементите и модулите се е стопило по веригата на стойността. Заинтересованите страни не представиха никакви доказателства, които да опровергаят тази констатация. Освен това при разследването се установи, че спадът в цените на полисилиция през разглеждания период е намерил отражение в средните производствени разходи при елементите и модулите на включените в извадката производители от Съюза, които са намалели в сходна степен с цените на полисилиция. Една от заинтересованите страна постави под въпрос въздействието на неустойките, които промишлеността на Съюза е трябвало да плати поради предоговарянето на договорите за доставки. В тази връзка не може да се изключи обстоятелството, че някои производители може да са били принудени да платят неустойки за прекратяването на договори за доставка на полупроводникови пластини през разглеждания период. Комисията обаче не откри доказателства, че тези неустойки може да са оказали въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза като цяло или че биха били представителни за нея. Такива доказателства не бяха предоставени и от въпросната заинтересована страна. Въпреки че не може да се изключи напълно, че неустойките може да са имали определено неблагоприятно въздействие върху ограничен брой производители от Съюза, общото въздействие върху промишлеността на Съюза е в най-добрия случай незначително и следователно не би могло да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от цялата промишленост на Съюза. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(677)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че спадът в продажните цени на разследвания продукт в Съюза се държи отчасти на спада в цените на полисилиция. В това отношение обаче следва да се отбележи, че при разследването се установи, че вносът от КНР е бил субсидиран и в значителна степен е подбивал цените на промишлеността на Съюза. Поради това спадът в цените излиза извън намаляването на производствените разходи, което може да се обясни със спада в цената на суровината. Ако спадът в цените се дължеше само на спада в цената на суровината, промишлеността на Съюза нямаше да бъде принудена да намали продажните си цени под себестойността на продукта. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(678)
Друга заинтересована страна отново повтори твърдението, че завеждането на съдебно дело срещу един производител от Съюза след РП може да се е отразило най-малкото върху състоянието на този производител от Съюза още през РП. Тази страна обаче не обясни как и в каква степен подобно събитие, настъпило след РП, действително би могло да се отрази върху състоянието на производителя през РП. Аналогично при разследването не се установиха доказателства, сочещи наличието на подобно въздействие. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(679)
Освен това същата заинтересована страна постави под въпрос горепосочените констатации с твърдението, че не са представени доказателства. Констатациите от разследването обаче се основават на факти и категорични доказателства, чиито неповерителни версии бяха на разположение на всички заинтересовани страни.
(680)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че дори някои конкретни производители от Съюза да са били засегнати от сключените дългосрочни договори, промишлеността на Съюза като цяло не е понесла загуби от такива дългосрочни договори и е била в състояние изцяло да се възползва от спада в цените на суровината. Поради това не бе установено, че дългосрочните договори са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.8. Вреда в резултат на действията на промишлеността на Съюза: въздействие на автоматизацията, размера, икономиите от мащаба, консолидацията, иновациите, разходоефективността и вноса от страна на промишлеността на Съюза
(681)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на високата степен на автоматизация на производствения процес. Бе заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение в сравнение с по-големите вертикално интегрирани производители и поради това никакъв вид вреда, понесена от дребните производители, не може да бъде приписана на субсидирания внос. В тази връзка също така бе заявено, че при всички случаи промишлеността на Съюза като цяло е малка и съответно не е била в състояние да се възползва от икономии от мащаба.
(682)
При разследването беше установено, че и при дребните производители на пазара в Съюза е налице висока степен на автоматизация на производствения процес, което оказва положително влияние върху производствените им разходи. Повечето производители в Съюза са специализирани в една част от производствения процес (елементи или модули), което благодарение на специализацията повишава конкурентоспособността им по отношение на произвеждания от тях конкретен вид на продукта. Поради това твърдението, че въздействието на високата степен на автоматизацията е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, трябваше да бъде отхвърлено.
(683)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че ценовият натиск е довел до консолидация на промишлеността на Съюза, както и на промишлеността в КНР, която е и причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Разследването обаче показа, че консолидацията е по-скоро следствие от субсидирания внос и нелоялните търговски практики. Освен това тази страна не представи никакви доказателства относно това до каква степен процесът на консолидация може да е бил причината за понесената вреда.
(684)
Нещо повече, изказано беше твърдението, че липсата на вертикална интеграция на промишлеността на Съюза е причина за понесената вреда. Като цяло при нормални пазарни условия вертикално интегрираните производители би трябвало да имат по-голяма сигурност по отношение на веригата си от доставчици. При разследването обаче се установи, че вертикално интегрираната част от промишлеността на Съюза не е могла да се възползва пълноценно от това предимство, тъй като ценовият натиск от субсидирания внос е бил много голям. Освен това поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори вертикално интегрираните производители в Съюза, не са могли напълно да се възползват от високата степен на използване на капацитета, за да реализират икономии от мащаба. Освен това разследването не разкри взаимовръзка между вертикалната интеграция и по-добрата рентабилност, тъй като големият ценови натиск е променил тази взаимовръзка.
(685)
Някои заинтересовани страни заявиха, че при промишлеността на Съюза няма технически иновации и инвестиции в нови технологии. При разследването обаче не бяха установени конкретни доказателства в подкрепа на тези твърдения. Напротив, разследването показа, че основната част от инвестициите, реализирани от промишлеността на Съюза, са за ново оборудване и за научноизследователска и развойна дейност, както и че няма значими технологични разлики между продуктите в световен мащаб.
(686)
Освен това една от заинтересованите страни заяви, че понесената съществена вреда се дължи на недоброто изпълнение на проекти (неуспешни проекти). В тази връзка следва да се отбележи, че твърдението не бе подкрепено с доказателства. Освен това всеки неуспешен проект би могъл да се разглежда по-скоро като последица от субсидирания внос. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(687)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза не е успяла да рационализира производствените си разходи навреме, така че да реагира на развитието на световния пазар. Други страни заявиха, че разходите за труд и административните разходи в Съюза са по-високи, отколкото в КНР.
(688)
Разследването показа, че през разглеждания период производствените разходи на промишлеността на Съюза непрекъснато са се понижавали. Производителността по отношение на модулите и елементите се е увеличила. Както се споменава по-горе, поради голямото увеличение на субсидирания внос от КНР и произтичащия от него значителен ценови натиск върху пазара на Съюза промишлеността на Съюза не е била в състояние да се възползва от намаляването на разходите.
(689)
Следва да се отбележи, че производителите износители от КНР нямат сравнително предимство по отношение на суровините (полисилиций) и използваните съоръжения, тъй като и двете в по-голямата си част са внесени от Съюза. Що се отнася до разходите за труд и административните разходи, в това число амортизационните отчисления, те са представлявали средно по-малко от 10 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Разходите за електроенергия са представлявали средно по-малко от 1 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Освен това твърдението, че китайските производители са използвали най-ново оборудване, не беше потвърдено с доказателства.
(690)
Освен това бе посочено, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от засегнатата държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Вредата от тези сделки не следва да се приписва на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(691)
Поради това, с цел да се реагира на низходящата тенденция в развитието на цените на вноса от КНР, промишлеността на Съюза е трябвало да положи значителни усилия, за да рационализира производствените си разходи. Въпреки усилията на промишлеността на Съюза тази рационализация на разходите не е могла да намери отражение в продажните цени поради значителното подбиване на цените, предизвикано от субсидирания внос.
(692)
Някои заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на това, че промишлеността на Съюза не е реализирала достатъчно големи икономии от мащаба. Отново беше заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение от по-големите вертикално интегрирани производители и поради това евентуално понесената от тях вреда не може да бъде приписвана на субсидирания внос. Друга заинтересована страна изказа твърдението, че автоматизацията на производствените процеси струва скъпо, поради което икономиите от мащаба са още по-важни за намаляване на производствените разходи.
(693)
При разследването се установи, че поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори по-големите вертикално интегрирани производители - не е могла в пълна степен да извлече предимство от високата степен на използване на капацитета, за да постигне икономии от мащаба. Във всеки случай разследването не разкри взаимовръзка между размера, вертикалната интеграция и по-добрите нива на рентабилност, тъй като тази взаимовръзка е променена от големия ценови натиск на субсидирания внос. Разследването показа, че ползите от икономиите от мащаба вече не съществуват на пазар, в който степента на използване на капацитета е ниска, което важи също така за китайските производители. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(694)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че инвеститорите и банките не биха финансирали проектите, ако производителят на модулите е твърде малък, тъй като по-големите производители предоставят по-добри гаранции и са по-подходящи за банково финансиране. С други думи, инвеститорите и банките не са склонни да финансират фотоволтаични проекти, в които се използват модули, произведени в Съюза. При разследването обаче се установи, че евентуалните предпочитания на инвеститорите и банките да финансират китайски производители, които имат по-голям производствен капацитет, са следствие на нарушението на пазара на Съюза, предизвикано от субсидирания внос. Както се посочва по-горе, мащабът на производството не е от значение, ако степента на използване на капацитета остава ниска. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(695)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че промишлеността на Съюза е имала неблагоприятна структура на разходите в сравнение с китайските си конкуренти, тъй като те се извличали ползи от по-ниските си разходи за труд и електроенергия, както и от по-ниските си амортизационни отчисления, като същевременно са разполагали с най-новото оборудване. Съответната страна обаче не можа да представи нова информация или доказателства в подкрепа на това твърдение, които да оборят констатациите от разследването в това отношение. Отговор на твърдението, че китайските производители използват най-ново оборудване, е даден по-специално в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент, в което е посочено, че производителите износители от КНР не са имали никакво конкурентно предимство, по-специално защото машините и оборудването се внасят от ЕС. Поради това изложените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
(696)
Друга страна изказа твърдението, че китайските производители са имали сравнително предимство по отношение на цените на полисилиция и икономиите от мащаба, като то е довело до по-ниски разходи за машини. Страната не представи никаква нова информация или доказателства в подкрепа на това. По тази причина твърдението на тази страна трябваше да бъде отхвърлено.
(697)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от съответната държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Страната поиска вредата, причинена от тези сделки, да не бъде приписвана на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(698)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че при анализа следва да бъде отчетен увеличеният брой на заетите лица през разглеждания период. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че при модулите в периода 2009-2011 г. заетостта се е увеличила, а след това е намаляла през РП. При елементите се отчита ръст на заетостта до 2010 г., а през 2011 г. броят на заетите е намалял и се е свил още повече през РП. Следва да се отбележи, че при модулите заетостта е следвала същата тенденция като производството на Съюза. Тъй като при елементите вносът от Китай е увеличавал пазарния си дял през целия период за сметка на промишлеността на Съюза, тя не е успяла да реализира очакваните ползи от увеличаването на потреблението. Поради това спадът в заетостта през 2011 г. и през РП отговаря на конюнктурата, при която дружествата или са изпаднали в несъстоятелност, или са спрели производството си на елементи.
(699)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на малкия мащаб и на липсата на икономии от мащаба. Както вече беше обяснено в съображение 682 по-горе и в съображения 195-196 от временния антидъмпингов регламент, дори на световния пазар мащабът и съответно ползата от икономиите от мащаба не могат да се запазят, когато степента на използване на капацитета е като цяло ниска и когато в цял свят е налице огромен свръхкапацитет. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(700)
Освен това същата страна отново изказа твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да постигне предимство по отношение на себестойността. Страната твърди, че това се дължи по-специално на факта, че повечето от производителите от Съюза са вертикално интегрирани. Тази страна обаче не предостави допълнителна информация в каква степен фактът, че производителите са вертикално интегрирани, може да е оказал отрицателно въздействие върху структурата на себестойността. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(701)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.9. Конкуренция от тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии
(702)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е конкуренцията от страна на тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии, тъй като тези технологии са взаимозаменяеми и имат една и съща крайна употреба. Беше изтъкнато също така, че тънкослойните продукти конкурират разследвания продукт по-специално по отношение на наземните системи и покривните системи с търговско/промишлено предназначение, които съставляват значителен дял от общия фотоволтаичен пазар в Съюза.
(703)
При разследването се установи, че тънкослойните фотоволтаични продукти се произвеждат от различни суровини и за тях не се използват полупроводникови пластини от кристален силиций. Като цяло те имат много по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност от модулите от кристален силиций. Вследствие на това те не могат да се използват в зони с ограничен достъп, като например покриви, т.е. не са напълно взаимозаменяеми с разглеждания продукт. Разследването показа, че макар да са по-евтини от разследвания продукт, тънкослойните фотоволтаични продукти държат само малък дял от общия соларен пазар в Съюза през разглеждания период. Поради това, въпреки че може да има известна конкуренция между тънкослойните продукти и разглеждания продукт, тази конкуренция се счита за незначителна.
(704)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че конкуренцията от страна на тънкослойните продукти вероятно е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение страната заяви, че в Германия пазарният дял на тънкослойните продукти в общия соларен пазар е бил значителен през по-голямата част от РП и е намалял едва в началото на 2012 г.
(705)
Разследването действително показа, че средните цени на тънкослойните продукти са били по-ниски от средните цени на разследвания продукт.
(706)
Както обаче е посочено в съображение 703 по-горе, тънкослойните продукти имат много по-нисък КПД и по-малка изходна мощност от модулите от кристален силиций и поради това, ако изобщо съществува конкуренция между тези продукти, тя не би могла да способства за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като модулите от кристален силиций са доминиращата технология на соларния пазар на Съюза. В доклада на Съвместния изследователски център (JRC) за състоянието на фотоволтаичния сектор през 2012 г. се посочва, че вследствие на спада в цените на полисилиция през последните години тънкослойните продукти са изгубили пазарен дял в полза на модулите от кристален силиций.
(707)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.10. Финансовата криза и последиците от нея
(708)
Бе изказано твърдението, че финансовата криза и икономическата рецесия са оказали неблагоприятно въздействие върху достъпа до финансиране на промишлеността на Съюза и следователно са причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(709)
Способността на промишлеността на Съюза да привлича капитали значително е намаляла през разглеждания период. Тъй като соларната промишленост е капиталоемка, способността за набиране на капитали е от решаващо значение. Икономическата рецесия е оказала известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. При разследването обаче се установи, че въпреки отбелязания растеж на пазара на Съюза в периода 2009-2011 г. състоянието на промишлеността на Съюза се е влошило вследствие на субсидирания внос от КНР, който силно е подбивал продажните цени на промишлеността на Съюза. Поради това се стигна до заключението, че потенциалните последици от финансовата криза са се изострили от увеличения субсидиран внос от Китай и че ограниченият достъп до финансиране е до голяма степен следствие от неблагоприятната пазарна конюнктура, като състоянието и перспективите на промишлеността на Съюза са последица от субсидирания внос.
(710)
Разгледан беше също така въпросът дали понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на неспособността ѝ да намери подходящо финансиране още докато е работела на печалба. При разследването се установи, че например през 2010 г., когато промишлеността на Съюза все още е работела на печалба, инвестициите при модулите са се увеличили с 315 % в сравнение с 2009 г., като за същия период инвестициите при елементите са се увеличили с 10 %. Тъй като фотоволтаичната промишленост е капиталоемка, следва да се очаква, че промишлеността на Съюза непрекъснато търси съответното финансиране, за да подобри разходоефективността си и да се конкурира с нелоялния субсидиран внос. Поради това беше направено заключението, че липсата на достъп до финансиране е следствие от нарушенията, а не причина за тяхната поява.
(711)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вредоносното въздействие на финансовата криза следва да бъде отделено и разграничено и да не се приписва на субсидирания внос. Същата страна се позова на обществено достъпна информация, според която поне един производител от Съюза смята, че финансовата криза е основна причина за понесената от него вреда. Констатациите на настоящето разследване се основават на конкретни данни от дружествата, които са значително по-задълбочени от обществено достъпните изявления на съответните дружества. Поради това цитираното обществено достъпно изявление не може да опровергае констатациите, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(712)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че следва да бъде отчетен различният достъп до финансиране на промишлеността на Съюза в сравнение с китайските производители износители. Същата страна заяви, че това е една от основните причини за понесената съществена вреда от промишлеността на Съюза, а не субсидираният внос. Беше установено обаче, че преференциалният достъп до финансиране, който са имали редица китайски производители износители, нарушава пазара и твърде вероятно е една от основните причини, поради които китайските производители износители са можели да изнасят разглеждания продукт на субсидирани цени. Поради това този фактор не може да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. По тази причина твърдението беше отхвърлено.
(713)
Въз основа на гореизложеното беше направено заключението, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията бяха отхвърлени.
5.3.11. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(714)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че експортните продажби на промишлеността на Съюза са намалели значително през разглеждания период, особено от 2009 до 2011 г. при модулите и от 2009 г. до първото тримесечие на 2012 г. при елементите, и че това е предизвикало съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(715)
Въпреки това, както е показано в таблицата по-долу, обемът на износа на модули остава значителен въпреки лекия спад през РП, а средните равнища на цените през РП са били над средните разходи за модулите през целия разглеждан период. Ето защо това не би могло да бъде причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза. Що се отнася до елементите, обемът на износа представлява само около 12 % от общия производствен обем на елементите. По тази причина въпреки ниските цени през РП това може да е оказало само ограничено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка трябваше да бъдат отхвърлени.
Таблица 13-a
Модули
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на модули в MW
989
1 279
1 157
1 148
(Индекс 2009 г. = 100)
100
129
117
116
Средна експортна цена (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Индекс 2009 г. = 100)
100
76
59
49
Източник: Europressedienst.
Таблица 13-б
Елементи
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на елементи в MW
62
320
315
238
(Индекс 2009 г. = 100)
100
516
508
384
Средна експортна цена (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Индекс 2009 г. = 100)
100
78
61
47
Източник: Europressedienst.
(716)
Въз основа на това бе установено, че въздействието на равнището на износа на промишлеността на Съюза не е било от такова естество, че да допринесе за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията на страните в това отношение трябваше да бъдат отхвърлени.
5.3.12. Откриване на находища на шистов газ в Европейския съюз
(717)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е откриването на находища на шистов газ в Съюза и че перспективата за по-голям добив на евтин шистов газ в Съюза е довела до намаление на публичните и частните инвестиции за проекти в областта на енергията от възобновяеми източници.
(718)
При разследването беше установено, че потреблението на разследвания продукт се е увеличило значително през разглеждания период, както вече бе посочено в съображение 509 по-горе. Освен това при разследването не бяха установени фактически доказателства, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на откриването на находища на шистов газ в Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено
5.3.13. Схема на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ)
(719)
Същата страна твърди, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза са слабите инвестиции в производство на слънчева енергия вследствие на ниските пазарни цени на емисионните кредити за замърсяване с въглероден диоксид в рамките на схемата на Европейския съюз за търговия с емисии.
(720)
Доказателство обаче не беше представено, а разследването не установи фактически обстоятелства, потвърждаващи тези твърдения. Напротив, от разследването е видно, че потреблението на разследвания продукт значително е нараствало по време на разглеждания период. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.14. Управленски решения
(721)
Някои заинтересовани страни заявиха, че понесената съществена вреда от поне един производител от Съюза е последица от неправилни управленски решения. Тези твърдения се основават на годишни счетоводни отчети, на някои сведения, изложени в писмо от акционер на дружеството до останалите акционери, и на статия от печата.
(722)
Преписката не съдържа никаква информация, която да показва, че някои управленски решения на засегнатото дружество са били необичайни или непредпазливи, или пък че са се отразили върху цялата промишленост на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.15. Други държавни политики
(723)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, са други държавни политики, като например тези в областта на енергията от възобновяеми източници, политиките за насърчаване на иновациите и за намаляване на административните формалности, политиките за насърчаване на търговията и нормативната уредба за достъп до електрическата мрежа, тъй като всички тези политики са от полза за производителите износители. Въпреки това дори да е вярно, че някои от посочените политики биха могли да улеснят вноса от други трети държави и общия растеж на соларната промишленост, тези политики биха били от полза и за промишлеността на Съюза. Освен това тези политики не са имали за цел подобен внос в Съюза да се осъществява на вредоносни субсидирани цени. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.16. Други твърдения
(724)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци и на липсата на политическа подкрепа от Европейската комисия през предходните години. Същата страна твърди също така, че освен националните програми за подкрепа важни фактори на всеки един пазар са също така населението, БВП, потреблението на електроенергия, възможностите за финансиране и за свързване към мрежата. Тя обаче не успя да обоснове твърдението си, поради което то беше отхвърлено.
(725)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци. Твърдението обаче не беше анализирано, нито бяха представени доказателства в негова подкрепа, и затова трябваше да бъде отхвърлено.
5.4. Кумулативна оценка на останалите фактори, за които е установено, че имат принос за вредата
(726)
При разследването беше установено, че е възможно принос за вредата да са имали следните други фактори: внос на разглеждания продукт от Тайван; спад в нивата на ПЦ; дългосрочни договори за полисилиций при ограничен брой производители от Съюза; финансовата и икономическа криза.
(727)
Както беше показано в точки 5.3.1 и съответно 5.3.7 по-горе, възможният принос на вноса от Тайван и на дългосрочните договори за полисилиций на ограничен брой производители от Съюза е в най-добрия случай незначителен, тъй като е бил разпределен по-нататък по веригата на стойността.
(728)
Що се отнася до финансовата и икономическа криза, разследването показа, че основната трудност пред промишлеността на Съюза при осигуряването на достъп до необходимия капитал за инвестиции е бил субсидираният внос, който е попречил на промишлеността на Съюза да продава продуктите си на рентабилни цени в момент, когато на пазара на Съюза се отчита голям растеж (2009-2011 г.).
(729)
Що се отнася до ПЦ, третите страни не успяха да докажат, че равнищата на ПЦ през РП са били толкова ниски, че са попречили на производителите от Съюза да продават разглеждания продукт на цени, които не им причиняват вреда. Институциите са на мнение, че намаляването на равнищата на ПЦ може да обясни свитото търсене, тъй като инвестициите в някои райони вече не са жизнеспособни. Това обаче не може да наруши причинно-следствената връзка дори ако се разглежда заедно с други фактори, за които е установено, че са допринесли за вредата, тъй като и тогава е на равнище, което - при условие че няма субсидиран внос - би позволило на производителите от Съюза да продават продуктите си на цени, които не им причиняват вреда.
(730)
Поради това дори да бъде оценено кумулативното въздействие на четирите други фактора, които евентуално са допринесли за вредата, причинно-следствената връзка между субсидирането и вредата не се нарушава.
5.5. Заключение относно причинно-следствената връзка
(731)
При разследването бе установена причинно-следствена връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос от КНР. Други евентуални причини за вредата - като вноса от други трети държави, несубсидиран внос от КНР, потреблението, преференциалните цени, друг вид финансова подкрепа, предоставена на промишлеността на Съюза, свръхкапацитет, отражението на цените на суровините, вреда от действията на промишлеността на Съюза, конкуренция от страна на тънкослойните продукти, финансовата криза и последиците от нея, равнището на износа на промишлеността на Съюза, откриването на находища на шистов газ в Европейския съюз, управленските решения, схемите на Европейския съюз за търговия с емисии и други държавни политики, бяха подложени на анализ и беше установено, че никоя от тях не е от такова естество, че да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(732)
Всички последици от факторите на вредата, различни от субсидирания внос, бяха анализирани поотделно и заедно. Вследствие на това се стигна до заключението, че общата оценка на всички фактори, които евентуално са имали отражение върху състоянието на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза (т.е. внос от трети страни, ПЦ, отражение на цените на суровината, финансова криза), не може да обясни вредата, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално ниските цени и финансовите загуби поради навлизането на разглеждания продукт като евтин внос в значителни количества от КНР. Въз основа на изложения по-горе анализ, при който отражението на всички известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза бе ясно разграничено и отделено от вредоносното въздействие на субсидирания внос, се стигна до заключението, че е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
6.1. Предварителни бележки
(733)
В съответствие с член 31 от основния регламент беше проверено дали въпреки гореизложените заключения за причиняващо вреда субсидиране са налице убедителни основания да се заключи, че приемането на изравнителни мерки в конкретния случай не е в интерес на Съюза. За целта в съответствие с член 31, параграф 1 от основния регламент анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните интереси на страните, включително тези на промишлеността на Съюза, дружествата в пазарите нагоре и надолу по веригата в областта на фотоволтаичните продукти, вносителите, ползвателите и потребителите на разглеждания продукт.
(734)
Около 150 стопански субекти заявиха интереса си след започването на паралелното антидъмпингово разследване и съответно бяха взети предвид в рамките на настоящото разследване. Изпратени бяха специални въпросници до несвързаните вносители, стопанските субекти нагоре по веригата (включително един производител на суровини и доставчици на производствено оборудване за разследвания продукт) и надолу по веригата (включително лицата, разработващи проекти, и монтажниците), както и до организация за защита на потребителите - Европейското бюро на съюзите на потребителите (BEUC). Информация представиха три сдружения, представляващи различните стопански субекти (промишлеността на Съюза и стопанските субекти нагоре и надолу по веригата) в областта на фотоволтаичните продукти.
(735)
Изказано беше твърдението, че оценката на интереса на Съюза не се основава на представителен брой стопански субекти.
(736)
Комисията влезе във връзка с различни стопански субекти по следния начин.
(737)
Стопански субекти нагоре и надолу по веригата: както е посочено в съображение 734 по-горе, Комисията изпрати специални въпросници до близо 150 стопански субекти, включително до тези несвързани вносители, които бяха заявили своя интерес след започването на разследването и които следователно имаха възможността да предоставят имаща отношение информация на Комисията. В отговор бяха получени двадесет и един въпросника. Освен това под внимание в разследването бяха взети не само отговорите на въпросниците, но и подлежащи на проверка и надлежно обосновани коментари и изявления, направени от заинтересованите страни в определения за това срок, независимо дали съответните страни са отговорили на въпросника, или не. AFASE по-специално изпрати на Комисията коментари от името на своите членове - стопански субекти от областта на фотоволтаичната енергия, които също бяха анализирани.
(738)
Несвързани вносители: както е посочено в съображение 25 по-горе, Комисията са свърза с всички 250 несвързани вносители, за които беше информирал жалбоподателят, и подбра временна извадка в съответствие с член 27 от основния регламент, която да обхване най-големия възможен представителен обем внос, който може в разумна степен да се очаква да бъде разследван за наличното време. След проверка обаче се потвърди, че само едно от дружествата, временно избрани за включване в извадката, действително е несвързан вносител. На по-късен етап други несвързани вносители, изпратили първоначално формуляр за включване в извадката на етапа на започване на процедурата, които обаче не бяха включени в извадката, бяха поканени да продължат да сътрудничат на разследването. Шест от тях приеха и получиха въпросника, като пет представиха попълнен въпросник и отговорите на трима от тях бяха счетени за достатъчно изчерпателни. Поради това окончателната извадка от несвързани вносители включваше четирима несвързани вносители, представляващи от 2 до 5 % от вноса на разглеждания продукт. Що се отнася до малкия процент, трябва да се има предвид, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза не се осъществява чрез несвързани вносители.
(739)
В резюме за анализа на интереса на Съюза се разчиташе на следната информация:
-
отговорите на въпросника, получени от осемте включени в извадката производители от Съюза и четирима несвързани вносители, както и отговорите на специалния въпросник, получени от осем стопански субекта нагоре по веригата и от тринадесет стопански субекта надолу по веригата (седем дружества, разработващи проекти/монтажници; шест доставчици на услуги, които работят и в сектора на ФВ енергията), от общо 150 стопански субекта, заявили интереса си след започването на процедурата и получили специалните въпросници;
-
данните, проверени по време на проверките на място в обектите на осем производители от Съюза, един несвързан вносител, двама стопански субекти нагоре по веригата, четирима стопански субекти надолу по веригата (дружества, разработващи проекти/монтажници) и едно сдружение (вж. съображение 17 от временния антидъмпингов регламент и съображение 29 по-горе);
-
данните относно интереса на Съюза, предоставени от други заинтересовани страни, включително от сдружения, както и обществено достъпни данни относно развитието на фотоволтаичния пазар в Европа, по-специално изготвения от EPIA доклад „Глобални пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор за 2013-2017 г.“.
6.2. Интерес на промишлеността на Съюза
(740)
Промишлеността на Съюза е била пряк работодател на около 21 000 души, заети в производството и продажбата на сходния продукт през РП.
(741)
Разследването установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която е субсидираният внос от засегнатата държава по време на РП. Припомня се, че при редица показатели за вредата се наблюдава неблагоприятна тенденция през разглеждания период. По-специално сериозно са засегнати показателите за вредата, свързани с финансовите резултати на съдействащите производители в Съюза, като рентабилност, парични потоци и възвръщаемост на инвестициите. В действителност през 2011 г. и през РП производителите на модули и елементи в Съюза са работели на загуба. Вследствие на това някои производители от Съюза са били принудени да закрият производствените си съоръжения, а други са заплашени от несъстоятелност. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза допълнително да се влоши.
(742)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови условията за лоялна търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да формира цените на сходния продукт така, че да отразяват производствените разходи, подобрявайки по този начин рентабилността му. Може да се очаква също налагането на изравнителни мерки да позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху цялостното ѝ финансово състояние. Освен това промишлеността на Съюза би следвало да получи по-добър достъп до капитал и да продължи да инвестира в научноизследователска и развойна дейност и иновации на пазара за фотоволтаични продукти. На последно място, при разследването беше посочена и възможност производители от Съюза, които са били принудени да спрат производството поради натиска на вноса от Китай, да възобновят дейността си. Като цяло при този вариант не само ще бъдат гарантирани съществуващите 21 000 работни места в промишлеността на Съюза (през РП), но съществува и основателна възможност за по-нататъшно разрастване на производството и повишаване на заетостта.
(743)
В случай че мерките не бъдат наложени, се очакват нови загуби на пазарен дял, като рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение няма да може да се задържи в краткосрочен и средносрочен план. Вследствие на това освен големия брой производители от Съюза, които вече са били принудени да напуснат пазара, други производители могат да бъдат изправени пред несъстоятелност, като в краткосрочен и средносрочен план това вероятно би довело до закриване на промишлеността на Съюза и съответно би имало значително отражение върху съществуващите работни места.
(744)
Част от заинтересованите страни оспориха заключението, че промишлеността на Съюза би могла да извлече полза от налагането на изравнителни мерки, като посочиха, че: i) мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си; ii) промишлеността на Съюза разполага с малки производствени съоръжения и поради това не е в състояние да задоволява търсенето за определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации; iii) производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране; iv) налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите на модули в Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите; v) при значителен спад на вноса от Китай производителите от други трети държави най-вероятно ще се възползват от създалото се положение след намаляването на вноса от КНР.
(745)
Що се отнася до твърдението, че мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си, следва да се отбележи, че съответните страни не можаха да предоставят подлежащи на проверка доказателства, че съществува пряка връзка между налагането на мерките и намаляването на търсенето на фотоволтаични продукти, за което се доказа, че в течение на годините се влияе от няколко фактора.
(746)
В отговор на твърдението, че промишлеността на Съюза има малки производствени съоръжения и поради това не може да удовлетвори търсенето на определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации, следва да се отбележи, че според резултатите от разследването промишлеността на Съюза има капацитет да доставя продукти както за инсталации с търговско и промишлено предназначение (от 40 kW до 1 MW), така и за инсталации от пазарния сегмент на доставчиците на електроенергия (от 1 MW до 10 MW). Освен това при разследването не бяха намерени доказателства, че в един и същи проект не могат да се използват продукти, доставяни от различни производители. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(747)
Твърдението, че промишлеността на Съюза не би извлякла полза от мерките, защото производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране, и че инвестиционните фондове не биха приели да финансират проекти, в които се използват произведени в ЕС модули, не беше потвърдено. Във всеки случай се очаква, че налагането на мерките ще възстанови равнопоставените пазарни условия, което следва да възвърне увереността на инвеститорите, включително на тези от банковия сектор, в способността на производителите от Съюза да разработват жизнеспособни проекти. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(748)
Що се отнася до твърдението, че налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите от Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите, макар да не е изключено след налагането на митата да настъпи известно увеличение на цените, следва да се има предвид също така, че според информация от обществено достъпни източници тенденцията е цените на модулите и елементите да се понижават. Следователно, дори ако цената на елементите се увеличи като следствие от мерките, общата низходяща тенденция в цените следва да доведе до намаляване на цената на модулите. Въпросните производители могат да решат също така да се снабдяват с елементи в Съюза, а не от КНР. На последно място, очаква се, че налагането на мерките ще увеличи използването на капацитета на производителите на елементи в Съюза и така ще увеличи икономиите от мащаба, което на свой ред ще понижи разходите. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(749)
Твърдението, че при значително намаление на вноса от КНР след налагане на мерките други трети държави, а не промишлеността на Съюза най-вероятно ще се възползват от създалото се положение, не се потвърди от разследването. При разследването на се установиха ясни индикации, че други трети държави биха насочили масирано своя износ към пазара на Съюза, по-специално като се има предвид вероятното разрастване на пазарите на други трети държави, особено в Азия, което прогнозират обществено достъпни източници на информация. На последно място, липсват индикации, че дори при увеличение на вноса от други трети държави вследствие на намаляването на вноса от КНР, промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да се конкурира с вноса от тези трети държави.
(750)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че е нереалистично да се очаква появата на устойчива промишленост на Съюза, произвеждаща модули и елементи, тъй като никой здравомислещ инвеститор не би инвестирал в производителите от Съюза, които според същите заинтересовани страни имат неблагоприятна структура на разходите и поради това не могат да произвеждат на конкурентни цени. В хода на разследването не се потвърди, че промишлеността на Съюза има неблагоприятна структура на разходите, както се обяснява в съображения 202 и 203 от временния антидъмпингов регламент. Поради това липсата на субсидиран внос и по-голямото използване на производствения капацитет следва да доведат до икономии от мащаба и да дадат възможност за появата на устойчива промишленост на Съюза. С оглед на гореизложеното твърдението беше отхвърлено
(751)
Една от страните изказа твърдението, че търсенето в Съюза се определя от развитието на ПЦ и че очакваната от инвеститорите възвращаемост на инвестициите е свързана с това развитие. По-специално се твърди, че ако цените в Съюза се повишат вследствие на митата и ПЦ не последват в съответната степен това увеличение, търсенето ще намалее и промишлеността на Съюза няма да извлече ползи от наложените мита.
(752)
В отговор на горепосоченото твърдение следва да се отбележи, че въпреки взаимовръзката между равнището на ПЦ и търсенето на фотоволтаични инсталации събраните в хода на разследването доказателства сочат, че в бъдеще търсенето във все по-малка степен ще зависи от ПЦ и други програми за подкрепа, тъй като е твърде вероятно при някои видове инсталации на редица места в Съюза цените на фотоволтаичната енергия да са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това очакваната възвращаемост на инвестициите следва да се основава на справедливи пазарни цени. На последно място, въпреки че не е изключено след налагането на мерките да се стигне до известно увеличение на цените, следва да се отбележи, че според обществено достъпните източници на информация общата тенденция е към понижаване на цените. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(753)
Заинтересовани страни посочиха, че тъй като търсенето на слънчеви панели се определя от програмите за подкрепа, по-специално от ПЦ, и от равнището на цените на електроенергията за крайния потребител (които от своя страна определят изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници), ценовата еластичност на търсенето може да бъде много голяма. Макар да е вярно, че значителното увеличение на цените може поради естеството на пазара да доведе до значително намаляване на търсенето, както посочват съответните заинтересовани страни, твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като е много слабо вероятно увеличението на цените, произтичащо от мерките, да бъде значително, по-специално поради следните причини. На първо място, всички налични източници потвърждават, че значителният спад в цената на разглеждания продукт през РП и от края на РП до момента ще се запази. На второ място, икономическият ефект от ангажимента за спазване на минимален ценови праг, който Комисията прие, се изразява в това, че китайските производители износители ще доставят разглеждания продукт на минимална вносна цена под 60 c/W, което е много под цената, наблюдавана през РП, в обем, който в общи линии съответства на сегашния им пазарен дял. При това ценово равнище е твърде слабо вероятно търсенето да намалее значително, тъй като то гарантира достатъчно търсене и при сегашното равнище на подкрепа по програмите за подкрепа, и при сегашните равнища на изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това се очаква цената на електроенергията за крайни потребители да се увеличи, а цената на разглеждания продукт - да намалее. Формулата за индексиране на ангажимента за спазване на минимален ценови праг гарантира, че по отношение на минималната вносна цена се отчитат по-нататъшните намаления в цената на разглеждания продукт. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(754)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че интересът на промишлеността на Съюза не е значителен, тъй като добавената стойност, създавана от секторите нагоре и надолу по веригата, е много по-голяма от добавената стойност, която промишлеността на Съюза създава във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор. Доводът, че различните сегменти във фотоволтаичния сектор имат различна добавена стойност, не се оспорва. При разследването се установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която са нелоялни търговски практики. Някои производители от Съюза действително вече са били принудени да закрият обектите си и изглежда сигурно, че ако не бъдат наложени мерки, положението ще продължи да се влошава. Всички сегменти във фотоволтаичния сектор са тясно свързани и закриването на производството на Съюза би било в ущърб за целия фотоволтаичен сектор, тъй като тогава той изцяло ще зависи от външни доставки. Поради това, а и поради причини във връзка със сигурността на доставките, твърдението бъше отхвърлено.
(755)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново повтори твърдението си, че по отношение на разглеждания продукт по-високата добавена стойност, създавана от промишлеността нагоре и надолу по веригата в сравнение с промишлеността на Съюза, е от значение при решението дали да бъдат наложени изравнителни мита. В това отношение се потвърждава, че при оценката на интереса на Съюза институциите са преценили и положителните, и отрицателните последици, които митата могат да имат за стопанските субекти. Въздействието върху промишлеността нагоре и надолу по веригата е ограничено, а мерките ще дадат възможност на промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното субсидиране.
(756)
Една от заинтересованите страни оспори броя на работните места, които биха били запазени с налагането на мерките. Тя изказа твърдението, че промишлеността на Съюза дава заетост на около 6 000 души, а не на 25 000, както се посочва в съображение 229 от временния антидъмпингов регламент
(757)
В подкрепа на гореизложеното твърдение обаче не бяха предоставени доказателства и то не беше взето под внимание. Следва да се поясни, че след изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта броят на заетите в промишлеността на Съюза през РП се изчислява приблизително на 21 000 души. Заинтересованите страни не предоставиха доказателства, че броят на заетите в промишлеността на Съюза се е променил значително след РП.
(758)
В заключение при разследването се доказа, че поради субсидирания внос от КНР промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, като не е била в състояние да постигне възвращаемост на инвестицията чрез продажби на печалба. Очаква се налагането на мерки да възстанови равнопоставените условия на търговия на пазара на Съюза и да даде възможност на промишлеността на Съюза да се конкурира на равнопоставена основа. Вероятният спад на вноса от КНР би следвало да даде възможност на промишлеността на Съюза да увеличи продажбите си в Съюза и така по-добре да използва наличния производствен капацитет в краткосрочен план. Това на свой ред може да доведе до икономии от мащаба. Въпреки че е възможно поради въвеждането на мерките цените на сходния продукт за кратко да се повишат, общата низходяща тенденция при цените вероятно ще се запази - от една страна, благодарение на още по-големия спад в производствените разходи за разследвания продукт и, от друга, заради конкурентния натиск от производителите от трети държави, които също биха се конкурирали на пазара на Съюза.
(759)
Поради това се прави заключението, че налагането на окончателни изравнителни мерки е в интерес на промишлеността на Съюза.
6.3. Интерес на несвързаните вносители
(760)
Както се споменава в съображение 26 по-горе, направен беше анализ на състоянието на включените в извадката вносители.
(761)
Като цяло през РП дейността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители по отношение на разглеждания продукт е от порядъка на 60 до 100 % от общата им стопанска дейност. Освен това между 16 и 100 % от общия внос на модули на четиримата съдействащи несвързани вносители е от КНР, като само един от тях се е снабдявал изключително от тази държава. През РП рентабилността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители във връзка с разглеждания продукт е средно 2,3 %.
(762)
Изказано беше твърдението, че налагането на мерките по отношение на разглеждания продукт ще се отрази неблагоприятно върху стопанската дейност на вносителите. На първо място, следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на съответния продукт от КНР. На второ място, въпреки че може да се очаква налагането на мерките да се отрази неблагоприятно върху финансовото състояние на вносителите, които внасят само от КНР, с оглед на евентуалното увеличаване на вноса от други трети държави вносителите, които се снабдяват от КНР, следва да бъдат в състояние да променят своите източници на доставка.
(763)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че въздействието на митата върху несвързаните вносители е било недооценено, тъй като няма алтернативни източници на доставки, които биха могли незабавно да заместят вноса на съответния продукт от КНР, ако бъдат наложени мита, и че е трудно да се смени източникът на доставки, тъй като основното производство е в КНР и това би предполагало значителни допълнителни разходи.
(764)
В това отношение следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на разглеждания продукт от КНР. При разследването се установи, че възможното намаляване на вноса от КНР ще засегне по-специално тези вносители, които се снабдяват с продукта изключително и само от КНР, а това важи само за един от четиримата съдействащи несвързани вносители. Що се отнася до отражението на мерките върху финансовото състояние на несвързаните вносители, не е изключено то да бъде неблагоприятно, но се стигна до заключението, че в голяма степен това ще зависи от способността им да променят източниците си на доставки или да прехвърлят поне част от евентуалното увеличение на цената на своите клиенти. За стопанските субекти, които внасят продукта и от други източници, различни от КНР, или внасят и други продукти, различни от съответния продукт, отрицателният ефект ще бъде още по-ограничен. Поради това Комисията счита, че въпреки вероятността да има отрицателно въздействие върху вносителите на разглеждания продукт, средностатистически то ще бъде ограничено.
(765)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че трябва да инвестира значителен брой работни часове и финансови средства, преди да приеме продуктите на нов доставчик. В това отношение в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше изказано твърдението, че по време на посещението на място на провеждащия проверката екип са били представени съществени доказателства във връзка с необходимостта от продължително изпитване, което вносителят трябва да направи, преди да вземе решение да се снабдява от конкретен износител.
(766)
Признава се, че създаването на нови взаимоотношения между вносител и доставчик може да бъде свързано с допълнителни разходи и време (напр. за изпитване на продукта). Това обаче не надделява над съображението, че е необходимо да се възстановят условията на равнопоставена конкуренция на пазара. Същевременно смяната на доставчици изглежда нормален професионален риск, пресметнат в дейността на вносителя, и се свързва с факта, че пазарът за фотоволтаични продукти достига зрялост, което е съпроводено с непрестанни промени (напр. изпадане в несъстоятелност, консолидации и др.) и налага преминаване към нови доставчици. Освен това може да се приеме, че новите видове модули, които постоянно достигат до пазара (напр. с нови характеристики за ефективност), също трябва да бъдат изпитвани. В това отношение изпитването на нов продукт (дори когато е от същия доставчик) е по-скоро стандартна, а не необичайна дейност. Поради това твърдението се отхвърля.
(767)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения две страни отново настояха, че интересът на несвързаните вносители не е бил отчетен коректно. Една страна изказа твърдението, че поради липсата на неповерителна версия на отговорите на въпросниците на допълнително включилите се съдействащи вносители не е имало възможност за коректна оценка от страна на заинтересованите страни. Тя постави под въпрос оценката на Комисията по отношение на вероятността вносът в Съюза от други трети държави да се увеличи и така да се появи възможност за вносителите да сменят доставчиците си, като изказа твърдението, че пазарите на третите държави стремително се разрастват. Страната изказа твърдението, че подобно допускане е в противоречие със заключенията в съображение 749 по-горе, в което се посочва, че вносът от други трети държави не би бил голям. Друга страна постави под въпрос доколко Комисията е спазила принципа за недискриминация, тъй като в оценката на Комисията на производителите от Съюза е било отделено по-голямо внимание, отколкото на останалите стопански субекти.
(768)
На първо място, следва да се потвърди, че неповерителните версии на въпросниците, получени след публикуването на временния антидъмпингов регламент от допълнително включилите се съдействащи вносители, бяха включени в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. На второ място, няма противоречие между допускането, че вносът от други трети държави може да се увеличи в отговор на по-малкия внос от КНР и че подобно увеличение не следва да бъде голямо по обем с оглед на увеличаващо се търсене на фотоволтаични инсталации по цял свят. Същевременно тъй като се очаква промишлеността на Съюза да си възвърне известна част от пазарния дял, държан преди това от продукти от КНР, не може да се изключи настъпването на известна загуба на стопански възможности за несвързаните вносители. Следва да се отбележи обаче, че в дългосрочен план се очаква общият размер на пазара за фотоволтаични продукти да продължи да се увеличава, тъй като на все повече места цените на слънчевата енергия се изравняват с тези на електроенергията от конвенционални източници. На последно място, следва да се поясни, че въпреки че при всички разследвания за търговска защита положението на промишлеността на Съюза се оценява с цел да се установи дали тя е понесла значителна вреда поради субсидирания внос, при анализа на интереса на Съюза интересът на промишлеността на Съюза се оценява равноправно с този на останалите стопански субекти, включително несвързаните вносители. Следва да се поясни също така, че разследването доколко промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, се подчинява по-специално на член 8, параграф 4 от основния регламент, в който са определени минималните изисквания за подобни разследвания. Интересът на Съюза се анализира едва след като се е стигнало до категорично установяване на вредоносно субсидиране в съответствие с изискванията, определен в член 31 от основния регламент. Вследствие на това беше счетено, че вероятното отрицателно въздействие на мерките върху някои вносители, по-специално върху тези, които се снабдяват изключително от КНР, не надделява над ползите от налагането на мерките за промишлеността на Съюза и средно- и дългосрочните ползи за пазара за фотоволтаични продукти в Съюза, до които ще доведе лоялната конкуренция.
(769)
Поради това се стигна до заключението, че налагането на мерки на предложените равнища може да има известно неблагоприятно въздействие върху състоянието на несвързаните вносители на разглеждания продукт.
6.4. Интерес на стопанските субекти нагоре по веригата
(770)
Стопанските субекти нагоре по веригата извършват дейности основно в областта на производството на суровини и производството и проектирането на производствено оборудване за разследвания продукт. Бяха получени осем отговора на въпросници от страна на стопански субекти нагоре по веригата. Бяха извършени две проверки на място при производител на суровини и производител на производствено оборудване.
(771)
Като цяло през РП свързаната с разследвания продукт дейност на осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата е различна част от цялостната им дейност, като е представлявала 100 % от дейността само за едно от съдействащите дружества, а за останалите е в диапазона от 6 до 80 %. Дейността, свързана с разглеждания продукт, е представлявала средно около 41 % от общата дейност на съдействащите стопански субекти нагоре по веригата през РП. По отношение на работните места през РП осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата са осигурявали работа на около 4 200 души. Рентабилността е варирала в зависимост от сегмента и отделните дружества от високи до леко отрицателни стойности. При разследването се установи, че стопанските субекти, при които рентабилността отчита отрицателни стойности, са пострадали от влошеното състояние на промишлеността на Съюза, тъй като някои от клиентите, които са изгубили, са били производители от Съюза на разследвания продукт, както и от спада в потреблението. След изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват производителите от Съюза на този продукт следва да извлекат ползи от налагането на митата, тъй като се очаква промишлеността на Съюза да увеличи производството си на елементи и модули.
(772)
Продажбите на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата са за Съюза, за КНР и други трети държави. През РП разпределението на продажбите е било средно около 20 % продажби в Съюза, почти 50 % - за КНР и около 30 % - за други трети държави.
(773)
Някои страни в сектора нагоре по веригата изказаха твърдението, че налагането на изравнителни мерки би имало неблагоприятни последици за стопанската им дейност, тъй като КНР е техният основен експортен пазар. Беше заявено, че митата биха ограничили сериозно вноса на разглеждания продукт от КНР в Съюза, в резутат на което КНР ще ограничи вноса на полисилиций и производствено оборудване от Съюза. Вследствие на това вероятно би се наложило стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата да намалят стопанската си дейност и да съкратят работни места.
(774)
Следва да се отбележи, че целта на митата не е да се премахне вносът на разглеждания продукт от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Следователно пазарът на Съюза би трябвало да продължи да бъде снабдяван до определена степен с внос от Китай, но на лоялни цени. Освен това при разследването се установи, че като цяло стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата имат присъствие на различни национални пазари в света и следователно не зависят изключително от износа си за КНР. Затова има основания да се приеме, че на световния пазар на фотоволтаични продукти стопанските субекти на Съюза най-вероятно ще бъдат в състояние да компенсират евентуалния спад на износа за КНР с износ за други пазари, които според някои публично достъпни пазарни проучвания се очаква да се разрастват. При всички положения на пазара за фотоволтаични продукти в КНР вече е налице значителен свръхкапацитет за производство и не е сигурно дали производителите на оборудване от Съюза биха били в състояние да продават още много производствено оборудване в КНР в краткосрочен и средносрочен план.
(775)
Няколко страни изказаха твърдението, че по-голямата част от вложенията във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор се правят от Съюза и че с налагането на мита това предимство може да изчезне. В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните посочи, че мерките в този случай могат да задействат други мерки, които КНР може да наложи на продукти от Съюза.
(776)
В това отношение се очаква китайският внос да продължи да захранва пазара на Съюза дори ако има наложени мита. Освен това различни обществено достъпни източници във ФВ сектора, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., сочат, че вероятното свиване на търсенето в Съюза следва да бъде само краткосрочно (през 2013 и 2014 г.), като потреблението в Съюза през следващите години отново ще се увеличи. Освен това справянето с нелоялните търговски практики вероятно ще даде възможност да се постигне устойчив растеж на фотоволтаичния пазар в Съюза в средно- и дългосрочен план, от който следва да се възползват всички стопански субекти в Съюза. На последно място, що се отнася до твърдението за възможни ответни мерки от страна на КНР в този случай, следва да се припомни, че КНР като всеки други член на СТО може да прибегне до разследвания за търговска защита само ако те са мотивирани от обстоятелствата, и всяко подобно разследване трябва да се подчинява на строгите правила на СТО. Комисията следи всички подобни разследвания, за да гарантира спазването на правилата на СТО. Поради това твърдението се отхвърля.
(777)
Някои страни оспориха заключението, че свитият износ за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата във фотоволтаичния сектор може да се компенсира от износ към други пазари, като изказаха твърдението, че митата биха ограничили търсенето на продукта в световен мащаб.
(778)
В това отношение на първо място следва да се отбележи, че не се очаква вследствие на митата китайският внос да спре напълно. Освен това информацията, събрана в хода на разследването, не показва пряка връзка между развитието на вноса от КНР на пазара на Съюза и износа от КНР за други пазари. Освен това обществено достъпни източници, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., посочват, че фотоволтаичният пазар по цял свят ще продължи да се разраства през следващите години. Що се отнася до пазара за фотоволтаични продукти в КНР, налице са индикации, че вътрешното потребление в КНР ще се увеличи чувствително (това се посочва например от EPIA). С оглед на гореизложеното не се очаква износът за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата значително да намалее вследствие на налагането на мерките.
(779)
Следва да се отбележи също така, че свиването на търсенето в Съюза през 2013 и 2014 г. може да окаже отрицателно въздействие върху стопанските субекти нагоре по веригата. То обаче не може да бъде свързано - поне що се отнася до основната му част - с митата. Освен това, що се отнася до производителите от Съюза на оборудване за фотоволтаичната промишленост, поради съществуващия значителен неизползван капацитет в КНР е слабо вероятно техният износ за КНР да се увеличи значително дори при варианта, при който китайските производители са увеличили производствените си обеми. На последно място, събраната информация по време на разследването сочи, че производителите на оборудване също могат да бъдат засегнати от 12-тия петилетен план на КНР за соларната фотоволтаична промишленост, в който се предвижда до 2015 г. 80 % от производственото оборудване за елементи да се произвежда в КНР. Ако тази промяна бъде постигната в съответствие с правилата на СТО, това може допълнително да ограничи възможностите на производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар. Поради това гореизложеното твърдение беше отхвърлено.
(780)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че 12-тият петилетен план за развитие на соларната фотоволтаична промишленост съдържа само някои общи ръководни принципи, които не са обвързващи, тъй като не се предвиждат правомощия за прилагането на плана, и поради това той не следва да се счита за индикация, че възможността производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар ще бъде ограничена. В това отношение следва да се отбележи, че ПКНР е включило фотоволтаичната промишленост сред стратегическите отрасли в 12-тия петилетен план и е изготвило и специален план за соларната фотоволтаична промишленост. В него ПКНР заявява подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ и за „предприятията от ключово значение“, поема ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане…“. Освен това, тъй като планът съдържа основни насоки, които да бъдат следвани от китайската промишленост през петгодишния период, той оказва голямо въздействие върху стопанския ландшафт както в КНР, така и в страните, които търгуват с КНР. Като се има предвид гореизложеното, налице са ясни индикации, че планът ограничава свободата на избор на китайските производители на елементи и конкурентния натиск на производителите от Съюза, произвеждащи оборудване и изнасящи за китайския пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(781)
Един съдействащ производител на суровина оспори прогнозата, че други пазари ще компенсират намалялото производство на китайския пазар, с оглед на значителния инсталиран производствен капацитет в КНР, който не може лесно да бъде построен на друго място. Твърдението не бе взето под внимание, тъй като няма индикации за такова намаляване на производството на китайския пазар.
(782)
Една от заинтересованите страни оспори броя на заетите в сектора нагоре по веригата, цитиран в съображение 236 от временния антидъмпингов регламент. Следва да се поясни, че въз основа на отговорите на въпросника посоченият брой от 4 200 заети лица се отнася само до съдействащите стопански субекти нагоре по веригата - производители на оборудване и доставчик на полисилиций, а не за целия сектор.
(783)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че изравнителните мерки няма да имат значително отражение върху производителите на оборудване, а за доставчика на суровина може да има неблагоприятно въздействие в краткосрочен план поради евентуално намаляване на продажбите му в КНР.
6.5. Интерес на стопанските субекти надолу по веригата
(784)
Дейността на стопанските субекти надолу по веригата е свързана главно с разработване на проекти, маркетинг, комуникации и монтаж на фотоволтаични съоръжения. Получени бяха тринадесет въпросника от стопански субекти надолу по веригата: седем от стопански субекти, чиято дейност е пряко свързана със сходния продукт (а именно дружества, разработващи проекти, и монтажници), и шестима доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. В тази група е включен и полученият въпросник от един несвързан вносител, за когото се оказа, че отговаря на критериите за стопански субект надолу по веригата, тъй като основната му дейност е монтаж (вж. съображение 25 по-горе).
(785)
В съображение 242 от временния антидъмпингов регламент се прави оценката, че като цяло дейността на стопанските субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти) във връзка с разследвания продукт има различен дял от общата им стопанска дейност. През РП тя е представлявала средно 41 %. През РП рентабилността на съдействащите стопански субекти във връзка с разследвания продукт е била средно около 11 %. Броят на заетите при седемте съдействащи стопански субекти надолу по веригата през РП е бил около 550 души.
(786)
Няколко страни оспориха представителността на данните за стопанските субекти надолу по веригата по отношение на оборота, рентабилността и заетостта, получени от Комисията от отговорите на седемте стопански субекти надолу по веригата. AFASE представи „проучване“, проведено след членовете ѝ (монтажници), с цел да илюстрира, че за повечето монтажници дейността във фотоволтаичния сектор представлява основният им източник на доход. AFASE изказа също така твърдението, че за разлика от констатациите, посочени в съображение 242 от временния антидъмпингов регламент, стопанските субекти надолу по веригата и по-специално монтажниците биха реализирали само едноцифрени маржове на печалба, които не позволяват поемането на митата.
(787)
Що се отнася до представителността на данните, използвани във временния антидъмпингов регламент, Комисията използва всички данни, предоставени от стопанските субекти надолу по веригата, които попълниха специалния въпросник, както и изявленията на AFASE, както е обяснено в съображение 737 по-горе.
(788)
Що се отнася до твърдението, че дейността във фотоволтаичния сектор представлява основен източник на доходи за монтажниците, допълнително направеният анализ на отговорите на въпросниците, представени от седемте стопански субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти), потвърди, че дейността, пряко свързана със сходния разследван продукт, представлява средно около 42 % от дейността им като цяло, а рентабилността е средно 11 %. Когато се имат предвид и техните дейности, които не са пряко свързани с разследвания продукт, общото им значение се увеличава чувствително при трима от седемте стопански субекти. Поради това съответният процент през РП би бил от порядъка на 45 до 100 %. Освен това за седемте стопански субекти (монтажници и дружества, разработващи проекти) рентабилността на дейността във фотоволтаичния сектор, включително на дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била средно около 9 %. По отношение на заетостта през РП за седемте стопански субекти дейността във фотоволтаичния сектор, включително дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била около 660 работни местна на пълно работно време. Освен фотоволтаични проекти и инсталации тези стопански субекти са имали дейност във връзка с инсталации за ветроенергия и производство на електрическо оборудване.
(789)
Счита се, че евентуалното отражение на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата трябва да бъде оценено най-вече на базата на дейността им, пряко свързана с разследвания продукт, чиято рентабилност през РП е достигнала средно 11 %. Дори обаче оценката да бъде на база дейността във фотоволтаичния сектор, която не е свързана с разследвания продукт, заключенията не биха се променили съществено, тъй като взетите под внимание различни фактори, а именно рентабилността и възможността за поемане на митото, като цяло не се променят значително (рентабилността спада от средно 11 на средно 9 %). В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните, в чиито обекти Комисията проведе посещение за проверка, оспори представителността на заключението относно рентабилността на монтажниците и дружествата, разработващи проекти, което според нея се базира на една-единствена трансакция. Твърдението не беше взето под внимание, тъй като Комисията изчисли рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата въз основа на всички данни, представени от стопанските субекти надолу по веригата в отговорите на въпросника.
(790)
Що се отнася до проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, на първо място следва да се отбележи, че всички стопански субекти имаха възможността да заявят интереса си при започването на разследването и да отговорят на специалния въпросник, разработен за стопански субекти надолу по веригата, в който се изисква необходимата информация за оценката на отражението на митата върху тези стопански субекти. На второ място, в проучването не е посочена самоличността на монтажниците, което не дава възможност за проверка, например на относимостта и надеждността на предоставените данни. На трето място, въпреки че част от въпросите в проучването са свързани с капацитета на монтажниците да поемат евентуалните мита, в него не се говори за реализираната от тях печалба през РП и по този начин се изпуска съществен елемент за оценката на отражението на мерките. Поради това от предоставеното проучване не могат да се направят значими изводи.
(791)
Беше изказано твърдението, че мерките не са в интерес на Съюза, тъй като ще повишат цената на модулите, като по този начин ще разубедят крайните ползватели/потребители да правят инсталации. Вследствие на това стопанските субекти надолу по веригата биха имали далеч по-малко поръчки и ще трябва да намалят дейността си. Тази оценка беше основана на проучване на консултантската фирма Prognos относно възможната загуба на работни места, предоставено в хода на разследването. Според предвижданията в прочването голяма част от работните места на пазара за фотоволтаични продукти на Съюза ще бъдат застрашени, ако бъдат въведени мита. В проучването се използва приблизителна оценка на EPIA, според която през 2011 г. общият брой на преките работни места на всички етапи на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти, включително при производители, вносители и стопански субекти нагоре и надолу по веригата в Съюза, е бил 265 000. Като за отправна точка се взема приблизителната оценка на общите преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г., в проучването на Prognos се прави изводът, че от общо 265 000 работни места до три години ще бъдат закрити 242 000 в зависимост от равнището на митата. Твърди се, че повечето работни места ще бъдат закрити на пазара надолу по веригата, в който според Prognos през 2011 г. са работили около 220 000 души.
(792)
Разследването не потвърди изложения по-горе сценарий и посочи значително по-малък брой преки работни места, съществували на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти през 2011 г., през РП и през 2012 г.
(793)
На първо място при разследването бе изказано съмнение относно точността на оценката на EPIA за общия брой преки работни места във фотоволтаичната промишленост. По-специално по време на посещението за проверка в EPIA се оказа, че основните данни, довели до извода, че работните места са 265 000, са неточни и не позволяват да се стигне до това заключение. Всъщност получената по време на посещението за проверка информация сочи, че при изчисляването на броя на преките работни места във фотоволтаичната промишленост за 2011 г. вероятно съществува граница на грешката до 20 %. Освен това оценката включва броя на заетите в други европейски държави извън Европейския съюз, както и броя на заетите в дейности, свързани с тънкослойните продукти, които попадат извън обхвата на настоящото разследване.
(794)
Следва да се поясни, че по отношение на изчисления от EPIA общ брой на преките работни места във фотоволтаичния сектор установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(795)
Въпреки тези съмнения дори ако при анализа на въздействието на мерките бъде използвана първоначалната оценка за броя на работните места, трябва да бъдат направени следните забележки. Приблизителната оценка включва европейските работни места във фотоволтаичната промишленост през 2011 г., които са съотнесени към много голям брой фотоволтаични инсталации в ЕС през същата година (около 20 GW). Има основания да се приеме, че с оглед намаляването на инсталациите - около 17,5 GW през РП и 15 GW през 2012 г., броят на работните места надолу по веригата, който е пряко свързан с равнището на инсталациите, съответно е намалял. В този смисъл в някои общодостъпни специализирани печатни издания се посочва, че в периода 2011-2012 г. в Германия, която е най-големият национален пазар, заетостта във фотоволтаичния сектор е намаляла от 128 000 на 100 000 работни места, включително работните места при производителите. Освен това при разследването бяха изразени сериозни съмнения дали цифрата включва само работни места на пълно работно време, свързани единствено с фотоволтаичната промишленост. За тази цел при разследването бе установено, че особено в пазара надолу по веригата (монтаж) фотоволтаичната дейност обикновено е само част от много по-широка стопанска дейност, основната част от която са отоплителни или електрически инсталации, ВиК инсталации и др.
(796)
С оглед на гореизложеното е вероятно налагането на мерки да доведе до увеличение на цените на разследвания продукт в Съюза, като това евентуално ще предизвика намаляване на броя на фотоволтаичните инсталации в краткосрочен план. Въпреки това работните места в тази част на пазара могат да бъдат засегнати от неблагоприятни последици само в ограничена степен поради следните съображения. Първо, дейността в областта на фотоволтаичните продукти - поне за някои от монтажниците, представлява само част от стопанската им дейност, при това със сезонен характер. Поради това при намалено търсене на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности. Тъй като развитието на енергията от възобновяеми източници и енергийната ефективност са правно обвързващи цели за държавите членки на равнището на ЕС, трябва да се очаква, че намаленото търсене на слънчеви инсталации ще доведе до повишено търсене на други форми на електроенергия от възобновяеми източници и енергийна ефективност. Много от заетите лица в сектора надолу по веригата вероятно притежават необходимите умения, за да се възползват от увеличеното търсене в тези свързани сектори. Второ, с оглед на съществуващите ползи на пазара надолу по веригата (вж. съображение 785 по-горе) монтажниците следва да са в състояние да поемат част от увеличението на цените, като по този начин се ограничи въздействието върху крайните цени и търсенето на фотоволтаични инсталации.
(797)
Независимо от налагането на мита някои обществено достъпни източници относно търсенето на фотоволтаични инсталации прогнозират свиване на търсенето през 2013 г. с инсталации между 9,8 GW и 16,5 GW годишно през 2013 г., което при всички случаи би имало отрицателно въздействие върху броя на работните места в пазара надолу по веригата.
(798)
На последно място, следва да се отбележи, че това увеличение на цените на фотоволтаичните продукти вероятно би настъпило при всички случаи, тъй като производството на КНР, което снабдява пазара на Съюза, очевидно води до големи загуби, а подобно положение е в разрез с устойчивото развитие.
(799)
Що се отнася до закриването на работни места, събраната информация по време на разследването потвърди, че секторът надолу по веригата е отчел загуба на работни места вследствие на свитото търсене на фотоволтаични инсталации в Съюза, което в периода 2011-2012 г. е намаляло с около 5 GW. Тази загуба на работни места не може да бъде свързана с мерките, тъй като отразява развитието на пазара. Освен това през 2013 и 2014 г. се предвижда допълнително свиване на търсенето, което най-вероятно ще доведе до загуба на още работни места във фотоволтаичния сектор. По същия начин подобно развитие на търсенето беше прогнозирано от големите изследователски центрове преди започването на разследването, поради което подобна загуба на работни места не може да се отдава на налагането на мерките.
(800)
Промишлеността на Съюза представи проучване от консултантската фирма PriceWaterHouseCoopers (PWC) относно възможното отражение на мерките върху работните места, свързани с фотоволтаичния сектор. Проучването на PWC се позовава на проучването на Prognos, в което се предвижда мащабно закриване на работни места на фотоволтаичния пазар вследствие на налагането на мерките, представено от AFASE преди налагането на временните мита и разгледано в съображение 791 по-горе. В проучването на PWC се критикува проучването на Prognos, като се изтъква фактът, че прогнозираният от Prognos общ брой закрити работни места реално надвишава общия брой на съществуващите работни места във фотоволтаичния сектор в Съюза. Що се отнася до отражението на митата на пазара на Съюза, PWC достига до изводи, противоположни на тези на Prognos, и прогнозира положително нетно въздействие върху работните места в Съюза, както и че ползите натежават над възможното отрицателно въздействие на митата (напр. върху търсенето).
(801)
AFASE изказа твърдението, че Комисията не е разкрила източника, от който взема граница на грешката от 20 % по отношение на изчислените от EPIA преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г.
(802)
Установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(803)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои от страните изказаха твърдението, че в анализа на Комисията не се посочва нищо по отношение на факта, че митата единствено ще увеличат загубата на работни места, предизвикана от по-малкия брой фотоволтаични инсталации след 2011 г. Твърди се, че подобна загуба на работни места, по-специално в сектора надолу по веригата, е тясно свързана с факта, че монтажниците на ФВ инсталации зависят от соларните инсталации. Освен това AFASE отправи критика към Комисията, че не е разгледала подобаващо проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, и друго подобно проучване, проведено от сдружение на фотоволтаичната промишленост от Обединеното кралство - Solar Trade Association, за което AFASE счита, че разкрива същата зависимост.
(804)
Що се отнася до това, че, както се твърди, Комисията не е разгледала отражението на митата върху заетостта, следва да се препрати към съображения 799 и 800 по-горе, в които се обсъждат твърденията относно отражението на мерките върху работните места във фотоволтаичния сектор и се признава, че работните места в сектора надолу по веригата действително могат да бъдат засегнати в краткосрочен план от мерките.
(805)
Що се отнася до проучванията, проведени от AFASE и Solar Trade Association от Обединеното кралство, в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше дадена информация кои дружества са участвали в анкетите. Проучванията обаче продължават да имат недостатъци, тъй като някои отговори са непълни. При анализа на проучванията се установи следното. Що се отнася до проучването на AFASE, най-напред следва да се отбележи, че по-голямата част от анкетираните 50 монтажници са заявили, че работят изключително за фотоволтаичния пазар. 15 от общо 50-те монтажници са заявили, че имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор, например свързани с отоплителни и електрически инсталации и до известна степен с вятърни централи. При проучването от Обединеното кралство 21 от общо 31 дружества от Обединеното кралство, взели участие в анкетата, имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор. Този резултат показва, че за почти половината от разработващите проекти дружества и монтажниците констатацията от съображение 247 от временния антидъмпингов регламент относно способността им да извършват други дейности, например свързани с отоплителни, електрически и ВиК инсталации, както и с други екологосъобразни източници на енергия, е правилна. Признава се обаче, че тази способност може би е налице в по-малка степен, отколкото сочи допускането във временния антидъмпингов регламент. Поради това смекчаващият ѝ ефект относно загубата на работни места може да бъде по-малък от първоначалните допускания. На второ място, част от анкетиратите от AFASE и Solar Trade Association стопански субекти използват продукти, произведени в Съюза, като част от тях предвиждат след налагането на мерките да купуват продукти, различни от китайските, за да избегнат увеличение на цените.
Следователно се очаква тяхната зависимост от китайския внос и въздействието на мерките да намалее, тъй като могат да ползват продукти, произведени в Съюза. На трето място, преценката на въздействието на мерките върху стопанската дейност на всички участвали в проучването субекти не дава възможност да се направят категорични заключения, тъй като оценките им са твърде разнородни. Някои дружества дори не са могли да дадат оценка на подобно отражение. На четвърто място, отговорите на въпроса относно броя на фотоволтаичните проекти, които има риск да бъдат отменени в случай на налагане на мита, при проучването от Обединеното кралство варират от „не много“ до „всички проекти“. Част от стопанските субекти не са могли да дадат оценка. На последно място, и при двете проучвания липсва въпросът относно рентабилността на анкетираните стопански субекти, който е от значение, за да се направи оценка на евентуалното поемане на ценово увеличение вследствие на митата.
(806)
Няколко страни изказаха твърдението, че монтажниците не могат лесно да променят дейностите си или да преминат към други екологосъобразни енергийни инсталации, тъй като технологиите и необходимото ноу-хау са много различни. Поради това, ако бъдат наложени мита, те ще бъдат принудени да преустановят дейността си. След оповестяването на окончателните заключения това твърдение беше изтъкнато отново от една от заинтересованите страни, която посочи, че монтажниците са инвестирали значителни средства в специализацията си във фотоволтаичния сектор, например за специални обучения, което показва, че тяхната основна насоченост е към фотоволтаичния сектор и че те не биха могли лесно да преминат към други дейности.
(807)
Това твърдение не беше подкрепено в достатъчна степен с доказателства, тъй като не беше доказано какви конкретни познания ще се наложи да придобие монтажникът и доколко трудно и скъпо би било това. Независимо от това институциите признават, че монтажниците са натрупали ноу-хау, специфично за монтажа на фотоволтаичните модули. Натрупването на това ноу-хау обаче е от сравнително неотдавна и се прибавя към основните експертни познания на монтажниците в сферата на отоплителните, електрическите и ВиК инсталациите и др. До него се е стигнало в отговор на нелоялната практика, а именно масирания приток на субсидиран внос от КНР. Отделно от въпроса за специалните умения на служителите на монтажниците твърдението трябва да се разглежда успоредно с анализа от съображения 792 и 800 по-горе относно заетостта в сектора надолу по веригата, която в краткосрочен план може да понесе отрицателни последици, но благодарение на устойчивата търговия би постигнала увеличение в средносрочен и дългосрочен план. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(808)
Няколко страни оспориха твърдението относно способността на стопанските субекти надолу по веригата отчасти да поемат възможното увеличение на цената. Твърдението не беше подкрепено в достатъчна степен от доказателства, което не позволи да се направи оценка до каква степен е точно. Рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата, пряко свързана с разглеждания продукт, се оценява средно на около 11 %, което оставя възможност за стопанските субекти поне отчасти да поемат увеличението в цената, ако има такова. В тази връзка следва да се припомни, че общата тенденция е към понижаване на цените.
(809)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои страни отново изказаха твърдението, че съществува сериозен риск от свиване на търсенето на соларни продукти в Съюза вследствие на мерките, което според тях е довод срещу налагането на мерките. Една от страните изказа твърдението, че при слънчевата енергия в момента има висока ценова еластичност на търсенето и дори малко увеличение на цената на соларните продукти би довело до много сериозно свиване на търсенето. Според оценки, направени от същата страна, изравнително мито от порядъка на 30 % може да свие допълнително търсенето с 8 GW, докато мито от 50 % би свило търсенето с 10 GW. Застъпвайки същата теза, AFASE се позова на проучване от пазарен анализатор, в което също се предвижда свиване на търсенето с най-много 2GW през 2013 г., ако бъде наложено мито в размер на 50 %, т.е. свиването е в много по-малък мащаб.
(810)
Въпреки че по време на разследването в допълнение към представените по-горе сценарии относно свиването на търсенето страните представиха и различни други хипотези, те не съдържаха съпоставими резултати. Въпреки че не може да бъде изключено, че митата няма да доведат до свиване на търсенето на фотоволтаични инсталации, е трудно да се даде количествено определение на подобно отражение с оглед на различните елементи, които влияят върху привлекателността на фотоволтаичните инсталации в Съюза. Освен това дори подобно свиване да настъпи в краткосрочен план, очаква се средно- и дългосрочните ползи от лоялната търговия да натежат над краткосрочния отрицателен ефект. На последно място, самата AFASE признава, че оценка на пряката връзка между търсенето и митата може да се направи едва след като митата бъдат въведени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(811)
Както се посочва в съображение 784 по-горе, получени бяха шест въпросника с отговори от доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. Установи се, че отговорите дават индикации за относителната важност на дейността, свързана с фотоволтаичния сектор, в сравнение с цялостната дейност на съдействащите стопански субекти. Въпреки някои недостатъци на отговорите, данните от въпросниците позволиха да се направи оценката, че дейността на тези стопански субекти във връзка с фотоволтаичния сектор е незначителна в сравнение с дейността им като цяло. През РП дейността им във връзка с фотоволтаичния сектор е представлявала средно едва около 5 % от общия им оборот и около 8 % от общата осигурявана от тях заетост. Рентабилността е била средно около 7 %. Следва да се отбележи обаче, че данните относно рентабилността не бяха пълни, тъй като не всички стопански субекти дадоха информация по тази точка. Поради това се стигна до заключението, че е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
(812)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че въздействието на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата ще бъде до известна степен отрицателно в краткосрочен план с оглед на по-голямото свиване при инсталациите, отколкото в алтернативен вариант без мита, прогнозиран от някои от големите изследователски центрове, дотолкова, доколкото митото не може да се поеме от стопанските субекти надолу по веригата. Въпреки възможното намаление в търсенето на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности, свързани с други екологосъобразни енергийни източници или с посочената по-горе основна стопанска дейност на монтажниците. Стигна се до заключението, че с оглед на предоставените данни е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
6.6. Интерес на крайните ползватели/потребителите
(813)
Становище не представи нито една страна, пряко представляваща интересите на крайните ползватели, например сдружение на потребителите. В такъв случай се вземат предвид два типа крайни ползватели: потребителите (домакинствата) и други крайни ползватели (напр. институции, други инвеститори). При разследването се установи, че само около една четвърт от съществуващите фотоволтаични инсталации в Съюза (т.нар. покривни или маломерни инсталации) са били поръчани от потребителите. Другите инсталации (наземни, с промишлено и търговско предназначение в много по-широк мащаб) са били поръчани от други крайни ползватели.
(814)
Няколко страни заявиха, че ако мерките бъдат наложени, увеличението на цените на фотоволтаичните модули ще бъде в ущърб на потребителите. Макар да може да се очаква, че вследствие на митата цените на фотоволтаичните модули на пазара на ЕС донякъде ще се повишат, потребителите и другите крайни ползватели вероятно ще бъдат засегнати от това само в известна степен, тъй като разследването показа, че цената на модул представлява до 50 % от общите разходи за фотоволтаична инсталация. С оглед на маржовете на печалба на разработващите проекти дружества и монтажниците има основания да се приеме, че евентуалното увеличение на цената на модулите за потребителя може поне отчасти да се поеме от тях и така въздействието би се смекчило. Въз основа на наличните доказателства се стигна до заключението, че мерките на предлаганото равнище на митото ще се поемат поне отчасти от веригата за доставки и поради това не е задължително да доведат до по-високи цени за потребителите на дребно.
(815)
Следва да се отбележи също, че ако не бъдат наложени мита, вероятното прекратяване на дейността на промишлеността на Съюза би могло да остави за потребителите само един източник на доставка на модули в бъдеще. При този сценарий производителите износители от КНР ще бъдат в състояние да увеличат още повече извънредно силната си позиция на пазара, а това също би могло да доведе до повишаване на цените в краткосрочен и средносрочен план в ущърб на потребителите/крайните ползватели. Във всеки случай, както беше посочено по-горе, вероятно е цените така или иначе да се увеличат с оглед на факта, че производството от КНР е на загуби.
(816)
Някои страни изказаха твърдението, че митата ще увеличат цената на разследвания продукт. Поради това ще има спад в търсенето на фотоволтаични инсталации, тъй като те ще бъдат прекалено скъпи за потребителите и недостатъчно привлекателни за другите инвеститори.
(817)
Както вече беше посочено в съображение 752 по-горе, дори да е възможно да се стигне до временно увеличение на цените вследствие на налагането на мерките, като цяло тенденцията е за понижаване на цените и това се потвърждава от няколко обществено достъпни източника. Поради това твърдението не се взема под внимание. Въпреки че е трудно да се даде количествено определение на точното възможно увеличение на цената вследствие на мерките и на последвалото евентуално свиване на търсенето, следва да се припомнят няколко елемента. На първо място, разследваният продукт представлява до 50 % от общите разходи за една фотоволтаична инсталация, поради което митото може да се поеме поне отчасти. На второ място, конкуренцията на промишлеността на Съюза с производителите от трети държави, които вече присъстват на пазара на Съюза, вероятно ще задържи цените ниски. Същевременно промишлеността на Съюза следва да може да постигне по-добри финансови резултати благодарение на икономиите от мащаба, до които ще се стигне поради по-доброто използване на производствените съоръжения и по-ниската себестойност на производството. На трето място, търсенето на фотоволтаични инсталации е във взаимовръзка не само с равнищата на цените на разследвания продукт, а и с равнищата на ПЦ. При сегашните равнища на търсенето, които са ниски в сравнение с 2011 г. и РП, се очаква, че ПЦ следва да не намаляват толкова бързо, колкото през разглеждания период, и така да дадат възможност инвестициите във фотоволтаични проекти да не прекъсват. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(818)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните оспори гореизложената логика на разсъждение. Тя изказа твърдението, че низходящата тенденция при цените не може да се поддържа след налагането на мерките. Страната припомни, че мерките представляват много съществено увеличение на разходите, което не може да се неутрализира изцяло чрез намаляване на себестойността и/или внос от трети държави. Освен това беше посочено отново, че промишлеността на Съюза няма да може да осъществи нови инвестиции в съоръжения и машини и че стопанските субекти надолу по веригата могат да поемат малко, ако печалбата им е 11 %. На последно място, няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената.
(819)
Следва да се припомни, че противно на това твърдение не се очаква увеличението на цената вследствие на мерките да може да се неутрализира изцяло; очаква се, че е възможно да се стигне до временно увеличение на цените след налагането на мерките (вж. съображение 247 от временния антидъмпингов регламент). До подобно увеличение на цената може да се стигне поради разликата в ценовите равнища между субсидираните цени от КНР и цените на продуктите, различни от китайските. Въпреки това информацията, събрана по време на разследването, позволява да се изкаже твърдението, че евентуалното увеличение на цените може да бъде частично поето поради редица фактори с оглед на печалбата на сектора надолу по веригата, която е средно 11 %. На последно място, по отношение на твърдението, че няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената, има основания да се предположи, че ПЦ ще претърпят корекции във времето в съответствие с развитието на цените на проектите.
(820)
Една от страните изказа твърдението, че след март 2013 г. цените на модулите в Съюза са се увеличили с 20 % и че от 2013 г. има много сериозен недостиг на готова продукция. Твърдението не беше подкрепено с доказателства, като в противоречие с него обществено достъпните източници потвърждават, че през второто тримесечие на 2013 г. се наблюдава относителна стабилност на цените. Дори ако тази информация беше вярна, тя би отразявала само факта, че след въвеждането на регистрационния режим на вноса рискът от евентуалното налагане на изравнително мито е бил включен в цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(821)
Друга страна изказа твърдението, че фотоволтаичните проекти не биха осигурили на инвеститорите възвръщаемост на инвестицията, ако спадът при ПЦ не е във взаимовръзка с намаляващи разходи за проектите, включително цена на модулите, тъй като те представляват значителна част от разходите в един проект. В това отношение се твърди, че митата биха поставили под въпрос жизнеспособността на много фотоволтаични проекти, ако цената им се увеличи.
(822)
Както е посочено в съображение 752 по-горе, общата тенденция явно е за понижаване на цените на разследвания продукт. Освен това значението на ПЦ по отношение на пазара става все по-малко, тъй като в някои региони вече вероятно е постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на тези съображения твърдението, че цената на фотоволтаичните модули би могла да окаже отрицателно въздействие върху фотоволтаичните проекти, включително върху въпроса за тяхната жизнеспособност, беше отхвърлено.
(823)
Една от заинтересованите страни представи вътрешен модел, с който да докаже, че жизнеспособността на много фотоволтаични проекти е под заплаха, ако бъдат наложени мита.
(824)
Моделът не дава възможност да се даде коректно количествено изражение до каква степен привлекателността на инвестицията във фотоволтаични инсталации (т.е. възвращаемостта) би могла да намалее, ако цените на разследвания продукт се увеличат. Независимо от това използваното в модела допускане, че всяко мито би било прехвърлено изцяло на крайните ползватели или на потребителите, е слабо вероятно с оглед на съществуващите маржове на печалба на стопанските субекти надолу по веригата. Освен това решението за една инвестиция не се основава само на цената на модулите, а зависи също така от много други фактори, в това число - наред с други фактори - от съществуването на обща благоприятна среда за фотоволтаичните инсталации в дадена държава, от равнището на подкрепа и от цента на електроенергията (за изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници). Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(825)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки би имало като цяло ограничено въздействие върху потребителите и други крайни ползватели. Това положение е независимо от ролята на националните програми за подкрепа с цел да се насърчи търсенето на фотоволтаични инсталации. Ако националните програми за подкрепа се адаптират към по-високите цени на слънчевите панели (посредством по-високи преференциални цени), може изобщо да няма отражение върху потребителите..
6.7. Други твърдения
(826)
Някои страни заявиха, че промишлеността на Съюза не е в състояние да снабдява пазара на ЕС с необходимите количества и поради това, ако се наложат изравнителни мита, съществува сериозна опасност от недостиг в ЕС, което може да доведе до по-нататъшно увеличение на цените на разглеждания продукт.
(827)
Разследването установи, че този аргумент е неоснователен. Промишлеността на Съюза не използва в достатъчна степен производствения си капацитет от 2009 г. насам. През РП степента на използване на производствения капацитет на Съюза за модули е била 41 % с допълнителен свободен капацитет от около 5,7 GW; тази за елементи е била 63 %, с допълнителен свободен капацитет от около 1,2 GW. Поради това благодарение на свободния капацитет промишлеността на Съюза би била в състояние в краткосрочен план да се конкурира за допълнителна част от пазара. Също и в средносрочен план има основания да се приеме, че промишлеността на Съюза ще разшири своя производствен капацитет, за да може да се постигнат по-големи икономии от мащаба и да се даде възможност за по-нататъшни намаления на цените. Освен това в световен мащаб съществуват и други източници на доставки, които присъстват на пазара на Съюза и които ще са в състояние да се конкурират на този пазар, в случай че вносът на продукти от КНР намалее. При разследването се установи, че през РП съществуващият свободен капацитет за производство извън ЕС от държави, различни от КНР, е бил 5,6 GW за модули и 6 GW за елементи. Поради това се стига до заключението, че общият свободен капацитет на Съюза и на трети производители извън ЕС е достатъчен, за да компенсира в краткосрочен план потенциалното намаление на вноса от Китай с оглед на търсенето на фотоволтаични инсталации в ЕС през 2013 г. (между 9,8 и 16,5 GW) и за 2014 г. (между 9 и 17,1 GW), прогнозирано от големи изследователски центрове, като EPIA.
(828)
Дори при по-консервативна оценка относно производствения капацитет на Съюза (вж. съображение 545 по-горе), взети заедно, свободният капацитет на Съюза и този на трети държави биха били достатъчни да допълнят в краткосрочен план потенциалния спад на вноса от КНР. В средносрочен план също има основания да се допусне, че промишлеността на Съюза ще разшири производствения си капацитет, което ще ѝ позволи да постигне икономии от мащаба, а те от своя страна ще доведат до още по-голямо намаление на цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(829)
Някои страни заявиха също, че налагането на мита върху вноса на разглеждания продукт ще навреди на развитието на пазара на фотоволтаични продукти в Европа и поради това целите на програмата на ЕС за 2020 г. относно енергията от възобновяеми източници и намаляване на емисиите на парникови газове в ЕС няма да бъдат постигнати.
(830)
Най-напред целите за 2020 г. не зависят единствено от слънчевата енергия. Също толкова важни са други екологични енергии, като вятър, биомаса, водна енергия и др. Тъй като в целите за 2020 г. не е определен конкретен процент за слънчевата енергия, не се очаква леко заниженият брой на фотоволтаичните инсталации да повиши общите разходи за програмата за 2020 г. Освен това цената на слънчевите панели е само един от многото фактори, които са от жизненоважно значение за развитието на фотоволтаичната промишленост в Съюза. Също толкова важни са: благоприятна правна и финансова рамка на равнището на ЕС и на национално равнище, по-добър достъп до финансиране на проекти, свързани с възобновяеми източници на енергия, и инвестиране в научноизследователска и развойна дейност. Що се отнася до финансирането на инвестициите в слънчева енергия, налагането на мита ще подобри състоянието на промишлеността на Съюза и на фотоволтаичния сектор като цяло. Вследствие на това то вероятно ще подобри също така достъпа до капитал както за промишлеността на Съюза, така и за инвеститорите във фотоволтаичния сектор. В заключение се припомня, че целта на митата не е да се премахне вносът от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Ако цената на разглеждания продукт се повиши, данните за печалбите, реализирани на пазара надолу по веригата, позволяват да се допусне, че нарастването на цените отчасти ще се поеме от стопанските субекти на пазара надолу по веригата. Поради това цената на модулите не следва да се повиши значително за крайните ползватели/потребителите и търсенето на слънчеви инсталации може да се задържи в прогнозирания обхват.
(831)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки като цяло няма да има значително неблагоприятно отражение върху другите политики на ЕС.
6.8. Заключение относно интереса на Съюза
(832)
Общото положително въздействие за промишлеността на Съюза превишава възможното неблагоприятно въздействие върху други стопански субекти на пазара за фотоволтаични продукти, включително крайните ползватели (потребителите).
(833)
С оглед на гореизложеното се стига до заключението, че въз основа на наличната информация по отношение на интереса на Съюза не съществуват убедителни основания да не бъдат наложени окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
(834)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени окончателни изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
7.1. Равнище на отстраняване на вредата
(835)
За да се определи равнището на мерките, бяха взети предвид установеният процент на субсидията и необходимият размер на митото с цел да се отстрани вредата, понесена от производителите от Съюза, без да се надхвърля установеният процент на субсидията.
(836)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. В съответствие с практиката на Съда такава печалба е печалбата, реализирана в началото на разглеждания период, т.е. преди увеличението на субсидирания внос. Поради това целевата печалба беше определена на 8 % въз основа на среднопретеглената печалба, реализирана от промишлеността на ЕС през 2009 и 2010 г. при модулите и елементите, когато те са продавани на печалба.
(837)
След оповестяването на окончателните заключения промишлеността на Съюза изказа твърдението, че като равнище на рентабилност, което промишлеността на Съюза в разумна степен може да постигне при липсата на субсидиран внос, следва да се използва рентабилността за 2010 г., а не средният марж на печалба за 2009 и 2010 г. В това отношение беше изказано твърдението, че рентабилността през 2009 г. не е била достатъчно висока и че конюнктурата през двете години определено е била различна, като се има предвид по-специално развитието на потреблението през 2010 г., което е смекчило въздействието на субсидирането през същата година. В това отношение следва да се отбележи, че при определянето на равнището на отстраняване на вредата не е от значение дали средният марж на печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза, е бил „недостатъчен“. Равнището на отстраняване на вредата следва да бъде определено въз основа на печалбата, която с основание може да се очаква да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос. Разследващите органи са възприели като своя практика да считат, че това равнище е достигнато в началото на разглеждания период. Тъй като в този случай промишлеността на Съюза е работила на загуба при продажбата на елементи в началото на разглеждания период през 2009 г., тази методология не беше подходяща и беше счетено, че е по-надеждно равнището на отстраняване на вредата да бъде определено въз основа на средния марж на печалбата от първата и втората година на разглеждания период. В това отношение беше прието също така, че различната конюнктура през двете години не е от значение.
(838)
Друга страна отново посочи, че за модулите и за елементите следва да бъдат определени различни целеви печалби, тъй като при рентабилността на тези видове на продукта през разглеждания период се наблюдават различни тенденции. Въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за разследвания продукт като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база.
(839)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена, като към производствените разходи на включените в извадката производители от Съюза през РП беше прибавен посоченият по-горе марж на печалбата от 8 %.
(840)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено, като среднопретеглената вносна цена на включените в извадката съдействащи производители износители в КНР, определена при изчисляването на подбиването на цените и надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, беше съпоставена с невредоносната среднопретеглена цена, на която включените в извадката производители от Съюза са продавали сходния продукт на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса.
(841)
Една от страните изказа твърдението, че продажбите на включените в извадката производители от Съюза са били насочени към по-високия ценови сегмент на пазара, например жилищните сгради и малките търговски обекти, което е привлякло по-високи ПЦ, и застъпи становището, че по тази причина продажните цени на промишлеността на Съюза следва да бъдат съответно коригирани. Следва да се отбележи, че това твърдение не трябва да бъде решаващо за изчисляването на маржа на вредата, тъй като разследването показа, че производителите от Съюза не са работели на печалба.
7.2. Окончателни мерки
(842)
С оглед на гореизложеното и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.e. елементи) с произход от или изпратени от КНР на равнището на установения процент на субсидията или на равнището на маржа на вредата, като в съответствие с правилото за по-малкото мито се вземе по-ниското от двете. В конкретния случай ставката на митото следва съответно да бъде определена на равнището на установения процент на субсидията.
(843)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
(844)
Ставката на окончателното мито за оказалите съдействие невключени в извадката китайски дружества, посочени в приложението, се определя като среднопретеглена ставка от ставките за включените в извадката дружества.
(845)
Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя, както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията
Марж на вредата
Изравнително мито
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Посочените по-горе окончателни изравнителни мерки са установени под формата на адвалорни мита.
(847)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, са определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото за страната, приложимо към „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от съответната държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително от субекти, свързани с конкретно посочените дружества, не може да се ползва от тези ставки и подлежи на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(848)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство или продажби) следва незабавно да бъде изпратено до Комисията (103) заедно с цялата необходима информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и износа, например във връзка с тази промяна в наименованието или в структурите за производство или продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се с индивидуални ставки на митото.
(849)
С цел да се гарантира правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказалите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през РП.
(850)
Мерките се налагат, за да се позволи на производителите в Съюза да се възстановят от вредоносното въздействие на субсидирането. Доколкото първоначално би могло да има известно неравновесие между потенциалните ползи за производителите в Съюза и разходите за другите стопански субекти в Съюза, то би могло да се неутрализира чрез увеличаване и/или възобновяване на производството в Съюза. Предвижданият вариант за увеличено производство в Съюза обаче може да не отговаря на развитието на този нестабилен пазар. В периода 2009-2011 г. потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 264 %, а после за шестте месеца между 2011 г. и РП е намаляло с 43 процентни пункта. Нестабилността се забелязва още повече през периода 2006-2011 г., когато от равнище под 1 GW потреблението на модули в Съюза е достигнало почти 20 GW - увеличение с около 2 000 % само за пет години. Очаква се тази нестабилност да се запази, а между различните сценарии в публикуваните от бизнес сдруженията прогнози се наблюдават разлики от 100 и повече процента дори в средносрочен план за 2014-2015 г.
(851)
Поради тези причини се счита за целесъобразно при подобни изключителни обстоятелства срокът на мерките да бъде ограничен само на две години.
(852)
Този период следва да бъде достатъчен за производителите от Съюза да увеличат и/или възобновят производството си, като същевременно няма да застраши в значителна степен положението на останалите стопански субекти в Съюза. Счита се, че периодът от две години ще бъде най-удачен с цел да се анализира дали налагането на мерките наистина е довело до увеличаване на производството в Съюза и по този начин е компенсирало отрицателното въздействие върху останалите стопански субекти в Съюза.
(853)
След оповестяването на окончателните заключения един от производителите в Съюза изказа твърдението, че периодът от две години е твърде кратък за възстановяване от понесената вреда. Освен това беше изказано твърдението, че срокът от две години няма да даде възможност на производителите от Съюза да представят бизнес планове за настоящата и за следващата стопанска година. В това отношение следва да се отбележи, че срокът на действие на мерките е до декември 2015 г., което следва да е достатъчно за производителите от Съюза да представят бизнес планове до 2015 г.
(854)
Освен това производителят от Съюза не оспорва причините, поради които срокът се ограничава на две години, а именно нестабилността на пазара. Производителят дори изрично посочва, че би приветствал преразглеждане, ако се налага мерките да бъдат променени поради промяна в пазарната конюнктура. Тъй като при подобен нестабилен пазар определено съществува голяма вероятност за две години пазарната конюнктура да се промени, се счита за целесъобразно още от самото начало мерките да бъдат ограничени за срок от две години.
(855)
След оповестяването на окончателните заключения жалбоподателят изказа твърдението, че две години не са достатъчни, за да се инвестира в производството, като препрати към съображение 852 по-горе. Поради значителния свободен капацитет на промишлеността на Съюза обаче увеличението в производството може да се постигне чрез по-добро използване на производствения капацитет, което следва да е възможно без значителни допълнителни инвестиции.
(856)
Освен това жалбоподателят изказа твърдението, че налагането на окончателни изравнителни мита за период от две години е недостатъчно, за да може промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното въздействие на субсидирането преди това. При налагането на изравнителни мита обаче не може да се отчита единствено интересът на промишлеността на Съюза, а трябва да се постигне баланс между потенциалните ползи за производителите от Съюза и разходите за останалите стопански субекти в Съюза. Въз основа на това решението мерките да се ограничат за срок от две години остава непроменено.
(857)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР („оповестяване на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(858)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
7.3. Регистрационен режим и действие с обратна сила
(859)
Както се посочва в съображение 7 по-горе, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент № 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, считано от 6 март 2013 г.
(860)
От 6 юни 2013 г. регистрационният режим за вноса с цел осигуряване на защита срещу дъмпинговия внос беше прекратен с временния антидъмпингов регламент. Предвид настоящото антисубсидийно разследване и с оглед на гореизложените констатации регистрационният режим на вноса за целите на антисубсидийното разследване в съответствие с член 24, параграф 5 от основния регламент също следва да бъде преустановен.
(861)
Що се отнася до евентуалното прилагане на изравнителните мерки с обратна сила, трябва да се направи оценка на критериите, изложени в член 16, параграф 4 от основния регламент. Съгласно посочения член окончателно изравнително мито може да бъде наложено за продукти, които са внесени за потребление не по-късно от 90 дни преди датата на прилагането на временните мерки, но не преди датата на започване на разследването.
(862)
В случая няма приложени временни изравнителни мерки. Поради това бе взето решение окончателното изравнително мито да не се налага с обратна сила.
8. ФОРМА НА МЕРКИТЕ
(863)
След приемането на временните антидъмпингови мерки по паралелното антидъмпингово разследване (104) група съдействащи производители износители, включително свързани с тях дружества в КНР и Европейския съюз съвместно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) предложиха съвместен ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент (105). Ангажиментът за спазване на минимален ценови праг беше подкрепен и от органите в КНР. Комисията разгледа предложението и с Решение 2013/423/ЕС на Комисията (106) го прие.
(864)
След приемането на Решение 2013/423/ЕС производителите износители съвместно с CCCME представиха уведомление, че желаят да изменят първоначално предложения от тях ангажимент. Те поискаха ангажиментът да бъде преразгледан, за да се отрази изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват съгласно съображения 46 и 99. Освен това в рамките на срока, определен в член 8, параграф 2 от основния антидъмпингов регламент, още някои износители поискаха да бъдат включени в ангажимента.
(865)
В рамките на срока, определен в член 13, параграф 2 от основния регламент (107), същата група производители износители съвместно с CCCME поискаха Комисията да приеме условията на посочения ангажимент с цел да се отстрани и вредоносното въздействие на субсидирания внос. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС Комисията прие това предложение по отношение на окончателните мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели (елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm), понастоящем класирани в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 and ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039) с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ.
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций,
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване на продуктите, описани в параграф 1 и произведени от изброените по-долу дружества, е следната:
Дружество
Ставка на митото
Допълнителен код по ТАРИК
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
B999 (108)
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
1. Декларираният за допускане за свободно обращение внос на продукти, понастоящем класирани в код по КН ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039), фактуриран от дружества, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, се освобождава от антисубсидийното мито, наложено с член 1, при условие че:
а)
дружество, посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, е произвело, транспортирало и фактурирало пряко или чрез свое свързано дружество, също посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, посочените по-горе продукти или на свои свързани дружества в Съюза, които действат като вносител и оформят митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза, или на първия независим клиент, действащ като вносител и оформящ митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза;
б)
вносът се придружава от фактура за стоки - предмет на ангажимент за спазване на минимален ценови праг, която е търговска фактура, съдържаща като минимум елементите и декларацията, посочени в приложение 2 към настоящия регламент;
в)
вносът се придружава от сертификат за поет ангажимент при износ съгласно приложение 3 към настоящия регламент; и
г)
декларираните и представени на митница стоки съответстват точно на описанието във фактурата във връзка с ангажимента.
2. Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
а)
всеки път, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от условията в същия параграф; или
б)
когато Комисията в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 597/2009 се откаже от приетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг с регламент или решение, в който/което се посочват конкретни трансакции, и обяви съответните фактури във връзка с ангажимента за недействителни.
Член 3
Дружествата, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, при спазване на определени условия, посочени в същото решение, издават също така фактури за трансакции, които не са освободени от антисубсидийните мита. Тези фактури са търговски фактури, съдържащи поне елементите, посочени в приложение 4 към настоящия регламент.
Член 4
Регистрационният режим на вноса съгласно Регламент (ЕС) № 182/2013, с който беше въведен регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, се прекратява.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Срокът му на действие изтича на 7 декември 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1239/2013,
annettu 2 päivänä joulukuuta 2013,
Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1. Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ”komissio”, ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä8 päivänä marraskuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ”vireillepanoilmoitus”, tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ”Kiina” tai ”asianomainen maa”, peräisin olevien kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuontia unioniin koskevan tukien vastaisen menettelyn vireillepanosta.
(2)
Tukien vastainen menettely pantiin vireille, kun EU ProSun, jäljempänä ”valituksen tekijä”, esitti 26 päivänä syyskuuta 2012 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen tuetusta tuonnista ja siitä johtuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle.
(3)
Ennen menettelyn aloittamista komissio ilmoitti neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009, jäljempänä ”perusasetus”, 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Kiinan viranomaisille saaneensa asianmukaisesti asiakirjanäytöllä vahvistetun valituksen, jonka mukaan Kiinasta peräisin olevien kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien tuettu tuonti aiheuttaa merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Kiinan viranomaisille ehdotettiin neuvottelujen aloittamista, jotta valituksen kohteena oleva tilanne voitaisiin selvittää ja päästä molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun. Kiinan viranomaiset hyväksyivät neuvottelutarjouksen, minkä jälkeen neuvotteluja käytiin. Neuvottelujen aikana ei päästy molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun. Kiinan viranomaiset tekemät huomautukset valituksessa luetelluista järjestelmistä, jotka eivät mahdollista tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoa, otettiin kuitenkin huomioon. Kiinan viranomaisilta saatiin kannanottoja neuvottelujen jälkeen.
1.2. Rinnakkainen polkumyyntimenettely
(4)
Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä6 päivänä syyskuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (3) Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuontia unioniin koskevan polkumyyntimenettelyn vireillepanosta.
(5)
Komissio otti 6 päivänä kesäkuuta 2013 komission asetuksella (EU) N:o 513/2013 (4), jäljempänä ”väliaikaista polkumyyntitullia koskeva asetus”, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonnissa.
(6)
Tässä tukien vastaisessa ja rinnakkaisessa polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa tehdyt vahinkoanalyysit perustuvat samaan unionin tuotannonalan, edustavien unionin tuottajien sekä tutkimusajanjakson määritelmään ja johtivat täysin samanlaisiin päätelmiin, ellei toisin mainita. Tätä pidettiin asianmukaisena, jotta voitiin järkeistää vahinkoanalyysi ja tehdä johdonmukaiset päätelmät molemmissa menettelyissä. Tästä syystä kummassa tahansa menettelyssä esitetyt vahinkoa koskevat huomautukset otettiin huomioon molemmissa menettelyissä.
1.3. Rekisteröinti
(7)
Valituksen tekijän pyynnöstä, jonka tukena oli vaadittu näyttö, komissio antoi 1 päivänä maaliskuuta 2013 komission asetuksen (EU) N:o 182/2013 (5), jolla asetettiin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonti kirjaamisvelvoitteen alaiseksi 6 päivästä maaliskuuta 2013.
(8)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että päätös tuonnin kirjaamisesta oli perusteeton, koska perusasetuksen 24 artiklan 5 kohdan mukaiset edellytykset eivät täyttyneet. Näiden väitteiden tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä eivätkä ne perustuneet tosiseikkoihin. Tehdessään päätöstä tuonnin kirjaamisesta komissiolla oli riittävästi alustavaa näyttöä, joka oikeutti tuonnin kirjaamisen, etenkin absoluuttisen tuonnin ja markkinaosuuden jyrkkä kasvu. Tätä koskevat väitteet oli siksi hylättävä.
1.4. Menettelyn osapuolet
(9)
Komissio ilmoitti menettelyn vireillepanosta virallisesti valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille Kiinassa, Kiinan viranomaisille ja tiedossa oleville tuojille. Asianomaiset osapuolet saivat tilaisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa.
(10)
Koska vientiä harjoittavia tuottajia, unionin tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia oli ilmeisen runsaasti, kaikkia tiedossa olevia vientiä harjoittavia tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvästä liiketoiminnastaan 38 kappaleessa määritellyn tutkimusajanjakson ajalta. Tätä tietoa pyydettiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti, jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen. Asiassa kuultiin myös Kiinan viranomaisia.
a) Vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(11)
Alustavassa vaiheessa 121 kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa/tuottajaryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Yhteistyössä toimineiden yritysten osuus Kiinan viennin kokonaismäärästä oli yli 80 prosenttia. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatujen tietojen perusteella komissio ehdotti alustavasti perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti, että otokseen valittaisiin seitsemän vientiä harjoittavaa tuottajaa/vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää.
(12)
Otokseen valitut seitsemän yritysryhmää muodostuvat kolmesta yhteistyössä toimivasta viejästä, joilla on suurin moduulien vientimäärä, kahdesta yhteistyössä toimivasta viejästä, joilla on suurin kennojen vientimäärä, ja kahdesta yhteistyössä toimivasta viejästä, joilla on suurin kiekkojen vientimäärä. Tätä seitsemän vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän otosta käytettiin perustana määritettäessä tukitasoa näiden ryhmien osalta sekä tukitasoa kaikkien yhteistyössä toimimattomien otokseen kuulumattomien vientiä harjoittavien tuottajien osalta, kuten perusasetuksen 15 artiklan 2 ja 3 kohdassa vaaditaan. Kuten 46 kappaleessa selitetään, komissio jätti kiekot tuotteen määritelmän ulkopuolelle tutkimuksen lopullisessa vaiheessa. Jotkin yritykset valittiin otokseen sen perusteella, että niillä oli suurimmat kiekkojen vientimäärät. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että komissio oli jo tutkinut näitä yrityksiä ja tarkastanut niiden toimittamat tiedot ja että kaikilla näillä yrityksillä oli merkittävää moduulien ja/tai kennojen vientiä, otoksen muuttamista ei pidetty tarpeellisena.
(13)
Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien lukumäärä oli lopulta kahdeksan yritystä/ryhmää. Tämä johtuu siitä, että vaikka alunperin ilmoitettiin, että Jinko Solar Co. Ltd ja Renesola Jiangsu Ltd. ovat etuyhteydessä toisiinsa, myöhemmin kävi ilmi, että näin ei ole.
b) Unionin tuottajia koskeva otanta
(14)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut unionin tuottajia edustavan otoksen. Kaikille tiedossa oleville unionin tuottajille ja tuottajien järjestöille ilmoitettiin unionin tuottajien alustavan otoksen valinnasta. Tähän alustavaan otokseen kuului yhdeksän unionin tuottajaa niistä noin 215:stä unionin tuottajasta, joiden tiedettiin ennen tutkimuksen vireillepanoa tuottavan samankaltaista tuotetta; otos valittiin sellaisen suurimman edustavan tuotantomäärän perusteella - ottaen huomioon tuottajien myyntimäärä ja maantieteellinen sijainti - joka ne voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Varmistettiin, että otokseen kuului sekä vertikaalisesti integroituneita että integroitumattomia unionin tuottajia. Asianomaisia osapuolia kehotettiin myös esittämään kantansa alustavasta otoksesta.
(15)
Useat asianomaiset osapuolet esittivät seuraavia vastalauseita unionin tuottajia koskevasta alustavasta otoksesta:
i)
Jotkin osapuolet katsoivat, että alustavasti valitusta otoksesta toimitetut tiedot eivät olleet riittäviä ja estivät niitä esittämästä merkityksellisiä huomautuksia ehdotetusta otoksesta. Ne arvostelivat erityisesti sitä, että unionin tuottajien identiteetti pidettiin luottamuksellisena, ja pyysivät, että ne jäsenvaltiot, joissa otokseen valitut unionin tuottajat sijaitsivat, olisi paljastettava samoin kuin valittujen unionin tuottajien tuotannon osuus aurinkosähkömoduulien ja kennojen kokonaistuotantomäärästä sekä otokseen valittujen yksittäisten yritysten ja koko otoksen prosenttiosuus tuotannosta ja myynnistä.
ii)
Otoksen valintaan käytetty menetelmä kiistettiin sillä perusteella, että siinä sekoitettiin kolme eri vaihetta eli tutkimuksen vireillepanolle annettu tuki, unionin tuotannonalan määrittely sekä otanta. Sen vuoksi väitettiin, että oli epäselvää, oliko unionin tuotannonala määritelty jo otosta valittaessa ja voitaisiinko otosta sen vuoksi pitää edustavana. Koska unionin tuotannonalaa ei määritetty otantavaiheessa, asianomaiset osapuolet eivät pystyneet varmistamaan, oliko alustava otos edustava ja voitaisiinko unionin tuotannonalan tilannetta tutkimusajanjaksolla (määritelmä 38 kappaleessa) näin ollen arvioida oikein otoksen perusteella. Lisäksi väitettiin, että oli epäasianmukaista valita alustava otos niiden vastausten perusteella, jotka unionin tuottajat toimittivat tutkimuksen vireillepanolle annettavaa tukea koskevaan tutkimukseen.
iii)
Lisäksi väitettiin, että alustava otos valittiin pelkästään niistä yrityksistä, jotka olivat ilmoittaneet tukevansa tätä tutkimusta.
iv)
Eräs osapuoli väitti, että koska vertikaalisesti integroituneet yritykset kuuluvat alustavaan otokseen, kennojen tuotantomäärä saattaa kaksin- tai kolminkertaistua, mikä asettaa otoksen yleisen edustavuuden kyseenalaiseksi. Se vaati, että vertikaalisesti integroituneiden tuottajien osalta otetaan huomioon vain moduulien muttei kennojen tuotantomäärää.
v)
Sama osapuoli väitti, että tiedot, joiden perusteella otos valittiin, olivat ainakin osittain epäluotettavia, millä saattoi olla vaikutusta koko alustavan otoksen edustavuuteen.
vi)
Eräs osapuoli toimitti luettelon, johon väitetysti sisältyi vielä noin 150 samankaltaisen tuotteen unionin tuottajaa, ja vaati, että ne olisi pitänyt ottaa huomioon unionin tuottajien otoksen valinnassa.
(16)
Osapuolten esiin ottamiin seikkoihin vastattiin seuraavasti: Unionin tuottajat pyysivät, että niiden nimet pidetään luottamuksellisina vastatoimien riskin vuoksi. Unionin tuottajiin kohdistettiinkin uhkauksia, jotka koskivat niiden liiketoiminnan vahingoittamista sekä unionissa että sen ulkopuolella. Komissio katsoi, että pyynnöt olivat riittävän perusteltuja, jotta niihin voitiin suostua. Otokseen valittujen yksittäisten unionin tuottajien sijainnin tai tuotanto- ja myyntiosuuden paljastaminen olisi voinut helposti paljastaa kyseisen tuottajan identiteetin, joten tätä koskeva vaatimus oli hylättävä.
(17)
Komissio ei ”sekoittanut” tutkimuksen vireillepanolle annetun tuen määrittämistä, unionin tuotannonalan määrittelyä sekä alustavan otoksen valintaa, koska nämä vaiheet olivat riippumattomia toisistaan ja niistä päätettiin erikseen. Ei osoitettu, missä määrin unionin tuottajien - tutkimuksen vireillepanolle annetun tuen tutkimisen yhteydessä - toimittamien tuotanto- ja myyntitietojen käyttö oli vaikuttanut otoksen edustavuuteen. Unionin tuotannonala oli määritelty alustavasti vireillepanon yhteydessä. Kaikkia saatavilla olevia tietoja, jotka koskivat unionin tuottajia, mukaan luettuna valituksessa toimitetut ja unionin tuottajilta ja muilta osapuolilta ennen tutkimuksen vireillepanoa kerätyt tiedot, käytettiin alustavasti unionin kokonaistuotannon vahvistamiseen tutkimusajanjaksolla, joka määritellään 38 kappaleessa.
(18)
Kaikkia unionin tuottajia, jotka vastasivat tutkimuksen vireillepanolle annettavaa tukea koskeviin kysymyksiin, tarkasteltiin otoksen sisällyttämisen kannalta riippumatta siitä, tukivatko vai vastustivatko ne tutkimusta vai ilmaisivatko mitään mielipidettä siitä. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(19)
Kaksin- tai kolminkertaiseen laskemiseen liittyvät seikat otettiin huomioon alustavaa otosta valittaessa. Kävi ilmi, että vertikaalisesti integroituneiden unionin tuottajien kennojen tuotannon ja myynnin huomiotta jättämisessä ei otettaisi huomioon kennojen tuotannon sitä osaa, joka myytiin vapailla markkinoilla. Sen vuoksi katsottiin, että kennojen myynnin jättäminen pois kokonaistuotantomäärästä ei välttämättä johtaisi edustavampaan otokseen. Otoksen edustavuutta ei määritetty pelkästään tuotantomäärän perusteella vaan myös maantieteellisen jakautumisen ja vertikaalisesti integroituneiden ja ei-integroituneiden tuottajien tasapuolisen edustuksen perusteella. Tuotantomäärän suhteellinen edustavuus laskettiin samankaltaisen tuotteen kunkin lajin tasolla. Tällä perusteella katsottiin, että alustavan otoksen valintamenetelmä oli järkevä, minkä vuoksi otoksen katsotaan edustavan tutkimuksen kohteena olevan tuotteen unionin tuotannonalaa kokonaisuudessaan. Näin ollen tämä väite hylättiin. Tietojen luotettavuuden osalta voidaan todeta, että otos valittiin valintahetkellä käytettävissä olleiden tietojen perusteella, kuten perusasetuksen 27 artiklassa säädetään. Tutkimuksen vireillepanoa tukevien tietojen luotettavuuden osalta tutkimuksessa ei havaittu mitään näyttöä siitä, että ennen vireillepanoa kerätyissä tiedoissa olisi ollut merkittäviä puutteita. Sen vuoksi voidaan olettaa kohtuudella, että alustavan otoksen valintaperusta oli riittävän luotettava. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(20)
Luettelosta, joka sisälsi noin 150 muuta unionin tuottajaa, on huomattava, että tiedot toimitettiin huomattavasti sen määräajan jälkeen, joka osapuolille oli annettu alustavan otoksen valintaa koskevien huomautusten esittämistä varten ja unionin tuottajille ilmoittautumista ja otokseen sisällyttämisen pyytämistä varten. Lisäksi noin 30 luetteloon sisältyvistä unionin tuottajista oli itse asiassa komission tiedossa otoksen valintahetkellä. Kaikkia unionin tuottajia, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksen julkaisemisen jälkeen, harkittiin otosta valittaessa. Tällä perusteella näillä tekijöillä ei ole ollut vaikutusta otoksen edustavuuteen. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(21)
Huomautusten saamisen jälkeen otoksen kokoonpanoa tarkistettiin sillä perusteella, että oli merkkejä siitä, että yksi otokseen valittu yritys oli sellaisessa tilanteessa, että se ei olisi voinut toimia täysipainoisesti yhteistyössä. Otoksen edustavuuden tason säilyttämiseksi otokseen valittiin vielä yksi unionin tuottaja. Tarkistettuun otokseen kuului näin ollen kymmenen yritystä, jotka valittiin kullakin tuotantotasolla sellaisen suurimman edustavan tuotantomäärän perusteella - ottaen huomioon myyntimäärä unionin markkinoilla ja maantieteellinen sijainti - joka voitiin tutkia kohtuudella käytettävissä olevassa ajassa. Sen jälkeen, kun kiekot jätettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmästä ja näin tutkimuksen soveltamisalasta (ks. 42-46 ja 349 kappale), otos koostui kahdeksasta yrityksestä. Näin ollen unionin tuottajien tarkistetun otoksen osuus - prosentteina koko unionin tuotannosta - moduulien tuotannosta oli 18-21 prosenttia ja kennojen tuotannosta 17-24 prosenttia, ja siihen kuului sekä vertikaalisesti integroituneita että ei-integroituneita tuottajia. Koska tarkat prosenttiosuudet antaisivat mahdollisuuden laskea edellä mainitun otokseen lisätyn unionin tuottajan tuotantomäärän ja näin sen identiteetti voitaisiin määrittää, tarkkoja prosenttilukuja ei voitu ilmoittaa.
(22)
Ne unionin tuottajat, jotka toimittivat komissiolle otoksen valintaa varten tarvittavia tietoja tässä tukien vastaisessa menettelyssä, olivat samoja kuin ne unionin tuottajat, jotka toimittivat asiaa koskevia tietoja rinnakkain käynnissä olevassa polkumyyntitutkimuksessa. Lisäksi kaikki lopulliseen otokseen polkumyyntitutkimuksessa valitut tuottajat ovat toimittaneet asiaa koskevia tietoja tässä tukien vastaisessa tutkimuksessa, minkä ansiosta komissio pystyi valitsemaan otoksen. Sen vuoksi pidettiin asianmukaisena, että unionin tuottajien lopulliset otokset ovat täysin samat molemmissa menettelyissä.
(23)
Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä, jonka mukaan valituksen tekijöiden ja otokseen valittujen unikonin tuottajien nimien pitäminen luottamuksellisena ei ole perusteltua. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa jo todettiin, unionin tuottajat pyysivät nimiensä luottamuksellisena pitämistä vastatoimenpiteiden riskin vuoksi. Komissio katsoi, että pyynnöt olivat riittävän perusteltuja, jotta niihin voitiin suostua. Tietoja, jotka komissiolle toimitettiin näyttönä vastatoimien riskistä, ei voida paljastaa kolmansille osapuolille, koska tämä mitätöisi luottamuksellisuutta koskevan pyynnön. Lisäksi tapauksessa, jossa Kiinan viranomaisten ilmoituksen mukaan unionin tuottaja arvioi kantansa uudelleen ja paljasti identiteettinsä nostamalla tuomioistuimessa kanteen väliaikaista asetusta vastaan, ei ole enää perusteita paljastaa tietoja, joiden perusteella oikeus pysyä nimettömänä myönnettiin, koska identiteetti on jo paljastunut.
(24)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan koneiden ja elektroniikan tuonti- ja vientikauppakamari (China Chamber of Commerce for Import & Export of Machinery & Electronic Products), jäljempänä ”CCCME”, toisti väitteensä menetelmästä, jota käytettiin unionin tuottajien alustavan otoksen valinnassa. Se väitti erityisesti, että toimielimet eivät olleet ottaneet huomioon 120:tä tuottajaa. Komissio käsitteli tätä seikkaa jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa. Lisäksi toimielimet ovat tarkastaneet luettelossa esitettyjen yritysten toiminnan. Kävi ilmi, että luetteloon sisältyi enimmäkseen asentajia, jakelijoita, etuyhteydessä olevia tuojia ja vientiä harjoittavia tuottajia Kiinassa, Taiwanissa ja Intiassa. Sen vuoksi sen perusteella ei voitu osoittaa, että toimielimet olisivat jättäneet huomiotta merkittävän määrän unionin tuottajia. CCCME ei myöskään kiistänyt unionin kokonaistuotantoa toimittamalla vaihtoehtoisia lukuja eikä esittänyt mitään näyttöä siitä, että otoksen edustavuus olisi kärsinyt, koska yhtäkään väitetyistä muista unionin tuottajista ei olisi valittu otokseen, jos se olisi ollut komission tiedossa.
c) Etuyhteydettömiä tuojia koskeva otanta
(25)
Niistä noin 250:stä valituksen tekijän esittämästä etuyhteydettömästä tuojasta, joihin komissio otti yhteyttä, 20 vastasi vireillepanoilmoituksen liitteenä olevaan otantalomakkeeseen: 12 moduulien osalta ja yksi kennojen osalta. Lisäksi seitsemän muuta osapuolta ilmoittautui, mutta ne eivät ilmoittaneet mitään tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia tai jälleenmyyntiä. Otos valittiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti niin, että katettiin suurin mahdollinen edustava tuontimäärä, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Tällä perusteella etuyhteydettömien tuojien otokseen valittiin kaksi moduulien tuojaa ja yksi kennojen tuoja, joiden osuus asianomaisesta maasta tulevasta kokonaistuonnista oli noin 2-5 prosenttia. Kyselylomakevastausten saamisen jälkeen kävi kuitenkin ilmi, että näistä kolmesta tuojasta yhden ydintoimintaa olivat itse asiassa aurinkovoimalat eikä tarkasteltavana olevan tuotteen kauppa. Toinen tuoja taas toimi moduulien eikä kennojen tuojana. Sen kyselylomakevastauksessa antamat tiedot eivät kuitenkaan olleet laadultaan riittäviä, jotta ne olisi voitu sisällyttää etuyhteydettömien tuojien analyysiin. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista suurin osa tuli unionin markkinoille sellaisten yritysten kautta, jotka ovat etuyhteydessä vientiä harjoittaviin tuottajiin Kiinassa, tai asentajien tai hankkeen toteuttajien kautta.
(26)
Rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen komissio otti yhteyttä muihin tuojiin, jotka olivat jo toimineet yhteistyössä tutkimuksessa vireillepanovaiheessa toimittamalla perustietoja tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvästä toiminnastaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyn mukaisesti. Tarkoituksena oli määrittää, voitaisiinko etuyhteydettömien tuojien otoksen kokoa kasvattaa. Kuusi yritystä, joita voitiin pitää tarkasteltavana olevalla tuotteella kauppaa käyvinä (eli sitä ostavina ja jälleenmyyvinä) etuyhteydettöminä tuojina, ilmoittautui ja oli halukkaita toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa. Näistä kuudesta viisi vastasi määräajan kuluessa. Saaduista viidestä uudesta vastauksesta vain kolme oli riittävän kattavia, jotta voitiin tehdä merkityksellinen arviointi. Tällä perusteella etuyhteydettömien tuojien otosta laajennettiin niin, että siihen kuului neljä moduulien tuojaa, joiden osuus asianomaisesta maasta tulevasta kokonaistuonnista oli noin 2-5 prosenttia. Kun otetaan huomioon etuyhteydettömien tuojien rakenne (enimmäkseen pieniä ja keskisuuria yrityksiä), ei ollut mahdollisuutta otokseen, joka olisi edustanut suurempaa osuutta, kun otetaan huomioon toimielinten rajalliset resurssit.
d) Kyselylomakkeeseen annetut vastaukset ja tietojen tarkistaminen
(27)
Komissio lähetti kyselylomakkeen Kiinan edustajille (mukaan luettuna erityislomakkeet seuraaville tahoille: China Development Bank, Export Import Bank of China, Bank of China, Bank of Shanghai, Sinosure, muut asiaan liittyvät rahoituslaitokset sekä valtion omistamat monikiteisen piin, lasin ja alumiinin tuottajat, jotka toimittivat näitä raaka-aineita asianomaiselle tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla), kahdeksalle otokseen valitulle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle, muille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka pyysivät sitä, otokseen valituille unionin tuottajille, otokseen valituille etuyhteydettömille tuojille sekä alku- ja jatkojalostussektorin toimijoille ja niiden järjestöille, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksessa annetuissa määräajoissa. Komissio otti yhteyttä myös kuluttajia edustavaan järjestöön.
(28)
Vastauksia saatiin Kiinan viranomaisilta, kaikilta otokseen valituilta vientiä harjoittavilta tuottajilta ja niihin etuyhteydessä olevilta yrityksiltä Kiinassa, viideltä vientiä harjoittavalta tuottajalta, jotka pyysivät yksilöllistä tarkastelua, kaikilta otokseen valituilta unionin tuottajilta, kaikilta otokseen valituilta etuyhteydettömiltä unionin tuojilta sekä 21:ltä alku- ja jatkojalostussektorin toimijalta ja kolmelta niiden järjestöltä.
(29)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki tuetun tuonnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien viranomaisten ja rahoituslaitosten, otokseen valittujen yritysten, yhden etuyhteydettömän tuojan, kahden alkujalostussektorin ja neljän jatkojalostussektorin toimijan, järjestöjen ja riippumattoman konsultin toimitiloihin:
a)
Kiinan kansantasavallan viranomaiset
-
Kiinan kauppaministeriö, Beijing, Kiina
-
Huaxia Bank, Beijing, Kiina
-
China Development Bank, Beijing, Kiina
-
Export Import Bank of China, Beijing, Kiina
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Beijing, Kiina
b)
Unionin tuottajat
-
kahdeksan otokseen valittua unionin tuottajaa
c)
Vientiä harjoittavien tuottajien ryhmät (ja niihin etuyhteydessä olevat yritykset) Kiinassa
-
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Kiina
-
Delsolar (Wujiang) Ltd, Kiina
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd, Kiina
-
JingAo Group, Kiina
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, Kiina
-
Yingli Green Energy Holding Company, Kiina
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, Kiina
-
Jinko Solar Co. Ltd, Kiina
d)
Etuyhteydetön tuoja unionissa
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Saksa
e)
Alkujalostussektorin toimijat
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Saksa
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Saksa
f)
Jatkojalostussektorin toimijat
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Saksa
-
ValSolar SL, Badajoz, Espanja
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugali
-
Sunedison, Spain Construction, Madrid, Espanja
g)
Järjestöt
-
European Photovoltaic Industry Association, jäljempänä ”EPIA”, Bryssel, Belgia
h)
Riippumaton konsultti
-
Europressedienst, Bonn, Saksa.
(30)
Kaikkia asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin soveltuvin osin huomioon.
(31)
Tuojia sekä alku- ja jatkojalostussektorin toimijoita edustava AFASE (Association for Affordable Solar Energy) asetti kyseenalaiseksi Europressedienstin tiloihin tehdyn käynnin oikeusperustan sillä perusteella, että riippumaton konsultti ei ole asianomainen osapuoli perusasetuksen 26 artiklan mukaisesti. Päätelmien pitäisi kuitenkin perustua luotettaviin ja tarkastettavissa oleviin tietoihin mahdollisuuksien mukaan. Europressedienst on antanut tietoja makrotaloudellisista indikaattoreista sopimuksen perusteella. Komissio teki sen tiloihin tarkastuskäynnin hyvän hallinnon periaatteiden vuoksi tarkastaakseen niiden tietojen luotettavuuden ja oikeellisuuden, joihin komissio perusti päätelmänsä.
(32)
Kiinan viranomaiset väittivät, että niiden puolustautumisoikeutta siltä osin kuin on kyse mahdollisuudesta tutustua osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun avoimeen asiakirja-aineistoon oli loukattu seuraavista syistä: i) ei-luottamuksellisesta asiakirja-aineistosta puuttui tietoja ilman osoitettua hyvää syytä tai riittävän yksityiskohtaista tiivistelmää tai poikkeuksellisesti ei-luottamuksellista tiivistelmää ei ollut toimitettu, ii) yhden unionin tuottajan koko kyselylomakevastauksen ei-luottamuksellinen versio puuttui ja iii) viiveet unionin tuottajien kyselylomakevastausten ei-luottamuksellisten versioiden saattamisessa osapuolten saataville olivat kohtuuttomat.
(33)
i) Väitteestä, jonka mukaan avoimesta asiakirja-aineistosta puuttui tietoja, osapuoli ei täsmentänyt, mitä tietoja se tarkoitti. ii) Väite, jonka mukaan koko kyselylomakevastauksen ei-luottamuksellista versiota ei asetettu saataville, oli virheellinen. iii) Otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamien ei-luottamuksellisten vastausten saataville asettamisen määräajoista kyseiselle osapuolelle oli selvitetty, että kyselylomakkeet lisättiin ei-luottamukselliseen asiakirja-aineistoon vasta kun niiden tiivistelmien kattavuus ja asianmukaisuus oli tarkistettu. Jotta voitiin taata unionin tuottajien oikeus pysyä nimettöminä, varmistettiin myös, että kyselylomakkeiden ei-luottamuksellisista versioista ei käynyt ilmi kyseisen unionin tuottajan identiteetti. Joissakin tapauksissa ei-luottamuksellisen version toimittavan osapuolen oli tämän vuoksi korjattava versiota ennen kuin se voitiin asettaa muiden asianomaisten osapuolten saataville.
(34)
Joka tapauksessa katsotaan, että tämä ei millään tavalla vaikuttanut osapuolten puolustautumisoikeuteen. Komissio on antanut kaikille asianomaisille osapuolille mahdollisuuden reagoida tarkasteltavaksi tarkoitetun avoimen asiakirja-aineiston sisältämiin tietoihin ajoissa, jotta niiden perustellut ja oikeutetut huomautukset voidaan ottaa huomioon ennen päätelmien tekemistä tutkimuksessa. Kyseisellä asianomaisella osapuolelle oli kaikki mahdollisuudet kommentoida otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeita myös alustavien ja lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Vaikka päätelmien ilmoittaminen ja mahdollisuus tutustua osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun avoimeen asiakirja-aineistoon perustuvat eri säännöksiin, on huomattava, että asianomaisilla osapuolilla oli runsaasti mahdollisuuksia kommentoida kaikkien osapuolten tutkimukseen toimittamia kaikkia tietoja. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(35)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen tasoitustullin käyttöönottoa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonnissa, jäljempänä ”lopullisten päätelmien ilmoittaminen”. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä.
(36)
Kaikkia asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin soveltuvin osin huomioon.
1.5. Sitoumuksen hyväksyminen lopullisten tullien osalta
(37)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissio sai vientiä harjoittavien tuottajien yhdessä Kiinan koneiden ja elektroniikan tuonti- ja vientikauppakamarin CCCME:n kanssa esittämän muutetun sitoumustarjouksen, joka kattaa myös rinnakkaisen polkumyynnin vastaisen tutkimuksen. Komissio vahvisti kyseisen sitoumuksen hyväksymisen komission täytäntöönpanopäätöksellä 2013/707/EU, annettu 4 päivänä joulukuuta 2013, Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevassa polkumyynnin ja tukien vastaisessa menettelyssä tarjotun sitoumuksen hyväksymisen vahvistamisesta lopullisten toimenpiteiden soveltamiskauden ajaksi (6).
1.6. Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(38)
Tukia ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2011 ja 30 päivän kesäkuuta 2012 välisen ajanjakson, jäljempänä ”tutkimusajanjakso”. Vahingon arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ”tarkastelujakso”.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(39)
Tarkasteltavana oleva tuote määriteltiin vireillepanovaiheessa seuraavasti: Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat tai lähetetyt kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkömoduulit tai -paneelit ja sen tyyppiset kennot ja kiekot, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa. Kennojen ja kiekkojen paksuus on enintään 400 mikrometriä. Tuote kuuluu tällä hetkellä CN-koodeihin ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90.
(40)
Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään:
-
kannettavat aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa ja jotka tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat akkuja,
-
ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet,
-
kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin, joiden käyttötarkoitus on jokin muu kuin sähkön tuottaminen ja jotka käyttävät integroitujen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkokennojen tuottaman sähkön.
2.2. Samankaltainen tuote
(41)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevalla tuotteella ja unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi niitä pidetään perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
2.3. Tuotteen määritelmää koskevat väitteet
2.3.1. Kiekkojen jättäminen tuotteen määritelmän ulkopuolelle
(42)
Asianomaiset osapuolet vaativat, että kiekot olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niillä ei ole samoja fyysisiä, kemiallisia ja teknisiä perusominaisuuksia kuin kennoilla ja moduuleilla. Ennen väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen julkaisemista esitettyjen väitteiden lisäksi sen jälkeen esitettiin vielä kaksi lisäväitettä.
(43)
Ensinnäkin osapuolet väittivät, että kiekkoja voidaan käyttää muihinkin tarkoituksiin kuin kennojen tuotantoon, kuten integroitujen piirien ja muiden mikrolaitteiden tuotantoon. Tältä osin on huomattava, että kaikki kiekot eivät kuulu tuotteen määritelmään tässä tutkimuksessa, joka rajoittuu sen tyyppisiin kiekkoihin, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa (ja kiekkojen paksuus on enintään 400 mikrometriä). Kiekkoja varmaankin käytetään muissakin sovelluksissa, mutta tutkimuksen piiriin eivät missään vaiheessa kuuluneet kiekot, joita käytetään muiden tuotteiden, kuten integroitujen piirien, tuotannossa. Myöskään yksikään tuottaja, tuoja tai käyttäjä, joka toimii tällaisten toisentyyppisten kiekkojen markkinoilla, ei ilmoittautunut ja väittänyt, että niiden kiekkoihin sovelletaan kirjaamisvelvollisuutta tai väliaikaista polkumyyntitullia. Sen vuoksi päätellään, että nämä muuntyyppiset kiekot eivät kuulu tuotteen määritelmään tässä tutkimuksessa. Samalla tämä osoittaa, että kiekoilla ei välttämättä ole sama loppukäyttötarkoitus kuin kennoilla ja moduuleilla.
(44)
Toiseksi väitettiin, että prosessoimattomilla kiekoilla ei ole mitään niistä olennaisista sähköisistä ominaisuuksista, jotka erottavat aurinkokennot ja -moduulit muista tuotteista. Kiekoilla ei etenkään ole kykyä tuottaa sähköä auringonvalosta, mikä on kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkökennojen ja -moduulien keskeinen tehtävä.
(45)
Tutkimuksessa kävikin ilmi, että kiekko saavuttaa toimivuuden sähkön tuottamiseksi auringonvalosta vasta sitten, kun se muutetaan kennoksi. Muuntaminen tapahtuu kennoissa, jotka absorboivat valoa ja muuntavat sen sähköksi kiteisen piin avulla. Niissä on pn-liitos kennon tuottaman sähkön keräämistä ja edelleensiirtämistä varten. Moduulien kokoamiseksi kennot juotetaan yhteen lattalangalla tai metallinauhalla, jotta saadaan kennojen jono. Ne laminoidaan levyjen väliin. Pinnalla käytetään useimmiten lasilevyjä ja pohjalla polymeeritaustalevyjä. Yleensä rakennetaan kehykset, jotta kennot voidaan asentaa käytännössä (esim. katolle). Moduulissa voi myös olla invertteri.
(46)
Erilaisten fyysisten ja teknisten perusominaisuuksien vuoksi, jotka määriteltiin tutkimuksen aikana muun muassa kyvyksi tuottaa sähköä auringonvalosta, pääteltiin, että kiekot olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ja näin ollen tämän tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
2.3.2. Fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset
(47)
Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että tutkimus ei voi kattaa kahta tuotetta, joilla on erilaiset fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet, minkä vuoksi moduuleista ja kennoista pitäisi tehdä kaksi erillistä tutkimusta. Lisäksi ne väittivät, että on epäselvää, koskeeko tutkimus yhtä tuotetta vai kahta erillistä tuotetta, minkä vuoksi osapuolilla ei ole täyttä mahdollisuutta puolustaa oikeuksiaan.
(48)
Kennojen ja moduulien tuotanto muodostaa yhden tuotantoprosessin, jossa on eri tuotantovaiheita. Kennot määrittävät lopputuotteen (eli moduulin) ominaisuudet. Tutkimuksessa kävi ilmi, että kennoja tuotetaan suoraan ja yksinomaisesti moduulien tuottamiseksi; moduuleilla ja kennoilla on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet (jotka määräytyvät käytetyn raaka-aineen perusteella) sekä samat peruskäyttötarkoitukset (eli niitä myydään aurinkosähköjärjestelmiin integroimista varten). Moduulien suorituskyky liittyy suoraan kennojen suorituskykyyn.
(49)
Vireillepanoilmoituksessa tuotiin selvästi esiin, että moduulit ja kennot muodostavat tutkimuksen kohteena olevan tuotteen. Asianomaisilla osapuolilla oli sen vuoksi täysi mahdollisuus puolustaa etujaan määritellyn mukaisen tarkasteltavana olevan tuotteen perusteella. Tällä perusteella väitteet hylättiin.
2.3.3. Eri nimikkeistö
(50)
Väitettiin, että moduuleja ja kennoja ei voida pitää yhtenä tuotteena, koska niillä on eri kahdeksannumeroiset CN-koodit, kuusinumeroiset alanimikkeet ja nelinumeroiset HS-nimikkeet. Tältä osin on huomattava, että sekä kennot että moduulit voidaan ilmoittaa tullinimikkeessä 8541 40 90, kun taas nimikkeen 8501 tullinimikkeet on tarkoitettu yleisesti sähkögeneraattoreille eikä erityisesti aurinkosähkötuotteille. Näillä perusteilla väite hylättiin.
2.3.4. Kennojen lisäarvo
(51)
Useat osapuolet väittivät, että kennon muuntamisprosessin lisäarvo muodostaa suurimman osan moduulin arvosta, minkä vuoksi kennoja olisi pidettävä erillisenä tuotteena.
(52)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kennojen tuotanto on teknologisesti edistynein osa tuotantoprosessia. Siinä kävi kuitenkin myös ilmi, että nämä kaksi tuotantovaihetta liittyvät toisiinsa eikä lisäarvo keskity tuotantoprosessin mihinkään tiettyyn vaiheeseen vaan jakautuu koko tuotantoprosessiin. Tällä perusteella väite hylättiin.
2.3.5. Erilliset myyntimarkkinat
(53)
Jotkin osapuolet väittivät, että moduuleilla ja kennoilla on erilliset myyntimarkkinat, minkä vuoksi niitä olisi kohdeltava eri tuotteina, mitä osoittaa myös se, että monet tuottajat eivät ole vertikaalisesti integroituneita.
(54)
Moduuleja ja kennoja ei voida pitää erillisinä tuotteina, joiden hinnat vaihtelevat vain markkinatekijöiden perusteella. Niiden hinnat ovat itse asiassa tiiviisti yhteydessä toisiinsa ja niihin vaikuttaa monikiteisen piin hinta. Kuten 49 kappaleessa selitetään, tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotetaan yhdessä tuotantoprosessissa, jossa on eri vaiheita. Se, että jotkin tuottajat eivät ole vertikaalisesti integroituneita, johtuu liiketoimintapäätöksistä ja mittakaavaeduista eikä muuta päätelmää. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
2.3.6. Käyttötarkoitus ja keskinäinen vaihdettavuus
(55)
Useat osapuolet väittivät, että moduuleja ja kennoja on käsiteltävä erillisinä tuotteina, koska niillä on eri käyttötarkoitukset eivätkä ne ole keskenään vaihdettavissa.
(56)
Kuten edellä mainittiin, tutkimuksessa kävi ilmi, että kenno-moduuli-tuotantoprosessi on yksi tuotantoprosessi, minkä vuoksi keskinäinen vaihdettavuus yhden ainoan tuotantoprosessin eri vaiheiden välillä ei tule kyseeseen. Lisäksi moduuleilla ja kennoilla on sama käyttötarkoitus eli auringonvalon muuntaminen sähköksi, eikä niitä sen vuoksi voida käyttää muissa sovelluksissa.
2.3.7. Jakelukanavat
(57)
Eräs osapuoli väitti, että moduuleilla ja kennoilla ei ole samat jakelukanavat, minkä vuoksi niitä ei pitäisi pitää yhtenä tuotteena. Tutkimuksessa kävi ilmi, että moduuleja ja kennoja voidaan jaella eri tai samojen jakelukanavien kautta. Yhden ainoan tuotteen määrittelemisessä tärkeimpiä kriteerejä ovat kuitenkin samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Ottaen huomioon 47-49 kappale voidaan päätellä, että eri jakelukanavia ei pidetä ratkaisevana tekijänä. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä.
2.3.8. Kuluttajien käsitys
(58)
Väitettiin, että moduulit ja kennot eroavat merkittävästi sen suhteen, mikä kuluttajien näkemys niistä on, minkä vuoksi niitä ei pitäisi pitää yhtenä tuotteena.
(59)
Kuten edellä on todettu, yhden ainoan tuotteen määrittelemisessä tärkeimpiä kriteerejä ovat samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Ottaen huomioon 47-49 kappale voidaan päätellä, että kuluttajien eri käsityksiä ei pidetä ratkaisevana tekijänä. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä.
2.3.9. Erilliset tutkimukset kennoille ja moduuleille
(60)
Asianomaiset osapuolet toistivat, että kennot ja moduulit eivät ole yksi tuote, minkä vuoksi ne olisi arvioitava erikseen. Toisin kuin kiekoilla, kennoilla ja moduuleilla kuitenkin on sama perusominaisuus eli kyky tuottaa sähköä auringonvalosta. Näin ollen väitteet hylättiin.
(61)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs viejä väitti, että kennot itsessään eivät voi tuottaa sähköä. Väitteen mukaan ne on integroitava moduuleiksi, jotta ne pystyvät tähän. Kullakin kennolla itsessään on kuitenkin kyky tuottaa auringonvalosta sähköä yleensä noin 4 W. Vaikka tämä saattaakin olla riittämätöntä useimpiin sovelluksiin, jotka edellyttävät useiden kennojen kokoamista moduuliksi, se ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö kennolla itsessään olisi kykyä tuottaa sähköä.
(62)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs viejä väitti vielä, että kennot eivät ole vain eräs moduulien laji vaan täysin eri tuote. Itse asiassa kenno on moduulin pääkomponentti. Pääkomponenttina kenno ei selvästikään ole täysin eri tuote, koska moduuleilla ja kennoilla on samat perusominaisuudet eli kyky tuottaa sähköä auringonvalosta (ks. 60 kappale).
(63)
Sama osapuoli väitti lisäksi, että kun valittiin unionin tuottajien ja kiinalaisten viejien otosta, kennojen ja moduulien ero otettiin huomioon. Sen vuoksi moduuleille ja kennoille olisi pitänyt vahvistaa eri tullit. Tältä osin vahvistetaan, että moduulien ja kennojen ero tosiaan otettiin huomioon unionin tuottajien ja kiinalaisten viejien otoksen valinnassa (ks. väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10 ja 14 kappale). Tämä tehtiin kuitenkin vain siksi, että voitiin varmistaa otoksen edustavuus, eikä se sinällään tarkoita sitä, että kennoja ja moduuleja ei pitäisi pitää yhtenä tarkasteltavana olevana tuotteena tai että kennoille ja moduuleille olisi vahvistettava erilliset tullit. Sen varmistamiseksi, että otos on edustava kaikkien tuotelajien osalta, oli itse asiassa tärkeää erottaa toisistaan kennot ja moduulit otosta valittaessa. Koska oli jossakin määrin epävarmaa, pitäisikö kennoja ja moduuleja pitää yhtenä tuotteena vai kahtena erillisenä tuotteena, se oli lisäksi tarpeen molempien mahdollisten lopputulosten edustavuuden varmistamiseksi.
(64)
Vientiä harjoittavien tuottajien väitteen mukaan se, että yritys asettaa kennoille ja moduuleille eri vähimmäistuontihinnat ja -määrät, vahvistaa sitä, että moduulit ja kennot ovat erillisiä tuotteita, jotka edellyttävät kahta erillistä tutkimusta. Eri vähimmäistuontihinnat ovat kuitenkin pikemminkin osoitus siitä, että kennot ja moduulit ovat tuotelajien eri ryhmiä, joita myydään eri hinnoilla. Sen vuoksi on tarpeen määrittää eri hinnat, jotta vähimmäistuontihinnat ovat merkityksellisiä.
(65)
Myöskään se, että kennot ja moduulit ovat erillisiä tuotelajien ryhmiä, ei sellaisenaan ole merkityksellistä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän kannalta. Tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän osalta riittää, että tuotteilla on samat perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset, kuten onkin moduulien ja kennojen tapauksessa (ks. 46 ja 71 kappale).
(66)
Kiinan viranomaiset väittivät, että arvioinnissa, jossa pohdittiin, ovatko kennot ja moduulit yksi tarkasteltavana oleva tuote, ei käsitelty monia kriteereitä, jotka valituselin määritteli asiassa EC-Asbestos (7). Kyseisiä kriteereitä käytetään kuitenkin ”samankaltaisen tuotteen” eikä tarkasteltavana olevan tuotteen määrittelyä varten. Toisin sanoen näitä kriteereitä on käytettävä samankaltaisen tuotteen määrittelyyn, esimerkiksi unionin tuotannonalan tuottaman samankaltaisen tuotteen, jota tämän jälkeen verrataan kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemään tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Nämä kriteerit eivät näin ollen ole merkityksellisiä tarkasteltavana olevaa tuotetta määriteltäessä. Lisäksi toimielimet katsovat, että EC-Asbestos-tapauksessa käytettyjen kriteerien soveltaminen tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään tässä tapauksessa ei johtaisi erilaiseen lopputulokseen. Ensimmäinen ja toinen kriteeri (ominaisuudet, luonne ja laatu sekä käyttötarkoitus) ovat täysin samoja kuin fyysisten, kemiallisten ja teknisten ominaisuuksien sekä käyttötarkoitusten kriteerit, joita on käytetty edeltävissä kappaleissa. Kolmas kriteeri (kuluttajien maku ja tottumukset) ei ole kovin hyödyllinen tässä tapauksessa, koska kennot ovat moduulien pääkomponentti; neljännen kriteerin, tulliluokituksen, osalta on huomattava, että sekä kennot että moduulit voidaan ilmoittaa tullinimikkeessä 8541 40 90, kun taas nimikkeen 8501 tullinimikkeet on tarkoitettu yleisesti sähkögeneraattoreille eikä erityisesti aurinkosähkötuotteille.
(67)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että tuomioistuimen aiemmissa tapauksissa (8) kehittämien kriteerien puolueeton soveltaminen johtaisi päätelmään, jonka mukaan moduulit ja kennot ovat eri tuotteita. Tältä osin on huomattava, että tuomioistuin on ilmoittanut vain joukon kriteereitä, jotka voidaan ottaa huomioon - ei ole mitään velvoitetta käyttää kaikkia kriteereitä kaikissa tapauksissa, koska kaikki niistä eivät ehkä ole merkityksellisiä. Näitä kriteereitä arvioitiin väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27-39 kappaleessa, joissa todettiin, että useat kriteerit eivät ole merkityksellisiä tässä tapauksessa. Asiassa Brosmann sen arviointi, kuuluvatko erityyppiset kengät tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään, tehtiin myös vain kolmen merkityksellisenä pidetyn kriteerin perusteella. Koska asianomaiset osapuolet eivät toimittaneet mitään perusteluja siihen, miksi kriteerien objektiivinen soveltaminen johtaa päätelmään, jonka mukaan moduulit ja kennot ovat erillisiä tuotteita, väitettä ei voida hyväksyä.
(68)
Lisäksi on muistettava, että kennoilla ja moduuleilla on samat peruskäyttötarkoitukset eli niitä myydään aurinkosähköjärjestelmiin integroimista varten. Moduulien suorituskyky liittyy suoraan kennojen suorituskykyyn, kuten väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28 kappaleessa todetaan.
(69)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että kun kiekot jätettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle ja kun otetaan huomioon merkittävä prosessointi, jotta kennoista saadaan moduuleja, myös väite, jonka mukaan kennoilla ja moduuleilla on samat käyttötarkoitukset, osoittautuu vääräksi. Osapuoli väitti myös, että arviointi, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on samat käyttötarkoitukset, perustuu olettamukseen, jonka mukaan kiekoilla, moduuleilla ja kennoilla on sama tuotantoprosessi.
(70)
Ensinnäkin päätelmä siitä, että arviointi, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on samat käyttötarkoitukset, perustuisi tuotantoprosessiin, on virheellinen. Molemmat toteamukset esitetään kyllä samassa väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36 kappaleessa, mutta tämä ei tarkoita sitä, että yksi päätelmä perustuisi toiseen olettamukseen. Nämä kaksi toteamusta erottava sana ”lisäksi” osoittaa selvästi, että toinen toteamus ei perustu ensimmäiseen. Näissä kahdessa toteamuksessa myös käsitellään kahta erillistä seikkaa, jotka sisältyvät otsikkoon ”Käyttötarkoitus ja keskinäinen vaihdettavuus”. Tuotantoprosessia koskevassa ensimmäisessä toteamuksessa käsitellään keskinäistä vaihdettavuutta ja toisessa käyttötarkoituksia. Perustana oleva olettamus siitä, että arviointi, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on samat käyttötarkoitukset, perustuu olettamukseen, jonka mukaan kiekoilla, moduuleilla ja kennoilla on sama tuotantoprosessi, on sen vuoksi virheellinen.
(71)
Kennojen ja moduulien todellisten käyttötarkoitusten osalta asianomaiset osapuolet eivät kiistä sitä, että moduuleja ja kennoja myydään integroitavaksi aurinkosähköjärjestelmiin. Näin ollen päätelmä, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on sama käyttötarkoitus, voidaan vahvistaa.
2.3.10. Ohutkalvotuotteet
(72)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet olisi sisällytettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään, koska niillä on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset.
(73)
Ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet on selkeästi jätetty tuotteen määritelmän ulkopuolelle (ks. 40 kappale). Niillä on erilaiset fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet kuin tarkasteltavana olevalla tuotteella. Niitä tuotetaan eri tuotantoprosessissa eikä niitä tuoteta kiteisestä piistä, joka on moduulien ja kennojen tuotannon tärkein raaka-aine. Niillä on heikompi muuntohyötysuhde ja alempi tehontuotto, minkä vuoksi ne eivät sovellu samantyyppisiin sovelluksiin kuin tarkasteltavana oleva tuote. Näin ollen nämä väitteet oli hylättävä.
2.3.11. Välituotteet
(74)
Lisäksi väitettiin, että kennoja olisi pidettävä välituotteena, jonka lopputuotteita ovat moduulit, minkä vuoksi niitä ei olisi pidettävä yhtenä tuotteena.
(75)
Kuten edellä mainittiin, yhden ainoan tuotteen määrittelemisessä tärkeimpiä kriteerejä ovat samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Ottaen huomioon johdanto-osan 47-49 kappale voidaan päätellä, että välituotteiden ja lopputuotteiden välisiä eroja ei pidetä ratkaisevana tekijänä. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä.
2.3.12. Aurinkolaturit
(76)
Eräs asianomainen osapuoli vaati, että yksinomaan 12 V:n paristojen lataamiseen tarkoitetut aurinkopaneelit olisi jätettävä tutkimuksen ulkopuolelle sillä perusteella, että niillä on eri käyttötarkoitus kuin verkkoon liitettäväksi tarkoitetuilla moduuleilla, koska niiden tuottama jännite on paljon heikompi eivätkä ne sen vuoksi sovellu verkkoon liitettäväksi.
(77)
Vireillepanoilmoituksen mukaan aurinkolaturit, joissa on vähemmän kuin kuusi kennoa ja jotka ovat kannettavia ja tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat paristoja, eivät kuulu tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmään. Moduuleilla, joissa on enemmän kuin kuusi kennoa ja jotka on tarkoitettu vain paristojen lataamiseen, on samat perusominaisuudet ja suorituskyky kuin verkkoon liitettäväksi tarkoitetuilla moduuleilla. Niissä käytetään avointa virtapiiriä, jolla on alempi jännite kuin verkkoon liitettäväksi tarkoitetuissa moduuleissa käytetyllä virtapiirillä. Tutkimuksessa kävi ilmi, että tästä erosta huolimatta tämäntyyppiset moduulit voidaan liittää verkkoon. Alempaa jännitettä voidaan helposti kompensoida lisäämällä kennojen kokoa ja/tai lukumäärää. Sen vuoksi paristojen lataamiseen tarkoitetut moduulit, joissa on enemmän kuin kuusi kennoa, kuuluvat tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään.
(78)
Asianomaiset osapuolet väittivät myös, että määritelmä ”aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa” on liian suppea ja että se olisi laajennettava koskemaan tuotteita, joilla on samanlainen tehtävä mutta jotka eivät kuulu määritelmän piiriin, kuten samankokoiset tuotteet, joissa käytetään useampia pienempiä kennoja.
(79)
Lisäksi osapuolet väittivät, että määritelmä ”kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin” on liian suppea, koska määritelmän ulkopuolelle jää vain valmis sähkölaite, mutta sähkölaitteisiin integroitavaksi tarkoitettuja aurinkosähkökomponentteja ei välttämättä jätetä sen ulkopuolelle.
(80)
Näiden eri osapuolten esiin tuomien väitteiden analyysissä kävikin ilmi, että näiden tuotteiden jättäminen määritelmän ulkopuolelle on asianmukaisempaa tehdä teknisen standardin eikä kennojen lukumäärän perusteella. Erityisesti vahvistettiin, että standardissa ”IEC 61730-1 Application Class C” määritellään asianmukaisemmin tuotteet, jotka olisi jätettävä toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle.
(81)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatiin huomautuksia tuotteiden jättämisestä soveltamisalan ulkopuolelle edellä mainitun kansainvälisen standardin perusteella. Väitettiin, että standardiin viittaamisen sijaan olisi asianmukaisempaa määritellä soveltamisalan ulkopuolelle jättäminen lähtöjännitteen ja antotehon perusteella seuraavasti: moduulit tai paneelit, joiden lähtöjännite on enintään 50 V (tasavirta) ja antoteho enintään 50 W ja joita käytetään yksinomaisesti suoraan akkulatureina järjestelmissä, joissa on samat jännite- ja teho-ominaisuudet. Väite voitiin hyväksyä, ja soveltamisalan ulkopuolelle jätettävät tuotteet määritellään lopullisesti tämän määritelmän mukaisesti.
2.3.13. Katolle integroidut aurinkosähkömoduulit
(82)
Toinen asianomainen osapuoli väitti, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niissä yhdistyvät aurinkosähkömoduulin ja kattotiilen tai -laatan tehtävät. Sen vuoksi ne eivät ole suoraan vaihdettavissa normaaliin aurinkosähkömoduuliin.
(83)
Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että sekä normaalien moduulien että katolle integroitujen aurinkosähkömoduulien on oltava samojen sähköstandardien mukaisia. Vaikka katolle integroituja aurinkosähkömoduuleja ei voidakaan yksinkertaisesti korvata normaaleilla moduuleilla, ne voidaan korvata normaalilla moduulilla ja kattotiilillä tai -laatoilla. Näin ollen näillä tuotteilla on samat tekniset perusominaisuudet eli ne voivat tuottaa sähköä auringonvalosta. Lisätoimintoa (joka muutoin saadaan kattomateriaalista) ei pidetty olennaisena, eikä se ole peruste katolle integroitujen aurinkosähköpaneelien jättämiseksi tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(84)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli väitti, että keskinäisen vaihdettavuuden puute katolle integroitujen aurinkosähkömoduulien ja tavanomaisten aurinkosähkömoduulien välillä on osoitus siitä, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit olisi jätettävä toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle; osapuoli viittasi yleisesti jalkineita koskevaan asiaan (9) ja erityisesti erittäin pitkälle kehitettyihin urheilujalkineisiin (STAF). Syitä STAF-jalkineiden jättämiseen toimenpiteiden ulkopuolelle oli kuitenkin useita, eikä yleinen tuomioistuin pitänyt keskinäisen vaihdettavuuden puutetta sinänsä riittävänä perusteena asiassa Brosmann (10), jossa vahvistettiin, että hyvinkin erilaisia tuotteita, kuten kävelykenkiä ja vaelluskenkiä voidaan pitää tarkasteltavana olevana tuotteena yhdessä polkumyyntitutkimuksessa niiden eroista huolimatta.
(85)
Kyseinen asianomainen osapuoli väitti lisäksi, että koska unionissa ei ole tuotantoa ja koska asianomaisella osapuolella on immateriaalioikeudet, tämä vahvistaa, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit ovat innovatiivisia ja eroavat muista tuotteista. Tässä voidaan kuitenkin viitata jälleen jalkineita koskevaan asiaan Brosmann, jonka osapuoli otti esiin ja jossa yleinen tuomioistuin katsoi, että se, ettei yhteisössä valmisteta tämäntyyppisiä jalkineita, ja patentin olemassaolo eivät ole ratkaisevia. (11) Tämän seurauksena patentoidulla teknologialla valmistettuja jalkineita pidettiin tarkasteltavana olevana tuotteena kyseisessä asiassa.
(86)
Sama asianomainen osapuoli väitti myös, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niitä myydään huomattavasti korkeammilla hinnoilla kuin tavanomaisia moduuleita. Myös jalkineita koskevassa asiassa tietyn hinnan ylittävät STAF-jalkineet jätettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Tältä osin on huomattava, että katolle integroiduissa aurinkosähkömoduuleissa yhdistyvät aurinkosähkömoduulin ja kattotiilen tai -laatan tehtävät, kuten 83 kappaleessa todettiin. Hintojen suora vertailu ei sen vuoksi ole merkityksellistä, koska lisätehtävä luonnollisesti johtaa korkeampaan hintaan.
(87)
Vastauksena tähän asianomainen osapuoli väitti, että tämän perusteella olisi mahdotonta ikinä pitää hintaeroja lisäindikaattorina, joka oikeuttaisi jonkin tuotteen jättämisen tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Tällainen tulkinta on kuitenkin liian pitkälle menevä. Edeltävässä kappaleessa todetaan vain, että tässä tapauksessa, jossa katolle integroiduissa moduuleissa yhdistyvät tarkasteltavana olevan tuotteen sekä toisen tuotteen (eli kattotiilen tai -laatan) tehtävät, hinta ei luonnollisestikaan ole merkityksellinen. Tämä ei tarkoita missään tapauksessa sitä, että hintaerot eivät muissa tapauksissa voisi olla hyödyllisiä indikaattoreita määritettäessä, pitäisikö tuote jättää tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(88)
Osapuoli vaati vielä, että sen katolle integroitavien aurinkosähkömoduulien toimittajalle pitäisi antaa mahdollisuus osallistua vähimmäishintasitoumukseen. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että kyseinen kiinalainen viejä ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa ja yhteistyöstä kieltäytyneenä osapuolena se ei voi osallistua sitoumukseen. Tätä vaatimusta ei sen vuoksi voitu hyväksyä.
2.3.14. Yksi- ja monikiteiset kennot
(89)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että unionissa ei ole yksikiteisten kennojen tuotantoa ja että sen yksikiteisten kennojen vienti ei kilpaile unionin tuotannonalan kanssa. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että unionissa on yksikiteisten kennojen tuotantoa. Tämän vuoksi väite hylättiin. Yleinen tuomioistuin katsoi asiassa Brosmann, että se seikka, että yhteisössä ei valmisteta tiettyä tuotelajia, ei ole ratkaiseva.
2.3.15. Lähetetty Kiinasta -lauseke
(90)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että tutkimuksen soveltamisalan laajentaminen tuotteisiin, jotka on lähetetty Kiinasta, vaikka asia pantiin vireille vain sellaisten tuotteiden osalta, jotka ovat peräisin Kiinasta, oli perusteetonta.
(91)
Kiinasta lähetetyt tuotteet kuitenkin kuuluivat tutkimuksen piiriin jo vireillepanovaiheessa. Vireillepanoilmoituksen 5 kohdassa todetaan, että ”yrityksiä, jotka kuljettavat tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinan kansantasavallasta mutta katsovat, että koko vienti tai osa siitä ei ole tullioikeudellisesti peräisin Kiinan kansantasavallasta, pyydetään ilmoittautumaan tutkimuksessa ja toimittamaan kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot”. Sen vuoksi on selvää, että kaikilla yrityksillä, jotka lähettävät tuotteita Kiinasta, oli mahdollisuus toimia yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Lisäksi koska tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen usein sisältyy komponentteja ja osia eri maista, vireillepanoilmoituksen 5 kohdassa todettiin myös, että tämän seikan käsittelemiseksi voidaan antaa erityissäännöksiä.
(92)
Sen vuoksi katsotaan, että kaikille talouden toimijoille, joita asia koskee, ilmoitettiin asianmukaisesti, että Kiinasta lähetettyjen tuotteiden osalta saatetaan antaa erityissäännöksiä tarpeen mukaan, ja niitä kehotettiin toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa. Näin ollen tutkimuksen soveltamisalaa ei laajennettu koskemaan Kiinasta lähetettyjä tuotteita, koska ne kuuluivat tutkimuksen piiriin alusta lähtien.
(93)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen osapuolet väittivät, että 91 kappaleessa tarkoitetusta vireillepanoilmoituksesta riippumatta tutkimus oli rajoitettu Kiinasta peräisin oleviin tuotteisiin, eikä siinä arvioitu Kiinasta lähetettyjen tuotteiden vaikutusta.
(94)
Tältä osin on huomattava, että sen varmistamiseksi, että tutkimuksen aikana arvioitiin kaikki Kiinasta lähetetyt tavarat eikä vain Kiinasta peräisin olevia tavaroita, toteutettiin seuraavat vaiheet:
-
Kaikkia yrityksiä, jotka kuljettavat tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinasta, kehotettiin ilmoittautumaan tutkimuksessa tavaroiden alkuperästä riippumatta.
-
Vireillepanoilmoituksen liitteessä A viejiä pyydettiin ilmoittamaan tietoja kaikista yrityksen valmistamista tuotteista. Tietoja ei ollut rajattu Kiinasta peräisin oleviin tavaroihin.
-
Näiden tietojen perusteella, joihin sisältyi kaikki EU:hun suuntautuva vienti - tavaroiden alkuperästä riippumatta - valittiin edustava otos.
-
Otokseen valitut tuottajat saivat kyselylomakkeen, joka oli tarkoitettu ”Euroopan unioniin vieville tuottajille” ja jossa Kiinaan viitattiin ”asianomaisena maana” eikä alkuperämaana. Sen vuoksi oli selvää, että kaikkia tavaroita niiden alkuperästä riippumatta tutkittiin.
(95)
Tällä perusteella päätellään, että tutkimuksessa otettiin huomioon kaikki Kiinasta peräisin olevat tai lähetetyt tavarat ja että tutkimuksen päätelmät, mukaan luettuna tukea ja vahinkoa koskevat päätelmät, kattoivat kaikki Kiinasta peräisin olevat tai lähetetyt tavarat.
(96)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että valitukseen sisältyi alustava näyttö ainoastaan Kiinasta peräisin olevien muttei Kiinasta lähetettyjen aurinkopaneelien tuonnista. Tältä osin on selvennettävä, että valitus kattoi tavarat ”Kiinasta”, minkä voi nähdä pyynnön esittäjän toimittamien asiakirjojen kansilehdeltä, jolla on leima. Ennen tätä sivua asiakirja-aineistossa on toinen sivu, jossa käytetään sanamuotoa ”Kiinan kansantasavallasta peräisin oleva”. Tässä tapauksessa se ei ollut osa valituksen tekijän toimittamaa asiakirjaa, vaan komission yksiköt lisäsivät sen kansilehdeksi ja käyttivät siinä tutkimuksen nimeä eivätkä toistaneet valituksessa ollutta otsikkoa. Sen vuoksi katsotaan, että valitus kattoi kaikki tavarat Kiinasta, riippumatta siitä, olivatko ne sieltä peräisin vai eivät.
(97)
Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät vielä, että vientiä harjoittavien tuottajien kolmansissa maissa ei voida kohtuudella odottaa tietävän, että tutkimuksessa voidaan käsitellä myös niiden tuotteita. Tältä osin on huomattava, että toimenpiteitä ei sovelleta tavaroihin, jotka ovat GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä. Sen vuoksi toimenpiteet eivät vaikuta vientiä harjoittaviin tuottajiin, joilla ei ole toimintaa Kiinassa. Yksikään kolmannessa maassa vientiä harjoittava tuottaja ei myöskään ilmoittautunut ja tuonut esiin, että niiden viemät tuotteet ovat toimenpiteiden kohteena.
(98)
Samat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että vientiä harjoittavia tuottajia kolmansissa maissa ei pyydetty ilmoittautumaan eikä niille annettu mahdollisuutta osoittaa, että niiden tuotteita ei viedä tuetusti. Toimielimet katsovat, että toimenpiteet eivät vaikuta niihin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joilla ei ole mitään toimintaa Kiinassa, koska jos niiden tavarat lähetetään Kiinasta, ne ovat passitusmenettelyssä. Kaikille muille vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettiin vireillepanoilmoituksessa, että niiden toiminta on osa tutkimusta.
2.3.16. Päätelmät
(99)
Edellä esitetyn perusteella tuotteen määritelmän piiriin kuuluviksi vahvistetaan lopullisesti Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat tai lähetetyt kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkömoduulit tai -paneelit ja sen tyyppiset kennot, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa, elleivät ne ole GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä. Kennojen paksuus on enintään 400 mikrometriä. Tuote kuuluu tällä hetkellä CN-koodeihin 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90.
(100)
Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään:
-
kannettavat aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa ja jotka tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat akkuja,
-
ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet,
-
kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin, joiden käyttötarkoitus on jokin muu kuin sähkön tuottaminen ja jotka käyttävät integroitujen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkokennojen tuottaman sähkön,
-
moduulit tai paneelit, joiden lähtöjännite on enintään 50 V (tasavirta) ja antoteho enintään 50 W ja joita käytetään yksinomaisesti suoraan akkulatureina järjestelmissä, joissa on samat jännite- ja teho-ominaisuudet.
3. TUET
(101)
Valituksen tekijä väitti, että Kiina tukee voimakkaasti aurinkosähköteollisuuttaan ja viittasi useisiin poliittisiin ja suunnitteluasiakirjoihin sekä lainsäädäntöön, jotka ovat valtiontuen perustana tällä sektorilla. Komissio tutki ja analysoi valituksessa mainitut asiakirjat sekä Kiinan viranomaisten ja otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tutkimuksen aikana toimittamat lisäasiakirjat ja havaitsi, että monista niissä itse asiassa kävi ilmi, että Kiinan aurinkosähköalaan kohdistuu etuuskohtelua monilla aloilla.
(102)
Kiinan viranomaiset ovat sisällyttäneet aurinkosähköalan 12. viisivuotissuunnitelmassa (12)”strategisten” tuotannonalojen joukkoon. Kiinan viranomaiset ovat myös laatineet aurinkosähköalaa varten erityissuunnitelman (jota sovelletaan yleisen 12. viisivuotissuunnitelman alaisuudessa) eli 12. viisivuotissuunnitelma aurinkosähköalaa varten. Suunnitelmassa Kiinan viranomaiset antavat tukensa huippuyrityksille (13) ja avainyrityksille (14) sekä sitoutuvat edistämään aurinkoenergiaa tukevan politiikan täytäntöönpanoa (15) ja laatimaan mm. teollisuutta, rahoitusta ja verotusta tukevaa yleistä politiikkaa (16).
Valtioneuvoston päätöksessä nro 40 todetaan, että Kiinan viranomaiset tukevat aktiivisesti uuden energiateollisuuden kehittämistä ja nopeuttavat aurinkoenergian kehittämistä (17), ohjeistetaan kaikkia rahoituslaitoksia antamaan luottotukea kannustetuille hankkeille (joihin aurinkosähköhankkeet kuuluvat) ja luvataan kannustettuja hankkeita koskevan muun etuuskohtelupolitiikan täytäntöönpanoa (18). Toisessa, 10 päivänä lokakuuta 2010 päivätyssä valtioneuvoston päätöksessä puhutaan vero- ja rahoituspoliittisen tuen tehokkuuden laajentamisesta, kannustetaan rahoituslaitoksia laajentamaan luottotukeaan ja luvataan, että verotukseen liittyvää etuuskohtelua, kuten riskien korvaamista, hyödynnetään (19) uusilla strategisilla teollisuudenaloilla, joihin aurinkosähköala kuuluu. Tieteen ja teknologian kehittämistä koskevassa keskipitkän ja pitkän aikavälin kansallisessa suunnitelmassa (2006-2020) luvataan asettaa etusijalle politiikan rahoitus, kannustaa rahoituslaitoksia myöntämään etuuskohtelun mukaista luottotukea suurille kansallisille tieteellisille ja teknologisille teollistamishankkeille, kannustaa rahoituslaitoksia parantamaan ja vahvistamaan rahoituspalveluja huipputeknologiayrityksille sekä panna täytäntöön veroetuuspolitiikkaa huipputeknologiayritysten kehittämiseksi (20).
Myös tieteellistä ja teknologista kehitystä koskevassa Kiinan laissa luetellaan toimenpiteitä niiden strategisten tuotannonalojen tueksi, joihin aurinkosähköala kuuluu. Laista käy ilmi, että valtio kannustaa ja ohjeistaa rahoituslaitoksia tukemaan uuden ja huipputeknologian alan yrityksiä myöntämällä niille lainoja (21), ja siinä ohjeistetaan politiikan tarpeita palvelevia rahoituslaitoksia asettamaan etusijalle uuden ja huipputeknologian alan yritykset tarjoamalla rahoituspalveluja (22), säädetään tiettyjen yritysten alennuskorosta ja lainatakuusta sekä politiikan tarpeita palvelevien rahoituslaitosten myöntämästä erityistuesta valtion kannustamille hankkeille (23). Näiden toimenpiteiden käytännön sovellukset esitetään jäljempänä tarkemmin.
3.1. Alustavat huomautukset
(103)
Sekä Kiinan viranomaiset että otokseen kuuluneet kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat vastauksia kyselylomakkeeseen ja hyväksyivät niiden toimitiloihin vastausten varmentamiseksi tehtävät tarkastuskäynnit (24).
(104)
Kiinan viranomaisten kyselylomakevastausten analyysin jälkeen komissio lähetti puutteista ilmoittavan kirjeen ja tarkastuskäyntiä edeltävän kirjeen, jonka jälkeen käytiin kirjeenvaihtoa tarkastuskäynnin ohjelmasta. Komissio antoi Kiinan viranomaisille runsaasti aikaa huomautusten laatimista ja toimittamista varten, silloin kun sitä pyydettiin ja se oli perusteltua. Kiinan viranomaisille myönnettiin huomattava eli 30 päivän pidennys kyselylomakkeeseen vastaamista varten, minkä vuoksi vastausten toimittamisen kokonaismääräaika oli 69 päivää, ja komissio antoi Kiinan viranomaisille 25 päivää aikaa vastata puutteista ilmoittavaan kirjeeseen. Sen vuoksi Kiinan viranomaisilla oli kaikkiaan yli kolme kuukautta aikaa toimittaa komission pyytämät tiedot.
(105)
Kiinan kauppaministeriön toimitiloihin Beijingissä ja neljän rahoituslaitoksen (China Development Bank, Export Import Bank of China, Huaxia Bank ja SINOSURE) toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana komissio pyrki perusasetuksen 11 ja 26 artiklan säännösten mukaisesti tarkistamaan toimitetut tiedot niiden tausta-asiakirjojen perusteella, joita oli käytetty Kiinan viranomaisten vastauksen laatimiseen. Tätä tehdessään komissio päätyi alustavasti siihen, ettei kyselylomakkeeseen annettuja vastauksia pystytty asianmukaisesti tarkistamaan Kiinan viranomaisilta saatujen tietojen ja tausta-asiakirjojen puutteiden vuoksi. Joitakin tietoja ei lisäksi toimitettu lainkaan, vaikka niitä nimenomaisesti pyydettiin, ja joihinkin kysymyksiin ei vain vastattu. Näin ollen Kiinan viranomaisille ilmoitettiin perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista.
(106)
Kiinan viranomaiset esittivät lisäksi, että komissio asetti Kiinan viranomaisille kohtuuttoman rasitteen ja että se oli pyytänyt kyselylomakkeessa ja puutteista ilmoittavassa kirjeessä asiaan kuulumattomia ja tarpeettomia tietoja.
(107)
On syytä huomata, että komissio pyysi ainoastaan valitukseen sisältyneitä väitteitä koskevia tietoja, joita pidetään tarpeellisina edustavien päätelmien tekemiseksi, ja pyysi johdonmukaisesti samoja tietoja tutkimusprosessin aikana pyytäen Kiinan viranomaisia selittämään toimitettuja tietoja ja niiden vaikutuksia tutkittuihin järjestelmiin. Komissio toisin sanoen pyysi ainoastaan tietoja, jotka olivat välttämättömiä sellaisten tukien olemassaolon ja tason arvioimiseksi, jotka ovat valituksessa väitettyjen muiden tukijärjestelmien mukaan saatavilla tarkasteltavana olevan tuotteen tapauksessa.
3.2. Yhteistyöstä kieltäytyminen
(108)
Kuten 105 kappaleessa jo on todettu, 23 päivänä toukokuuta 2013 tehdyn tarkastuskäynnin jälkeen komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille, että se harkitsi perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen soveltamista. Komissio lähetti tällaisen kirjeen, koska se oli päätynyt alustavasti siihen, että Kiinan viranomaisilta saatujen tietojen ja tausta-asiakirjojen puutteiden vuoksi ei pystytty asianmukaisesti tarkastamaan tukien vastaiseen kyselylomakkeeseen ja puutteita koskevaan kirjeeseen annettuja vastauksia eikä muita Kiinan viranomaisten menettelyn aikana esittämiä kannanottoja. Lisäksi tarkastuskäynnillä havaittiin, että jotkin tiedot oli jätetty pois kyselylomakevastauksista ja Kiinan viranomaisten myöhemmistä kannanotoista, vaikka komissio oli niitä erityisesti pyytänyt. Lisäksi joihinkin kysymyksiin oli yksinkertaisesti jätetty vastaamatta. Mahdollinen käytettävissä olevien tietojen soveltaminen koski valtion suunnitelmia, hankkeita, lainsäädäntöä ja muita asiakirjoja, etuuskohtelun mukaista lainanantoa, muuta rahoitusta, takuita ja vakuuksia, Kiinan keskuspankin yleiskirjeitä, pankkeihin tehtyjä tarkastuskäyntejä, vientiluottojen vakuutuksia ja Sinosureen tehtyä tarkastuskäyntiä, Golden Sun -demonstrointiohjelmaa, välittömiä veroja koskevia vapautus- ja helpotusohjelmia, välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevia ohjelmia, tuotantopanosten (monikiteinen pii, alumiini ja lasi) tarjoamista riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan sekä maankäyttöoikeuksien tarjoamista.
(109)
Kiinan viranomaiset vastustivat 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään komission alustavaa aietta soveltaa perusasetuksen 28 artiklaa sen perusteella, että edellytykset toimitettujen tietojen huomiotta jättämiselle tai edes tiedoissa olevien puutteiden korjaamiselle eivät täyty tässä tapauksessa.
(110)
Kiinan viranomaiset katsoivat, että tietojen paikkansapitävyyttä koskevat epäilykset, jotka johtuvat yksinomaan siitä, että toimitettuja tietoja ei pystytty tarkastamaan komissiota täysin tyydyttävällä tavalla, eivät saisi johtaa siihen, että tiedot jätetään huomiotta. Komissio on tästä eri mieltä, koska väite ei edusta todellista tilannetta. Komissio ei jättänyt huomiotta mitään tietoja yksinomaisesti siksi, että se ei voinut tarkastaa niitä tarkastuskäynnillä. Jos kuitenkin Kiinan viranomaisten antamia tietoja tai selityksiä pidettiin ristiriitaisina ja/tai puutteellisina verrattuna komission käytettävissä oleviin muihin tietoihin eikä niitä ollut mahdollista tarkastaa tarkastuskäynnin aikana, komissio ei voinut hyväksyä tällaisia tietoja sellaisenaan. Kaikkia eri tietoja painotetaan sen mukaan, missä määrin Kiinan viranomaiset kieltäytyivät yhteistyössä. On myös huomattava, että komissio ei puuttunut siihen, missä muodossa tiedot toimitettiin, kuten Kiinan viranomaiset väittivät, vaan pikemminkin tietojen epätarkkuuksiin ja/tai puutteellisuuksiin.
(111)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että joihinkin komission pyytämiin tietoihin liittyi niin suuri hallinnollinen rasite, että Kiinan viranomaisilla ei ollut käytännössä mahdollisuuksia toimittaa niitä. Tältä osin on huomattava, että komissio pyysi ainoastaan tietoja, jotka olivat tarpeen valituksen tekijän esittämien (ja alustavan näytön tukemien) väitteiden varmistamiseksi ja antoi Kiinan viranomaisille runsaasti aikaa ja mahdollisuuksia tietojen toimittamiseen. Komissio on lisäksi täysin tietoinen siitä, että valituksen tekijän esittämät yksityiskohtaiset väitteet tässä tapauksessa pakottivat sen pyytämään merkittävät määrät tietoja Kiinan viranomaisilta. Kuten 104-107 kappaleessa selitettiin, tietoja ei kuitenkaan pyydetty ylettömiä määriä ja niiden toimittamiseen annettiin asianmukaisesti aikaa.
(112)
Kiinan viranomaiset toivat esiin, että toimitettujen tietojen huomiotta jättäminen ja saatujen tietojen täydentäminen asiakirjakokonaisuudessa olevilla tiedoilla eroavat toisistaan. Komissio on täysin tietoinen tästä erosta ja toimii perusasetuksen 28 artiklan asiaa koskevien säännösten mukaisesti, mutta on huomattava, että jos toimitetut tiedot ovat ristiriidassa muiden komission käytössä olevien samaa asiaa koskevien tietojen kanssa, näitä tietoja ei ole mahdollista täydentää. Tällöin komission on päätettävä, mitkä tiedot ovat luotettavampia (esim. toimitetut tiedot pankkien omistuksesta). Näin tehdessään komissio varmistaa, että käytettävissä olevien tietojen käyttö ei ole luonteeltaan rankaisevaa ja perustuu saatavilla oleviin tosiseikkoihin.
(113)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissiolla ei ollut mitään perusteita katsoa, että Kiinan viranomaiset kieltäytyivät yhteistyöstä tässä tapauksessa, koska komissio joko sivuutti tai ymmärsi väärin velvollisuutensa ottaa huomioon Kiinan viranomaisten käytännön mahdollisuudet vastata komission pyyntöön. Kiinan viranomaisten mukaan koko tutkimus on aiheuttanut kohtuuttoman rasitteen niin, että yhteistyöstä on yleisesti ottaen tullut mahdotonta, ja komissio on jatkuvasti tutkintaviranomaisena kieltäytynyt tekemästä yhteistyötä Kiinan viranomaisten kanssa tämän rasitteen lievittämiseksi. Väitteessä on kyse selkeästä tosiseikkojen väärintulkinnasta. Komissio pyysi - täyttääkseen oikeudelliset velvoitteensa saatuaan asianmukaisesti perustellun valituksen ja noudattaakseen samalla asiaan liittyvää WTO:n oikeuskäytäntöä - Kiinan viranomaisilta ainoastaan tiedot, jotka tarvitaan valitukseen sisältyvien väitteiden, joiden tukena oli riittävä näyttö, tarkastamiseksi ja arvioimiseksi. Komissio tarjosi Kiinan viranomaisille apua kyselylomakkeen saatekirjeessä ja itse kyselylomakkeessa. Myös puutteita koskevassa kirjeessä Kiinan viranomaisia pyydettiin ottamaan yhteyttä komissioon, jos sillä on kysymyksiä pyydetyistä tiedoista. Komissio myös myönsi poikkeuksellisen pitkän pidennyksen tietojen toimittamisen määräaikaan (ks. 104 kappale). Komissio pyysi tässä tutkimuksessa Kiinan viranomaisilta liiketoimikohtaisia tietoja vain otokseen valittujen viejien osalta eikä kaikkien Kiinan aurinkopaneelien tuottajien osalta ja supisti näin pyydettyjen tietojen määrää mittavasti. Komissio panee merkille, että Kiinan viranomaiset vaikuttavat yhdistelevän väitteitä, jotka koskevat sen kykyä toimittaa tietoja, muihin kysymyksiin.
Esimerkiksi käsitellessään pankkeja ja rahoituslaitoksia koskevia komission väitetysti liiallisia tietopyyntöjä Kiinan viranomaiset perustavat väitteensä pääasiassa siihen, että valitus on puutteellinen ja perustuu päällystettyä hienopaperia koskevassa asiassa tehtyihin ”laittomiin päätelmiin”. Sen vuoksi Kiinan viranomaisten valitus vaikuttaa liittyvän vireillepanoa koskevan näytön laatuun eikä sen käytännön mahdollisuuksiin toimittaa tietoja. Kiinan viranomaiset toistivat 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään aiemmin esittämän väitteensä, jonka mukaan tutkimuksen vireillepano monien ohjelmien osalta ei täyttänyt tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO-sopimuksen (SCM-sopimus) 11.2 artiklassa määrättyä todistuskynnystä ja että panemalla näitä ohjelmia koskevan tutkimuksen vireille komissio rikkoi SCM-sopimuksen 11.3 artiklaa. Komissio on jo vastannut näihin väitteisiin Kiinan viranomaisille osoitetussa kirjeessä ja muistiossa, ja koska 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessä ei tuotu esiin mitään uusia väitteitä, näitä samoja väitteitä ei ole tarpeen enää käsitellä toiseen kertaan tässä asetuksessa.
(114)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei antanut Kiinan viranomaisille riittävästi aikaa kyselylomakkeeseen vastaamiseen. Tämä ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa. Kuten 104 kappaleessa selitettiin, komissio antoi Kiinan viranomaisille merkittävän pidennyksen määräaikaan ja myönsi niille niin pitkän ajan kuin oli mahdollista ilman merkittävää negatiivista vaikutusta tapauksen loppuun saattamiseen ajoissa. Kyselylomakkeeseen ja puutteita koskevaan kirjeeseen vastaamiseen myönnetty aika oli huomattavasti pidempi kuin perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa säädetty aika.
(115)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio jätti huomiotta Kiinan viranomaisten avunpyynnöt niiden pyrkiessä määrittämään kyselylomakevastausten suhteellista tarpeellisuutta, jotta olisi vältetty päätelmien tekeminen käytettävissä olevien tietojen perusteella. Kannanotossaan Kiinan viranomaiset totesivat, että ne olivat pyytäneet komissiota selittämään tiettyjen pyydettyjen tietojen tarkoituksen ja sen, minkälaisiin käytettävien tosiseikkojen perusteella tehtäviin päätelmiin ne johtaisivat, jotta ne voisivat varmistaa mahdollisimman hyvän yhteistyön parhaan kykynsä mukaan ja toimittaa samalla kaikkein olennaisimmat tiedot. Komissio ei luonnollisestikaan voi tietää ennen tietojen toimittamista, minkälaisiin päätelmiin ne johtavat. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio on laatinut kyselylomakkeen niin, että sen täyttäminen on käytännössä mahdotonta, ja syyttivät komissiota tietojen kalastelusta. Komissio kiistää ehdottomasti nämä väitteet. Kuten edellä on selitetty, kyselylomakkeessa pyydettiin vain tietoja, jotka olivat tarpeen päätelmien tekemistä varten.
(116)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio vaati sellaisten asiakirjojen toimittamista, joita Kiinan viranomaiset eivät lain mukaan voineet toimittaa tai olleet velvollisia toimittamaan, ja viittasivat tässä yhteydessä asiaa koskevaan EU- ja WTO-lainsäädäntöön, jossa todetaan selvästi, että ainoastaan virheelliset tai harhaanjohtavat tiedot olisi jätettävä huomiotta; Kiinan viranomaiset myös väittivät, että niillä ei ollut käytännön mahdollisuutta toimittaa tiettyjä tietoja, kuten valtionsalaisuuksia, joiden levittämisen sen sisäiset lait kieltävät. Lisäksi se väitti, että WTO:n polkumyyntisopimuksen ja tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen (SCM) asiaa koskevia määräyksiä, joiden mukaan tutkintaviranomaisille voidaan toimittaa luottamuksellisia tietoja, joita käsitellään luottamuksellisesti, ei aina sovelleta tapauksissa, joissa tiedot toimittaa kolmannen maan viranomainen, tässä tapauksessa Kiinan viranomainen. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio toimii vastoin SCM-sopimusta, jos se kieltäytyy tunnustamasta oikeudellista eroa sellaisten tilanteiden välillä, joissa valtio ei käytännössä kykene toimittamaan tietoja, joita se ei lainsäädännön mukaisesti saa paljastaa, ja muunlaisten luottamuksellisten tietojen välillä, joille se voi pyytää luottamuksellista kohtelua tavanomaisesti tutkimuksessa.
(117)
Komissio ei jättänyt huomiotta mitään tietoja, joita Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet, olipa syy mikä hyvänsä, koska yksinkertaisesti ei ole mahdollista olla ottamatta huomioon jotakin, mitä ei ole toimitettu. Toisaalta tilanteessa, jossa Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tai antaneet käyttöön tutkimusta varten tiettyjä tietoja ja komissio sai samankaltaisia tietoja muista lähteistä (enimmäkseen julkisesti saatavilla olevista mutta myös yhteistyössä toimineilta vientiä harjoittavilta tuottajilta tai tietyiltä pankeilta tarkastuskäyntien aikana), komissio sisällytti nämä tiedot asiakirja-aineistoon ja käytti niitä päätelmien tekemisessä. Komissio ei ole samaa mieltä väitteestä, jonka mukaan WTO:n polkumyyntisopimuksen ja SCM-sopimuksen määräyksiä, jotka koskevat luottamuksellisten tietojen toimittamistapaa tutkintaviranomaisille ja tietojen luottamuksellista käsittelyä, ei sovellettaisi Kiinan viranomaisiin. Kiinan viranomaiset väittävät, että valtion viranomaisiin olisi sovellettava eri yhteistyövaatimuksia kuin viejiin ja että viranomaisten tilanne oikeuttaa kansainvälisen kohteliaisuuden (comity) periaatteen soveltamisen, johon viejillä ei ole oikeutta. Komissio ei ole samaa mieltä tasoitustulleja koskevan tutkimuksen suorittamisesta. Kiinan viranomaiset ovat perusasetusta sovellettaessa yksi asianomainen menettelyn osapuoli ja samalla ”asianomaisena jäsenenä” Kiinaa sitovat WTO:n määräykset ja oikeuskäytäntö.
Perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: Jos asianomainen osapuoli kieltäytyy antamasta tarvittavia tietoja tai ei toimita niitä tässä asetuksessa säädetyssä määräajassa tai merkittävällä tavalla vaikeuttaa tutkimuksia, alustavat tai lopulliset päätelmät, jotka voivat olla myönteisiä vai kielteisiä, voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella.WTO:n SCM-sopimuksen 12.7 artiklassa viitataan nimenomaisesti seurauksiin, joita viranomaisten (asianomaisten jäsenten) yhteistyöstä kieltäytymisestä on: Jos asianomainen jäsen tai osapuoli kieltäytyy antamasta tarvittavia tietoja tai ei toimita niitä kohtuullisessa määräajassa tai merkittävällä tavalla vaikeuttaa tutkimuksia, alustavat tai lopulliset päätelmät, jotka voivat olla myönteisiä vai kielteisiä, voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella. Sen vuoksi kun tutkiva maa, tässä tapauksessa EU, harjoittaa WTO-sopimuksen mukaisia oikeuksiaan tukien vastaisessa tutkimuksessa ja pyytää tutkimuksen kannalta tarpeellisina pitämiään tietoja, viranomaisilla ja viejillä on sama velvollisuus toimia yhteistyössä. Tutkimuksen aikana Kiinan viranomaiset vetosivat usein luottamuksellisuutta koskeviin sääntöihin syynä sille, mikseivät ne toimittaneet pyydettyjä tietoja, esimerkiksi Kiinan keskuspankin yleiskirjeitä, tarkastamista varten. On huomattava, että vaikka Kiinan viranomaisilla olisikin väitteensä mukaan ”laillinen este tällaisten tietojen paljastamiseen”, sitä sitovat silti WTO-sopimuksen mukaiset velvoitteet toimittaa tutkimuksen kannalta tarpeellisina pidettyjä tietoja. WTO:n jäsenen kunnallisen lainsäädännön määräykset tai sisäiset säännöt eivät vapauta sitä WTO-sopimuksen mukaisista velvoitteista toimia yhteistyössä tutkimuksissa; tällaisissa ristiriitatilanteissa on Kiinan viranomaisten tehtävänä ehdottaa tapoja, joilla tiedot voidaan luovuttaa, jotta ne voidaan tarkastaa asianmukaisesti. Edellä esitetystä huolimatta Kiinan viranomaiset eivät missään vaiheessa itse asiassa selittäneet väitettään eivätkä toimittaneet asiasta mitään näyttöä (esim. säännöksiä, joiden mukaan sillä on ”laillinen este” tällaisten tietojen paljastamiseen).
(118)
Lisäksi Kiinan viranomaiset väittivät, että 25 päivänä maaliskuuta 2013 päivätty tarkastuskäyntiä edeltävä kirje ei ollut riittävän yksityiskohtainen eikä sisältänyt tarkkoja kysymyksiä, joihin tarkastuskäynnillä puututaan. On huomattava, että vaikka missään ei edellytetä, että komission olisi lähetettävä luettelo kaikista kysymyksistä, jotka tarkastuskäynnillä esitetään (eikä komissio pidä tätä asianmukaisenakaan), 25 päivänä maaliskuuta 2013 päivätyssä tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä oli erittäin täsmällinen ja yksityiskohtainen luettelo tällaisista kysymyksistä ja asiakirjoista, joita käsiteltäisiin perusasetuksen 26 artiklan 3 kohdan ja WTO-sopimuksen vaatimusten mukaisesti. Kirjeessä tuotiin selvästi esiin, että luettelo ei ole tyhjentävä ja että tarpeen mukaan esiin voidaan ottaa myös muita seikkoja ja näyttöä. On myös huomattava, että Kiinan viranomaiset eivät kiistäneet tämän kirjeen sisältöä ennen tarkastuskäyntiä, vaikka ne kieltäytyvätikin keskustelemasta joistakin seikoista, joita ei nimenomaisesti mainittu kirjeessä, kuten Kiinan suurimpia pankkeja koskevista tiedoista, Kiinan kommunistipuolueen osallistumisesta tiettyjen pankkien hallintoon tai joidenkin pankkien pääsystä valtion valuuttavarantohallinnon valuuttavarantoihin, sillä perusteella, että ne eivät olleet valmiita vastaamaan näitä seikkoja koskeviin kysymyksiin.
(119)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei ollut joustava tarkastuskäynnin aikana ja ”asetti ehdottoman määräajan kaikkien muutospyyntöjen osalta, joita Kiinan viranomaiset esittivät”. Saman suuntaisesti viranomaiset väittivät, että komissio ei hyväksynyt mitään viranomaisten ehdottamia ”käyttökelpoisia” ratkaisuja, jotka koskivat tarkastuksia kansallisessa tilastotoimistossa (NBS), ja kieltäytyi pidentämästä tarkastuskäyntiä maanantaihin, 22 päivään huhtikuuta 2013, NBS:n tarkastamista varten. Lisäksi Kiinan viranomaisten mukaan komission virkamiehet aloittivat tarkastukset myöhässä lähes joka työpäivä myöhäisen saapumisensa vuoksi.
(120)
Edellä esitetyistä väitteistä komissio korostaa, että sen virkamiehet osoittivat täysimääräistä ja ehdotonta joustavuutta tarkastuskäynnillä. Komission virkamiehet tarjoutuivat useaan otteeseen tarkastamaan poikkeuksellisesti normaalien työaikojen ulkopuolella asiakirjoja ja näyttöä, jotka Kiinan viranomaiset antoivat vasta huomattavasti sen jälkeen, kun tietty aihe oli käsitelty loppuun. Näin tapahtui monia kertoja, vaikka se tarkoittikin sitä, että muita tarkastuskäyntikohteita oli siirrettävä erittäin myöhäiseen ajankohtaan ja/tai oli palattava paikkoihin, joissa komission virkamiehet olivat jo olleet ja joissa asiakirjojen tarkastamiseen oli jo ollut mahdollisuus. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan valitettavasti suostuneet näihin tarjouksiin kyseisissä tapauksissa, mikä viittaisi voimakkaasti siihen, että komission pyytämien asiakirjojen toimittamatta jättäminen normaalin työajan aikana ei johtunut aikarajoitteista tai komission haluttomuudesta niiden tarkastamiseen. Tarkastuskäyntien aloittamisen myöhäisestä ajankohdasta komissio toteaa, että sen virkamiehet olivat ajoissa paikalla joka päivä, mutta viiveitä aiheuttivat valitettavasti Kiinan viranomaisten vaatimat päivittäiset rekisteröitymismenettelyt tarkastuskohteisiin pääsemiseksi tai yksinkertaisesti se, että Kiinan viranomaisten edustajat eivät olleet paikalla, kun komission virkamiehet saapuivat tarkastuskohteisiin, minkä vuoksi heidän oli odotettava pitkään ennen aloittamista. Komissio huomauttaa myös, että tarkastuskäynnit kestivät joka päivä paljon yli normaalin työajan ja että Kiinan viranomaiset itse peruuttivat ensimmäisen päivän iltapäivän tarkastuksen, kun teknologiaministeriön edustajat päättivät olla osallistumatta tarkastukseen (ks. 122 kappale). Jos Kiinan viranomaiset olisivat hyväksyneet kaikki komission virkamiesten toistuvat tarjoukset tarkastaa asiakirjoja työaikojen ulkopuolella, käynnit olisivat kestäneet pidempään, ja näin ei tapahtunut, koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet täysimääräisesti yhteistyössä.
(121)
Kiinan viranomaiset vastustivat vielä komission käytäntöä olla hyväksymättä uusia asiakirjoja ja näyttöä, jotka vaativat tarkastamista sen tarkastuskäynnin päätyttyä, johon ne kuuluvat. Tältä osin on selvennettävä, että ei ole eikä koskaan ollutkaan komission tarkoituksena olla ottamatta huomioon näin toimitettuja tietoja suoralta kädeltä. Komissio otti huomioon kaikki sille toimitetut tiedot, analysoi niiden laadun (esim. otetta tarkastetusta tilinpäätöksestä kohdellaan eri tavalla kuin pelkkää Excel-taulukkoa tai Word-asiakirjaa, jossa lukujen tukena ei ole mitään virallista lähdettä) ja antoi niille asianmukaisen painoarvon ottaen huomioon, että näitä tietoja oli mahdoton tarkastaa tarkastuskäynnin aikana.
(122)
Niiden kuuden asiakirjan (25) osalta, jotka Kiinan viranomaiset toimittivat tutkimuksen aikana ja joiden sisällöstä viranomaiset kieltäytyivät keskustelemasta tarkastuskäynnin aikana, komissiolla ei Kiinan viranomaisten mukaan ollut mitään perusteita soveltaa käytettävissä olevia tietoja perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei auttanut Kiinan viranomaisia ymmärtämään vaatimusta näiden asiakirjojen toimittamisesta eikä osoittanut, että kaikki kyseiset asiakirjat olivat merkityksellisiä, siitä huolimatta, että Kiinan viranomaiset ”olivat erikseen kehottaneet komissiota ennen tarkastuskäynnin alkua auttamaan Kiinan viranomaisia ymmärtämään vaatimus näiden asiakirjojen toimittamisesta ja osoittamaan, että kaikki kyseiset asiakirjat olivat merkityksellisiä”. Ensinnäkin on huomattava, että kaikki asiakirjat liittyvät suoraan kyseiseen tuotannonalaan (26), minkä vuoksi niiden sisällyttäminen tarkastuksen piiriin oli erittäin merkityksellistä.
Toiseksi Kiinan viranomaisten 11 päivänä huhtikuuta 2013 komissiolle osoittamassa kirjeessä käytetty sanamuoto oli erilainen kuin sen 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessä. Kiinan viranomaiset totesivat 11 päivänä huhtikuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, että kyseisten asiakirjojen ”tarkastus keskeytetään, ellei komissio voi vakuuttavasti osoittaa, missä määrin näitä asiakirjoja pidetään merkityksellisinä tässä tutkimuksessa, erityisesti väitettyjen tukien osalta”. Koska kaikki nämä asiakirjat koskevat suoraan asianomaista tuotannonalaa ja jopa erityisiä tukijärjestelmiä, kuten etuuskohtelun mukaisia laina- tai verojärjestelyjä, kuten niiden nimestä käy selvästi ilmi, komissio ei ymmärtänyt, mitä muuta voitaisiin todeta, jotta niiden merkityksellisyys voitaisiin osoittaa selvemmin. Komissio oli yllättynyt siitä, että näiden asiakirjojen merkityksellisyys ei vaikuttanut olevan ongelma Kiinan viranomaisille siinä vaiheessa kun ne toimitettiin, vaan vasta sitten, kun komissio pyysi selityksiä.
(123)
Komissio totesi 23 päivänä toukokuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, että se ei pystynyt tarkastamaan suurinta osaa toimitetuista tiedoista alkuperäisten asiakirjojen perusteella eikä ristiintarkistamaan niitä lähdetietojen kanssa, joita käytettiin Kiinan viranomaisille suunnattujen vastausten laatimiseen Kiinan rahoitusmarkkinoita ja -laitoksia koskevien tietojen osalta. Kiinan viranomaiset esittivät vastalauseen, koska ”erittäin yleisluonteisen ja epätäsmällisen esitystavan vuoksi” komissio ei ollut antanut Kiinan viranomaisille mahdollisuutta esittää merkityksellisiä huomautuksia eikä näin harjoittaa puolustautumisoikeuksiaan asianmukaisesti. Väite ei vastaa tosiasioita. Komissio esitti kyselylomakkeessa erittäin täsmällisiä kysymyksiä ja monien tutkintaviranomaisten tavanomaisen käytännön mukaisesti se pyrki tarkastamaan Kiinan viranomaisten vastaukset tarkastuskäynnin aikana.
(124)
Vastauksessaan kyselylomakkeeseen Kiinan viranomaiset totesivat, että ”kyseiselle tuotannonalalle myönnettyjen lainojen osuus kaikista myönnetyistä lainoista on erittäin pieni. Jotkin pankit ovat esimerkiksi kuvanneet kyselylomakkeen lisäyksissä, että tuotannonalalle myönnettyjen lainojen osuus oli alle 1 prosentti kaikista lainoista”. Tarkastuskäynnin aikana Kiinan viranomaiset eivät pystyneet esittämään mitään näyttöä tämän tueksi ja pyysivät komissiota vain kääntymään pankkien puoleen.
(125)
Komissio pyysi myös tilastotietoja kyseiselle tuotannonalalle myönnetyistä lainoista. Kiinan viranomaiset väittivät, etteivät ne pidä tällaisia rekistereitä. Kun komissio kysyi, olivatko Kiinan viranomaiset pyrkineet keräämään tällaisia tilastoja, ja pyysi tätä tietoa pankeilta, Kiinan pankkisääntelyviranomaisen CBRC:n virkailija, joka oli läsnä tarkastuksessa, vastasi, ettei hänellä ole tästä tietoa, koska CBRC:n toinen osasto on vastuussa tilastoista. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään kyselylomakkeessa ja puutteita koskevassa prosessissa toistuvasti pyydettyjä tilastotietoja. Komissio ilmoitti vielä tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä, että tätä aihetta tullaan käsittelemään.
(126)
Pankeilta komissio kysyi tarkastuskäynnillä riski- ja luottokelpoisuusarvioinnista, yleisestä toimintatilanteesta, hallintotilanteesta, luottotasosta, rahoituksen käytöstä, takaisinmaksukyvystä, vakuuskäytännöistä ja yhteistyöstä pankkien ja luotonottajien välillä, koska Kiinan viranomaiset esittivät näitä aiheita koskevia väitteitä kyselylomakevastauksessaan. Siitä huolimatta, että nämä aiheet otettiin esiin tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä, Kiinan viranomaiset eivät pystyneet esittämään mitään näyttöä omien väitteidensä tueksi ja kehottivat komissiota kääntymään pankkien puoleen.
(127)
Vastauksessaan puutteita koskevan kirjeeseen Kiinan viranomaiset toimittivat joitakin tietoja valtion omistusosuudesta joissakin pankeissa. On huomattava, että alunperin Kiinan viranomaisten kyselylomakevastauksessa todettiin, että niillä ei ole tällaisia tietoja, ja että ne toimittivat nämä tiedot vasta kun komissio toi esiin, että liikepankkeja koskevan lain 24 §:ssä itse asiassa edellytetään pankkien ilmoittavan nämä tiedot CBRC:lle. Kun komissio kysyi tarkastuskäynnillä näiden tietojen lähdettä, läsnä ollut CBRC:n virkailija totesi, ettei hänellä ole tästä tietoa, koska CBRC:n toinen osasto on vastuussa näiden tietojen keruusta. Valtio-omisteisten keskeisten rahoituslaitosten hallintoneuvostojen sisäisten sääntöjen (Interim Regulations on the Boards of Supervisors in Key State-owned Financial Institutions) (jotka EXIM Bank toimitti vastauksessaan puutteita koskevaan kirjeeseen) 2 §:n mukaan ”valtio-omisteisten rahoituslaitosten hallintoneuvoston hallinnollinen elin antaa suosituksen niistä valtio-omisteisista rahoituslaitoksista, joihin valtioneuvosto asettaa hallintoneuvoston”. Koska tässä säännöksessä viitataan valtio-omisteisten rahoituslaitosten hallintoneuvostojen hallinnolliseen elimeen, vaikuttaa siltä, että Kiinan viranomaiset ovat tietoisia omistamistaan rahoituslaitoksista. Komissio ei kuitenkaan pystynyt tarkastamaan näitä tietoja tai edes yksilöimään tietojen lähdettä Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi. Julkisesti saatavilla olevien tietojen mukaan vaikuttaa siltä, että niiden pankkien lisäksi, jotka Kiinan viranomaiset ilmoittivat vastauksessaan puutteita koskevaan kirjeeseen (27), on myös muita valtion omistamia pankkeja (jotka myönsivät lainoja otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille).
(128)
Kiinan viranomaiset väittivät 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, että komissio ei pyytänyt kyselylomakkeessa tai puutteita koskevassa kirjeessä ”tietoja tukevaa näyttöä tai tietolähdettä” ja ”nyt yhtäkkiä valittaa tietoja tukeva näytön tai tietolähteen puutteesta”. Asian selventämiseksi on todettava, että komissio muiden tutkintaviranomaisten tavoin tarkastaa menettelyn kaikkien osapuolten toimittamat tiedot, ja Kiinan viranomaiset olivat tietoisia tästä, koska komissio totesi jo kyselylomakkeessa ja sen saatekirjeessä, että vastaukset voivat olla tarkastuksen kohteena. Lisäksi tämä aihe sisältyi tarkastuskäyntiä edeltävään komission kirjeeseen (28) yhtenä niistä aiheista, jotka katetaan tarkastuskäynnin aikana. Sen vuoksi se, että komissio pyytää Kiinan viranomaisilta näyttöä esittämiensä väitteiden tueksi, ei taatusti tullut yllätyksenä Kiinan viranomaisille, vaan kyseessä on vakiomenettely, jota komissio noudattaa kaikissa tapauksissa.
(129)
Kun komissio tarkastuskäynnillä pyysi Kiinan viranomaisia toimittamaan luettelon Kiinan 10 suurimmasta pankista ja niiden markkinaosuudesta, CBRC vastasi, että se voi toimittaa nämä tiedot mutta voi vastata kysymykseen vasta kun se on toimitettu kirjallisesti. Komissio selitti, että tarkastuskäynnillä suullisesti esitetyt kysymykset ovat yhtä päteviä kuin kirjallisesti toimitetut kysymykset, ja toi esiin, että Kiinan viranomaiset eivät olleet pyytäneet muita suullisia kysymyksiä toimitettavaksi kirjallisessa muodossa ennen vastaamistaan niihin. Tästä huolimatta Kiinan viranomaiset eivät edelleenkään toimittaneet tietoja.
(130)
Komissio pyysi kyselylomakkeessa asiakirjoja, joiden perusteella CBRC oli perustettu ja joissa sen toimeksianto määriteltiin. Kiinan viranomaiset toimittivat Kiinan kansantasavallan kansankongressin asiakirjan, jossa todettiin vain, että CBRC perustetaan. Kun komissio pyysi muita mahdollisia asiakirjoja, joissa täsmennettäisiin CBRC:n toimeksianto ja tarkoitus, läsnä ollut CBRC:n virkailija totesi, että CBRC:tä koskevia lakeja on monia muitakin ja että jos komissio olisi halunnut nämä asiakirjat, sen olisi pitänyt pyytää niitä ennen tarkastuskäyntiä. On huomattava, että kyselylomakkeessa komissio pyysi Kiinan viranomaisia ”toimittamaan asiakirjat, jotka ovat tämän viranomaisen perustamisen perustana ja joissa sen toimeksianto määritellään”, eli komissio oli pyytänyt näitä asiakirjoja ennen tarkastuskäyntiä.
(131)
Kun komissio pyysi tilastoja ja raportteja pankeilta, jotka myönsivät lainoja otokseen valituille viejille tutkimusajanjaksolla, se viittasi Kiinan pankkisektorin sääntelyä ja valvontaa koskevan lain 33 §:ään (29), jonka mukaan CBRC kerää tällaisia tietoja. Läsnä ollut CBRC:n virkailija totesi, että hänen täytyy pyytää ensin lupa oikeudelliselta osastolta, muttei toimittanut asiasta mitään tietoja tarkastuskäynnin päättymiseen mennessä. On jälleen huomautettava, että komissio pyysi näitä tietoja kyselylomakkeessa ja puutteita koskevassa kirjeessä ja että se oli ilmoittanut tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä, että tilastoja käsitellään tarkastuskäynnillä.
(132)
Kiinan viranomaiset väittivät, että valituksessa esitetyt väitteet siitä, että Kiinan pankit ovat julkisia elimiä, perustuvat valtion osakkeenomistajuutta koskeviin olettamuksiin, jotka puolestaan perustuivat ”laittomiin” päätelmiin päällystettyä hienopaperia koskevassa asiassa. Tässä on kyse valitukseen sisältyvien tietojen virheellisestä tulkinnasta. Valituksen tekijä viittasi valituksessa valtion omistajuuden lisäksi mm. pankkien poliittisten ohjeiden mukaisesti myöntämiin lainoihin ja valtion virastoihin, jotka ohjeistavat rahoituslaitoksia lisäämään luotonantoaan yrityksille (mukaan luettuna aurinkosähköala) uuden teknologian ja tuotteiden edistämiseksi. Päällystettyä hienopaperia koskevassa asiassa tehdyt päätelmät, jotka koskivat kiinalaisten pankkien julkisen elimen asemaa, perustuivat muihinkin tekijöihin kuin pelkkään omistajuuteen (esim. valtion puuttuminen pankkien toimintaan ja pankkien ohjeistaminen suuntaamaan etuuskohtelun mukaista lainanantoa paperiteollisuudelle valtion suunnitelmien kautta) ja ovat täysin EU:n ja WTO:n lainsäädännön mukaisia. Lisäksi valtio-omisteisten pankkien asemaa julkisena elimenä koskevat päätelmät vahvistettiin myös orgaanisella aineella pinnoitettujen terästuotteiden tapauksessa.
(133)
Kiinan viranomaiset väittivät edelleen, että ei ole käytännössä mahdollista toimittaa tietoa Kiinan 3 800 pankista ja rahoituslaitoksesta ja että CBRC ei missään tapauksessa pidä rekistereitä valtion omistusosuudesta pankeissa. Komissio ei ymmärrä, miksi Kiinan viranomaiset viittaavat jatkuvasti kaikkiin Kiinan pankkeihin valtion omistajuuden yhteydessä, kun tiedot oli nimenomaisesti pyydetty vain niistä pankeista, joissa ”Kiinan valtio on suoraan tai välillisesti osakkeenomistajana” (30). Kuten 127 kappaleessa selitettiin, Kiinan viranomaisten väite, jonka mukaan CBRC (tai muukaan viranomainen) ei pidä rekisteriä valtion omistusosuudesta pankeissa, vaikuttaa olevan ristiriidassa useiden Kiinan lainsäädännön säännösten kanssa.
(134)
Kiinan viranomaiset toistivat 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään väitteen, jonka mukaan niillä ei ole valtuuksia vaatia ”riippumattomia pankkeja” toimittamaan luottamuksellisia tietoja, ja viittasivat kirjeeseen, joka oli väitetysti lähetetty pankeille tästä aiheesta. On totta, että Kiinan viranomaiset näyttivät tarkastuskäynnin aikana pankeille suunnatun kirjeen alkuperäiskappaleen, mutta kun komissio pyysi Kiinan viranomaisia toimittamaan näyttöä siitä, mille pankeille ja rahoituslaitoksille kirje lähetettiin, Kiinan viranomaiset eivät pystyneet antamaan tällaista näyttöä. Kiinan viranomaiset myös väittivät, että jotkin puutteita koskevan kirjeen liitteessä 7 esitetyt laitokset eivät olleet pankkeja. Tältä osin komissio toteaa, että nämä laitokset olivat otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ilmoituksen mukaan laitoksia, jotka olivat myöntäneet niille lainoja.
(135)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio ei käsitellyt lainkaan Kiinan keskuspankin yleiskirjeitä YinFa [2003] ja [2004] kyselylomakkeessa tai puutteita koskevassa kirjeessä. On huomattava, että komissio sisällytti tarkastuskäyntiä edeltävään kirjeeseen ”Kiinan keskuspankin säännökset/yleiskirjeet/sisäiset asiakirjat, jotka koskevat korkoprosenttien sääntelyä Kiinassa” niihin aiheisiin, joita tarkastuskäynnillä käsitellään. On ilmiselvää, että molemmat mainitut yleiskirjeet kuuluvat näihin. Vastauksessaan puutteita koskevaan kirjeeseen Kiinan viranomaiset viittasivat Kiinan keskuspankin verkkosivulla olevaan artikkeliin, jossa mainittiin toinen yleiskirjeistä. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet mitään keskuspankin yleiskirjeitä ja toimittivat keskuspankin verkkosivulta vain tietoja, jotka olivat lainoja ja talletuksia kokevien korkoprosenttien sääntelyn osalta puutteellisia verrattuna yleiskirjeisiin YinFa [2003] ja [2004], jotka molemmat ovat saatavilla verkossa. On myös huomattava, että Kiinan viranomaiset eivät kieltäytyneet toimittamasta näitä asiakirjoja sillä perusteella, että ne eivät olleet valmistautuneet tällaiseen kysymykseen, vaan pikemminkin siksi, että ne väittivät yleiskirjeiden olevan luottamuksellisia. On huomautettava, että Kiinan viranomaisten väitteet Kiinan keskuspankin yleiskirjeiden luottamuksellisuudesta eivät ole johdonmukaisia sen oman käytännön kanssa tässä menettelyssä. Huomautuksissaan lopullisiin päätelmiin Kiinan viranomaiset toimittivat täydellisen version toisesta Kiinan keskuspankin yleiskirjeestä tukemaan väitettään, jonka mukaan valtio-omisteisten liikepankkien myöntämät erityislainat kumottiin, eikä muualla esiin otettu luottamuksellisuus vaikuttanut tässä olevan este. Komissio otti huomioon Kiinan keskuspankin verkkosivuilla olevat otteet näistä yleiskirjeistä, eikä jättänyt huomiotta niiden sisältöä. Jotta asiasta olisi saatu täydelliset tiedot, tarvittiin myös näiden kahden yleiskirjeen sisältämät tiedot, jotka täydensivät Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja.
3.3. Yksilöllinen tarkastelu
(136)
Kuusi yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa toimitti perusasetuksen 27 artiklan 3 kohdan mukaisen yksilöllistä tarkastelua koskevan pyynnön: CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. ja Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Näille yrityksille ei ollut mahdollista myöntää yksilöllistä tarkastelua, koska väitettyjen tukijärjestelmien suuren määrän ja tutkimuksen aikaa vievän luonteen vuoksi yksilöllinen tarkastelu olisi kohtuuttoman raskas ja voisi estää tutkimuksen loppuun saattamisen kohtuullisessa ajassa.
3.4. Erityiset järjestelmät
(137)
Komissio pyrki hankkimaan valitukseen sisältyvien tietojen perusteella tietoja seuraavista järjestelmistä, joiden puitteissa viranomaisten väitettiin myöntäneen tukea:
i)
Etuuskohtelun mukaiset lainajärjestelyt, muu rahoitus, takuut ja vakuudet
-
Etuuskohtelun mukaiset lainajärjestelyt
-
Tarjotut luottolimiitit
-
Vientiluottojen tukiohjelmat
-
Vientitakuut ja -vakuudet vihreän teknologian alalla
-
Etuudet, jotka tarjotaan sallimalla markkinoille pääsy offshore-alan holdingyhtiöille ja maksamalla lainat takaisin valtion toimesta
ii)
Avustusohjelmat
-
Vientituotteiden tutkimus- ja kehittämisrahasto
-
Tuet Famous Brands- ja China World Top Brands -ohjelman kehittämistä varten
-
Varat Guangdong-maakunnan teollisuuden laajentamista varten
-
Golden Sun -demonstrointiohjelma
iii)
Välittömiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusohjelmat
-
Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma ulkomaisrahoitteisille yrityksille, jäljempänä ”FIE-yritykset”
-
Tuloverovapautus vientiin suuntautuneille FIE-yrityksille
-
Tuloverotuet FIE-yrityksille sijainnin perusteella
-
Verohelpotukset FIE-yrityksille Kiinassa valmistettujen laitteiden ostosta
-
Tutkimus- ja kehitysmenojen (T&K) verovähennykset FIE-yrityksille
-
Veronpalautukset FIE-yritysten voittojen jälleeninvestoinneista vientiin suuntautuneisiin yrityksiin
-
Etuuskohtelun mukaista verotusta koskevat ohjelmat FIE-yrityksille, jotka on tunnustettu uuden tai huipputeknologian alan yrityksiksi
-
Verovähennykset huipputeknologia- tai uuden teknologian yrityksille, jotka osallistuvat nimettyihin hankkeisiin
-
Maan koillisosassa sijaitseviin yrityksiin kohdistuva etuuskohteluun perustuva tuloverotus
-
Guandong-provinssin vero-ohjelmat
iv)
Välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevat ohjelmat
-
Vapautukset alv:sta ja tuontitariffeista maahantuotujen laitteiden käyttöä varten
-
Alv-hyvitykset Kiinassa valmistettuja laitteita ostaville FIE-yrityksille
-
Käyttöpääoman ostoista annettavat alv- ja tariffivapautukset Foreign Trade Development Fund -ohjelman nojalla
v)
Valtion tarjoamat tavarat ja palvelut riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
-
Valtion tarjoama monikiteinen pii riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
-
Valtion tarjoamat alumiinimuotit riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
-
Valtion tarjoama lasi riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
-
Valtion tarjoama sähkö
-
Valtion tarjoama maa ja maankäyttöoikeudet riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
3.4.1. Etuuskohtelun mukaiset lainajärjestelyt, muu rahoitus, takuut ja vakuudet
a) Yhteistyön puuttuminen ja käytettävissä olevien tietojen käyttö
- Kiinan rahoitusmarkkinat ja -laitokset
(138)
Komissio pyysi Kiinan viranomaisilta tietoa sekä koko teollisuuden että tämän menettelyn kohteena olevan toimialan saamien lainojen osuuksista jaoteltuina seuraavien mukaan: pankit, joissa Kiinan viranomaiset ovat suurin tai ainoa osakkeenomistaja, pankit, joissa Kiinan viranomaisilla on omistusosuus mutta joissa se ei ole suurin omistaja, pankit, joissa Kiinan viranomaisilla ei ole osakeomistusta, sekä pankit, jotka ovat ulkomaalaisomistuksessa. Kiinan viranomaiset vastasivat, etteivät ne pidä kirjaa valtio-omisteisten pankkien myöntämien lainojen summista ja prosenttiosuuksista eikä aurinkosähköalalle myönnetyistä lainoista. Kiinan viranomaiset eivät ehdottaneet vaihtoehtoisia lähteitä näiden tietojen hankkimiseen.
(139)
Komissio liitti alkuperäiseen tukien vastaiseen kyselylomakkeeseen erityisesti pankeille/rahoituslaitoksille tarkoitetun kyselylomakkeen (lisäys A) ja pyysi Kiinan viranomaisia toimittamaan sen sellaisille pankeille/rahoituslaitoksille, jotka myöntävät lainoja kyseiselle tuotannonalalle. Lisäyksen A tarkoituksena oli tarkastaa valituksessa esitetyt väitteet, joiden mukaan kiinalaiset valtion omistamat pankit ovat julkisia elimiä. Komissio pyysi tietoja mm. valtion valvonnan rakenteesta näissä kiinalaisissa pankeissa sekä valtion politiikan tai etujen harjoittamisesta aurinkoenergian alalla (esim. hallitus ja yhtiökokous, osakkaiden/johtajien kokousten pöytäkirjat, osakkaiden/johtajien kansalaisuudet, lainanantopolitiikka ja riskinarviointi yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myönnettyjen lainojen osalta). Kyselylomakevastauksessa Kiinan viranomaiset toimittivat vastauksen lisäykseen A vain viiden pankin osalta (China Development Bank (CDB), EXIM Bank, Bank of Shanghai, Bank of China (31) ja Huaxia Bank). Komissio toisti puutteita koskevassa kirjeessään alkuperäisen tietopyynnön. Helpottaakseen Kiinan viranomaisten yhteistyössä toimimista komissio toimitti luettelon pankeista/rahoituslaitoksista, jotka olivat antaneet luottoja otokseen valituille yrityksille, ja pyysi jälleen Kiinan viranomaisia toimittamaan lisäyksen A näille laitoksille. Puutteita koskevaan kirjeeseen saadussa vastauksessa ei toimitettu uusia vastauksia lisäykseen A.
(140)
Komissio pyysi tietoja myös valtion omistuksesta pankeissa ja rahoituslaitoksissa. Kyselylomakevastauksessaan Kiinan viranomaiset totesivat, että ne eivät pidä kirjaa omistusosuuksista, eivätkä tehneet mitään ehdotuksia siitä, miten nämä tiedot voitaisiin hankkia. Kun komissio toi esiin puutteita koskevassa kirjeessään, että näiden tietojen sisällyttäminen on pakollista pankkien yhtiöjärjestykseen, jotka ovat Kiinan viranomaisten saatavilla osakkeenomistajan ominaisuudessa, Kiinan viranomaiset toimittivat osakkeenomistusta koskevat tiedot 16 pankista. Lukuun ottamatta viittä pankkia, joista Kiinan viranomaiset viittasivat vuosikertomuksiin tietojen lähteenä, ne eivät kuitenkaan toimittaneet mitään tietoja tukevaa näyttöä eivätkä paljastaneet, mikä niiden tietolähde oli. Muiden asianomaiselle tuotannonalalle lainoja myöntäneiden pankkien osalta Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään tietoja osakkeenomistajuudestaan. Komissio ei näin ollen kyennyt tarkastamaan niiden tietojen tarkkuutta ja paikkansapitävyyttä, jotka koskivat valtion omistajuutta pankeissa ja muissa rahoituslaitoksissa.
(141)
Kiinan viranomaiset väittivät, että otokseen valittuihin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettu BB-luokitus (lainojen viitearvoa varten) on ”erittäin epäsuotuisa” ja että komissio ei tapauksen tosiseikkojen valossa selittänyt, miten se päätteli, että tämä on tarkin tai kohtuullisin päätelmä. Kiinan viranomaiset väittivät vielä, että menetelmä vastasi ”lainvastaista epäedullista päätelmää”. Vaikka tämä väite esitettiin yhdessä aikaisemmassa tapauksessa (päällystetty hienopaperi) ja ennen kuin otokseen valittujen vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettua luokitusta koskevat tiedot oli ilmoitettu tässä menettelyssä, on huomattava, että komissio ei soveltanut ”käytettävissä olevia epäedullisia tietoja” tässä tapauksessa tai missään muussakaan tapauksessa, joihin Kiinan viranomaiset viittasivat kannanotossaan. Komissio on vain tehnyt asianmukaisia päätelmiä asiakirjoissa olevista tosiseikoista, joiden mukaan asianmukaista luottoriskien arviointia ei tehty (ks. 175-178 kappale). On huomattava, että tutkimusajanjaksolla Kiinan aurinkosähköteollisuus oli erittäin tappiollista, ja oli selvää, että sen taloudellinen tilanne oli erittäin vaikea. Useat otokseen valittujen yritysten toimittamat luottoriskien arvioinnit osoittavat, että BB-luokitus koko tutkimusajanjaksolle ei ollut kohtuuton. Jotkin luottoriskien arvioinnit osoittavat selvästi, että useat yritysryhmät olivat itse asiassa enemmän tai vähemmän maksukyvyttömiä.
- Pankkeihin tehdyt tarkastuskäynnit
(142)
Tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessään komissio suunnitteli tarkastuskäyntiä pankkeihin, jotka vastasivat kyselylomakkeen lisäykseen A ja jotka antoivat suuren osan luotoista otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille (China Development Bank, Export-Import Bank of China, Bank of Shanghai ja Huaxia Bank), ja toimitti yksityiskohtaisen luettelon aiheista, joita tarkastuskäynnillä käsiteltäisiin. Kiinan viranomaisille tarkoitetussa alkuperäisessä kyselylomakkeessa komissio oli jo tuonut selvästi esiin, että kyselylomakevastauksissa annetut tiedot saatetaan tarkastaa paikan päällä tehtävällä tarkastuskäynnillä. Tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessään komissio totesi myös, että Kiinan viranomaisia pyydetään asettamaan saataville kaikki asiaa tukevat asiakirjat, joita käytettiin vastauksen laatimiseen, mukaan luettuna alkuperäiset lähdeasiakirjat ja -sovellukset. Kaksi muuta suurta pankkia, jotka myönsivät etuuskohtelun mukaista rahoitusta otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille, eivät toimittaneet pyydettyjä tietoja lainkaan (Agricultural Bank of China) tai tiedot toimitettiin niiden puolesta niin, ettei niitä ollut mahdollista tarkastaa (Bank of China).
- Bank of Shanghai
(143)
Komissio ilmoitti 25 päivänä maaliskuuta 2013 päivätyssä tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessään Kiinan viranomaisille aikeestaan tarkastaa Bank of Shanghai -pankki ja tarjoutui lykkäämään tarkastuskäynnin 22 päivään huhtikuuta 2013 (32), jos se olisi helpompaa Kiinan viranomaisten kannalta. Alkuperäisessä vastauksessaan tarkastuskäyntiä edeltävään kirjeeseen (päivätty 5 päivänä huhtikuuta) Kiinan viranomaiset eivät vahvistaneet, toteutuisiko tarkastuskäynti Bank of Shanghai -pankkiin, mutta tiedustelivat, voisiko komissio tarkastaa Bank of Shanghai -pankin muussa kohteessa kuin muut tarkastuskäynnit (Shanghaissa Beijingin sijaan). Tarkastuskäynnin sujuvoittamiseksi komissio suostui tähän poikkeuksellisesti; se kuitenkin kehotti Kiinan viranomaisia vahvistamaan Shanghaissa suoritettavan tarkastuksen 9 päivään huhtikuuta mennessä (eli kolme työpäivää ennen tarkastusten aloittamista Beijingissä), jotta tarkastusryhmä pystyisi toteuttamaan tällaiseen muutokseen liittyvät käytännön järjestelyt). Kiinan viranomaiset vahvistivat vasta 11 päivänä huhtikuuta (yhden työpäivän ennen tarkastuskäynnin alkua), että Bank of Shanghai -pankin tarkastus voidaan suorittaa 23 tai 24 päivänä huhtikuuta 2013. Samana päivänä komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille, että näin myöhäisen vahvistuksen vuoksi aikatauluun ei ollut mahdollista tehdä muutoksia. Kiinan viranomaisten ehdottamat päivämäärät (23 tai 24 päivä huhtikuuta) eivät myöskään osuneet kaudelle, jona tarkastuskäynnin suorittamisesta oli sovittu Kiinan viranomaisten ja komission kesken, eikä edes komission tarjoaman lykkäyksen piiriin. Tämän vuoksi komissio ei voinut tarkastaa Bank of Shanghai -pankin lisäykseen A antamaa vastausta eikä tietoja, jotka koskivat tämän pankin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille myöntämiä luottoja. Tämän vuoksi komissio ilmoitti 23 päivänä toukokuuta 2013 päivätyssä kirjeessään Kiinan viranomaisille, että se harkitsee asetuksen (EY) N:o 597/2009 28 artiklan soveltamista Bank of Shanghai -pankin toimittamiin tarkastamattomiin tietoihin.
(144)
Kiinan viranomaiset väittivät 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, että Bank of Shanghai -pankin tarkastusta ei tehty komission joustamattomuuden takia ja että komissio ei ehdottanut mitään vaihtoehtoisia päivämääriä tarkastuskäynnille vaan ”yksinkertaisesti kieltäytyi tarkastamasta Bank of Shanghai -pankkia”. Nämä väitteet ovat virheellisiä. Komissio ilmoitti selvästi tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessään, että alunperin pankkien tarkastusta ehdotettiin 17 ja 18 päivänä huhtikuuta 2013 ja mahdollisesti myös 22 päivänä huhtikuuta, ja Kiinan viranomaisille jätettiin mahdollisuus ehdottaa sopivia käyntiaikoja pankkeihin koko tarkastuskäynnin keston ajan (eli täysi työviikko plus lisäpäivä). Tästä huolimatta Kiinan viranomaiset ehdottivat Bank of Shanghai -pankin tarkastusta tämän ajankohdan ulkopuolella ja tekivät näin vain yhtä työpäivää ennen tarkastuskäynnin alkua. Komission mukaan tarjottu joustavuus oli enemmän kuin riittävää, ja Bank of Shanghai -pankin tarkastusta varten tarjottiin yhteensä kuutta vaihtoehtoista päivää, toisin kuin Kiinan viranomaiset väittivät.
- Hua Xia Bank
(145)
Komissio selitti Kiinan viranomaisille 23 päivänä toukokuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, että se ei pystynyt tarkastamaan Huaxia Bank -pankin, jäljempänä ”Huaxia”, lisäykseen A antaman vastauksen tiettyjä osia, jotka koskivat omistajuusrakennetta, otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien luottokelpoisuusarviointia ja eri tuotannonaloilta ja etenkin asianomaiselta tuotannonalalta veloitettuja riskiprieemioita.
(146)
Kiinan viranomaiset väittivät 3 päivänä kesäkuuta 2013 antamassan vastauksessa, että Huaxia selitti omistajuusrakenteensa ja toimitti komissiolle lisätietoja ja -selvityksiä osakkeenomistajistaan ja siitä, että asiakkaiden luottokelpoisuusarviointiin sovelletaan pankkisalaisuuslakeja ja pankin ja sen asiakkaiden välisiä sopimuksia.
(147)
Omistajuusrakenteen osalta on huomattava, että vastauksessaan lisäykseen A Huaxia väitti, että se on osakeyhtiö, jossa ”valtiolla ei ole osakkuutta”, eikä antanut mitään tietoja valtion omistajuudesta, vaikka komissio tätä nimenomaisesti pyysi lisäyksessä A. Komissio toi esiin, että tämä on ristiriidassa Kiinan viranomaisten toimittamien muiden tietojen kanssa ja että Huaxia myönsi, että jotkin sen osakkeista ovat valtion omistuksessa ja toimitti kiinankielisen asiakirjan, jossa oli joitakin tietoja tästä. Huaxian toimittamista tiedoista ei edelleenkään käy selvästi ilmi, minkä osuuden pankista valtio omistaa.
(148)
Luottokelpoisuusarvioinnin osalta komissio huomauttaa, että pankki pystyi toimittamaan tällaisen asiakirjan yhden yrityksen osalta (suojattuaan yrityksen identiteetin asiakirjaa muuttamalla), vaikka se muiden pyydettyjen asiakirjojen osalta väitti, että niihin sovelletaan salassapitolakeja ja pankin ja asiakkaiden välisiä sopimuksia. Tällaista erilaista kohtelua on vaikea ymmärtää.
- Export Import Bank of China
(149)
Komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille 23 päivänä toukokuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, että Export-Import Bank of China -pankin, jäljempänä ”EXIM”, vastaukset lisäykseen A ja puutteita koskevaan kirjeeseen olivat puutteelliset ja että EXIM ei toimittanut tiettyjä erikseen pyydettyjä asiakirjoja, kuten yhtiöjärjestys, valtioneuvoston antama Export-Import bank of China -pankin perustamisilmoitus ja huipputeknologiatuotteiden vientimyyjien luoton hallintoa koskevat pankin toimenpiteet. Yhtiöjärjestyksestä Kiinan viranomaiset väittivät 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, että sisäisen politiikkansa vuoksi EXIM ei voinut toimittaa yhtiöjärjestystä (joka on sisäinen hallinnollinen asiakirja) mutta viittasi internetissä saatavilla olevaan versioon, johon olisi ollut mahdollisuus tutustua EXIMin antaman kannettavan tietokoneen kautta tarkastuskäynnin aikana. Komissio on ymmällään tästä selityksestä, jossa ei ole mitään järkeä. Jos asiakirja kerran oli saatavilla internetissä tarkastuskäynnin aikana, komissio ei näe mitään syytä, miksei sitä voitu toimittaa, kuten toistuvasti pyydettiin kyselylomakkeessa, puutteita koskevassa kirjeessä ja vielä tarkastuskäynnin aikana. Väite, jonka mukaan EXIM asetti tämän asiakirjan saataville kannettavan tietokoneen kautta tarkastuskäynnin aikana, on virheellinen. EXIM totesi, että komission olisi tutkittava asiakirjaa verkossa, mutta komission virkamies selitti, että heillä ei ole internet-yhteyttä tarkastustiloissa. Lisäksi EXIM ei edes antanut linkkiä yhtiöjärjestyksen verkkoversioon.
(150)
Muista kahdesta asiakirjasta EXIM totesi, että niitä ei voida toimittaa luottamuksellisuuden ja sisäisten sääntöjen vuoksi. EXIM itse totesi vastauksessaan puutteita koskevaan kirjeeseen, että EXIM-pankki muodostettiin ja toimii valtioneuvoston antaman Export-Import Bank of China -pankin perustamisilmoituksen ja Export-Import Bank of China -pankin yhtiöjärjestyksen mukaisesti. Sen vuoksi tätä pidettiin olennaisena asiakirjana, jotta voitiin tarkastaa valituksessa olevat väitteet, joiden mukaan EXIM on julkinen elin, mutta asiakirjaa ei toimitettu komissiolle. Tässä yhteydessä on huomautettava, että toinen poliittisin perustein toimiva pankki, CDB, toimitti samanlaisen perustamisasiakirjan ja myös useita muita valtioneuvoston ilmoituksia tässä tutkimuksessa. EXIM ei myöskään esittänyt minkäänlaista näyttöä luottamuksellisuutta koskevien väitteidensä tueksi. Lisäksi valtiot eivät voi yksinkertaisesti vedota sisäisiin sääntöihin välttääkseen SCM-sopimuksen ja perusasetuksen mukaisia velvoitteitaan (ks. 117 kappale). Sama koskee huipputeknologiatuotteiden vientimyyjien luoton hallintoa koskevia pankin toimenpiteitä, joiden EXIM myös väitti olevan luottamuksellisia muttei toimittanut mitään asiaa tukevaa näyttöä ja kieltäytyi jopa keskustelemasta tämän asiakirjan tarkoituksesta.
(151)
EXIM ei myöskään toimittanut toistuvasti pyydettyjä tietoja johtokunnan ja hallintoneuvoston kokoonpanosta ja antoi selitykseksi, että ”johtokunnan kokoonpano on muuttumassa” ja että komission kysymykset johtokunnan jäsenten kuulumisesta Kiinan kommunistipuolueeseen ovat ”tunkeilevia ja epäasianmukaisia tukien vastaisessa tutkimuksessa”. Se, että johtokunnan kokoonpano on muuttumassa, ei ole merkityksellistä tutkimuksen kannalta. Merkityksellistä on se, miten valtio on edustettuna EXIMin johtokunnassa, mutta Kiinan viranomaiset ja EXIM kieltäytyivät antamasta näitä tietoja. Komissio katsoo myös, että EXIMin (ja kaikkien tähän asiaan liityvien pankkien) ylemmän johdon jäsenyys Kiinan kommunistipuolueessa on keskeistä sen vahvistamiseksi, missä määrin valtio vaikuttaa pankkien johtoon. Kiinan kommunistipuolueen perustamisasiakirjan mukaan ”puolueen on pidettävä yllä ja kehitettävä talouden perusjärjestelmää, jossa julkisella omistuksella on määräävä asema ja talouden eri sektorit kehittyvät rinnakkain” (33), minkä vuoksi pidettiin tarpeellisena tarkastella Kiinan kommunistipuolueen vaikutusta EXIMiin tässä tutkimuksessa ja etenkin arvioida valtion pankkeihin kohdistaman valvonnan taso.
(152)
Eri tuoteluokkien vientitilastoista, joita pyydettiin jo kyselylomakkeessa ja joista EXIMin on lakisääteisesti ilmoitettava CRBC:lle, Kiinan viranomaiset väittivät 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, että ne tarvitsevat enemmän aikaa näiden tietojen laatimiseen. Tältä osin on huomattava, että koska komissio pyysi näitä tietoja jo alkuperäisessä kyselylomakkeessa, Kiinan viranomaisilla oli yli kolme ja puoli kuukautta aikaa valmistella näitä tietoja, mutta ne eivät tehneet niin. EXIM väitti, että ”tämäntyyppiset tiedot löytyvät vuosikertomuksista”, mikä ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Vuosikertomuksissa olevat tiedot, joihin Kiinan viranomaiset viittaavat, kattavat eri kaudet, kuin se, jolta komissio pyysi tietoja kyselylomakkeessa ja tutkimuskäynnin aikana.
(153)
Kiinan viranomaiset väittivät oikeutetusti, että kyselylomakevastauksessaan ne toimittivat tiedot mm. vientiluottojen määrän mekaanisten ja sähkölaitteiden sekä huipputekniikan tuotteiden viennin osalta. Komissio ei ole koskaan kiistänytkään näiden lukujen toimittamista. Komissio moitti sitä, että kun nämä luvut pyrittiin tarkastamaan tarkastuskäynnin aikana, EXIM ei pystynyt antamaan mitään näyttöä niiden tueksi tai edes selittämään, mistä luvut tulevat. Komissiolle ei myöskään annettu mahdollisuutta tarkastaa tietoja, jotka koskivat aurinkosähköteollisuudelle annettujen vientiluottojen osuutta, jonka Kiinan viranomaiset ilmoittivat kyselylomakevastauksessaan. Mielenkiintoista kyllä, EXIM ei pitänyt mitään näistä luvuista luottamuksellisina, mutta kun komissio pyysi lähdetietoja niiden tarkastamiseksi, EXIM kieltäytyi vedoten luottamuksellisuuteen. EXIM käytti samaa perustelua otokseen valituille tuottajille ja yhteistyössä toimineille tuottajille annettujen vientiluottojen määriin. Se ilmoitti luvut vastauksessaan puutteita koskevaan kirjeeseen muttei antanut komissiolle mahdollisuutta tarkastaa niitä luottamuksellisuussyistä. Itse asiassa suurinta osaa EXIMin toimittamista tilastotiedoista ei ollut mahdollista tarkastaa.
(154)
EXIM myös kieltäytyi selittämästä otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien luottoluokitusta ja toimittamasta sitä tukevaa näyttöä ja luokituksiin johtaneita analyysejä.
- China Development Bank (CDB)
(155)
Kiinan viranomaiset pahoittelivat 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään sitä, että komissio kysyi ”henkilökohtaisia kysymyksiä johtokunnan ja ylemmän johdon jäsenten kuulumisesta poliittiseen puolueeseen”. Tämä ei pidä paikkaansa. Kysymykset, jotka koskivat johtokunnan jäsenten ja ylemmän johdon yhteyksiä kommunistipuolueeseen, olivat luonteeltaan puhtaasti teknisiä, ja kuten 151 kappaleessa selitetään, niitä kysyttiin, jotta voitaisiin määrittää kommunistipuolueen rooli Kiinan talouselämässä.
(156)
Tarkastuskäynnin aikana komissio pyrki tarkastamaan otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien luottokelpoisuusarvioinnin. CDB antoi joitakin yleisiä tietoja mutta kieltäytyi antamasta mitään tietoja, jotka liittyivät otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien luottokelpoisuuden arviointiin tai edes aurinkosähköteollisuuden riskiarviointiin ja arviointiraporttiin.
(157)
Vastauksessaan puutteita koskevaan kirjeeseen CDB toimitti luvun, joka koski asianomaiselta teollisuudenalalta veloitettua riskipreemiota. Tarkastuskäynnin aikana CDB korjasi vastaustaan muttei antanut mitään tätä lukua tukevaa näyttöä tai selitystä sen alkuperästä komission tarkastuskäynnin aikana esittämistä toistuvista pyynnöistä huolimatta.
b) Valtion omistamat pankit Kiinassa ovat julkisia elimiä
(158)
Valituksen tekijä väittää, että valtio-omisteiset pankit Kiinassa ovat julkisia elimiä perusasetuksen 2 artiklan b alakohdan mukaisesti.
(159)
WTO:n valituselin, jäljempänä ”valituselin”, määritteli tiettyihin Kiinasta tuotaviin tuotteisiin sovellettavia polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevassa raportissaan ”United States - Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China” (34), jäljempänä ”valituselimen raportti”, että julkinen elin on yksikkö, jolla on, joka harjoittaa tai jolle on annettu viranomaisten toimivaltaa. Valituselimen mukaan näyttö siitä, että viranomaiset harjoittavat merkittävää valvontaa yksikössä ja sen toiminnassa voi toimia näyttönä siitä, että kyseisellä yksiköllä on ja se harjoittaa viranomaisten toimivaltaa suorittaen viranomaistehtäviä. Jos tämä näyttö osoittaa, että valtion valvonnasta on monia virallisia aihetodisteita, ja on myös näyttöä siitä, että harjoitettu valvonta on merkittävää, tällaisen näytön perusteella voidaan mahdollisesti päätellä, että kyseinen yksikkö harjoittaa viranomaisten toimivaltaa. (35) Valituselin katsoi lisäksi, että julkisille elimille on ominaista myös sellaisten viranomaistehtävien suorittaminen (36), joita asianomaisen jäsenmaan oikeusjärjestyksessä normaalisti pidettäisiin osana julkisten viranomaisten käytäntöjä (37).
(160)
Seuraavassa analyysissä keskitytään siihen, suorittavatko kyseiset valtio-omisteiset yritykset tehtäviä, joita normaalisti pidettäisiin osana julkisten viranomaisten käytäntöjä Kiinassa, ja jos suorittavat, harjoittavatko ne viranomaisten toimivaltaa. Tutkimuksessa vahvistettiin, että Kiinan rahoitusmarkkinoille on ominaista viranomaisten puuttuminen toimintaan, koska useimmat suurimmista pankeista ovat valtion omistuksessa. Kiinan viranomaiset toimittivat vain hyvin niukasti tietoja pankkien osakkeenomistuksesta/omistajuudesta Kiinassa. Kuten jäljempänä esitetään, komissio kuitenkin keräsi käytettävissä olevia tietoja voidakseen tehdä edustavia päätelmiä. Analysoidessaan sitä, ovatko pankit laitoksia (julkisia elimiä), joille on annettu viranomaisten toimivaltaa tai jotka käyttävät tällaista toimivaltaa, komissio etsi tietoja sekä valtion omistuksesta pankeissa että muista seikoista, kuten viranomaisten asemasta johtokunnissa, viranomaisten harjoittamasta pankkien toiminnan valvonnasta, viranomaisten politiikan tai etunäkökohtien edistämisestä ja pankkien perustamisesta (onko niillä perussääntö).
(161)
Käytettävissä olevista tiedoista pääteltiin, että valtio-omisteisilla pankeilla on Kiinassa suurin markkinaosuus ja ne ovat hallitsevia toimijoita Kiinan rahoitusmarkkinoilla. Deutsche Bankin vuonna 2006 tekemän Kiinan pankkisektoria koskevan tutkimuksen (38) mukaan valtion omistamien pankkien osuus saattaa olla yli 2/3 Kiinan markkinoista. WTO:n kauppapoliittisessa maatutkinnassa todettiin samasta asiasta, että valtion merkittävä omistajuus on huomionarvoinen seikka Kiinan rahoitussektorilla (39) ja että Kiinan pankkisektorin markkinarakenne on muuttunut vain vähän ja valtio-omisteisilla pankeilla on siinä hallitseva asema (40). On syytä huomata, että vaikuttaa siltä, että viisi suurinta valtio-omisteista liikepankkia (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications sekä Industrial and Commercial Bank) edustavat yli puolta Kiinan pankkisektorista (41). Valtion omistajuus viidessä suurimassa valtio-omisteisessa pankissa vahvistettiin myös Kiinan viranomaisten vastauksessa puutteita koskevaan kirjeeseen.
(162)
Komissio pyysi tietoja myös viranomaisten valvonnan rakenteesta näissä kiinalaisissa pankeissa sekä valtion politiikan tai etunäkökohtien edistämisestä aurinkoenergian alalla (esim. johtokunta ja yhtiökokous, osakkaiden/johtajien kokousten pöytäkirjat, osakkaiden/johtajien kansalaisuudet, lainanantopolitiikka ja riskinarviointi yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myönnettyjen lainojen osalta). Kiinan viranomaiset toimittivat kuitenkin näistä seikoista vain hyvin vähän tietoja eivätkä antaneet mahdollisuutta tarkastaa toimitettuja tietoja nimeksikään (ks. 139 kappale). Tämän vuoksi komission oli turvauduttava käytettävissä oleviin tietoihin. Se päätteli käytettävissä olevien tietojen perusteella, että kyseiset pankit ovat valtion valvonnassa omistajuuden, ”kaupallisen” toimintansa hallinnollisen valvonnan (myös talletus- ja luottokorkojen rajat, ks. 164-167 kappale) ja joissakin tapauksissa jopa perustamisasiakirjojen (42) kautta.
Tiedot, joita käytettiin edellä mainittujen päätelmien tekemiseen, on saatu Kiinan viranomaisten toimittamista tiedoista, kiinalaisten pankkien vuosikertomuksista, jotka joko Kiinan viranomaiset toimittivat tai jotka olivat julkisesti saatavilla, Deutsche Bankin vuonna 2006 tekemästä Kiinan pankkisektoria koskevasta tutkimuksesta (43), Kiinaa koskevasta WTO:n poliittisesta katsauksesta (2012) (44), Maailman pankin Kiina 2030 -raportista (45), OECD:n Kiinaa koskevasta talouskatsauksesta 2010 (46), yhteistyössä toimineilta vientiä harjoittavilta tuottajilta saaduista tiedoista sekä valituksessa esitetyistä tiedoista. Ulkomaisista pankeista tehtyjen riippumattomien arvioiden mukaan ne edustavat niin vähäistä osaa Kiinan pankkisektorista, että niillä on merkityksetön asema politiikkaperusteisessa lainanannossa; asiaa koskevien tietojen mukaan osuus saattaisi olla niinkin pieni kuin 2 prosenttia Kiinan markkinoista (47). Myös julkisesti saatavilla olevat asiaa koskevat tiedot vahvistavat, että kiinalaiset pankit, etenkin suuret liikepankit, nojautuvat edelleen valtion omistamiin osakkeenomistajiin ja valtioon pääoman kartuttamiseksi, jos pääomasta on puutetta luottokannan kasvun vuoksi (48).
(163)
Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille luottoja myöntäneistä pankeista valtaosa on valtion omistuksessa. Käytettävissä olevista tiedoista (49) kävi itse asiassa ilmi, että valtion omistamat pankit ja muut valtion omistamat yksiköt myönsivät suurimman osan lainoista yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Näihin kuuluvat Kiinan suuret liikepankit ja poliittisin perustein toimivat pankit, kuten China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank and Industrial and Commercial Bank of China. Komissio pyysi muista asiaan liittyvistä valtio-omisteisista pankeista samoja edellä mainittuja tietoja valtion valvonnasta ja valtion politiikan tai etujen ajamisesta aurinkosähkön alalla. Tällaisia yksityiskohtaisia tietoja ei toimitettu. Sen vuoksi päätellään, että pankit ovat valtion valvonnassa. Tällainen merkittävä valvonta tulee esiin esimerkiksi kyseistä toimialaa koskevassa valtion tukipolitiikassa, jossa ohjeistetaan pankkeja toimimaan toimialaa erityisesti tukien (ks. 102 kappale). Tämän vuoksi kiinalaisia valtio-omisteisia liikepankkeja ja poliittisin perustein toimivia pankkeja olisi pidettävä julkisina eliminä.
(164)
Toinen osoitus Kiinan viranomaisten puuttumisesta Kiinan rahoitusmarkkinoihin on Kiinan keskuspankin rooli sen asettaessa korkoprosenttien määräytymistä ja vaihtelua koskevia rajoja. Tutkimuksessa vahvistettiinkin, että Kiinan keskuspankilla on erityissääntöjä, jotka sääntelevät korkoprosenttien kelluntaa Kiinassa. Käytettävissä olevien tietojen mukaan nämä säännöt vahvistetaan talletuksien ja lainojen korkoprosenttien mukauttamista koskevassa Kiinan keskuspankin yleiskirjeessä nro 251 (Yinfa [2004] No 251), jäljempänä ”yleiskirje nro 251”. Rahoituslaitoksia vaaditaan tarjoamaan lainoja koroilla, jotka ovat tietyn vaihteluvälin rajoissa Kiinan keskuspankin viitekorkoon nähden. Liikepankkien ja poliittisten pankkien kaupallisesti hallinnoimille lainoille ei ole koron ylärajaa vaan vain alaraja. Kaupunkien ja maaseudun luotto-osuuskunnille on sekä ylä- että alarajat. Etuuskohtelun mukaisten lainojen ja lainojen, joiden osalta valtioneuvostolla on erityisiä säännöksiä, korkojen ei anneta kellua ylöspäin. Komissio pyysi Kiinan viranomaisilta selvityksiä yleiskirjeessä nro 251 olevista määritelmistä ja sanamuodoista sekä sitä edeltävästä lainsäädännöstä eli rahoituslaitosten luottoprosenttien kelluntarajojen laajentamista koskevasta Kiinan keskuspankin yleiskirjeestä nro 250 (YinFa [2003] No. 250). Kuten 135 kappaleessa kuvataan, Kiinan viranomaiset kuitenkin kieltäytyivät näiden yleiskirjeiden toimittamisesta, ja tämän vuoksi komissio ei kyennyt tarkastamaan niiden sisältöä ja hakemaan selityksiä. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tästä asiasta merkityksellisiä tietoja, jotka olisivat viitanneet siihen, että tilanne on muuttunut vuoden 2013 maaliskuun jälkeen, jolloin komissio sai päätökseen orgaanisella aineella pinnoitettuja terästuotteita koskevan tukien vastaisen tutkimuksensa (50), vahvistetaan, että Kiinan keskuspankki osallistuu ja vaikuttaa korkotasojen asettamiseen valtio-omisteisissa liikepankeissa. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään näyttöä siitä, että päällystettyä hienopaperia ja orgaanisella aineella pinnoitettuja terästuotteita koskevissa tutkimuksissa vahvistettu tilanne olisi muuttunut. Sen vuoksi käytettävissä olevien tietojen ja edellä esitetyn muun näytön perusteella pääteltiin, että korkoprosenttien määrittämiseksi käytetty menetelmä oli sama koko tutkimusajanjakson ajan.
(165)
Lainojen korkoprosenttien rajat sekä talletuskorkojen katot luovat tilanteen, jossa pankeilla on taattu pääsy edulliseen pääomaan (talletuskorkojen sääntelyn vuoksi) ja ne voivat antaa luottoja valikoiduille tuotannonaloille suotuisin korkoprosentein.
(166)
Pankkeihin sovelletaan myös lakisääteisiä sääntöjä, joissa edellytetään niiden hoitavan luotonantotoimintaansa kansallisen talouden tarpeiden mukaan (51), antavan luottotukea kannustetuille hankkeille (52) tai asettavan etusijalle uuden ja huipputeknologian alan kehittämisen (53). Pankeilla on velvollisuus noudattaa näitä sääntöjä. Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat kuuluvat kannustettujen hankkeiden luokkaan sekä uuden ja huipputeknologian alan yritysten luokkaan.
(167)
Eri riippumattomien lähteiden mukaan valtio osallistuu Kiinan rahoitussektorin toimintaan merkittävästi ja jatkuvasti. Esimerkiksi i) Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n vuoden 2006 raportin (54) mukaan pankkien vapautuminen kilpailulle Kiinassa ei ole täydellistä eikä luottoriskejä oteta asianmukaisesti huomioon, ii) IMF:n vuoden 2009 raportissa (55) korostettiin, että korot eivät ole vapautuneet Kiinassa, iii) IMF:n vuoden 2010 maakohtaisen raportin (56) mukaan pääomakustannukset Kiinassa ovat suhteellisen alhaiset, luotonanto tapahtuu toisinaan muilla kuin hintaperusteilla ja yritysten suuret säästöt liittyvät osittain eri panosten (mukaan luettuna pääoman ja maan) alhaisiin kustannuksiin, sekä iv) OECD:n Kiinaa koskevassa vuoden 2010 talouskatsauksessa (57) ja OECD:n talousosaston valmisteluasiakirjassa nro 747 (58) Kiinan rahoitussektorin uudistuksista todettiin, että valtiolla on hallitseva omistus rahoituslaitoksista, mikä herättää kysymyksiä siitä, missä määrin pankkien lainanantopäätökset perustuvat puhtaasti kaupallisiin näkökohtiin, kun pankkien perinteinen rooli vaikuttaa samalta kuin valtion virastojen ja niillä on siteitä hallitukseen.
(168)
Edellä esitetyn näytön perusteella päätellään, että valtio-omisteiset liikepankit ja poliittisin perustein toimivat pankit suorittavat viranomaistehtäviä Kiinan viranomaisten puolesta, eli niillä on velvoite edistää tiettyjä talouden sektoreita valtion poliittisten ja suunnitteluasiakirjojen mukaisesti. Valtion kattava omistajuus valtio-omisteisissa pankeissa ja muut tiedot valtio-omisteisten pankkien ja viranomaisten yhteyksistä (mukaan luettuna Kiinan viranomaisten kieltäytyminen yhteistyöstä tältä osin) vahvistavat, että valtio valvoo pankkeja julkisten tehtävien suorittamisessa. Kiinan viranomaiset harjoittavat merkittävää valvontaa valtio-omisteisissa liikepankeissa ja poliittisin perustein toimivissa pankeissa valtion puuttuessa laaja-alaisesesti rahoitussektorin toimintaan ja edellyttäessä valtio-omisteisten pankkien noudattavan valtion politiikkaa. Valtio-omisteisia liikepankkeja ja poliittisin perustein toimivia pankkeja pidetään näin ollen julkisina eliminä, joille on annettu ja jotka harjoittavat viranomaisten toimivaltaa.
c) Kiinan viranomaiset valtuuttavat tai määräävät yksityisiä pankkeja Kiinassa
(169)
Komissio myös analysoi, valtuuttavatko tai määräävätkö Kiinan viranomaiset kiinalaiset yksityisomistuksessa olevat liikepankit myöntämään etuuskohtelun mukaisia (tuettuja) lainoja aurinkosähkön tuottajille perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
- Kiinan viranomaisten politiikka
(170)
Valtion puuttumista aurinkosähkösektorin toimintaan koskevan edellä olevan jakson (101 kappale) ja jäljempänä kuvattujen päätelmien perusteella on selvää, että Kiinan viranomaisten politiikkana on tarjota etuuskohtelun mukaisia lainoja aurinkosähkösektorille, sillä julkiset elimet (valtio-omisteiset liikepankit) (59) osallistuvat lainojen myöntämiseen ja niillä on hallitseva asema markkinoilla, minkä vuoksi ne kykenevät tarjoamaan lainoja markkinatason alittavilla korkoprosenteilla.
- Politiikan ulottuminen yksityisiin pankkeihin
(171)
Liikepankkitoimintaa koskevaa [vuoden 2003] lakia sovelletaan samalla tavoin valtio-omisteisiin liikepankkeihin ja yksityisomistuksessa oleviin liikepankkeihin. Esimerkiksi tämän lain 38 §:ssä kaikkia liikepankkeja (näin ollen myös yksityisomistuksessa olevia) kehotetaan määrittämään lainakorko Kiinan keskuspankin vahvistaman lainakoron ylä- ja alarajan puitteissa, ja sen 34 §:n mukaan liikepankkien on toteutettava lainanantotoimintansa kansallisen talouden ja yhteiskunnan kehityksen tarpeiden pohjalta ja valtion teollisuuspolitiikan mukaisesti.
(172)
Useissa valtion suunnitteluasiakirjoissa ja laeissa viitataan etuuskohtelun mukaiseen lainanantoon aurinkosähkösektorille. Esimerkiksi seitsemän uuden strategisen teollisuudenalan kehittämisen edistämisestä 10 päivänä lokakuuta 2010 tehdyssä valtioneuvoston päätöksessä luvataan vero- ja rahoituspoliittisen tuen tehostamista strategisilla aloilla (60) (joihin aurinkosähköala kuuluu) ja kannustetaan rahoituslaitoksia laajentamaan luottotukeaan näille aloille ja hyödyntämään etuuskohtelun mukaisia verojärjestelyjä, kuten riskien korvaamista. Myös tieteen ja teknologian kehittämistä koskevassa keskipitkän ja pitkän aikavälin kansallisessa suunnitelmassa (2006-2020), jossa yksilöidään aurinkosähkö ja aurinkokennot avainaloihin ja prioriteettiaiheisiin kuuluviksi (61), luvataan kannustaa rahoituslaitoksia myöntämään etuuskohtelun mukaista luottotukea suurille kansallisille tieteellisille ja teknologisille teollistamishankkeille ja ohjeistetaan viranomaisia opastamaan rahoituslaitoksia ja yksityisiä pääomasijoittajia osallistumaan tieteen ja teknologian kehittämiseen. Tieteen ja teknologian edistystä koskevassa Kiinan laissa (Kiinan kansantasavallan presidentin määräys nro 82) määritellään, että valtion on kannustettava ja opastettava rahoituslaitoksia tukemaan uuden ja huipputeknologian alan yritysten kehittämistä myöntämällä lainoja ja että poliittisin perustein toimivien rahoituslaitosten on asetettava etusijalle uuden ja huipputeknologian alan yritysten kehittäminen (62). Saman lain mukaan poliittisin perustein toimivien rahoituslaitosten on liiketoimintansa puitteissa tarjottava eritystukea valtion kannustamille yritysten riippumattomille innovaatiohankkeille (63).
(173)
Yksityisomisteisia liikepankkeja sitoo myös edellä mainittu Kiinan keskuspankin asettama korkoprosenttien määräytymistä koskeva rajoitus (ks. 164 ja 165 kappale).
(174)
Edellä esitetyt otteet pankkialaa koskevista laeista ja asetuksista osoittavat, että Kiinan viranomaisten politiikka, joka koskee etuuskohtelun mukaista lainanantoa aurinkosähkösektorille, ulottuu myös yksityisomistuksessa oleviin liikepankkeihin, ja itse asiassa Kiinan viranomaiset kehottavat pankkeja toteuttamaan lainatoimintaansa kansallisen talouden ja yhteiskunnan kehityksen tarpeiden pohjalta ja valtion teollisuuspolitiikan mukaisesti (64).
- Luottoriskien arvioiminen
(175)
Komissio pyysi Kiinan viranomaisilta asiaa koskevia tietoja voidakseen arvioida, kuinka kiinalaiset pankit toteuttavat aurinkoenergiasektorin yritysten luottoriskien arvioinnin ennen kuin ne tekevät päätöksen lainan myöntämisestä ja lainaehdoista. Komissio pyysi kyselylomakkeen lisäyksellä A tietoja muun muassa siitä, kuinka pankit ottavat riskin huomioon myöntäessään lainoja, kuinka lainanhakijan luottokelpoisuus arvioidaan, millaisia ovat pankkien eri yrityksiltä/toimialoilta Kiinassa veloittamat riskipreemiot, mitä tekijöitä pankki ottaa huomioon arvioidessaan lainahakemusta, millainen lainahakemus on ja millaista hyväksyntämenettelyä sovelletaan. Kiinan viranomaiset ja lomakkeessa nimetyt yksittäiset pankit eivät kuitenkaan toimittaneet mitään asiaa koskevaa näyttöä (yhtä poikkeusta lukuun ottamatta; ks. 176 kappale). Kiinan viranomaiset antoivat ainoastaan yleisluontoisia vastauksia, joiden tueksi ei esitetty minkäänlaista näyttöä siitä, että luottoriskiä tosiasiassa arvioitaisiin ollenkaan.
(176)
Tarkastuskäynnillä yhdessä pankissa komissiolla oli tilaisuus tutkia yksi riskinarviointi. Osa luottoriskin arvioinnista viittasi valtion tukeen aurinkoenergia-alan yrityksille ja valtion suunnitelmiin aurinkoenergiasektorin edistämiseksi yleisesti, ja tämä seikka otettiin positiivisesti huomioon yritykselle myönnetyssä luottoluokituksessa. Tämä on esimerkki siitä, miten valtion politiikka (ja tietyille sektoreille suunnattu tuki) vaikuttaa pankkien päätöksentekoon niiden päättäessä aurinkoenergiasektorin yrityksille myönnettävän rahoituksen ehdoista.
(177)
Komissio pyysi myös vastaavia tietoja yhteistyössä toimineilta vientiä harjoittavilta tuottajilta ja pyrki tarkastamaan tiedot otokseen kuuluneiden vientiä harjoittavien tuottajien luona tehtyjen tarkastuskäyntien aikana. Useimmat vientiä harjoittavat tuottajat vastasivat, että pankit vaativat tiettyjä asiakirjoja ja tekevät jonkin tyyppisiä riskianalyysejä ennen lainojen myöntämistä. Ne eivät kuitenkaan kyenneet esittämään näyttöä väitteidensä tueksi. Tarkastuskäynnin aikana komissio pyysi näyttöä siitä, että pankit vaativat tällaisia asiakirjoja tai että yritykset toimittivat nämä asiakirjat pankille, taikka jonkinlaista pankin raporttia siitä, että tällainen luottoriskinanalyysi oli suoritettu. Otokseen kuuluneet vientiä harjoittavien tuottajien ryhmät eivät kuitenkaan kyenneet toimittamaan tällaista näyttöä eikä muutakaan näyttöä väitteidensä tueksi.
(178)
Luottoriskien arviointia koskevia tietoja pyydettiin toistuvasti asianomaisilta osapuolilta, koska niitä pidettiin keskeisinä, muun muassa 167 kappaleessa tarkoitetut tiedot huomioon ottaen.
(179)
Edellä esitetyn perusteella luottoriskien arviointia koskevia päätelmiä sovelletaan valtio-omisteisiin liikepankkeihin, yksityisomisteisiin liikepankkeihin sekä poliittisin perustein toimiviin pankkeihin. Edellä esitetyn näytön perusteella voidaan itse asiassa päätellä, että Kiinan yksityispankkien edellytetään noudattavan valtion politiikkaa luotonannon osalta, etenkin aurinkoenergiasektorilla, ja toimivan samalla tavoin kuin valtio-omisteiset pankit, joiden todettiin 168 kappaleessa olevan julkisia elimiä. Sen vuoksi päätellään, että Kiinan viranomaiset valtuuttavat tai määräävät yksityispankit huolehtimaan tavanomaisesti julkisille viranomaisille kuuluvista tehtävistä perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(180)
Lisäksi edellä esitetystä näytöstä käy ilmi, että vaikka valtio-omisteisia pankkeja ei pidettäisikään julkisina eliminä, myös niiden osalta katsottaisiin, että Kiinan viranomaiset valtuuttavat tai määräävät ne huolehtimaan tavanomaisesti julkisille viranomaisille kuuluvista tehtävistä perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
d) Kiinan rahoitusmarkkinoiden vääristymät
(181)
Tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella voidaan päätellä, että valtio-omisteisten pankkien osuus Kiinan markkinoista on yli 2/3. Viiden suurimman valtio-omisteisen liikepankin (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications sekä Industrial and Commercial Bank) osuus on yli puolet Kiinan pankkisektorista (65). Myös China Development Bank ja China Export-Import Bank ovat täysin valtion omistuksessa. Nämä seitsemän pankkia myönsivät suurimman osan lainoista kahdeksalle vientiä harjoittavalle tuottajalle aurinkopaneeleja koskevassa asiassa. Laaja-alainen valtion omistajuus yhdistettynä Kiinan rahoitusmarkkinoiden vääristymiin ja Kiinan valtion politiikkaan (halvan rahoituksen suuntaaminen tietyille tuotantoaloille) haittaa kansainvälisen kaupan tasapuolisia toimintaedellytyksiä ja tarjoaa epäreilun edun kiinalaisille tuottajille.
(182)
Kiinan pankit eivät saa täysin vapaasti päättää lainojen ehtoja. Korkoprosenttien osalta niitä sitovat Kiinan keskuspankin asettamat rajat. Nämä rajat sekä talletuskorkojen katot luovat tilanteen, jossa pankeilla on taattu pääsy edulliseen pääomaan (talletuskorkojen sääntelyn vuoksi) ja ne voivat antaa luottoja valikoiduille tuotannonaloille suotuisin korkoprosentein.
(183)
Pankkeihin sovelletaan myös lakisääteisiä sääntöjä, joissa edellytetään niiden hoitavan luotonantotoimintaansa kansallisen talouden tarpeiden mukaan (66), antavan luottotukea kannustetuille hankkeille (67) tai asettavan etusijalle uuden ja huipputeknologian alan yritysten kehittämisen (68). Pankeilla on velvollisuus noudattaa näitä sääntöjä.
(184)
Tuoreiden tietojen mukaan joillekin suurille kiinalaisille liikepankeille annettiin pääsy valtion valuuttavarantoihin (69). Tämä alentaa merkittävästi niiden pääomakustannuksia, ja tätä ”halpaa rahaa” käytetään valikoitujen yritysten ja hankkeiden dollari- ja eurolainoihin ulkomaille suuntautumista koskevan politiikan mukaisesti. Näin ollen ne pystyvät tarjoamaan ehtoja, joihin tavalliset liikepankit eivät pysty.
(185)
Toinen merkittävä vääristymä aurinkoenergiateollisuuden rahoituksessa on China Development Bankin, jäljempänä ”CDB”, erityinen etuoikeusasema; CDB on suurin tuotannonalan luotonantaja, ja se antoi suuria luottoja ja luottolimiittejä otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille. CDB:n rahoitus tulee lähes täysin joukkovelkakirjojen myynnistä eikä talletuksista, ja se on valtiovarainministeriön jälkeen maan toiseksi suurin joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskija. CDB pystyy rahoittamaan tämän erityismekanismin avulla toimintansa edullisesti ja voi näin tarjota lainoja etuuskohtelun mukaisin ehdoin valikoiduille tuotannonaloille (70).
3.4.1.1. Etuuskohtelun mukaiset lainat
a) Johdanto
(186)
Valituksen tekijä väitti, että Kiinan viranomaiset tukivat maan aurinkoenergiateollisuutta etuuskohtelun mukaisilla lainoilla ja kohdennetulla luotolla.
b) Oikeusperusta
(187)
Seuraavat Kiinan säännökset koskevat etuuskohtelun mukaista lainanantoa: Liikepankkeja koskeva Kiinan laki, luottoja koskevat yleiset säännöt (täytäntöönpanija Kiinan keskuspankki) ja valtioneuvoston päätös nro 40 teollisuuden rakennemuutoksien edistämistä koskevien tilapäisten määräysten täytäntöönpanosta.
c) Tutkimuksen havainnot
(188)
Kun tarkastellaan näyttöä kokonaisuudessaan, voidaan päätellä, että suurin osa otokseen valituille vientiä harjoittavien tuottajien ryhmille myönnetyistä lainoista on saatu valtio-omisteisista pankeista, joiden on havaittu 168 kappaleen mukaisesti olevan julkisia elimiä, koska niille on annettu viranomaisten toimivaltaa ja ne suorittavat viranomaistehtäviä. On myös lisänäyttöä siitä, että nämä pankit käytännössä harjoittavat viranomaisen toimivaltaa, koska - kuten 164 kappaleessa selitetään - valtio (toisin sanoen Kiinan keskuspankki) puuttuu selkeästi siihen, miten liikepankit tekevät korkotasoja koskevia päätöksiä kiinalaisille yrityksille myönnettyjen lainojen osalta. Näissä olosuhteissa näiden tahojen lainanantokäytäntöjen voidaan katsoa riippuvan suoraan valtiosta. Pankkien harjoittama viranomaisen toimivalta tulee esiin myös siinä, miten lainoja koskevien yleisten sääntöjen (täytäntöönpanijana Kiinan keskuspankki) 7 ja 15 §, päätös nro 40 ja liikepankkitoimintaa koskevan lain 34 § toimivat valtion teollisuuspolitiikan noudattamisen suhteen. On myös erittäin paljon puolueettomien tutkimusten ja raporttien tukemia aihetodisteita, jotka osoittavat, että valtio puuttuu edelleen voimakkaasti Kiinan rahoitusjärjestelmän toimintaan, kuten 172 ja 178 kappaleessa selitettiin. Kiinan viranomaiset eivät myöskään toimittaneet tietoja, joiden perusteella olisi ollut mahdollista ymmärtää paremmin valtio-omisteisten pankkien suhdetta valtioon (ks. 139 ja 140 kappale). Komissio päättelee siis kiinalaisten valtio-omisteisten liikepankkien antamien lainojen osalta, että aurinkosähkön tuottajat ovat saaneet taloudellista tukea valtion suoran varojen siirron muodossa perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Sama näyttö osoittaa lisäksi, että viranomaiset valtuuttavat tai määräävät valtio-omisteisia pankkeja (samoin kuin yksityisomistuksessa olevia pankkeja), mikä tarkoittaa sitä, että kyse on taloudellisesta tuesta perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(189)
Edellä 169-178 kappaleessa esitetty analyysi huomioon ottaen päätellään myös, että Kiinan viranomaiset valtuuttavat ja määräävät yksityisomistuksessa olevat pankit myöntämään lainoja aurinkosähkön tuottajille ja että kyseessä on taloudellinen tuki perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i ja iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(190)
Tässä on kyse perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdassa ja 6 artiklan b alakohdassa tarkoitetusta edusta, koska valtion lainoja tai viranomaisten valtuuttamilta tai määräämiltä yksityisiltä tahoilta saatuja lainoja on myönnetty markkinaehtoja suotuisammin ehdoin. Muut kuin valtion myöntämät lainat Kiinassa eivät toimi asianmukaisena markkinaviitearvona, koska on vahvistettu, että Kiinan viranomaiset valtuuttavat tai määräävät yksityisomisteisia pankkeja, minkä vuoksi niiden oletetaan noudattavan valtio-omisteisten pankkien luotonantokäytäntöjä. Sen vuoksi viitearvot on muodostettu käyttäen 198-200 kappaleessa kuvattua menetelmää. Näin muodostetun viitearvon käyttö osoittaa, että aurinkoenergiasektorille on myönnetty lainoja alle markkinaehtojen.
(191)
Aurinkoenergiateollisuus kuuluu kannustettavaan luokkaan päätöksen nro 40 mukaisesti. Päätös nro 40 on valtioneuvoston eli Kiinan korkeimman hallintoelimen antama määräys, joka sitoo oikeudellisesti muita julkisia elimiä ja talouden toimijoita. Siinä luokitellaan toimialat kannustettaviin, rajoitettaviin ja poistettaviin projekteihin. Säädös edustaa teollisuuspoliittisia suuntaviivoja, jotka yhdessä hakemistoluettelon kanssa osoittavat, miten Kiinan viranomaiset pitävät yllä politiikkaa, jolla kannustetaan ja tuetaan yritysryhmiä tai toimialoja, kuten aurinkoenergiateollisuutta/uuden energian teollisuutta, joka hakemistoluettelossa on luokiteltu ”kannustettavaksi toimialaksi”. Kun otetaan huomioon kannustettavaksi luokiteltujen toimialojen lukumäärä, huomataan, että ne muodostavat vain osan Kiinan taloudesta. Lisäksi vain tietyille toiminnoille näillä kannustettavilla aloilla on annettu kannustettava asema. Päätöksessä nro 40 (sen 17 §:ssä) säädetään myös, että ”kannustettavien investointiprojektien” on saatava etua erityisistä etuoikeuksista ja kannustimista, muun muassa rahoitustuesta. Toisaalta päätöksessä nro 40 valtuutetaan valtion viranomaiset toteuttamaan suoria toimia rajoitettavien ja poistettavien projektien osalta markkinoiden sääntelemiseksi. Päätöksen 18 ja 19 §:ssä itse asiassa vaaditaan asianomaisia viranomaisia lopettamaan rahoituslaitosten lainananto tällaisille rajoitettaville ja poistettaville projekteille. Edellä esitetyn perusteella on selvää, että päätöksessä nro 40 annetaan ohjeiden muodossa kaikille taloudellisille laitoksille sitovat säännöt kannustettavien toimialojen, joista yksi on aurinkoenergiateollisuus, edistämisestä ja tukemisesta.
(192)
Kuten 172 kappaleessa selitettiin, Kiinan viranomaiset suuntaavat etuuskohtelun mukaisia lainoja vain joillekin tuotannonaloille, joista aurinkosähköala on yksi. Kaikki edellä esitetty huomioon ottaen on selvää, että viranomaiset antavat rahoituslaitosten myöntää etuuskohtelun mukaisia lainoja vain muutamille toimialoille/yrityksille, jotka noudattavat Kiinan viranomaisten kehittämissuunnitelmia. Koska Kiinan viranomaiset eivät tehneet yhteistyötä tässä asiassa, asiakirja-aineistossa olevien tietojen perusteella päätellään, että etuuskohtelun mukaisen lainanannon muodossa myönnetyt tuet eivät ole yleisesti saatavilla, minkä vuoksi ne ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Asianomaiset osapuolet eivät myöskään toimittaneet näyttöä siitä, että tuki riippuisi objektiivisista arviointiperusteista tai edellytyksistä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
d) Päätelmät
(193)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikki otokseen valitut vientiä harjoittavien tuottajien ryhmät saivat tutkimusajanjaksolla etua etuuskohtelun mukaisista lainoista.
(194)
Näin ollen aurinkosähköteollisuuden rahoitusta olisi pidettävä tukena.
(195)
Kun otetaan huomioon taloudellisen tuen olemassaolo, vientiä harjoittavien tuottajien saama etu ja tuen erityisyys, tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana.
e) Tuen määrän laskeminen
(196)
Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Perusasetuksen 6 artiklan b alakohdan mukaan tuensaajalle koituneeksi eduksi katsotaan viranomaisilta saadusta lainasta maksettujen luottokustannusten määrän ja vastaavasta kaupallisesta lainasta, jonka yritys voisi saada markkinoilta, maksettavien luottokustannusten määrän erotus.
(197)
Kuten edellä (190 kappaleessa) selitettiin, kiinalaisten pankkien antamat lainat osoittavat valtion merkittävää puuttumista pankkisektorin toimintaan eivätkä heijastele korkoja, joita havaittaisiin toimivilla markkinoilla, ja tämän vuoksi asianmukainen markkinaviitearvo on muodostettu laskennallisesti käyttäen jäljempänä kuvattua menetelmää. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, komissio on lisäksi hyödyntänyt käytettävissä olevia tietoja saadakseen asianmukaisen viitearvon korkoprosentille.
(198)
Asianmukaisen viitearvon laskemisessa Kiinan RMB:n määräisille lainoille pidettiin kohtuullisena soveltaa Kiinan korkoprosentteja, joita oikaistiin normaalien markkinariskien huomioon ottamiseksi. Tilanteessa, jossa viejien nykyinen rahoitustilanne on vahvistettu vääristyneillä markkinoilla eikä kiinalaisilta pankeilta saada luotettavaa tietoa riskien mittaamisesta ja luottokelpoisuusluokitusten asettamisesta, katsotaan että kiinalaisten viejien luottokelpoisuutta ei pidä hyväksyä sellaisenaan, vaan on sovellettava marginaalia, joka osoittaa Kiinan vääristyneiden markkinoiden mahdollisen vaikutuksen yritysten rahoitustilanteeseen.
(199)
Sama koskee ulkomaanvaluutan määräisiä lainoja. Viitearvona käytettiin tutkimusajanjaksolla liikkeellelaskettuja BB-luokkaan kuuluvia joukkovelkakirjalainoja nimellisarvoineen.
(200)
Sekä Kiinan viranomaisia että yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin toimittamaan tietoja kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikasta sekä siitä, miten lainoja myönnettiin vientiä harjoittaville tuottajille (ks. 138-140 kappale). Tällaisia tietoja ei kuitenkaan saatu toistuvista pyynnöistä huolimatta. Kun otetaan huomioon yhteistyöstä kieltäytyminen ja kaikki käytettävissä olevat tiedot, voidaan perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdan mukaisesti katsoa, että kaikki yritykset Kiinassa sijoittuisivat vain korkeimpaan ”sijoituskelvottoman” luokkaan (Bloombergin BB), ja Kiinan keskuspankin normaaliin antolainauskorkoon voidaan soveltaa preemiota, jota odotetaan sovellettavan tähän luokitukseen kuuluvien yritysten liikkeelle laskemiin joukkovelkakirjoihin. Vientiä harjoittaville tuottajille koitunut etu on laskettu kertomalla korkoprosenttien ero prosentteina jäljellä olevalla lainasummalla eli korolla, jota ei ole maksettu tutkimusajanjaksolla. Tämä määrä jaettiin sitten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien kokonaisliikevaihdolle.
(201)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistetut tukiprosentit tutkimusajanjaksolla olivat seuraavat:
Etuuskohtelun mukaiset lainajärjestelyt
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, Kiina, ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,25 %
JingAo-ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,85 %
3.4.1.2. Tarjotut luottolimiitit
a) Johdanto
(202)
Valituksessa väitettiin, että kiinalaiset pankit antoivat suhteettomia luottolimiittejä tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaisille viejille. Tutkimuksessa vahvistettiin, että kaikki tutkimuksen kohteena olleet yritykset saivatkin kiinalaisilta pankeilta valtavat luottolimiitit, useimmissa tapauksissa maksutta tai vain hyvin vähäisin maksuin. Tavanomaisissa markkinaolosuhteissa tällaisiin luottolimiitteihin kohdistuu merkittäviä luotonvaraus- ja hallintomaksuja, joiden avulla pankit voivat kompensoida kustannuksia ja riskejä.
b) Tutkimuksen havainnot
(203)
EC-Aircraf -paneelin raportissa vahvistettiin, että tällaiset luottolimiitit, jotka ylittävät yksittäisten lainojen vaikutukset, voivat olla mahdollisia suoria varojen siirtoja perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti ja näin ollen taloudellista tukea. Paneeli katsoi, että mahdollisessa varojen siirrossa etu syntyy pelkästään siitä, että on olemassa velvollisuus suorittaa suora varojen siirto. Paneeli katsoi myös, että luottolimiitti voi itsessään ja itsestään antaa edun vastaanottajana olevalle yritykselle, ja näin se on mahdollinen varojen siirto erillään muusta suorasta varojen siirrosta yksittäisten lainojen muodossa (71).
(204)
Luottolimiittejä otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille myönsivät samat pankit kuin edellä kuvattuja etuuskohtelun mukaisia lainoja. Kuten edellä todettiin, nämä pankit ovat julkisia elimiä (ks. 158-166 kappale) tai Kiinan viranomaiset valtuuttavat tai määräävät ne myöntämään etuuskohtelun mukaista rahoitusta aurinkosähkösektorille (ks. 169-178 kappale).
(205)
Kiinan markkinoita siis vääristävät lait ja valtio-omisteisten pankkien käytännöt (ks. 158-185 kappale), ja useimmissa tapauksissa havaittiin, että luottolimiitit myönnettiin maksutta tai vain hyvin vähäisin maksuin. Tavanomaisissa markkinaolosuhteissa tällaisiin luottolimiitteihin kohdistuu merkittäviä luotonvaraus- ja hallintomaksuja, joiden avulla pankit voivat kompensoida kustannuksia ja riskejä.
(206)
Etuuden määrää edustavat maksut, joita tavanomaisesti sovelletaan yrityksille myönnettäviin kaupallisiin luottolimiitteihin ja joista otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat useimmissa tapauksissa vapautettiin. Komissio käytti maksuja, joita sovellettiin ulkomaisen liikepankin yhdelle vientiä harjoittavalle tuottajalle myöntämään luottolimiittiin.
(207)
Aurinkoenergiateollisuus kuuluu kannustettavaan luokkaan päätöksen nro 40 mukaisesti. Päätös nro 40 on valtioneuvoston eli Kiinan korkeimman hallintoelimen antama määräys, joka sitoo oikeudellisesti muita julkisia elimiä ja talouden toimijoita. Siinä luokitellaan toimialat kannustettaviin, rajoitettaviin ja poistettaviin projekteihin. Säädös edustaa teollisuuspoliittisia suuntaviivoja, jotka yhdessä hakemistoluettelon kanssa osoittavat, miten Kiinan viranomaiset pitävät yllä politiikkaa, jolla kannustetaan ja tuetaan yritysryhmiä tai toimialoja, kuten aurinkoenergiateollisuutta/uuden energian teollisuutta, joka hakemistoluettelossa on luokiteltu ”kannustettavaksi toimialaksi”. Kun otetaan huomioon kannustettavaksi luokiteltujen toimialojen lukumäärä, huomataan, että ne muodostavat vain osan Kiinan taloudesta. Lisäksi vain tietyille toiminnoille näillä kannustettavilla aloilla on annettu kannustettava asema. Päätöksessä nro 40 (sen 17 §:ssä) säädetään myös, että ”kannustettavien investointiprojektien” on saatava etua erityisistä etuoikeuksista ja kannustimista, muun muassa rahoitustuesta. Toisaalta päätöksessä nro 40 valtuutetaan valtion viranomaiset toteuttamaan suoria toimia rajoitettavien ja poistettavien projektien osalta markkinoiden sääntelemiseksi. Päätöksen 18 ja 19 §:ssä itse asiassa vaaditaan asianomaisia viranomaisia lopettamaan rahoituslaitosten lainananto tällaisille rajoitettaville ja poistettaville projekteille. Edellä esitetyn perusteella on selvää, että päätöksessä nro 40 annetaan ohjeiden muodossa kaikille taloudellisille laitoksille sitovat säännöt kannustettavien toimialojen, joista yksi on aurinkoenergiateollisuus, edistämisestä ja tukemisesta.
(208)
Kuten 172 ja 192 kappaleessa selitetään, Kiinan viranomaiset suuntaavat etuuskohtelun mukaisia lainoja, joissa luottolimiittien myöntäminen on olennainen osa, vain joillekin tuotannonaloille. Aurinkosähkösektori kuuluu näiden tuotannonalojen ryhmään ja saa etua etuuskohtelun mukaisista syrjivistä lainajärjestelyistä.
(209)
Kaikki edellä esitetty huomioon ottaen on selvää, että viranomaiset antavat rahoituslaitosten myöntää etuuskohteluun perustuvia luottolimiittejä vain muutamille toimialoille/yrityksille, jotka noudattavat Kiinan viranomaisten toimintalinjoja. Koska Kiinan viranomaiset eivät tehneet yhteistyötä tässä asiassa, asiakirjakokonaisuudessa olevien tietojen perusteella päätellään, että kohtuuttomien luottolimiittien muodossa myönnetyt tuet eivät ole yleisesti saatavilla, minkä vuoksi ne ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Asianomaiset osapuolet eivät myöskään toimittaneet näyttöä siitä, että tuki riippuisi objektiivisista arviointiperusteista tai edellytyksistä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
c) Päätelmät
(210)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikki vientiä harjoittavien tuottajien ryhmät saivat tutkimusajanjaksolla etua luottolimiiteistä, joita annettiin maksutta tai alle markkinahintojen.
(211)
Näin ollen tällaisten luottolimiittien myöntämistä aurinkosähköteollisuudelle olisi pidettävä tukena.
(212)
Kun otetaan huomioon taloudellisen tuen olemassaolo, vientiä harjoittavien tuottajien saama etu ja tuen erityisyys, tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana.
d) Tuen määrän laskeminen
(213)
Luottolimiittien myöntämistä maksutta tai alle markkinahintojen pidetään rahoituspalvelun tarjoamisena riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan (perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iii alakohta). Tasoitustoimenpiteisiin oikeuttavan tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Edellä 158-185 kappaleessa kuvattujen markkinavääristymien vuoksi rahoituspalvelun (tässä tapauksessa luottolimiitin) tarjoamisen vastikkeen riittävyyttä ei voitu määrittää suhteessa Kiinassa vallitseviin markkinaoloihin. Sen vuoksi perusasetuksen 6 artiklan d alakohdan ii alakohdan mukaan tuensaajalle koituneeksi eduksi katsotaan kiinalaisilta pankeilta saaduista luottolimiiteistä maksetun summan ja vastaavasta kaupallisesta luottolimiitistä, jonka yritys voisi saada markkinoilta, maksettavan summan erotus. Luottolimiittejä voidaan myös pitää mahdollisena varojen siirtona perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti.
(214)
Eräs otokseen valituista vientiä harjoittavista tuottajista sai luottolimiitin pankilta, jonka päätoimipaikka sijaitsee muulla rahoitusta koskevalla toimivalta-alueella kuin Kiinassa, ja tähän luottolimiittiin sovellettiin luotonvaraus- ja järjestelymaksuja maailman rahoitusmarkkinoiden normaalikäytännön mukaisesti. Vaikka luottolimiitin myönsi kyseisen pankin kiinalainen tytäryhtiö, sen katsotaan olevan viitearvon kohtuullinen likiarvo. Tähän luottolimiittiin sovellettujen maksujen käyttöä viitearvona pidettiin asianmukaisena perusasetuksen 6 artiklan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti.
(215)
Viitearvona käytettyjen maksujen tasoa sovellettiin suhteessa kunkin luottolimiitin määrään, jotta saatiin tuen määrä (miinus tosiasiassa maksetut maksut). Jos luottolimiitti oli myönnetty pidemmäksi aikaa kuin vuodeksi, tuen kokonaismäärä jaettiin luottolimiitin kestoajalle ja asianmukainen määrä tutkimusajanjaksolle.
(216)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Tarjotut luottolimiitit
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
1,09 %
JingAo-ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
2,59 %
3.4.1.3. Vientiluottojen tukiohjelmat
(217)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.1.4. Vientitakuut ja -vakuudet vihreän teknologian alalla
a) Johdanto
(218)
Valituksessa väitettiin, että China Export & Credit Insurance Corporation, jäljempänä ”Sinosure”, tarjoaa vientiluottovakuutuksia etuuskohteluun perustuvin ehdoin tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille mm. Green Express -ohjelman kautta. Valituksen mukaan Sinosuren vientiluottovakuutus ei riitä kattamaan edes ohjelman pitkän aikavälin toimintakustannuksia ja tappioita.
b) Yhteistyön puuttuminen ja saatavilla olevien tietojen käyttö
(219)
Kuten 104 ja 105 kappaleessa todettiin, komissio pyysi kyselylomakkeessa, puutteita koskevassa kirjeessä ja Kiinan viranomaisten ja Sinosuren toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana tietoja, joita viranomaiset ja/tai Sinosure eivät toimittaneet.
(220)
Komissio pyysi tietoja Sinosuren institutionaalisesta kehyksestä ja asiakirjoja, joissa säännellään Sinosuren toimintaa valtion virallisena vientiluottovakuuttajana. Kiinan viranomaiset toimittivat vain kauppaministeriön ja Sinosuren yhdessä vuonna 2004 julkaiseman ilmoituksen mutteivät useita muita asiaa koskevia asiakirjoja, esimerkiksi nk. 840-suunnitelmaa, joka sisältyy valtioneuvoston 27 päivänä toukokuuta 2009 julkaisemaan ilmoitukseen (72).
(221)
Sinosurea koskevan kyselylomakevastauksen ja liitteen 1 tarkastamisen osalta on todettava, että komissio pyysi paikan päällä useita asiakirjoja ja muita seikkoja, joita ei toimitettu eikä pystytty tarkastamaan. Sinosure ei erityisesti toimittanut seuraavia komission pyytämiä tietoja ja näyttöä: a) vuoden 2012 tilinpäätöstiedot, joita ei ollut vielä saatavilla Sinosuren verkkosivuilla; b) asiakirjat, jotka koskivat kahden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan vientiluottovakuutusta, mukaan luettuna sopimukset, riskinarviointi, kirjeenvaihto ja tositteet maksetuista vakuutusmaksuista; c) erityiset tiedot valtioneuvoston nimittämästä ylemmästä johdosta; d) näyttö kauppaministeriön ja Sinosuren yhdessä vuonna 2004 julkaisemassa ilmoituksessa luetelluista tekijöistä ja eduista, mukaan luettuna limiitin hyväksyntä, koron joustavuus ja alennus vakuutusmaksun vaihtelun rajoissa; e) näyttö vientiluottovakuutustoiminnan pitkän aikavälin toimintakustannuksista ja voitoista; f) näyttö aurinkoenergiasektorin markkinatilanteen arvioinnista.
(222)
Komissio ei kyennyt myöskään tarkastamaan useita muita kyselylomakkeeseen sisältyviä tekijöitä, jotka koskivat Sinosuren toimintaa, esimerkiksi sen vastauksia, jotka koskivat riskinarviointia, vakuutusmaksujen tosiasiallista määrittämistä sekä hakemus- ja hyväksyntämenettelyä, koska Sinosure kieltäytyi keskustelemasta otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden viejien erityissopimuksista. Sinosure ei pystynyt myöskään selventämään tai toimittamaan tausta-asiakirjoja joistakin luvuissa olevista epäselvyyksistä tai komission havaitsemista muista tekijöistä, jotka sisältyivät sen vastaukseen kyselylomakkeeseen ja puutteita koskevaan kirjeeseen.
(223)
Kiinan viranomaiset ja Sinosure pyrkivät perustelemaan yhteistyöstä kieltäytymistä luottamuksellisuussyillä tarkastuskäynnin aikana ja Kiinan viranomaisten 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessä. Tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä ja sähköpostikirjeenvaihdossa tuotiin erittäin selvästi esiin, että komissio edellyttää tarkastuksen olevan merkityksellinen ja toteuttaa tietenkin kaikki tarvittavat varotoimet suojatakseen toimitetut tai vain tarkastusta varten annetut luottamukselliset tiedot oikeudellisten velvoitteidensa mukaisesti suojata nämä tiedot asiaa koskevien tiukkojen EU-sääntöjen mukaisesti. Asiakirjoja, jotka Sinosure yritti toimittaa tarkastuskäynnin päättymisen jälkeen ja joiden asianmukaiseen tarkastamiseen se ei antanut komissiolle mahdollisuutta, ei voida ottaa huomioon, koska ne oli laadittu erityisesti tarkastusta varten eikä komissio pystynyt tarkastamaan lähdeasiakirjoja.
(224)
Kiinan viranomaisten ja Sinosuren yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi komissio ei kyennyt tarkastamaan useita seikkoja vientiluottovakuutusturvasta, jonka Sinosure tarjosi tarkasteltavana olevan tuotteen otokseen valituille yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Sen vuoksi jotkin komission päätelmistä perustuvat asiakirjakokonaisuudessa oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti.
c) Sinosure julkisena elimenä
(225)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että Sinosure on perusasetuksen 2 artiklan b alakohdan ja WTO:n asiaa koskevan oikeuskäytännön (73) mukaisesti julkinen elin, koska sillä on, se harjoittaa tai sille on annettu viranomaisten toimivaltaa. Kiinan viranomaiset harjoittavat merkittävää valvontaa Sinosuressa (74), ja Sinosure harjoittaa viranomaisten toimivaltaa suorittaen viranomaistehtäviä.
(226)
Komissio huomauttaa, että Sinosuren vientiluottovakuutustoiminta on olennainen osa laajempaa rahoitussektoria, jonka osalta on vahvistettu, että valtio puuttuu suoraan Kiinan rahoitusmarkkinoiden normaaliin toimintaan ja vääristää sitä (ks. 185 kappale ja sen jälkeiset kappaleet).
(227)
Sinosure suorittaa viranomaistehtäviä roolissaan ainoana virallisena vientiluottovakuutuslaitoksena. Sillä on näin ollen monopoliasema vientiluottovakuutusten markkinoilla. Yritys vahvisti, että markkinat eivät ole avoimet, vaikka sillä onkin joitakin kansainvälisiä kilpailijoita, jotka harjoittavat liiketoimintaa epäsuorasti Kiinassa.
(228)
Valtio omistaa Sinosuren täysin ja valvoo sen rahoitusta. Sinosure on 100-prosenttisesti valtioneuvoston omistuksessa. Sen 4 miljardin RMB:n merkitty pääoma tulee vientiluottovakuutusten riskipääomarahastosta valtion talousarvion mukaisesti. Vuonna 2011 valtio antoi rahoitusta 20 miljardia RMB:tä China Investment Corporation -yrityksen kautta, joka on valtiollinen sijoitusrahasto. (75) Yhtiöjärjestyksessä todetaan, että yrityksen liiketoiminnasta vastaava yksikkö on valtiovarainministeriö, ja siinä myös edellytetään, että yritys toimittaa tilinpäätös- ja kirjanpitoraportit ja talousarvioraportin valtiovarainministeriölle tarkastelua ja hyväksyntää varten.
(229)
Valtion valvonnan osalta voidaan todeta, että koska Sinosure on täysin valtio-omisteinen, sillä ei ole johtokuntaa. Hallintoneuvoston kaikki jäsenet ovat valtioneuvoston nimittämiä ja hoitavat tehtävänsä valtion omistamien keskeisten rahoituslaitosten hallintoneuvostojen sisäisten sääntöjen mukaisesti. Myös Sinosuren ylin johto on valtioneuvoston nimittämä. Yrityksen vuosiraportista (2011) käy ilmi, että Sinosuren puheenjohtaja on puoluekomitean sihteeri ja suurin osa ylimmästä johdosto kuuluu myös puoluekomiteaan. Koska Sinosure kieltäytyi toimittamasta lisätietoja ylimmästä johdosta, voidaan päätellä, että johto toimii suoraan valtion alaisuudessa ja valtio nimittää suoraan hallintoneuvoston jäsenet ja ylimmän johdon. Tällä perusteella valtio harjoittaa merkittävää valvontaa Sinosuressa.
(230)
On niin ilmiselvää, että Sinosure suorittaa viranomaistehtäviä ja harjoittaa valtion politiikkaa, että voidaan päätellä, että yritys toimii suoraan valtion alaisuudessa. Sinosuren vuosikertomuksessa (2011) on useita tätä koskevia lausuntoja, esimerkiksi ”Sinosure toteuttaa aktiivisesti vientitakuulaitoksen poliittisia tehtäviä ja pääsi hyvään alkuun 12. viisivuotissuunnitelman ensimmäisenä vuotena” (vuosikertomus 2011, s. 4); ”yritysuudistuksen edistäminen vahvisti Sinosuren poliittista tehtävää vientitakuulaitoksena. Kiinan kommunistipuolueen keskuskomitean taloutta käsittelevässä konferenssissa korostettiin tätä tehtävää ja asetettiin luottovakuutuksille selviä vaatimuksia, jotka antoivat suuntaa yrityksen kasvulle” (vuosikertomus 2011, s. 5); ”Vuonna 2011 Sinosure pani täytäntöön Kiinan kommunistipuolueen keskuskomitean ja valtioneuvoston strategioita, päätöksiä ja järjestelyjä sekä valtionpolitiikkaa diplomatian, ulkomaankaupan, teollisuuden ja rahoituksen alalla, paneutui täysipainoisesti poliittiseen tehtäväänsä ja saavutti nopeaa kasvua” (vuosikertomus 2011, s. 11); ”Sinosure toteutti valtionpolitiikkaa suurten valmiiden laitteistojen vientirahoitusvakuutusta koskevien erityisjärjestelyjen alalla ja täytti valtion asettamat velvoitteensa” (vuosikertomus 2011, s. 11).
(231)
Institutionaalinen kehys ja muut Kiinan viranomaisten asiakirjat, joiden nojalla Sinosure toimii, todistavat myös sen toiminnasta viranomaisena ja siitä, että sillä on toimivaltaa toteuttaa valtion politiikkaa. Kauppaministeriö ja Sinosure julkaisivat vuonna 2004 yhdessä ilmoituksen kaupan edistämisstrategian täytäntöönpanosta tieteen ja teknologian avulla hyödyntämällä vientiluottovakuutusta (Shang Ji Fa [2004] No. 368,26.7.2004), ja sillä säännellään edelleen Sinosuren toimintaa. Ilmoituksen tavoitteisiin sisältyy uuden ja huipputeknologian alan sekä korkean lisäarvon tuotteiden viennin edistäminen lisäämällä vientiluottovakuutuksen käyttöä. Ilmoituksessa annetaan Sinosurelle nimenomaisesti toimeksiannoksi tukea keskeisiä vientiteollisuusaloja, jotka on täsmennetty Kiinan uuden ja huipputeknologian alan tuotteiden luettelossa (vuodelta 2006). Luetteloon sisältyvät aurinkokennot ja -moduulit, minkä vuoksi voidaan katsoa, että Sinosure tukee niitä suoraan. Ilmoituksessa vahvistetaan seuraavat edut: ”vihreä linja”, joka on luetteloon kuuluville tuotteille tarkoitettu erityinen tuki, joka pitäisi hyväksyä viiden päivän kuluessa, jos vakuutusten merkintää koskevat ehdot täyttyvät, ja vakuutuksen limiitti pitäisi hyväksyä ensisijaisesti; käsittelynopeus: asia olisi saatettava päätökseen kolmen kuukauden kuluessa asiakirjojen vastaanottamisesta; korkoprosenttien joustavuus: suurimmat alennukset vakuutusmaksuihin Sinosuren vaihteluvälillä. Ilmoituksessa todetaan myös, että alueellisten ja paikallisten kauppaviranomaisten on toteutettava lisätoimenpiteitä luetteloon sisältyvien tuotteiden tukemiseksi. Ilmoituksessa edellytetään, että Sinosure räätälöi vakuutusten merkintätavan kansallisen teollisuuspolitiikan ja uuden ja huipputeknologian alan tuotteiden viennin ominaisuuksien perusteella ja antaa tukea innovatiivisille ja T&K-tuotannonaloille, joita valtio erityisesti tukee.
(232)
Komissio on selvillä muistakin asiakirjoista, jotka todistavat, että Sinosure toteuttaa suoraan valtion politiikkaa, mistä on etua mm. vientiä harjoittaville tuottajille. Nk. 840-suunnitelma esitetään yksityiskohtaisesti valtioneuvoston ilmoituksessa (päivätty 27.5.2009) (76). Nimi viittaa 84 miljardin USD:n käyttöön vientivakuutuksena, ja se on yksi kuudesta valtioneuvoston vuonna 2009 käynnistämästä toimenpiteestä, joilla vakautetaan vientikysyntää globaalin kriisin ja vientiluottovakuutusten kasvaneen kysynnän seurauksena. Näihin kuuteen toimenpiteeseen sisältyy esimerkiksi parempi vientiluottovakuutusturva, 84 miljardin USD:n suuruisen lyhytaikaisen vientiluottovakuutuksen tarjoaminen vuonna 2009 ja vakuutusmaksun alentaminen. Ainoana poliittisin perustein toimivana vientiluottovakuutuksia merkitsevänä laitoksena Sinosure ilmoitetaan suunnitelman toteuttajaksi. Vakuutusmaksujen alennusten osalta Sinosurea vaadittiin varmistamaan, että lyhytaikaisten vientiluottovakuutusten keskimääräisiä maksuja alennetaan 30 prosentilla vuoden 2008 keskimääräisten maksujen perusteella.
(233)
Nk. 421-suunnitelma sisältyi ilmoitukseen suurten laitteistosarjojen vientirahoitusvakuutusta koskevien erityisjärjestelyjen täytäntöönpanosta, jonka julkaisivat yhdessä kauppa- ja valtiovarainministeriö 22 päivänä kesäkuuta 2009. Myös tässä on kyseessä tärkeä politiikka, jolla tuetaan Kiinan ulkomaille suuntautumista koskevaa politiikkaa vastauksena vuoden 2009 globaaliin talouskriisiin, ja siinä tarjottiin 42,1 miljardin USD:n rahoitusvakuutus suurten kokonaisten laitesarjojen viennin tueksi. Rahoituksen hallinnoinnista ja tarjoamisesta vastaisivat Sinosure ja jotkin muut rahoituslaitokset. Asiakirjan piiriin kuuluvat yritykset saisivat etua etuuskohtelun mukaisista rahoitustoimenpiteistä, myös vientiluottovakuutuksesta. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, komissio ei voinut pyytää lisätietoja ilmoituksen soveltamisesta. Vastakkaisen näytön puutteessa komissiolla on syytä uskoa, että aurinkoenergiasektorin laitteet ja koko sektori kuuluvat myös tämän asiakirjan piiriin.
(234)
Muita asiakirjoja, joista käy ilmi valtion tuki lyhytaikaisten vientiluottovakuutusten tarjoamiselle, ovat mm. uusille strategisille teollisuudenaloille tarkoitetun rahoitustuen lisäämistä koskevat kaksi asiakirjaa. Valtioneuvoston ilmoituksessa Cultivation and development of the State Council on Accelerating Emerging industries of strategic decision (Guo Fa [2010] No. 32, 18.10.2010, kohta 7(C)) kannustetaan rahoituslaitoksia lisäämään rahoitustukeaan niille. Asiasta vastaavien eri ministeriöiden (kansallinen kehitys- ja uudistuskomissio, kauppaministeriö, tiedeministeriö, teollisuus- ja tietotekniikkaministeriö, ympäristönsuojeluministeriö, valtiovarainministeriö, veroasioiden valtionhallinto, yleinen tullihallinto, yleinen laadunvalvontahallinto, teollisuus- ja tekijänoikeuksien tarkastusvirasto) yhdessä antamissa uusien strategisten teollisuudenalojen kehittämistä koskevissa täytäntöönpano-ohjeissa (Guo Fa [2011] No. 310, 21.10.2011) viitataan myös erikseen (kohdassa Xxvii) aktiiviseen tukeen mm. tarjoamalla vientiluottovakuutuksia uusille strategisille teollisuudenaloille. Nämä uudet strategiset tuotannonalat keskittyvät kansainvälisten markkinoiden kehittämiseen tarkoitettuihin tuotteisiin, teknologiaan ja palveluihin, avaruusteollisuuteen, huippuluokan laitteiden valmistukseen, suurimittaiseen tai edistykselliseen kotimaassa patentoituun teknologiaan sekä tavanomaisiin uusien strategisten tuotannonalojen vientituotteisiin. Vastakkaisen näytön puutteessa on näin ollen syytä uskoa, että myös tarkasteltavana olevaa tuotetta ja otokseen valittuja viejiä voidaan pitää ”uusina strategisina teollisuudenaloina”, joilla on oikeus näihin etuuksiin.
(235)
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että Sinosure on julkinen elin, koska sillä on viranomaisten toimivaltaa toteuttaa valtion politiikkaa, se on valtion merkittävän valvonnan alainen ja se suorittaa viranomaistehtäviä.
d) Oikeusperusta
(236)
Ohjelman oikeusperustan muodostavat seuraavat: kauppaministeriön ja Sinosuren vuonna 2004 yhdessä antama ilmoitus kaupan edistämisstrategian täytäntöönpanosta tieteen ja teknologian avulla hyödyntämällä vientiluottovakuutusta (Notice on the Implementation of the Strategy of Promoting Trade through Science and Technology by Utilising Export Credit Insurance - Shang Ji Fa [2004] nro 368,26.7.2004); uuden ja huipputeknologian alan tuotteiden vientiluettelo vuodelta 2006 (Export Directory of Chinese High and New Technology Products of 2006); nk. 840-suunnitelma, joka sisältyy 27 päivänä toukokuuta 2009 annettuun valtioneuvoston ilmoitukseen; nk. 421-suunnitelma, joka sisältyy 22 päivänä kesäkuuta 2009 kauppa- ja valtiovarainministeriön yhdessä antamaan ilmoitukseen suurten laitteistosarjojen vientirahoitusvakuutusta koskevien erityisjärjestelyjen täytäntöönpanosta (Notice on the issues to implement special arrangements for financing of insurance on the export of large complete sets of equipment); valtioneuvoston antama ilmoitus Cultivation and development of the State Council on Accelerating Emerging industries of strategic decision (Guo Fa [2010] No. 32, 18.10.2010) ja sen täytäntöönpano-ohjeet (Guo Fa [2011] No. 310, 21.10.2011).
e) Tutkimuksen havainnot
(237)
Koska Sinosure on julkinen elin, jolle on annettu viranomaisten toimivaltaa ja joka panee valtion lakeja ja suunnitelmia täytäntöön, vientiluottovakuutuksen tarjoaminen tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille on rahoitustukea, jota annetaan mahdollisen suoran valtion varojen siirron muodossa perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(238)
Mitä tulee paikallisviranomaisten antamaan alennukseen vientiä harjoittavien tuottajien maksaman vakuutusmaksun osaan, myös tässä on kyse varojen suorasta siirrosta avustuksen myöntämisen muodossa perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(239)
Perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdassa ja 6 artiklan c alakohdassa tarkoitettua etua on saatu sikäli, että Sinosure tarjoaa vientiluottovakuutusturvaa suotuisammin ehdoin kuin vastaanottaja yleensä saisi markkinoilla tai se tarjoaa vakuutusturvaa, jota ei muutoin olisi lainkaan saatavilla markkinoilla. Vientiä harjoittavien tuottajien 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti saama lisäetu on käteisalennus, jonka joidenkin vientiä harjoittavien tuottajien sijoittautumispaikan paikallisviranomaiset myönsivät Sinosurelle maksetun vakuutusmaksun osasta.
(240)
Vuoden 2004 ilmoituksessa lueteltiin kaikki edut, jotka Sinosure ja/tai paikallisviranomaiset myönsivät yrityksille, jotka kuuluvat vuoden 2006 luetteloon ja noudattavat kansallista politiikkaa. Tutkimuksessa kävi ilmi, että Sinosuren ja otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien välillä tehdyt vakuutussopimukset ja paikallisviranomaisten vakuutusmaksujen osista myöntämät alennukset heijastavat näitä etuja. Green Express -kohtelussa yksinkertaistetaan ja nopeutetaan vakuutusturvan tarjoamista ja korvausten maksamista arvioimalla menetykset ja suorittamalla maksut nopeasti asiakkaalle.
(241)
Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että vuoden 2009 talouskriisin seurauksena toteutetut toimenpiteet, jotka esitetään 840- ja 421-suunnitelmassa, ja myöhemmin vuonna 2011 esitetyt uusia strategisia teollisuudenaloja suosivat toimenpiteet tarjosivat merkittäviä etuja vientiä harjoittaville tuottajille. Toimenpiteet lisäsivät vakuutusturvan saatavuutta ja alensivat Sinosuren veloittamia vakuutusmaksuja entisestään vaikeasta taloudellisesta tilanteesta huolimatta ja kohottivat merkittävästi vakuutusturvan tarjoamiseen liittyviä Sinosuren riskejä, ja ne tulevat selvästi esiin Sinosuren vientiä harjoittaville tuottajille tarjoamassa vakuutusturvassa. Tutkimuksessa kävi erityisesti ilmi, että tutkimusajanjakson kattavina vuosina vallinneet olosuhteet ja veloitetut vakuutusmaksut ovat pysyneet pääasiassa samoina tai ovat kohentuneet huolimatta siitä, että Sinosuren maksamat korvaukset ovat lisääntyneet ja aurinkoenergiasektorin tilanne on heikentynyt merkittävästi.
(242)
Etuuden esiintymisen osalta komissio tarkasteli ensin, missä määrin Sinosuren vakuutusmaksut kattavat lyhytaikaisen vientiluottovakuutuksen kustannukset. Sinosure esitti väitteen WTO:n SCM-sopimuksen kohdan j perusteella, jossa pidetään kiellettynä vientitukena sopimuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan mukaisesti vientivakuutusohjelmien tarjoamista maksuilla, jotka eivät riitä kattamaan pitkällä aikavälillä ohjelmien toimintakustannuksia ja tappioita. Kyselylomakevastauksessaan Sinosure esitti vain viiden viime vuoden aikana syntyneet voitot ja tappiot ja päätteli, että koska se saavutti voittoa kaiken kaikkiaan tällä jaksolla, lyhytaikaisen vientiluottovakuutuksen tarjoaminen vientiä harjoittaville tuottajille ei ollut WTO:n SCM-sopimuksessa tarkoitettua tukea. Kuten edellä selitettiin (ks. 221 ja 222 kappale), komissio pyysi Sinosurea toimittamaan erityistä tietoa ja näyttöä sen vientiluottovakuutustuominnan pitkän aikavälin kannattavuudesta, mukaan luettuna maksuista saaduista tuloista ja ohjelman toimintakustannuksista ja tappioista WTO:n SCM-sopimuksen mukaisesti. Sinosure ei kuitenkaan toimittanut tarkastuskäynnillä pyydettyjä asiakirjoja ja näyttöä, vaan esitteli vain uudelleen yleistä kannattavuutta koskevia tietoja, jotka näkyivät sen tarkastetuissa vuosikertomuksissa.
(243)
Komissio haluaa huomauttaa, että vaikka se yksinkertaisesti luottaisikin Sinosuren vuosikertomuksiin pystymättä tarkastamaan niihin sisältyviä lukuja ja tietoja, se ei voisi päätellä, että Sinosure on saavuttanut pitkän aikavälin voittoa vientiluottovakuutustoiminnastaan, joka vastaa SCM-sopimuksen kohdassa j tarkoitettua ohjelmaa. Sinosure harjoittaa vientiluottovakuutusten tarjoamisen lisäksi muutakin toimintaa, ja vuosikertomuksessa ilmoitetut luvut ja tiedot ovat kaiken tämän toiminnan yhdistettyjä tietoja, joita ei ole eritelty eri toimintojen mukaan. Joidenkin vuosikertomusten (ei kuitenkaan uusimman) perusteella vaikuttaa siltä, että lyhytaikaisten vientiluottovakuutusten tarjoaminen on selvästi Sinosurin suurin toimiala, mutta tarkkoja prosenttiosuuksia ei ole tarjolla. Koska Sinosure kieltäytyi toimittamasta pelkästään tästä toiminnasta pyydettyjä tietoja ja näyttöä, jotka vaaditaan, jotta voidaan tehdä ohjelman analyysi WTO:n SCM-sopimuksen kohdan j mukaisesti, komission oli tehtävä päätelmänsä asiakirja-aineistoon sisältyvän näytön perusteella.
(244)
Aluksi komissio toteaa, että Sinosuren yhtiöjärjestyksen 11 §:n mukaan yritys toimii kannattavuusrajalla. Toisin sanoen Sinosure ei pyri maksimoimaan voittojaan vaan pyrkii vain kannattavuusrajalle tehtävässään Kiinan ainoana virallisena vientiluottovakuuttajana. Kuten edellä selitettiin, asiakirja-aineistosta kävi ilmi, että Sinosuren oikeudellinen ja poliittinen toimintaympäristö edellyttää yrityksen panevan täytäntöön valtion politiikkaa ja suunnitelmia julkista politiikkaa koskevan toimivaltansa mukaisesti. Vientiä harjoittavat tuottajat kuuluvat niihin valikoituihin tuotannonaloihin ja yrityksiin, joita valtio erityisesti tukee, ja ne ovat saaneet Sinosuren tarjoamia vientiluottovakuutuksia etuuskohteluun perustuvin hinnoin jopa vuoden 2009 globaalin kriisin jälkimainingeissa ja aurinkoenergiasektorin koettua ennennäkemättömän kriisin, myös tutkimusajanjaksolla. Näin ollen Sinosure tarjoaa rajoittamattoman vakuutusturvan aurinkoenergiasektorille, eivätkä sen erittäin alhaiset vakuutusmaksut heijasta todellisia riskejä, joita aiheutuu viejien vakuuttamisesta tällä sektorilla. Kaikkien näiden asiakirja-aineistoon sisältyvien seikkojen perusteella voitiin jo päätellä, että ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että Sinosuren veloittamat vakuutusmaksut eivät todennäköisesti ole riittäviä kattamaan sen toimintaa pitkällä aikavälillä, ja tämä vaikuttaakin todennäköiseltä.
(245)
Koska Sinosure ei toiminut yhteistyössä, komissio tarkasteli myös muita tekijöitä tämän päätelmän tueksi. Julkisesti saatavilla olevista tiedoista käy selvästi ilmi, että Sinosuren pitkän aikavälin toiminta on itse asiassa tappiollista (77). Komissio analysoi myös Sinosuren vuosikertomuksissa (vuosilta 2006-2011) olevien tuloslaskelmien lukuja, jotka Sinosure oli toimittanut perustellakseen kyselylomakevastauksessaan ilmoitetut kannattavuusluvut. Luvut osoittavat, että Sinosurelle aiheutui merkittäviä pitkän aikavälin toimintatappioita sen yhdistetystä vakuutustoiminnasta (pois luettuna investointitulot ja muut tulot). Tarkemmin ottaen joka vuosi vuosien 2006 ja 2011 välillä (vuosi 2010 ainoana poikkeuksena) maksetut korvaukset ovat jo (lähes) samansuuruiset tai ylittävät (huomattavasti) Sinosuren saamat nettomaksut. Jos myös toiminta- ja palkkiokustannukset vähennetään nettomaksuista, tulokseksi saadaan vieläkin merkittävämmät tappiot. Luvut osoittavat, että vuoden 2010 vaatimattomista ansioista huolimatta tappiot vakuutustoiminnasta ovat merkittävät koko kaudella. Vuosikertomuksista käy ilmi, että merkittävä osuus Sinosuren tuloista on investointituloja ja muita tuloja, jotka eivät ole merkityksellisiä arvioitaessa sen vientiluottovakuutusohjelman kannattavuutta. Koska lyhytaikaiset vientiluottovakuutukset muodostavat suurimman osan Sinosuren liiketoiminnasta, vastakkaisen näytön puutteessa voidaan päätellä, että Sinosurelle on aiheutunut merkittäviä pitkän aikavälin tappioita sen vientiluottovakuutusohjelmasta.
Koska Sinosuren vientiluottovakuutusohjelma on tappiollinen, etuuden esiintyminen määritellään vertaamalla vientiä harjoittavien tuottajien maksamia maksuja markkinoilla maksettaviin maksuihin. Sinosure on ainoa virallinen vientiluottovakuuttaja ja hallitsee näin ollen kotimaanmarkkinoita täysin. Koska Kiinassa ei ole kaupallista viitearvoa tällaisille välineille ja kun otetaan huomioon Kiinan rahoitusmarkkinoiden vääristyminen valtion toimintaan puuttumisen vuoksi, on asianmukaista käyttää Kiinan ulkopuolista viitearvoa eli normaalissa markkinatilanteessa veloitettuja maksuja. Tällä perusteella voidaan vahvistaa, kuten tuen määrän laskemista koskevasa jaksossa kuvataan, että maksut ovat alle markkinahintojen ja että kyseessä on etu.
(246)
Edellä mainitut tuet ovat riippuvaisia vientituloksesta perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska niitä ei voi saada ilman vientiä. Ne ovat myös erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska niitä myönnetään vain tietyille yrityksille. Aurinkokennot ja -moduulit on nimenomaisesti mainittu vuoden 2006 uuden ja huipputeknologian alan tuotteiden luettelossa, mikä on edellytyksenä vuoden 2004 ilmoituksessa tarkoitetun etuuskohtelun saamiseen. Lisäksi yksi Sinosuren päätavoitteista on panna täytäntöön kansallista politiikkaa ja suunnitelmia, mukaan luettuna 12. aurinkoenergiasektoria koskeva viisivuotissuunnitelma. Myös 840- ja 421-suunnitelmasta on etua aurinkoenergiasektorille ja muutamille muille sektoreille, jotka on yksilöity näissä suunnitelmissa (ks. 232 ja 233 kappale). Aurinkoenergiasektoria pidetään myös yhtenä kannustettuna tuotannonalana päätöksen nro 40 ja muiden suunnitteluasiakirjojen ja lakien mukaisesti (ks. 207 ja 208 kappale). Tuotannonala kuuluu myös uusien strategisten tuotannonalojen luokkaan ja saa näin monia valtion politiikan mukaisia etuuksia (ks. 102 kappale). Useimmilla vientiä harjoittavilla tuottajilla on uuden teknologian yrityksen ja huipputeknologiayrityksen virallinen asema, jonka ansiosta ne saavat useita etuuksia valtion suosituimmuuspolitiikan vuoksi.
(247)
Sen vuoksi on ilmeistä, että Sinosuren tai paikallisviranomaisten osan vakuutusmaksuista maksamalla myöntämät etuudet eivät ole kaikkien tuotannonalojen ja yritysten saatavilla, vaan ne on rajoitettu vain niille sektoreille ja yrityksille, jotka ovat valtion tukipolitiikan ja sen perustana olevien asiakirjojen mukaisia. Komissio päättelee, että Sinosuren ja/tai paikallisviranomaisten myöntämät etuudet tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille ovat erityisiä perusasetuksen 4 aritklan 2 kohdan alakohdan mukaisesti. Koska ei myöskään ollut mitään näyttöä siitä, että tuki riippuisi objektiivisista arviointiperusteista tai edellytyksistä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti, etuus on erityistä myös tältä osin.
f) Päätelmät
(248)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kuusi otokseen valittua vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää sai tutkimusajanjaksolla etua Sinosuren tarjoamasta vientiluottovakuutuksesta.
(249)
Sinosuren aurinkoenergiateollisuudelle tarjoamaa vientiluottovakuutusta on pidettävä tukena, koska vakuutusmaksut ovat alle markkinahintojen.
(250)
Kun otetaan huomioon taloudellisen tuen olemassaolo, vientiä harjoittavien tuottajien saama etu ja tuen erityisyys, tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana.
g) Tuen määrän laskeminen
(251)
Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Etuuden laskeminen vastaa tilannetta, jossa on kyse lainan vakuuksista. Perusasetuksen 6 artiklan b alakohdan mukaan tuensaajalle koituneeksi eduksi katsotaan Sinosuren tarjoamasta lyhytaikaisesta vakuutuksesta yrityksen maksaman vakuutusmaksun määrän ja vastaavasta vientiluottovakuutuksesta, jonka yritys voisi saada markkinoilta, maksettavan vakuutusmaksun määrän erotus.
(252)
Koska Sinosuren tarjoama lyhytaikainen vientiluottovakuutus on valtion poliittisten tavoitteiden tulosta ja Sinosurella on monopoliasema kotimarkkinoilla ainoana virallisena vientiluottovakuuttajana, asianmukainen markkinaviitearvo on muodostettu jäljempänä kuvatun menetelmän mukaisesti. Koska Kiinan viranomaiset ja Sinosure eivät toimineet yhteistyössä, komissio on lisäksi hyödyntänyt käytettävissä olevia tietoja saadakseen asianmukaisen markkina-arvon aurinkosähkösektorin tuottajien vakuutusmaksuille.
(253)
Komissio uskoo, että asianmukaisin viitearvo, josta tietoja on helposti satavilla, on Amerikan yhdysvaltojen Export-Import Bank -pankin, jäljempänä ”Ex-Im Bank”, soveltama vakuutusmaksu. Julkisesti saatavilla olevien tietojen (78) mukaan Ex-Im Bank on Yhdysvaltojen liittovaltion virallinen vientiluottovirasto, joka toimii omavaraisesti. Ex-Im Bank -pankin toimintaan kuuluu vientiluottovakuutustoiminta ja muu toiminta, kuten käyttöpääoman takaukset ja lainatakuut (ostorahoitus). Sen tehtävänä on luoda ja tukea työpaikkoja tukemalla vientiä Yhdysvalloista kansainvälisille ostajille. Ex-Im Bank toimii Yhdysvaltojen kongressin alaisena valtion yrityksenä. Sen tilanteessa on näin ollen monia yhtäläisyyksiä Sinosuren tilanteeseen, ja pankkia pidetään asianmukaisena viitelaitoksena.
(254)
Vakuutusmaksun viitearvo on laskettu ottamalla huomioon tosiasialliset maksut, jotka on veloitettu viennistä OECD-maihin koko liikevaihdon kattavien vakuutusten osalta (vakuutetun määrän 90-prosenttinen kattavuus ja 120 päivän kesto). Tosiasiallinen vakuutusmaksu on viiden eri ulkomaisen ostajaluokan mediaani; luokat riippuvat maksukyvystä ja maksuhäiriöriskistä. Näin saadaan lähin mahdollinen viitearvo sellaisen vakuutusmaksun laskemiseksi, joka tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajien olisi maksettava markkinoilla.
(255)
Etuuden määrä laskettiin käyttäen Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja, jotka liittyvät vientiluottovakuutuksen kattamiin Sinosuren määriin ja vakuutuksista tutkimusajanjaksolla maksettuihin maksuihin. Yhteistyössä toimineiden yritysten Sinosuren osalta toimittamia tietoja ei käytetty, koska oli selvää, että Kiinan viranomaisten tiedot olivat kattavampia (kaikki yritykset eivät esimerkiksi raportoineet Sinosure-vakuutussopimuksestaan kyselylomakevastauksessaan tai ilmoittaneet sitä tarkastuskäynnillä).
(256)
Siltä osin kuin on kyse paikallisviranomaisten maksamasta vakuutusmaksun osasta, etuus lasketaan otokseen valituille yrityksille tutkimusajanjaksolla annettujen alennusten ja avustusten tasoisena.
(257)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Vientitakuut ja -vakuutukset
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar -ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,71 %
JingAo-ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
3.4.1.5. Etuudet, jotka tarjotaan sallimalla markkinoille pääsy offshore-alan holdingyhtiöille ja maksamalla lainat takaisin valtion toimesta
(258)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.2. Avustusohjelmat
3.4.2.1. Vientituotteiden tutkimus- ja kehittämisrahasto
(259)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.2.2. Tuet Famous Brands- ja China World Top Brands -ohjelman kehittämistä varten
(260)
Komissio havaitsi, että jotkin otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat saivat etuuksia näistä järjestelmistä tutkimusajanjaksolla. Koska saadut etuudet olivat vähäisiä ja niiden vaikutus tukimarginaaliin mitätön, komissio ei pitänyt tarpeellisena analysoida, olivatko järjestelmät tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavia.
3.4.2.3. Varat Guangdong-maakunnan teollisuuden laajentamista varten
(261)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.2.4. Golden Sun -demonstrointiohjelma
a) Johdanto
(262)
Valituksessa väitettiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajat saivat tukia Golden Sun -demonstrointiohjelmasta, jäljempänä ”Golden Sun”, jonka Kiinan viranomaiset panivat täytäntöön heinäkuussa 2009. Valitukseen sisältyi alustava näyttö, jonka mukaan otokseen valituista viejistä neljä oli saanut suoraa tukea tarkasteltavana olevaan tuotteeseen tästä ohjelmasta. Lisäksi siinä osoitettiin, että yksi otokseen valituista viejistä oli valittu tarkasteltavana olevan tuotteen toimittajaksi 70 prosentin osalta kokonaiskapasiteetista, jonka hankkeen toteuttajat olivat asentaneet (eli aurinkosähköjärjestelmistä tuotettua sähköä tuottavat ja myyvät yritykset) vuonna 2011. Valitukseen sisältyi myös tietoja, joiden mukaan Golden Sun -rahoitusta ei ollut myönnetty avoimella ja kilpailua edistävällä tavalla hankkeen toteuttajille.
b) Yhteistyöstä kieltäytyminen ja saatavilla olevien tietojen käyttö
(263)
Komissio pyysi kyselylomakkeessa, puutteita koskevassa kirjeessä ja Kiinan viranomaisten toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana Golden Sun -ohjelmasta tietoja, joita Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet, kuten 104 ja 105 kappaleessa selitettiin.
(264)
Kyselylomakkeessa ja puutteita koskevassa kirjeessä pyydetyistä tiedoista Kiinan viranomaiset ovat toistuvasti todenneet, että tätä avustusohjelmaa ei ole tarkoitettu tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille. Tämän vuoksi Kiinan viranomaiset ovat jättäneet vastaamatta lukuisiin kysymyksiin, jotka koskevat ohjelmaa ja tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajien saamia etuuksia, ja merkinneet vain ”ei sovelleta”. Kiinan viranomaiset eivät myöskään toimittaneet kaikkia asiaan liittyviä lakeja, asetuksia, hallinnollisia ohjeita ja muita säädöksiä, joita kyselylomakkeessa pyydettiin, vaan toimittivat vain tärkeimmän oikeusperustan.
(265)
Golden Sun -ohjelman tarkastustapahtuman alussa komissio pyysi Kiinan viranomaisia toimittamaan kaikki tämän tärkeimmän oikeusperustan liitteet ja kysyi, aikoiko se toimittaa muita ohjelmaa koskevia virallisia asiakirjoja. Kiinan viranomaiset toimittivat pyydetyt liitteet ja vastasivat, etteivät ne aio toimittaa muita asiakirjoja. Tämän jälkeen komissio näytti Kiinan viranomaisille valtiovarainministeriön julkaiseman budjettiasiakirjan, joka koski ohjelmasta rahoitettuja projekteja ja niihin myönnettyjä summia ja jonka yhteistyössä toimineet viejät olivat toimittaneet (valtiovarainministeriön asiakirja nro 965 [2010], 2.12.2010). Asiakirjan liitteistä käy ilmi, että yksi otokseen valituista viejistä sai merkittävää Golden Sun -rahoitusta omiin hankkeisiinsa ja myös tukikelpoisten laitteiden toimittajana useisiin Golden Sun -ohjelmasta rahoitettuihin hankkeisiin. Tarkastuksessa läsnä olleet valtiovarainministeriön edustajat olivat tietoisia esitetystä asiakirjasta, ja komissio pyysi heitä toimittamaan kaikki valtiovarainministeriön Golden Sun -ohjelman toteutusvuosina julkaisemat samanlaiset budjettiasiakirjat. Valtiovarainministeriön edustajat suostuivat periaatteessa näiden asiakirjojen toimittamiseen, mutta niitä ei koskaan toimitettu komissiolle.
(266)
Komissio näytti kauppaministeriölle Golden Sun -ohjelmaa koskevat budjettiasiakirjat, jotka erään provinssin ja kunnan paikallisviranomaiset olivat antaneet ja jotka yksi yhteistyössä toiminut viejä oli toimittanut, ja pyysi Kiinan viranomaisia toimittamaan ohjelmaa koskevat samanlaiset merkitykselliset asiakirjat (provinssien tai kuntien antamat). Kiinan viranomaiset totesivat, ettei niillä ole näitä asiakirjoja, koska ne koskivat provinsseja ja/tai kuntia, eikä se näin ollen voinut toimittaa niitä.
(267)
Kiinan viranomaiset toistivat 3 päivänä kesäkuuta 2012 päivätyssä kirjeessään kantansa, jonka mukaan Golden Sun -ohjelmaa ei ole tarkoitettu tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille ja selvensi, että jos tuottajat ovat saaneet etuja ohjelmasta, ne ovat saaneet niitä voimalaitosten hankkeiden toteuttajina eivätkä aurinkopaneelien tuottajina, sillä vain hankkeiden toteuttajat voivat saada tukea tästä ohjelmasta. Kirjeessä väitettiin myös, että komissio pyysi vain kolmea erikseen nimettyä asiakirjaa, jotka Kiinan viranomaiset toimittivat. Tämä ei pidä paikkaansa, sillä komissio pyysi tarkastuskäynnillä valtiovarainministeriön antamia erityisiä budjettiasiakirjoja (mainittu nimenomaisesti myös komission 23 päivänä toukokuuta 2013 päivätyssä kirjeessä) ja vientiä harjoittavien tuottajien sijaintipaikkojen paikallisviranomaisten antamia asiakirjoja (viitaten vientiä harjoittavien tuottajien toimittamiin asiakirjoihin), joita Kiinan viranomaiset päättivät olla toimittamatta.
(268)
Komissio pyysi myös erityistietoja yhden otokseen valitun yhteistyössä toimineen viejän saamista Golden Sun -maksuista; kyseinen viejä oli toimittanut tarkasteltavana olevaa tuotetta ja saanut maksut suoraan valtiolta. Kiinan viranomaiset eivät jälleen kyenneet selittämään tilannetta eivätkä antamaan yksityiskohtaisia tietoja tarkastuskäynnillä, ja ne ottivat vain yhteyttä yrityksen oikeudelliseen neuvonantajaan, joka väitetysti oli selittänyt, että tilanne oli selvitetty komission virkamiesten kanssa tarkastuskäynnillä, mikä ei täysin pitänyt paikkaansa. Tilannetta selitetään tarkemmin 276-278 kappaleessa. Kuten 275-278 kappaleessa tuodaan esiin tarkemmin, tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yhteistyössä toimineet tuottajat saivat etua Golden Sun -ohjelman avustuksista, myös erityisesti tarkasteltavana olevan tuotteen tarjoamiseen. Kiinan viranomaisten kanta, jonka mukaan ohjelmasta ei ole etua tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon, on kiistatta kumottu tutkimuksessa tarkastetulla näytöllä ja tosiseikoilla.
(269)
Koska Kiinan viranomaiset kieltäytyivät yhteistyöstä, komissio ei pystynyt tarkastamaan useita ratkaisevan tärkeitä seikkoja Golden Sun -ohjelmasta ja eduista, joita tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajat saivat. Kiinan viranomaiset eivät myöskään toimittaneet kaikkia pyydettyjä asiaan liittyviä asiakirjoja, etenkään Golden Sun -maksuja koskevia budjettiasiakirjoja, jotka kauppaministeriö oli antanut ohjelman toteutusvuosina. Sen vuoksi jotkin komission päätelmistä perustuvat käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti.
c) Oikeusperusta
(270)
Tärkein oikeusperusta on 16 päivänä heinäkuuta 2009 annettu ilmoitus Golden Sun -demonstrointiohjelman täytäntöönpanosta ja liitteenä oleva Golden Sun -demonstrointiohjelman rahaston hallinnoinnin rahoitusapua koskevat väliaikaiset toimenpiteet (asiakirja CaiJian nro 397 [2009]), jonka ovat antaneet valtiovarainministeriö, tiedeministeriö ja kansallinen energialautakunta; yleiskirje Golden Sun -demonstrointiohjelman menestyksekästä täytäntöönpanoa varten (Circular regarding the Successful implementation to Assignments to The Golden Sun Demonstration Programme - asiakirja nro 718 [2009]); yleiskirje Golden Sun -demonstrointiohjelman menestyksekästä toteutusta varten vuonna 2010 (Circular regarding the Successful Fulfilment of the Golden Sun Demonstration Programme 2010 - asiakirja nro 622 [2010]); valtiovarainministeriön yleiskirje Golden Sun -demonstrointiohjelmien rakennuskustannusten rahoitustuen budjettikohtia koskevista ohjeista vuonna 2010 (Instructions on Finance Subsidy Budget Indexes for Construction Costs to The Golden Sun Demonstration Programmes 2010 - asiakirja nro 965 [2010], 2.12.2010); Hebein valtiovarainministeriön yleiskirje Golden Sun demonstrointiohjelmille vuonna 2011 osoitetun verotuen budjettitavoitteiden jakautumisesta (Circular with respect to Distribution of the Budgetary Target for the Fiscal Subsidy Appropriated for The Golden Sun Programmes 2011 - JCJ-asiakirja nro 336, 1.9.2011); Hengshuin kunnan rahoitusviraston yleiskirje Golden Sun demonstrointiohjelmille vuonna 2011 osoitetun verotuen budjettitavoitteiden jakautumisesta (Circular with respect to Distribution of the Budgetary Target for the Fiscal Subsidy Appropriated for The Golden Sun Programmes - HCJ-asiakirja nro 135, 8.11.2011).
d) Tutkimuksen havainnot
(271)
Golden Sun -ohjelma perustettiin vuonna 2009 edistämään jaeltuja aurinkosähköjärjestelmiä käyttävän alan teknologista kehitystä. Ohjelmasta keskustasolla vastaavat viranomaiset ovat valtiovarainministeriö, tiedeministeriö ja kansallinen energialautakunta. Golden Sun -ohjelman täytäntöönpanoa koskevassa ilmoituksessa luetellaan kriteereitä, jotka on täytettävä, jotta ohjelmasta voi saada rahoitusta, esimerkiksi seuraavat: a) yrityksen on sisällyttävä paikalliseen Golden Sun -demonstrointihankkeen täytäntöönpanosuunnitelmaan; b) kokonaiskapasiteetin on oltava vähintään 300 kWh; c) rakennuskausi saa kestää enintään vuoden ja toimintakauden on oltava vähintään 20 vuotta; d) aurinkosähköhankkeiden omistajien kokonaisvarojen on oltava vähintään 100 miljoonaa RMB:tä ja pääoman vähintään 30 prosenttia investointikustannuksista; e) aurinkosähköhankkeissa käytettyjen integroitujen järjestelmien ja keskeisten laitteiden tuottajat olisi valittava tarjousmenettelyillä. Tukikelpoiset hankkeet voivat saada enintään 50 prosenttia kokonaisinvestointikustannuksista valtiolta, mutta raja kohotetaan 70 prosenttiin sellaisten hanketoteuttajien osalta, jotka sijaitsevat syrjäseuduilla, joilla ei ole vakiintunutta sähköverkkoa.
(272)
Yritysten, jotka haluavat saada rahoitusta ohjelmasta, on toimitettava hakemuksensa ja sitä tukevat asiakirjat asianomaiselle valtion viranomaiselle. Ohjelman organisoinnista provinssien tasolla vastaavat rahoitus-, teknologia- ja energiavirastot toimittavat yhteisen tiivistelmäraportin valtiovarainministeriölle, tiedeministeriölle ja kansalliselle energialautakunnalle, jotka vastaavat provinssien hankkeiden tarkastelusta teknisten ohjelmien, rakennusedellytysten, rahoituksen ja kaikkien muiden näkökohtien osalta. Hallituksen antaman lopullisen hyväksynnän jälkeen valtiovarainministeriö myöntää varat suoraan hankkeiden toteuttajille ja säilyttää asiaa koskevat hyväksyntä- ja maksuasiakirjat.
(273)
Käytännössä hankkeen toteuttajat toimittavat rahoitushakemukset viranomaisille tehtyään sopimuksen tukikelpoisten aurinkosähkölaitteiden (eli tarkasteltavana olevan tuotteen) toimittajien kanssa. Asiaa koskevan lainsäädännön mukaan tukikelpoisten aurinkosähkölaitteiden toimittajat valitaan tarjouskilpailumenettelyllä. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan selvittäneet, miten ne harjoittavat harkintavaltaansa valittaessa hankkeen toteuttajia paikallisiin Golden Sun -demonstrointihankkeen täytäntöönpanosuunnitelmiin ja miten hankkeen toteuttajat puolestaan valitsevat tukikelpoisten aurinkosähkölaitteiden toimittajan. Kiinan viranomaiset ja asianomaiset osapuolet eivät ole osoittaneet, että valintaprosessi olisi avoin, läpinäkyvä ja syrjimätön, koska ne eivät ole toimittaneet asiaankuuluvia asiakirjoja. Ulkomaisten aurinkosähkölaitteiden ostamisesta ei ole mitään merkkejä. Merkittävän osan tukikelpoisista aurinkosähkölaitteista on toimittanut yksi otokseen valittu yhteistyössä toiminut tuottaja. Käytettävissä olevien tosiseikkojen perusteella toimielimet päättelivät näin ollen, että Golden Sun -ohjelmaa on käytetty välineenä luomaan keinotekoista kysyntää tarkasteltavana olevan tuotteen valittujen kiinalaisten tuottajien tuotteille. Jos valtio pitää hanketta tukikelpoisena, sen oletetaan myöntävän varat.
(274)
Golden Sun -ohjelmasta annetaan perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdassa ja 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettua tukea Kiinan viranomaisten varojen siirron muodossa tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille.
(275)
Tutkimuksessa vahvistettiin erityisesti, että useat otokseen valitut yhteistyössä toimineet tuottajat saivat suoraan avustuksia Golden Sun -ohjelmasta asentaakseen aurinkoenergialla toimivia laitteita tiloihinsa. Nämä otokseen valituille yhteistyössä toimineille tuottajille maksetut avustukset kompensoivat osaa kustannuksista, joita niille muuten olisi aiheutunut, ja liittyvät näin suoraan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen.
(276)
Tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että otokseen valitut yhteistyössä toimineet tuottajat saivat myös etua ohjelman mukaisesta rahoituksesta toimittaakseen tarkasteltavana olevaa tuotetta etuyhteydettömille hankkeen toteuttajille. Tarkastuskäynnin aikana havaittiin erityisesti, että yksi otokseen valittu yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja oli saanut suoraan Kiinan viranomaisilta merkittävän kiinteämääräisen maksun kaikkien 40:n Golden Sun -ohjelman nojalla rahoitetun hankkeen osalta, joihin se oli toimittanut tarkasteltavana olevaa tuotetta. Otokseen valittu yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ei ilmoittanut tällaista summaa kyselylomakevastauksessaan. Valtiovarainministeriön vuoden 2010 yleiskirjeestä kävi ilmi, että kyseinen yhteistyössä toiminut viejä valittiin toimittamaan tarkasteltavana olevaa tuotetta useille etuyhteydettömille hankkeen toteuttajille sekä yksityis- että julkisella sektorilla. Komissio yritti saada Kiinan viranomaisilta tietoja tästä otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle maksetusta suorasta maksusta, koska Golden Sun -ohjelmaa koskevista väliaikaista toimenpiteistä annetun vuoden 2009 ilmoituksen 13 §:ssä erityisesti edellytetään, että avustukset maksetaan suoraan hankkeen toteuttajalle (eikä aurinkosähkölaitteiden toimittajalle), ja Kiinan viranomaiset nimenomaisesti vahvistivat tämän tarkastuskäynnillä. Kuten edellä selitettiin, Kiinan viranomaiset eivät kyenneet antamaan tarkastuskäynnillä mitään selityksiä siitä, miksi otokseen valittu viejä oli saanut suoraa rahoitusta. Kiinan viranomaiset rajasivat 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään huomautuksensa vain yhteen näistä 40 hankkeesta, josta ne totesivat, että hankkeen toteuttajan ja otokseen valitun yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan välillä oli ollut rahoitusjärjestely, koska toteuttajalla ei ollut riittävästi rahaa maksaa otokseen valitulle yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle, minkä vuoksi ne olivat sopineet, että tuki maksetaan suoraan otokseen valitulle yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle. Koska tämä varsin suppea selitys, josta ei esitetty mitään näyttöä, koski vain yhtä hanketta, jossa otokseen valittu yhteistyössä toiminut viejä oli mukana, niistä 40 hankkeesta, jotka on lueteltu valtiovarainministeriön asiakirjassa, se ei missään tapauksessa riitä selvittämään tilannetta komissiolle.
(277)
Otokseen valittu yhteistyössä toiminut viejä pyrki perustelemaan 24 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, että näitä epäsuoria maksuja kyseisiin 40 hankkeeseen ei ilmoitettu, koska ne olivat ”käyttäjätukea” hankkeen toteuttajalle eikä tavarantoimittajalle. Viejä vahvisti, että se oli saanut suoran kiinteämääräisen maksun, joka liittyi tavarantoimituksiin valtiovarainministeriön yleiskirjeessä lueteltuihin 40 hankkeeseen, ja lisäsi, että valtio voi siirtää varoja suoraan tavarantoimittajalle sen varmistamiseksi, että avustuksia käytetään vain hyväksytyissä aurinkosähköjärjestelmissä, ja helpottaakseen valvontaa. Viejä keskittyi vastauksessaan kutienkin vain yhteen hankkeeseen, jonka osalta oli kerätty asiakirjoja tarkastuskäynnillä, ja jätti huomiotta muut 39 hanketta, jotka saivat suoraa Golden Sun -rahoitusta. Vaikka viejä todisti, että varat tähän tiettyyn hankkeeseen oli kirjattu saamisiksi eikä valtion avustuksen ennakkomaksuksi, mitään muuta näyttöä ei toimitettu tämän tai muiden hankkeiden tosiasiallisesta toteuttamisesta, mukaan luettuna tarkasteltavana olevan tuotteen tosiasiallisesta toimittamisesta, johon rahoitusta oli saatu. Sen selitys ei myöskään valottanut valtion suoriin maksuihin liittyvää epäjohdonmukaisuutta edellä mainittujen asiaa koskevien täytäntöönpanosääntöjen kanssa, joiden mukaan Kiinan viranomaiset siirtävät varat yleensä hankkeen toteuttajalle eivätkä laitteiden toimittajalle.
(278)
Komissio ei pidä Kiinan viranomaisten selitystä otokseen valitun yhteistyössä toimineen viejän ja hankkeen toteuttajan välisestä rahoitusjärjestelystä vakuuttavana, koska vaikuttaa oudolta, että kaksi yksityistä osapuolta päättäisivät itsenäisesti järjestelystä, johon liittyy valtion toimia (eli suora maksu valtiolta tavarantoimittajalle vuoden 2009 ilmoituksen 13 §:stä poiketen) niin, että valtio ei olisi mukana järjestelyssä tai ehkä edes tietoinen siitä. Kiinan viranomaiset eivät ole toimittaneet vankempaa näyttöä tai kommentteja näistä tavarantoimittajille maksetun suoran maksun näkökohdista ja ovat päättäneet rajata vastauksensa vain yhteen nimettömään hankkeeseen niistä 40 hankkeesta, jotka otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat toteuttivat. Myöskään tämän viejän antamissa selityksissä ei puututa Kiinan viranomaisten kommentteihin, jotka koskivat hankkeen toteuttajan vaikeaa taloudellista tilannetta hankkeessa, jota viranomaiset eivät ole täsmentäneet. Viejän väitteet, joka koskivat mahdollisuutta suoraan maksuun ja sen perusteita, eivät saa vahvistusta muista lähteistä eivätkä Kiinan viranomaisilta.
(279)
Kun otetaan huomioon Kiinan viranomaisten ja otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan edellä esittämät rajalliset ja ristiriitaiset huomautukset, ainoa yhteinen seikka ja tehtävissä oleva päätelmä on, että Kiinan viranomaisten maksama suora kiinteämääräinen maksu otokseen valitulle yhteistyössä toimineelle viejälle oli tarpeellinen sen varmistamiseksi, että viejä saisi varat, koska riskinä oli maksamatta jättäminen hankkeen toteuttajan rahoitusvaikeuksien vuoksi. Otokseen valittu yhteistyössä toiminut viejä ei edelleenkään pystynyt selittämään, miten se oli käyttänyt valtion maksaman kiinteämääräisen maksun, oliko aurinkosähkölaitteet toimitettu hankkeen toteuttajille ja minkä hinnan hankkeen toteuttajat olivat maksaneet vai olivatko ne maksaneet mitään. Kun otetaan huomioon asiakirja-aineistossa tai muutoin kohtuullisesti komission saatavilla olevan muun näytön puute, päätellään perusasetuksen 28 artiklan perusteella, että kiinteämääräinen maksu yhteistyössä toimineelle viejälle on suora avustus perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti.
(280)
Komissio päättelee edelleen, että tarkasteltavana olevan tuotteen toimittajille - joko hankkeen toteuttajina tai väitetysti etuyhteydettömille hankkeen toteuttajille aurinkosähkölaitteita toimittavina tahoina - maksetuista avustuksista koituu niille etua perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti. Golden Sun -ohjelmasta maksettu rahoitus antaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille hankkeen toteuttajina mahdollisuuden säästää kustannuksista, joita syntyy aurinkosähkölaitteiden asennuksesta niiden toimitiloihin. Aurinkosähkölaitteita etuyhteydettömille hankkeen toteuttajille toimittavina tahoina tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajat pitävät suoraan Golden Sun -ohjelmasta saadun rahoituksen niin ettei niiden tarvitse tosiasiallisesti toimittaa laitteita ja/tai se suojaa niitä etuyhteydettömien hankkeen toteuttajien maksamatta jättämisen riskiltä. Jälkimmäisessä tapauksessa tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajat saavat maksun, jota ne muutoin eivät olisi saaneet etuyhteydettömältä hankkeen toteuttajalta.
(281)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tiettyihin hankkeen toteuttajiin, jotka täyttävät lainsäädännössä luetellut kriteerit, ja yleisemmin vain hankkeen toteuttajiin, jotka toimivat aurinkoenergiasektorilla. Koska aurinkosähkölaitteiden toimittajan ja hankkeen toteuttajien valinta ei perustu avoimeen, läpinäkyvään ja syrjimättömään kilpailuprosessiin ja koska Kiinan viranomaiset suorittavat suoria maksuja aurinkosähkölaitteiden toimittajille, järjestelmä on erityinen myös, koska siitä koituu etua vain tietyille aurinkosähkölaitteiden toimittajille. Ohjelma ei täytä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan ei-erityisyyttä koskevia vaatimuksia, koska yritysten tukikelpoisuusedellytykset ja varsinaiset kriteerit, joiden perustella yritykset sisällytetään paikallisiin hankkeiden täytäntöönpanosuunnitelmiin ja lopulliset hankkeet valitaan eri teknisten ja taloudellisten näkökohtien perusteella, eivät ole objektiivisia eikä niitä sovelleta automaattisesti.
e) Päätelmät
(282)
Golden Sun -ohjelma on avustuksen muodossa maksettava erityistuki. Tutkimuksessa vahvistettiin, että jotkin otokseen valituista yhteistyössä toimineista viejistä saivat etua tästä tuesta.
f) Tuen määrän laskeminen
(283)
Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Golden Sun -demonstrointiohjelma
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,09 %
JA-ryhmä
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,05 %
3.4.3. Välittömiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusohjelmat
3.4.3.1. Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma vientiin suuntautuneille ulkomaisrahoitteisille yrityksille, jäljempänä ”FIE-yritykset”
a) Johdanto
(284)
Valituksessa väitettiin, että voimassa on ollut vuodesta 1991 alkaen lainsäädäntöä, jolla kannustetaan ulkomaisia investointeja Kiinassa (ulkomaisrahoitteisia yrityksiä ja ulkomaisten yritysten tuloveroa koskeva laki, jäljempänä ”FIE-verolaki”). Nk. FIE-yrityksille myönnettyihin etuuksiin kuuluu kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma, josta tarjotaan täysi verovapaus FIE-yrityksen kahden ensimmäisen kannattavan vuoden aikana ja seuraavien kolmen vuoden aikana on maksettava puolet sovellettavasta tuloverosta.
(285)
Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelmasta on eri muunnos yrityksille, jotka tunnustetaan uuden ja huipputeknologian alan yrityksiksi ja jotka sijaitsevat tietyillä alueilla. Ohjelman tästä muunnoksesta voidaan myöntää etuuksia myös vuoden 2013 jälkeen. Tutkimuksessa havaittiin, että eräs yhteistyössä toiminut viejä (Yingli Hainan) on saanut etuutta ohjelmasta vuodesta 2011 alkaen niin, että vuodet 2011 ja 2012 olivat täysin verovapaita ja seuraavina kolmena vuotena verotus on 50-prosenttista.
(286)
Komissio yritti tarkastaa tämän ohjelman Kiinan viranomaisten toimitiloihin tehdyllä tarkastuskäynnillä. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet tietoja tästä kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelman muunnoksesta. Kiinan viranomaiset väittivät 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, että ohjelmaa ei esitetä valituksessa eikä sillä korvata kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelman muunnosta, jota sovelletaan ilman maantieteellisiä rajoituksia, kuten valituksessa väitettiin. Komissio ottaa huomioon nämä Kiinan viranomaisten antamat selitykset ja ymmärtää, että tämä vero-ohjelma on virallisesti eri ohjelma, kuin FIE-yritysten kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelmat. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että siitä maksettiin etuuksia FIE-järjestelyn väitetyn päättymisen jälkeen, että sen toimintamekanismi ja etuuksien luonne ja vaikutukset ovat samoja kuin FIE-yrityksille tarkoitetussa ohjelmassa ja että eräs otokseen valittu yhteistyössä toiminut viejä ilmoitti siitä, katsotaan että sillä on tiivis yhteys kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelmaan saman ohjelman jatkeena ja että se mahdollistaa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton. Komissio huomauttaa tältä osin, että perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdassa annetaan mahdollisuus tutkia valituksessa esitettyjä ”väitettyjä tukia” eikä siinä viitata ”väitettyihin tukiohjelmiin”. Koska tässä tapauksessa molemmissa ohjelmissa on kyse samasta tuesta eli menetetystä yritysverotulosta, komissiolla on oikeus tutkia niitä yhtenä tukena.
b) Oikeusperusta
(287)
Ohjelman oikeusperusta on FIE-verolain 8 § ja FIE-yrityksiä ja ulkomaisia yrityksiä koskevan Kiinan kansantasavallan tuloverolain täytäntöönpanosääntöjen 72 §. Kiinan viranomaisten mukaan ohjelma on päätetty 16 päivänä maaliskuuta 2007 Kiinan kansantasavallan 10. kansankongressin 5. istunnossa hyväksytyllä vuoden 2008 yritystuloverolailla ja erityisesti sen 57 §:llä, jolla etuudet poistetaan asteittain vuoden 2012 loppuun mennessä.
(288)
Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelman oikeusperusta on asetus nro 40 [2007] eli valtioneuvoston ilmoitus erityistalousalueilla ja Shaingai Pudong New District -alueella sijaitsevien huipputeknologiayritysten tuloveroa koskevan siirtymäkauden etuuspolitiikan täytäntöönpanosta, joka perustuu Kiinan yritystuloverolain 57(3) §:ään, ja uuden ja huipputeknologian alan yritysten määrittelyä koskevat hallinnolliset toimenpiteet.
c) Tutkimuksen havainnot
(289)
Tuloverosta vapautetaan vain tuottavat yritykset, joilla on ulkomaisia investointeja ja joiden on tarkoitus toimia vähintään kymmenen vuoden ajan. Vapautus alkaa vuodesta, jona yritys alkaa saada voittoa, ja se on voimassa kaksi ensimmäistä vuotta, joiden jälkeen seuraavien kolmen vuoden ajan sovelletaan 50 prosentilla alennettua veroa.
(290)
Ohjelman erityismuunnoksessa tukikelpoisilla yrityksillä on oltava tunnustettu uuden ja huipputeknologian alan yrityksen asema ja erityinen hallinnollinen sertifiointi, jonka mukaan yrityksellä on keskeistä henkistä omaisuutta, ja niiden on täytettävä myös Kiinan yritystuloverolain täytäntöönpanosääntöjen 93 §:ssä asetetut edellytykset.
(291)
Yrityksen, joka aikoo hakea tukea tästä järjestelmästä, on toimitettava vuotuinen yrityksen tuloveroilmoitus liitteineen ja tilinpäätöstietoineen valtion verohallintoon. Samat käytännöt pätevät myös järjestelmän muunnokseen.
(292)
Kiinan viranomaiset väittivät, että ohjelma on poistettu vaiheittain käytöstä vuoden 2008 yritystuloverolain voimaantulon jälkeen, ja siitä on saanut etuuksia vuoden 2012 loppuun asti. Kiinan viranomaiset ovat myös ilmoittaneet, että ulkomaisrahoitteisiin yrityksiin sovellettavaa korvaavaa ohjelmaa ei ole ja että ulkomaisrahoitteisten yritysten verokohtelu vastaa nyt muiden yritysveron maksajien kohtelua. Komissio huomauttaa, että vero-ohjelmasta on koitunut etuuksia tutkimusajanjaksolla, sillä useat aurinkosähköalan tuottajat saivat siitä etuuksia tutkimusajanjakson aikana. Ei voida myöskään sulkea pois mahdollisuutta, että ohjelmasta on edelleen saatavana etuuksia tai että korvaava ohjelma on käytössä tai otetaan käyttöön tulevaisuudessa. Kuten edellä selitettiin, tutkimuksessa kävi ilmi, että kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelmasta on myös muita muunnoksia, joista aurinkopaneelien valmistajat saavat edelleen etuuksia. Sen vuoksi ohjelman havaittiin mahdollistavan edelleen tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton.
(293)
Eräs yhteistyössä toiminut viejä eli Yingli Green Energy käytti ohjelman erityistä muunnosta.
d) Päätelmät
(294)
Ohjelmassa on kyse perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesta tuesta valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(295)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tiettyihin yrityksiin, joita voidaan pitää FIE-yrityksinä ja jotka täyttävät asiaa koskevassa lainsäädännössä luetellut erityiset kriteerit.
(296)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana.
(297)
Ohjelman muunnoksessa on kyse perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesta tuesta valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(298)
Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tiettyihin kannustettavaksi luokiteltuihin yrityksiin ja tuotannonaloihin, kuten aurinkoenergiateollisuuteen. Järjestelmä on 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti myös erityinen, koska valintakelpoisuus on rajoitettu tietyille alueille.
(299)
Sen vuoksi tätä muunnosta olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana.
e) Tuen määrän laskeminen
(300)
Tasoitustoimenpiteisiin oikeuttavan tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koituneena etuna pidetään normaalin veroprosentin mukaisesti maksettavan kokonaisveron määrää, josta on vähennetty etuuskohtelun mukaisen alennetun veroprosentin mukaan maksettu määrä. Tasoitustoimenpiteiden alaiset määrät perustuvat yritysten vuoden 2011 veroilmoituksessa olleisiin lukuihin. Koska yhdenkään otokseen valitun yhteistyössä toimineen viejän tarkastettuja verotietoja verovuodelta 2012 ei ollut saatavilla, huomioon otettiin verovuotta 2011 koskevat luvut.
(301)
Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(302)
Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille tässä järjestelmässä vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
JingAo-ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
1,03 %
3.4.3.2. Tuloverovapautus FIE-yrityksille
(303)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.3.3. Tuloverotuet FIE-yrityksille sijainnin perusteella
(304)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.3.4. Verohelpotukset FIE-yrityksille Kiinassa valmistettujen laitteiden ostosta
(305)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.3.5. Tutkimus- ja kehitysmenojen (T&K) verovähennykset FIE-yrityksille
a) Johdanto
(306)
Valituksessa väitettiin, että FIE-yrityksillä on oikeus T&K-toimien etuuskohtelun mukaiseen verotukseen niin, että niiden kustannusten verovähennys on 150 prosenttia, jos kustannukset kohosivat vähintään 10 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna.
(307)
Kiinan viranomaiset väittivät, että järjestelmä on päätetty vuoden 2008 yritystuloverolailla, eikä siihen sovellettu asteittaista käytöstä poistamista. Useat otokseen valitut yhteistyössä toimineet viejät kuitenkin ilmoittivat saaneensa etuja samanlaisesta ohjelmasta vuoden 2008 yritystuloverolain nojalla, mikä osoittaa, että FIE-yritysten etuuskohteluun perustuvan T&K-kustannusten korvausohjelman tilalle on tullut erityisohjelma vuonna 2008. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet lisätietoja 150 prosentin verovähennyksestä vastauksessaan kyselylomakkeeseen tai puutteita koskevaan kirjeeseen.
b) Oikeusperusta
(308)
Ohjelman oikeusperustana ovat yritystuloverolain 30(1) §, yritystuloverolain täytäntöönpanosääntöjen 95 §, uuden ja huipputeknologian alan yritysten määrittämistä koskevat hallinnolliset toimenpiteet (Guo Ke Fa Huo [2008] nro 172) sekä yritystuloverolain täytäntöönpanosääntöjen 93 § ja valtion verohallinnon ilmoitus uuden ja huipputeknologian alan yritysten yritystuloveron maksuun liittyvistä seikoista (Guo Shui Han [2008] nro 985).
(309)
Kyseisen 95 §:n mukaan 30 §:n 1 momentissa mainittu T&K-kustannusten 50 prosentin lisävähennys myönnetään tällaisista kustannuksista uuden ja huipputeknologian alan tuotteiden osalta, jotta niihin voidaan soveltaa kuoletusta, joka on 150 prosenttia aineettomien hyödykkeiden kustannuksista.
c) Tutkimuksen havainnot
(310)
Kuten edellä todettiin, Kiinan viranomaiset eivät kyselylomakkeeseen ja puutteista ilmoittavaan kirjeeseen antamassaan vastauksessa toimittaneet merkityksellisiä tietoja tästä järjestelmästä. Järjestelmä todettiin tasoitustoimenpiteiden alaiseksi jo päällystettyä hienopaperia koskevassa tutkimuksessa (79) ja orgaanisella aineella pinnoitettuja terästuotteita koskevassa tutkimuksessa (80). Asiaa koskevista säännöksistä käykin ilmi, että järjestelmästä tarjotaan etuutta vain yrityksille, jotka on virallisesti tunnustettu uuden ja huipputeknologian alan yrityksiksi. Näiden yritysten T&K-kustannusten on täytynyt myös syntyä uuden teknologian, uusien tuotteiden ja uusien taitojen kehittämisestä. Tukikelpoiset yritykset voivat vähentää ylimääräiset 50 prosenttia T&K-kustannuksistaan tuloverotuksessaan. Tukikelpoisilla yrityksillä on oikeus tehdä myös aineettomista T&K-hyödykkeistä syntyneistä kustannuksistaan 150 prosentin vähennys.
(311)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että järjestelmästä etua saavat yritykset täyttävät veroilmoituksen ja sen liitteet. Etuuden tosiasiallinen määrä sisältyy sekä veroilmoitukseen että liitteeseen V. Järjestelmään ovat oikeutettuja vain yritykset, jotka ovat saaneet virallisen todistuksen, jolla ne tunnustetaan uuden ja huipputeknologian alan yrityksiksi.
d) Päätelmät
(312)
Järjestelmässä on kyse perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesta tuesta valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.
(313)
Tuki on erityistä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska lainsäädännössä rajoitetaan järjestelmän soveltaminen vain tiettyihin yrityksiin, jotka on virallisesti tunnustettu uuden ja huipputeknologian alan yrityksiksi ja joille aiheutuu T&K-kustannuksia uuden teknologian, uusien tuotteiden ja uusien taitojen kehittämisestä.
(314)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana.
e) Tuen määrän laskeminen
(315)
Tasoitustoimenpiteisiin oikeuttavan tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koituneena etuna pidetään normaalin veroprosentin mukaisesti maksettavan kokonaisveron määrää sen jälkeen, kun siitä on vähennetty määrä, joka maksettiin hyväksyttyjen hankkeiden todellisiin T&K-kustannuksiin sovelletun ylimääräisen 50 prosentin alennuksen mukaan. Tasoitustoimenpiteiden alaiset määrät perustuvat yritysten vuoden 2011 veroilmoituksessa olleisiin lukuihin. Koska yhdenkään otokseen valitun yhteistyössä toimineen viejän tarkastettuja verotietoja verovuodelta 2012 ei ollut saatavilla, huomioon otettiin verovuotta 2011 koskevat luvut.
(316)
Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(317)
Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille tässä järjestelmässä vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Tutkimus- ja kehitysmenojen (T&K) verovähennykset
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
JingAo-ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,33 %
3.4.3.6. Veronpalautukset FIE-yritysten voittojen jälleeninvestoinneista vientiin suuntautuneisiin yrityksiin
(318)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.3.7. Etuuskohtelun mukaista verotusta koskevat ohjelmat FIE-yrityksille, jotka on tunnustettu uuden tai huipputeknologian alan yrityksiksi
(319)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet tutkimusajanjaksolla etuutta ohjelmasta, koska ne saivat etuutta uudesta ohjelmasta, jolla korvattiin tämä etuuskohtelu. Asiaa käsitellään tarkemmin 3.4.4.8 kohdassa.
3.4.3.8. Verovähennykset huipputeknologia- tai uuden teknologian yrityksille, jotka osallistuvat nimettyihin hankkeisiin
a) Johdanto
(320)
Ohjelmassa sovelletaan 15 prosentin alennettua tuloveroa normaalin 25 prosentin sijaan yrityksiin, jotka on tunnustettu uuden ja huipputeknologian alan yrityksiksi. Ohjelma on todettu EU:ssa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavaksi sekä päällystettyä hienopaperia koskevassa tutkimuksessa että orgaanisella aineella pinnoitettuja tuotteita koskevassa tutkimuksessa; myös Yhdysvaltojen viranomaiset ovat havainneet sen tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavaksi.
b) Oikeusperusta
(321)
Ohjelman oikeusperustana ovat yritystuloverolain 28(2) §, uuden ja huipputeknologian alan yritysten määrittämistä koskevat hallinnolliset toimenpiteet (Guo Ke Fa Huo [2008] nro 172) sekä yritystuloverolain täytäntöönpanosääntöjen 93 § ja valtion verohallinnon ilmoitus uuden ja huipputeknologian alan yritysten yritystuloveron maksuun liittyvistä seikoista (Guo Shui Han [2008] nro 985).
c) Tutkimuksen havainnot
(322)
Järjestelmää sovelletaan tunnustettuihin uuden ja huipputeknologian alan yrityksiin, jotka tarvitsevat tukea valtiolta. Yrityksillä on oltava keskeistä henkistä omaisuutta, ja niiden on täytettävä joukko vaatimuksia: i) niiden tuotteet kuuluvat keskeistä valtion tukea saavien huipputeknologian alan tuotteiden piiriin; ii) T&K-kustannukset yhteensä muodostavat tietyn osuuden kokonaismyyntitulosta; iii) uuden ja huipputeknologian tuotteista saatavat tulot muodostavat tietyn osuuden kokonaismyyntitulosta; iv) T&K-toimintaan osallistuva henkilöstö muodostaa tietyn osuuden koko henkilöstöstä; v) muut uuden ja huipputeknologian alan yrityksiä koskevissa vuoden 2008 hallinnollisissa toimenpiteissä asetetut vaatimukset täyttyvät.
(323)
Järjestelmästä etua saavien yritysten on täytettävä veroilmoitus ja sen liitteet. Etuuden täsmällinen määrä sisältyy sekä veroilmoitukseen että liitteeseen V.
d) Päätelmät
(324)
Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille. Vastaanottajan saama etu on sama kuin tämän ohjelman kautta saatu verosäästö perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti.
(325)
Tuki on erityistä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska se on rajoitettu yrityksiin, joilla on uuden ja huipputeknologian alan yrityksen todistus ja jotka täyttävät kaikki vuoden 2008 hallinnollisten toimenpiteiden vaatimukset. Lisäksi lainsäädännössä ei ole vahvistettu eikä myöntämisviranomainen ole vahvistanut objektiivisia arviointiperusteita järjestelmästä myönnettävän tuen saamiselle eikä tukikelpoisuus ole automaattista perusasetuksen 4 kohdan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(326)
Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana.
e) Tuen määrän laskeminen
(327)
Tasoitustoimenpiteisiin oikeuttavan tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koituneena etuna pidetään normaalin veroprosentin mukaisesti maksettavan kokonaisveron määrää sen jälkeen, kun siitä on vähennetty määrä, joka maksettiin etuuskohteluun perustuvan alennetun veroprosentin mukaisesti. Tasoitustoimenpiteiden alaiset määrät perustuvat yritysten vuoden 2011 veroilmoituksessa olleisiin lukuihin. Koska yhdenkään otokseen valitun yhteistyössä toimineen viejän tarkastettuja verotietoja verovuodelta 2012 ei ollut saatavilla, huomioon otettiin verovuotta 2011 koskevat luvut.
(328)
Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille tässä järjestelmässä vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Verovähennykset huipputeknologia- tai uuden teknologian yrityksille, jotka osallistuvat nimettyihin hankkeisiin
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,35 %
JingAo-ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
3.4.3.9. Maan koillisosassa sijaitseviin yrityksiin kohdistuva etuuskohteluun perustuva tuloverotus
(329)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.3.10. Guangdong-provinssin vero-ohjelmat
(330)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.4. Välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevat ohjelmat
3.4.4.1. Vapautukset alv:sta ja tuontitariffeista maahantuotujen laitteiden käyttöä varten
a) Johdanto
(331)
Ohjelmasta myönnetään vapautus alv:sta ja tuontitariffeista ulkomaisrahoitteisten yritysten ja kotimaisten yritysten hyväksi näiden tuotannossaan käyttämän käyttöomaisuuden tuonnissa. Jotta vapautus myönnettäisiin, laitteet eivät saa olla tukikelvottomien laitteiden luettelossa ja vapautusta hakevan yrityksen on hankittava Kiinan viranomaisten tai NDRC:n myöntämä valtion kannustamia hankkeita koskeva todistus asiaan sovellettavan investointeja, veroja ja tulleja koskevan lainsäädännön mukaisesti. Ohjelma todettiin tasoitustoimenpiteiden alaiseksi päällystettyä hienopaperia ja orgaanisella aineella pinnoitettuja terästuotteita koskevissa tukien vastaisissa menettelyissä.
b) Oikeusperusta
(332)
Tämän ohjelman oikeusperustan muodostavat valtioneuvoston yleiskirje tuotujen laitteiden veropolitiikan mukauttamisesta [Guo Fa nro 37/1997], valtiovarainministeriön, tullihallinnon ja valtion verohallinnon ilmoitus tiettyjen tuontitullin etuuskohteluiden mukauttamisesta, valtiovarainministeriön, tullihallinnon ja valtion verohallinnon ilmoitus nro 43 [2008], kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n ilmoitus nro 316 2006 (22.2.2006) seikoista, jotka koskevat valtion kannustamiin kotimaisiin tai ulkomaisrahoitteisiin hankkeisiin liittyvän vahvistuskirjeen käsittelyä, sekä luettelo tuontitavaroista, joita ulkomaisrahoitteiset tai kotimaiset yritykset eivät voi tuoda tullivapaasti [2008].
c) Tutkimuksen havainnot
(333)
Tästä ohjelmasta annettavia etuuksia pidetään perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisena tukena Kiinan valtion menettämien tulojen muodossa, koska ulkomaisrahoitteiset yritykset ja muut tukikelpoiset kotimaiset yritykset vapautetaan alv:n ja/tai tullien maksamisesta, jotka niiden muutoin olisi maksettava. Siitä siis koituu vastaanottaville yrityksille etua perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdan merkityksessä. Ohjelma on erityinen perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajoitetaan ohjelmaan pääsy yrityksiin, jotka investoivat laissa tyhjentävästi määriteltyihin erityisiin liiketoimintaluokkiin ja kuuluvat joko kannustettuun luokkaan tai rajoitettuun B-luokkaan (luettelo ulkomaisia investointeja ja teknologian siirtoa koskevista ohjeista yrityksille) tai jotka ovat sellaisia keskeisiä tuotannonaloja, tuotteita ja tekniikoita, joiden kehittämistä valtio kannustaa, koskevan luettelon mukaisia. Ohjelman tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei lisäksi ole objektiivisia arviointiperusteita eikä ole pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
d) Tuen määrän laskeminen
(334)
Tasoitustoimenpiteisiin oikeuttavan tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koituneena etuna pidetään laitteiden tuonnin yhteydessä vapautettujen alv:n ja tullin määrää. Jotta voidaan varmistaa, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistava määrä kattoi vain tutkimusajanjakson, saatu etuus jaksotettiin laitteen eliniän perusteella yrityksen tavanomaisten kirjanpitomenettelyjen mukaisesti.
(335)
Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille tässä järjestelmässä vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Vapautukset alv:sta ja tuontitariffeista maahantuotujen laitteiden käyttöä varten
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,38 %
JingAo-ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
3.4.4.2. Alv-hyvitykset Kiinassa valmistettuja laitteita ostaville FIE-yrityksille
a) Johdanto
(336)
Ohjelmassa annetaan vapautus arvonlisäverosta FIE-yrityksille, jotka ostavat kotimaassa tuotettuja laitteita. Jotta laitteelle voidaan myöntää vapautus, se ei saa kuulua luetteloon laitteista, jotka eivät ole vapautuskelpoisia, eikä sen arvo saa ylittää tiettyä rajaa. Tämä ohjelma sisältyi päällystettyä hienopaperia ja orgaanisella aineella pinnoitettuja terästuotteita koskeviin tukien vastaisiin menettelyihin.
b) Oikeusperusta
(337)
Oikeusperustana ovat FIE-yritysten ostamien kotimaassa valmistettujen laitteiden veropalautusten hallintoa koskevat väliaikaiset toimenpiteet, Kiinassa valmistettujen laitteiden ostoista ulkomaisrahoitteisiin hankkeisiin myönnettävien veroalennusten hallintoa koskevat kokeilutoimenpiteet sekä valtiovarainministeriön ja verohallinnon ilmoitus FIE-yritysten ostamien kotimaisten laitteiden alennuspolitiikan peruuttamisesta.
c) Tutkimuksen havainnot
(338)
Kiinan viranomaiset totesivat kyselylomakevastauksessaan, että ohjelma on lakkautettu 1 päivästä tammikuuta 2009, ja viittasivat valtiovarainministeriön ja verohallinnon yleiskirjeeseen FIE-yritysten ostamien kotimaassa valmistettujen laitteiden alennuspolitiikan lakkauttamisesta (CAISHUI[2008] nro 176). Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että useat vientiä harjoittavat tuottajat saivat etuutta järjestelmästä tutkimusajanjaksolla. Otokseen valitut viejät toimittivat järjestelmästä yksityiskohtaisia tietoja, myös saadun etuuden määrästä. Tämä huomioon ottaen pääteltiin, että Kiinan viranomaiset eivät antaneet täsmällisiä tietoja ohjelmasta, ja kuten joidenkin vientiä harjoittavien tuottajien tilanne osoittaa, ohjelma on edelleen voimassa.
(339)
Koska Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään pyydettyjä tietoja, komissio käytti otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien toimittamia tietoja.
(340)
Tästä ohjelmasta annettavia etuuksia pidetään perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisena tukena Kiinan valtion menettämien tulojen muodossa, koska ulkomaisrahoitteiset yritykset vapautetaan alv:n maksamisesta, joka niiden muutoin olisi maksettava. Siitä siis koituu vastaanottaville yrityksille etua perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdan merkityksessä. Ohjelma on erityinen perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajoitetaan ohjelmaan pääsy yrityksiin, jotka investoivat laissa tyhjentävästi määriteltyihin erityisiin liiketoimintaluokkiin ja kuuluvat joko kannustettuun luokkaan tai ulkomaisrahoitteisia yrityksiä koskevan luettelon rajoitettuun B-luokkaan ja kotimarkkinoilta ostetut laitteet kuuluvat luetteloon keskeisistä tuotannonaloista, tuotteista ja tekniikoista, joiden kehittämistä valtio kannustaa. Lisäksi Kiinassa valmistettujen laitteiden ostoista ulkomaisrahoitteisiin hankkeisiin myönnettävien veroalennusten hallintoa koskevissa kokeilutoimenpiteissä ja valtiovarainministeriön ilmoituksessa rajoitetaan etuus FIE-yrityksille, jotka kuuluvat kannustettuun luokkaan ulkomaisrahoitteisten tuotannonalojen opasluettelossa tai Kiinan läntisen ja keskisen alueen edullisten ulkomaisrahoitteisten toimialojen luetteloon. Ohjelman tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei lisäksi ole objektiivisia arviointiperusteita eikä ole pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Ohjelma on perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti myös erityinen, sillä se on riippuvainen kotimaisten hyödykkeiden käytöstä tuontihyödykkeiden sijasta.
d) Tuen määrän laskeminen
(341)
Tasoitustoimenpiteisiin oikeuttavan tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koituneena etuna pidetään kotimaisten laitteiden oston yhteydessä vapautetun alv:n määrää. Jotta voidaan varmistaa, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistava määrä kattoi vain tutkimusajanjakson, saatu etuus jaksotettiin laitteen eliniän perusteella tuotannonalan tavanomaisen menettelyn mukaisesti.
(342)
Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille tässä järjestelmässä vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Alv-hyvitykset Kiinassa valmistettuja laitteita ostaville FIE-yrityksille
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
JingAo-ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,05 %
3.4.4.3. Käyttöpääoman ostoista annettavat alv- ja tariffivapautukset Foreign Trade Development Fund -ohjelman nojalla
(343)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.5. Valtion tarjoamat tavarat ja palvelut riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
3.4.5.1. Valtion tarjoama monikiteinen pii riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
(344)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.5.2. Valtion tarjoamat alumiinimuotit riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
(345)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.5.3. Valtion tarjoama lasi riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
(346)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut yritykset eivät olleet saaneet etuuksia ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
3.4.5.4. Valtion tarjoama sähkö
a) Johdanto
(347)
Valituksessa väitettiin, että jotkin kiinalaiset monikiteisen piin valmistajat olivat saaneet etua halvasta sähköstä, jota tarjottiin riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan.
b) Tutkimuksen havainnot
(348)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että monilla otokseen valituilla vientiä harjoittavilla tuottajilla oli niihin etuyhteydessä oleva monikiteisen piin tuottaja yritysryhmän sisällä. Eräs otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä eli LDK Solar sai säännöllisesti merkittäviä tukia sähkömaksuihin Xin Yun talousalueen rahoitusvirastolta. Vaikka yritys ei tässä tapauksessa saanutkaan etuutta suoraan muutoin markkinahintoja halvemmista sähkön hinnoista, Xin Yun talousalueen rahoitusviraston antamat merkittävät alennukset johtivat tilanteeseen, jossa yritys sai etuutta halvan sähkön tarjoamisesta, mikä vastaa toiminnallisesti tilannetta, jossa valtio tarjoaa sähköä alle markkinahintojen. Vaikka alennusta pidettäisiinkin avustuksena, toimenpide liittyy tiiviisti valituksen tekijän väitteeseen ja kuuluu tutkimuksen soveltamisalaan. Kyseiselle LDK-ryhmään kuuluvalle yritykselle hyvitettiin itse asiassa lähes kaikki sen sähkömaksut tutkimusajanjaksolla.
(349)
LDK Solar -ryhmä sai siihen etuyhteydessä olevan monikiteisen piin tuottajan kautta perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i tai iii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea, kun paikallisviranomaiset antoivat tukea sähkömaksuihin. Tässä on kyse julkisten viranomaisten taloudellisesta tuesta siten, että viranomaiset antavat käyttöön muita kuin yleisiin perusrakenteisiin kuuluvia hyödykkeitä perusasetuksessa tarkoitetulla tavalla. Vaihtoehtoisesti kyseessä on varojen suora siirto.
(350)
LDK Solar sai perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettua etua viranomaisten toimittaessa sille sähköä riittämättömänä pidettävää vastinetta vastaan. Tutkimuksessa vahvistettiin, että kyseiseen viejään sovellettiin tosiasiallisesti sähkömaksujen tukien vuoksi alempia hintoja kuin mitkä ovat yleisesti saatavilla. Varojen suorassa siirrossa on kyse etuudesta, koska se ei ole takaisin maksettava avustus eikä se ole saatavilla markkinoilla.
(351)
Tuki, joka annetaan tarjoamalla halpaa sähköä antamalla alennus yhdelle otokseen valitulle tuottajalle, on erityistä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska sähkömaksujen tukia on maksettu vain LDK:lle. Tuki on myös alueellisesti erityistä ja koskee tiettyjä XinYun talousalueen yrityksiä. Koska LDK ja Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä eivätkä ilmoittaneet tästä tuesta, edellä esitetyt päätelmät on tehty käytettävissä olevien tietojen perusteella.
c) Tuen määrän laskeminen
(352)
Tuen määrä vastaa annetun alennuksen määrää tutkimusajanjaksolla.
(353)
Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille tässä järjestelmässä vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Sähkön tarjoaminen riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
JingAo-ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,00 %
3.4.5.5. Valtion tarjoama maa ja maankäyttöoikeudet riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
a) Johdanto
(354)
Valituksessa väitettiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaiset tuottajat saavat Kiinan viranomaisilta maankäyttöoikeuksia riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan sikäli, että keskus- tai paikallishallinnot eivät tarjoa oikeuksia markkinaperiaatteiden mukaisesti.
(355)
Kiinan viranomaiset väittivät, että maassa on standardoidut hallittuun kilpailuun perustuvat maamarkkinat, joissa maankäyttöoikeuksista on käytävä julkista kauppaa maamarkkinoita koskevan lain mukaan. Kiinan viranomaiset totesivat myös, että maata voi saada teolliseen ja kaupalliseen käyttötarkoitukseen korvausta vastaan avoimilla markkinoilla tarjousten tekemisen, huutokaupan ja kilpailun kautta ja että tarjousten lukumäärästä tai alkuperäisestä hinnasta huolimatta lopulta maksettu hinta edustaa markkinahintaa, joka määräytyy vapaiden markkinoiden tarjonnan ja kysynnän perusteella. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että maankäyttöoikeuksien siirtoon ei sisälly rajoituksia, jos siirto tapahtuu tarjousten, huutokauppojen ja hintanoteerausten kautta, jotka vaikuttavat tasapuoliseen kilpailuun.
(356)
Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään tietoja tosiasiallisista maankäyttöoikeuksien hinnoista eivätkä valtion määrittelemistä alkuperäisistä maan hinnoista. Tiedot, jotka Kiinan viranomaiset toimittivat maankäyttöoikeuksiin liittyvistä liiketoimista kyselylomakkeessa, olivat puutteellisia. Korjatessaan alkuperäisiä kyselylomakevastauksiaan tarkastuskäynnin aikana viranomaiset myös vahvistivat, että jotkin ilmoitetuista liiketoimista olivat tapahtuneet tarjousmenettelyllä. Tarjousten lukumäärästä tai alkuperäisen ja lopullisen hinnan välisestä erosta ei kuitenkaan annettu mitään kyselylomakkeessa pyydettyjä tietoja.
(357)
Tarkastuksen aikana komissio pyysi Kiinan viranomaisilta näyttöä, joka tukisi väitettä, jonka mukaan maankäyttöoikeuksien siirrot Kiinassa perustuvat tarjouskilpailuihin, hintanoteeraukseen tai huutokauppaan. Valtion omistaman rakennusmaan käyttöoikeuksien myöntämistä tarjousten, huutokauppojen ja hintanoteerausten kautta koskevien säännösten 11 §:n mukaan asiasta vastaavat viranomaiset julkaisevat ilmoituksen, kun tarjous-, huutokauppa- ja hintanoteerausmenettely käynnistyy. Tällä perusteella komissio pyysi kaikki julkisia ilmoituksia liiketoimista, joihin näitä menettelyitä oli sovellettu, kerätäkseen kyselylomakkeessa pyydettyjä tietoja ja tarkastaakseen ne. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet näitä ilmoituksia, koska niiden mukaan ”niitä ei ole enää olemassa”. Tämän vuoksi komissio ei pystynyt tarkastamaan tietoja otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien maankäyttöoikeuksiin liittyvistä liiketoimista.
(358)
Komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille aikomuksestaan soveltaa asetuksen (EY) N:o 597/2009 28 artiklan säännöksiä tämän tukijärjestelmän osalta, ja koska Kiinan viranomaiset 23 päivänä toukokuuta 2013 komissiolle osoittamassaan kirjeessä eivät antaneet tyydyttävää selitystä tai toimittaneet uutta näyttöä asiasta, komission oli perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tosiseikkoihin eli otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien toimittamiin tietoihin ja muihin julkisesti saatavilla oleviin tietoihin.
(359)
Perustuen oletukseen, ettei maalla ole markkinahintaa Kiinassa, komissio pyysi myös Kiinan viranomaisilta näkemyksiä mahdollisista viitearvoista. Siinä vaiheessa kun kyselylomake lähetettiin Kiinan viranomaisille, kyse oli vain oletuksesta eikä missään nimessä havainnosta tai päätelmästä; Kiinan viranomaiset kuitenkin ilmaisivat näkemyksenään, että tämä oletus on virheellinen, eivätkä ne toimittaneet mahdollisia viitearvoja. Kiinan viranomaiset totesivat vain, että mahdollisen viitearvon on perustuttava hintoihin, jotka ”ei-kannustettavien” kiinalaisten yritysten on maksettava samasta maasta. Koska viranomaiset eivät paljastaneet, mitkä tuotannonalat eivät ole ”kannustettavia” eivätkä toimittaneet mitään tietoja hinnoista, joita nämä tuotannonalat maksavat teollisuusmaasta Kiinassa, komissio ei pystynyt arvioimaan, muodostavatko ne soveltuvan viitearvon. Tältä osin on huomattava, että päällystettyä hienopaperia ja orgaanisella aineella pinnoitettuja terästuotteita koskevissa aiemmissa tutkimuksissaan komissio havaitsi, että maankäyttöoikeuksien tarjoamisessa näille tuotannonaloille ei noudateta markkinaperiaatteita.
b) Oikeusperusta
(360)
Maankäyttöoikeuksia koskevat säännökset kuuluvat Kiinan kansantasavallan maanhallintalain piiriin.
c) Tutkimuksen havainnot
(361)
Maanhallintalain 2 §:n mukaan kaikki maa on valtion omistamaa, koska Kiinan perustuslain ja asiaa koskevan lainsäädännön mukaan kaikki maa kuuluu kollektiivisesti Kiinan kansalle. Maata ei voi myydä, mutta maankäyttöoikeuksia voidaan myöntää lain mukaisesti. Valtion viranomaiset myöntävät näitä oikeuksia julkisten tarjouskilpailujen, hintanoteerausten tai huutokauppojen kautta.
(362)
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat ilmoittaneet tietoja hallussaan olevasta maasta sekä useimmista maankäyttöoikeuksia koskevista sopimuksista/todistuksista, mutta Kiinan viranomaiset toimittivat vain vähän tietoja maankäyttöoikeuksien hinnoittelusta.
(363)
Kuten edellä mainittiin, Kiinan viranomaiset väittivät, että maankäyttöoikeudet myönnetään Kiinassa tarjousten, huutokauppojen ja kilpailujen kautta. Tästä säädetään myös omaisuutta koskevan Kiinan kansantasavallan lain 137 §:ssä.
(364)
Tutkimuksessa kuitenkin havaittiin, että Kiinan viranomaisten kuvaama järjestelmä ei käytännössä aina toimi kuvatulla tavalla. Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tarkastuksen aikana komissio sai joitakin ilmoituksia, joita asianomaiset viranomaiset olivat julkaisseet siirrettävistä maankäyttöoikeuksista. Yhdessä ilmoituksessa rajataan maankäyttöoikeuksien mahdolliset ostajat vain aurinkosähköteollisuuteen (81), ja toisessa asetetaan rajat viranomaisten alunperin asettamalle hinnalle eikä anneta markkinoiden määrätä hintaa (82). Huutokauppojen ei katsottu tarjoavan todellista kilpailua, koska monissa esimerkeissä, joita tarkasteltiin vientiä harjoittavien tuottajien toimitiloihin tehtyjen tarkastuskäyntien aikana, vain yksi yritys teki tarjouksen (vain otokseen valittu aurinkosähkötuottaja), minkä vuoksi avaustarjous (paikallisen maaviraston asettama arvo) muodosti loppuhinnan neliömetriä kohti.
(365)
Edellä esitetty näyttö on ristiriidassa Kiinan viranomaisten väitteiden kanssa, joiden mukaan maankäyttöoikeuksista Kiinassa maksetut hinnat edustavat tarjonnan ja kysynnän mukaan vapaasti määräytyviä markkinahintoja eikä maankäyttöoikeuksien siirtoon sisälly rajoituksia siirtoilmoituksessa tarjouskilpailun, huutokaupan ja hintanoteerausten kautta, jotka vaikuttavat tasapuoliseen kilpailuun. Lisäksi havaittiin, että jotkin otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat saivat palautuksia paikallisviranomaisilta korvaukseksi (jo valmiiksi alhaisista) hinnoista, jotka ne maksoivat maankäyttöoikeuksista.
(366)
Alhaisten hintojen lisäksi jotkin otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat saivat muita maankäyttöoikeuksien ostoon liittyviä varoja, jotka laskivat maankäyttöoikeuksista maksettua hintaa entisestään.
(367)
Menettelyä koskevat havainnot vahvistavat, ettei maankäyttöoikeuksien myöntämistä ja hankkimista koskeva tilanne Kiinassa ole selvä eikä avoin ja että viranomaiset asettavat hinnat usein mielivaltaisesti. Viranomaiset asettavat hinnat kaupunkien maa-alueita koskevan arviointijärjestelmän (Urban Land Evaluation System) mukaisesti. Järjestelmän arviointikriteerien mukaan viranomaisten on teollisuusmaan hintoja asettaessaan muun muassa otettava huomioon teollisuuspolitiikan näkökohdat. (83)
(368)
Myös julkisesti saatavilla olevat riippumattomat tiedot viittaavat siihen, että Kiinassa maata luovutetaan alle normaalien markkinahintojen (84).
d) Päätelmät
(369)
Sen vuoksi Kiinan viranomaisten tarjoamia maankäyttöoikeuksia olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisena tukena hyödykkeiden tarjoamisen muodossa, ja siitä on koitunut etua vastaanottaville yrityksille. Kuten 364-367 kappaleessa selitetään, Kiinassa ei ole toimivia maamarkkinoita, ja ulkoisten viitearvojen käyttö (ks. 372 kappale) osoittaa, että yhteistyössä toimineiden viejien maankäyttöoikeuksista maksamat summat ovat huomattavasti alle tavanomaisten markkinahintojen. Lisäksi paikallisviranomaisten maksamat palautukset ovat suoria varojen siirtoja, joista koituu etua, koska ne eivät ole takaisin maksettavia avustuksia eivätkä vapaasti saatavilla markkinoilla. Tuki on erityistä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 4 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti, sillä vain tietyille tuotannonaloille, tässä tapauksessa aurinkoenergia-alalle, annetaan mahdollisuus teollisuusmaan edulliseen hankkimiseen, ainoastaan tietyt liiketoimet toteutetaan tarjousmenettelyn perusteella, hinnat ovat usein viranomaisten asettamia ja viranomaisten käytännöt alalla ovat epäselviä ja läpinäkymättömiä. Kiinan maankäyttötilannetta käsitellään myös Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n asiakirjassa, jossa vahvistetaan, että maankäyttöoikeuksien tarjoamisessa kiinalaisille yrityksille ei oteta huomioon markkinaolosuhteita. (85)
(370)
Tämän vuoksi tätä tukea pidetään tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana.
e) Tuen määrän laskeminen
(371)
Koska pääteltiin, että Kiinan tilanne ei maankäyttöoikeuksien osalta perustu markkinoihin, vaikuttaa siltä, ettei Kiinassa ole saatavilla yksityisiä vertailuarvoja. Sen vuoksi Kiinan kustannusten tai hintojen oikaiseminen ei ole mahdollista. Näissä olosuhteissa katsotaan, että Kiinassa ei ole alan markkinoita ja perusasetuksen 6 artiklan d kohdan ii alakohdan mukaisesti ulkoisten viitearvojen käyttö etuuden mittaamista varten on perusteltua. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä eivätkä esittäneet ehdotuksia ulkoisesta viitearvosta, komission oli hyödynnettävä käytettävissä olevia tietoja asianmukaisen ulkoisen viitearvon vahvistamiseksi. Tältä osin pidettiin asianmukaisena käyttää viitearvona Taiwanin erilliseltä tullialueelta saatuja tietoja. Näitä tietoja käytettiin myös päällystettyä hienopaperia ja orgaanisella aineella pinnoitettuja terästuotteita koskevissa aiemmissa tukien vastaisissa tutkimuksissa.
(372)
Komissio katsoo, että maan hinnat Taiwanissa tarjoavat parhaan likiarvon niistä Kiinan alueista, joilla yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat sijaitsevat. Suurin osa vientiä harjoittavista tuottajista on sijoittautunut Kiinan kehittyneisiin maakuntiin, joissa BKT on korkea ja väestöntiheys suuri.
(373)
Tasoitustoimenpiteisiin oikeuttavan tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koitunut etu lasketaan ottaen huomioon kunkin yrityksen maankäyttöoikeuksista maksaman summan (josta on vähennetty paikallisviranomaisten palautukset) ja taiwanilaisen viitearvon perusteella normaalisti maksettavan summan välinen erotus.
(374)
Laskelmissaan komissio käytti Taiwanille vahvistettua keskimääräistä maan hintaa neliömetriä kohti oikaistuna valuutan arvon heikkenemisellä ja BKT:n kehityksellä maankäyttöoikeuksia koskevien sopimusten tekopäivästä lukien. Teollisuuskäyttöön tarkoitetun maan hintoja koskevat tiedot saatiin Taiwanin talousministeriön teollisuusviraston verkkosivulta. Valuutan arvon heikkeneminen ja BKT:n kehitys laskettiin Taiwanin inflaatioasteen ja asukaskohtaisen BKT:n kehityksen perusteella nykyhintoina Yhdysvaltain dollareina (saatu Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n julkaisusta ”2011 World Economic Outlook”). Perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuen määrä (osoittaja) on jaettu tutkimusajanjaksolle käyttäen tavanomaista teolliseen käyttöön tarkoitettujen maankäyttöoikeuksien käyttöaikaa Kiinassa; tämä käyttöaika on 50 vuotta. Tämä määrä on sen jälkeen jaettu yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(375)
Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille tässä järjestelmässä vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Maankäyttöoikeuksien tarjoaminen riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,65 %
JingAo-ryhmä ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
1,66 %
3.5. Osapuolten huomautukset lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen
(376)
Kiinan viranomaiset vastustivat sitä, että päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin tiedotusvälineet ja asianomaiset osapuolet siteerasivat tiettyjä tietoja lopulliset päätelmät sisältävästä asiakirjasta. On huomattava, että komissio ei julkaissut asiakirjaa. Komissio ei kutienkaan pysty valvomaan päätelmät sisältäneen asiakirjan saaneiden useiden satojen asianomaisten osapuolten toimia. Jos jotkin osapuolet päättivät tehdä asiakirjasta julkisen tai ilmaista mielipiteensä siitä, komissiolla ei ole mitään keinoja estää niitä.
3.5.1. Kiinan viranomaisten huomautukset, jotka koskevat väitetysti virheellisiä väittämiä lopullisia päätelmiä koskevassa asiakirjassa
(377)
Kiinan viranomaiset väittävät, että komissio ei ole noudattanut SCM-sopimuksen 12.1 artiklan mukaista ”riittäviä mahdollisuuksia” koskevaa vaatimusta. Kiinan viranomaisten mukaan komission myöntämät pitkät määräajan lykkäykset kyselylomakkeeseen vastaamiseksi (kuten 104 kappaleessa on esitetty) eivät olleet riittäviä tähän tarkoitukseen. Kiinan viranomaiset väittivät lisäksi, että SCM-sopimuksen 12.7 artiklan mukainen ”kohtuullinen määräaika” on myös SCM-sopimuksen 12.1 artiklan mukainen ”riittävä mahdollisuus” kaikkien muiden kyselylomakkeen tyyppisten asiakirjojen osalta. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että ne voivat ottaa yhteyttä otokseen valittuihin vientiä harjoittaviin tuottajiin vasta otoksen valinnan vahvistuttua, minkä vuoksi aika, joka myönnettiin vastausta varten kyselylomakkeen vastaanottamisen ja otantaa koskevan päätöksen välillä, oli merkityksetön. Kiinan viranomaiset väittivät, että komission ”halu” saattaa tutkimus nopeasti loppuun vaikuttaa päihittävän ehdottoman vaatimuksen myöntää riittävä mahdollisuus 12.1 artiklan mukaisesti. Komissio ei hyväksy näitä väitteitä, koska se teki kaikkensa myöntääkseen mahdollisimman pitkän ajan Kiinan viranomaisille kyselylomakkeeseen ja puutteita koskevaan kirjeeseen vastaamiseksi. Kiinan viranomaisille myös tiedotettiin, että pyydettyjä asiakirjoja voi toimittaa tarkastuskäynnin ajankohtaan asti.
Komissio ei estänyt Kiinan viranomaisia toimittamasta mitään tietoja menettelyn aikana ja muistutti moneen otteeseen Kiinan viranomaisia mahdollisuudesta pyytää kuulemista, jossa ne voivat esittää tietoja ja kannanottoja. Mitään Kiinan viranomaisten menettelyn aikana toimittamia tietoja ei hylätty niiden toimittamisajankohdan vuoksi. Kiinan viranomaisten väite, jonka mukaan vastaamiseen myönnetty aika kyselylomakkeen vastaanottamisen ja otantaa koskevan päätöksen välisenä aikana oli hyödytön, ei pidä paikkaansa. Suuri osa kyselylomakkeesta koski kyseisen tuotannonalan/tarkasteltavana olevan tuotteen yleistä tukitasoa, eikä otantaa koskeva päätös rajoittanut millään tavalla Kiinan viranomaisia keräämästä yleisluonteisia tietoja. Otoksen valinnan jälkeen Kiinan viranomaisilla oli edelleen 43 päivää aikaa kerätä otokseen valittuja vientiä harjoittavia tuottajia koskevia tietoja. Komissio toimi SCM-sopimuksen 12.1 artiklan mukaisesti ja antoi Kiinan viranomaisille riittävästi mahdollisuuksia esittää kaikki näyttö, jota ne pitivät merkityksellisenä; on kuitenkin muistettava, ettei tällainen velvoite voi olla ilman määräaikaa, jotta varmistetaan tutkimuksen loppuun saattaminen ajoissa.
(378)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio pyysi alunperin otoksen ulkopuolisista vientiä harjoittavista tuottajista yksityiskohtaisia tietoja, jotka eivät olleet välttämättömiä tietoja otantaan perustuvan tutkimuksen kannalta. On huomattava, että kun Kiinan viranomaisille tarkoitettu kyselylomake lähetettiin, päätöstä siitä, sovelletaanko menettelyyn otantaa, ei ollut tehty lopullisesti. Kun komissio oli saanut otantaa koskevaan kyselyyn vastaukset kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta ja kun oli ilmeistä, että viejien yhteistyöaste oli korkea ja että otokseen valitut viejät toimisivat yhteistyössä vastaamalla asianmukaisesti kyselylomakkeisiinsa, komissio ei vaatinut tukea koskevien yrityskohtaisten tietojen toimittamista otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Sen vuoksi komissio ei ole samaa mieltä tästä väitteestä.
(379)
Kiinan viranomaiset väittivät, että lopulliset päätelmät sisältävässä asiakirjassa komissio totesi virheellisesti, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tiettyjä tietoja kyselylomakevastauksessa ja myöhemmissä kannanotoissa. Tämä ei pidä paikkaansa. Kuten komissio jo totesi 23 päivänä toukokuuta 2013 Kiinan viranomaisille lähettämässään kirjeessä, Kiinan viranomaiset eivät olleet toimittaneet pyydettyjä tietoja valtio-omisteisista rahoituslaitoksista ja maankäyttöoikeuksien tarjoamisesta eivätkä Sinosureen ja vientiluottovakuutustoimintaan sekä Golden Sun -demonstrointiohjelmaan liittyviä pyydettyjä asiakirjoja.
(380)
Kiinan viranomaisten mukaan komissio ei ollut soveltanut käytettävissä olevia tosiseikkoja mekanismina, jolla voidaan täydentää puuttuvia tietoja paneelien ja WTO:n riidanratkaisun (86) mukaisesti, vaan komissio on soveltanut epäedullisia päätelmiä rankaisevalla tavalla ja rikkonut näin edelleen SCM-sopimuksen määräyksiä. Kiinan viranomaiset väittivät vielä, että komissio ei käyttänyt saatavilla olevia tietoja pelkästään puuttuvien tietojen korvaamiseksi vaan erityisenä perustana kaikille tukea koskeville päätelmilleen jättäen täysin huomiotta merkittävän määrän Kiinan viranomaisten ja asianomaisten rahoituslaitosten toimittamia tietoja useimmiten sillä perusteella, että ne väitetysti eivät olleet täydellisiä vastauksia tai että kaikkia lukuja ei ollut todistettu. Komissio ei suinkaan toiminut näin. Kaikki Kiinan viranomaisten toimittamat tiedot, mukaan luettuna suunnitelmat ja lainsäädäntö, otettiin huomioon ja analysoitiin, ja päätelmät perustuvat näihin Kiinan viranomaisten toimittamiin asiakirjoihin, sikäli kuin ne asetettiin saataville ja tarkastuksessa vahvistettiin niiden paikkansapitävyys. Tiheät lainaukset näistä päätelmiä tukevista asiakirjoista ovat esimerkki siitä, miten komissio käsitteli Kiinan viranomaisten toimittamia tietoja. Edellä 110 kappaleessa komissio selittää selvästi ainoan tilanteen, jossa toimitettuja tietoja ei otettu huomioon sellaisenaan.
(381)
Kiinan viranomaiset väittivät vielä, että komissio esitti ristiriitaisia väitteitä, kun se lopulliset päätelmät sisältävässä asiakirjassa väitti, että se pyysi tutkimuksessa liiketoimikohtaisia tietoja vain otokseen valittujen viejien osalta, ja toisaalla samassa asiakirjassa totesi, että viranomaisille suunnattu kyselylomake ei rajoitu otokseen valittuihin viejiin. Tämä ei pidä paikkaansa. Komissio ei esittänyt ristiriitaisia väittämiä. Kuten jo 378 kappaleessa selitettiin, komissio pyysi alunperin yrityskohtaisia tietoja vain otokseen valituista vientiä harjoittavista tuottajista sen jälkeen, kun päätös otannan käyttämisestä oli tehty. Voidakseen arvioida, mahdollistavatko väitetyt tukijärjestelmät tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton, komissio pyysi myös muita kuin otokseen valittuja vientiä harjoittavia tuottajia koskevia tietoja, kuten tietoja Kiinan rahoitusmarkkinoista tai maankäyttöoikeuksista. Sen vuoksi asiakirjassa mainitaan, että viranomaisille suunnattu kyselylomake ei rajoitu otokseen valittuihin viejiin.
(382)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio vaikuttaa jättävän huomiotta, että tietoja ei voida hylätä vain siksi, että niitä ei toimiteta tarkastettavaksi. Komissio ei suinkaan käsitellyt tietoja näin tässä menettelyssä. Missään tapauksessa se, että tietoja ei voitu tarkastaa, ei ollut ainoa syy siihen, että tietoja ei hyväksytty täysimääräisesti. Jos kuitenkin asiakirja-aineiston muut tiedot olivat ristiriidassa näiden tietojen kanssa eivätkä Kiinan viranomaiset pystyneet toimittamaan tietojen tueksi mitään näyttöä, tällaisia tietoja ei voitu hyväksyä sellaisenaan.
(383)
Kiinan viranomaisten mukaan komissio ”tunnusti” lopulliset päätelmät sisältävän asiakirjan 85 kappaleessa (esitetty edellä 117 kappaleessa), että Kiinan viranomaiset eivät valvo pankki- ja rahoituslaitoksia eivätkä voi pakottaa niitä toimittamaan tietoja. On huomautettava, että komissio ei ole tietoinen tällaisesta lausunnosta, ja johdanto-osan kappaleen tekstin tarkastelun jälkeen näin ei vaikutakaan olevan.
(384)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio vaikuttaisi olevan Kiinan viranomaisten kanssa samaa mieltä siitä, että kansallisia lakeja ei voida syrjäyttää tutkimuksessa EU:n tukia koskevalla perusasetuksella tai SCM-sopimuksella. Yhteys, jonka Kiinan viranomaiset vetivät väitetysti luottamuksellisten tietojen toimittamatta jättämiseen, oli asiaankuulumaton. WTO:n jäsenen kunnallisen lainsäädännön määräykset tai sisäiset säännöt eivät vapauta sitä WTO-sopimuksen mukaisista velvoitteista toimia yhteistyössä tutkimuksissa; tällaisissa ristiriitatilanteissa on Kiinan viranomaisten tehtävänä ehdottaa tapoja, joilla tiedot voidaan luovuttaa, jotta ne voidaan tarkastaa asianmukaisesti. Kiinan viranomaiset viittasivat tapaukseen, jossa yksi pankkivirkailija toimitti yhden luottoriskiarvioinnin otokseen valitusta yrityksestä esimerkkinä tavasta, jolla väitetysti luottamukselliset tiedot voitiin tarkastaa, ja totesivat, että komissio ei edelleenkään ollut tyytyväinen. Kuten kuitenkin 148 kappaleen sanamuodosta käy selvästi ilmi, komissio ei pitänyt ongelmana tämän kyseisen asiakirjan tarkastamista ja otti tiedot täysimääräisesti huomioon päätelmissään. Kyseessä oli kuitenkin poikkeustilanne eikä se valitettavasti toistunut useimpien samankaltaisten tietojen osalta, joita pyydettiin tässä menettelyssä.
(385)
Kiinan viranomaiset väittivät edelleen, että pankkien arkaluonteisia sisäisiä asiakirjoja pidettiin merkityksellisinä tietoina SCM-sopimuksen mukaisesti eikä niiden toimittamatta jättäminen olisi voinut johtaa käytettävissä olevien tietojen soveltamiseen. Komissio pitää lausuntoa aivan liian yleistävänä, eikä ymmärrä, miten asianmukaista tarkastamista (joka tehdään asianmukaisten luottamuksellisuusmenettelyjen mukaisesti) voitaisiin tehdä kaikissa tapauksissa, jos tällaisia asiakirjoja (mukaan luettuna ne, joihin sisältyy liiketoimia asiakkaiden kanssa) ei yksinkertaisesti toimiteta. Jos tarkastuksia ei voida tehdä, saatetaan joutua käyttämään käytettävissä olevia tietoja, jotta voidaan täyttää tiedonkeruun aukot.
(386)
Kiinan viranomaiset väittivät toistuvasti, että tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä ei ollut erityisiä tarkastamista koskevia kysymyksiä, ja viittasivat komission 23 päivänä toukokuuta 2013 päivättyyn kirjeeseen, jossa käytettiin tätä sanamuotoa. Komissio totesi kuitenkin lopulliset päätelmät sisältävän asiakirjan 86 kappaleessa (esitetty edellä 118 kappaleessa), että 25 päivänä maaliskuuta 2013 päivätyssä tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä oli erittäin täsmällinen ja yksityiskohtainen luettelo tällaisista tarkastuskäynnillä käsiteltävistä kysymyksistä ja asiakirjoista perusasetuksen 26 artiklan 3 kohdan ja WTO-sopimuksen vaatimusten mukaisesti. Tietyt kysymykset sisältävän luettelon, jonka toimittaminen ei perustu perusasetukseen tai WTO-sääntöihin, puute ei oikeuta Kiinan viranomaisia olemaan toimimatta yhteistyössä tarkastuskäynnillä.
(387)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio oli täysin joustamaton tarkastuskäynnin aikana. Tässä on kyseessä tosiseikkojen ja tilanteen virheellinen tulkinta ennen tarkastuskäyntiä ja sen aikana. Kuten jo lopulliset päätelmät sisältävän asiakirjan 88-90 kappaleessa (esitetty edellä 120-122 kappaleessa) selitettiin, komission osoittama joustavuus oli täysimääräistä ja ehdotonta. Valitettavasti Kiinan viranomaisten pyrkimykset toimittaa tietoja, joita ei voitu tarkastaa tarkastuskäynnin aikataulun puitteissa, tarkoittavat sitä, että tällaisia tietoja ei voitu ristiintarkastaa eikä niille voitu antaa tarkastetun asiakirjan painoarvoa. Kiinan viranomaiset muistuttivat komissiota myös WTO:n oikeuskäytännöstä (asia EC-Salmon), jonka mukaan sitä, ovatko asiakirjat tarkastettavissa, ei aina määritä mahdollisuus paikan päällä tehtäviin tutkimuksiin, ja väittivät, että komissio ei voi hylätä tietoja vain siksi, että ne eivät ole saatavilla tarkastuskäynnillä. Komissio huomauttaa, että tällaisille tiedoille, joita ei voida tarkastuskäynnillä tarkastaa niiden luotettavuuden ja tarkkuuden varmistamiseksi, voidaan antaa vähemmän painoarvoa kuin jos ne olisi tarkastettu asianmukaisesti, ja tämä oli tilanne joissakin tapauksissa tässä asiassa.
(388)
Kiinan viranomaiset vastustivat komission väitettyä käytäntöä olla hyväksymättä uusia asiakirjoja ja näyttöä, jotka vaativat tarkastamista sen tarkastuskäynnin päätyttyä, johon ne kuuluvat. Kuten jo lopulliset päätelmät sisältävän asiakirjan 89 kappaleessa (esitetty edellä 121 kappaleessa) todettiin, tämä ei pidä paikkaansa. On totta, että komissio ei yleensä voi hyväksyä asiakirjoja näytöksi tarkastuskäynnillä käynnin päätyttyä eikä tällaisten asiakirjojen tarkastaminen ole käytännössä mahdollista, mutta mikään ei estä Kiinan viranomaisia toimittamasta tällaisia asiakirjoja kirjallisena, mikä itse asiassa tapahtuikin tässä tapauksessa.
(389)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio ei selittänyt syytä kuuden 122 kappaleessa tarkoitetun asiakirjan pyytämiseen, minkä vuoksi niiden tarkastamista ei sallittu. Kiinan viranomaiset ottivat tämän esiin jo 3 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä kirjeessään, ja komissio vastasi siihen tyhjentävästi edellä 122 kappaleessa. On jälleen huomautettava, että kaikki nämä asiakirjat koskevat kyseistä tuotannonalaa ja liittyvät tiettyihin tukijärjestelmiin, kuten etuuskohteluun perustuviin laina- tai verojärjestelyihin. Niiden nimestä ja sisällöstä käy näin ollen selvästi ilmi, että ne olivat merkityksellisiä tutkimuksen kannalta. Kiinan viranomaiset kieltäytyivät yksinkertaisesti vastaamasta mihinkään tätä koskeviin kysymyksiin tarkastuskäynnillä ja antoivat syyksi asiakirjan merkityksettömyyden menettelyn kannalta.
(390)
Kiinan viranomaiset väittivät, että ne eivät voineet toimittaa kyselylomakkeessa esittämiään tietoja tukevaa näyttöä asianomaiselle tuotannonalalle myönnettyjen luottojen prosenttiosuudesta, koska tiedot olivat pankkien hallussa, jotka ovat riippumattomia yksikköjä eivätkä Kiinan viranomaisten alaisia, ja että komission olisi tarkastettava nämä luvut pankeissa. Kiinan viranomaiset viittasivat liikepankkilain määräyksiin, joiden mukaan pankkien on hoidettava liiketoimintansa lain mukaisesti (4 §) eivätkä paikallisviranomaiset tai muut viranomaiset eri tasoilla, julkiset organisaatiot tai yksittäiset henkilöt saa puuttua pankkien liiketoimintaan (5 §). Tosiseikka on, että Kiinan viranomaiset esittivät kyselylomakevastauksessa lausunnon, jonka tueksi ne eivät esittäneet mitään näyttöä. Pankit, joissa komissio pyrki tarkastamaan tietoja, eivät myöskään pystyneet antamaan mitään näyttöä näiden tietojen tueksi. Jos tätä pidettäisiin hyväksyttävänä käytäntönä, tutkimuksen kohteena oleva osapuoli voisi vain esittää mitä tahansa väitteitä, jotka tukevat sen asiaa, ja tutkivan viranomaisen olisi hyväksyttävä se ilman mahdollisuutta tarkastaa, edustaako se todellisuutta. Tämä on sitäkin tärkeämpää, kun otetaan huomioon, että kyseiset tiedot ovat ristiriidassa asiakirja-aineiston muiden tietojen kanssa. Liikepankkilaissa on muitakin pykäliä, jotka velvoittavat pankit harjoittamaan luotonantotoimintaansa kansallisen talouden ja sosiaalisen kehityksen tarpeiden ja valtion teollisuuspolitiikan mukaisesti (34 §). Kuten Kiinan viranomaiset asianmukaisesti toivat esiin huomautuksissaan, pankkien on hoidettava liiketoimintaansa lain mukaisesti eli myös mainitun liikepankkilain 34 §:n mukaisesti. Sen vuoksi tämä oletettavasti selkeä raja valtion ja pankkien välillä ei saanut tukea tosiseikoista.
(391)
Kiinan viranomaiset väittivät, että ne toimittivat kaikki hallussaan olevat tiedot pankkien omistajuudesta. Ne myös väittivät, että pankkien omistajuutta koskevat ilmoitetut luvut ovat CBRC:n virallisia lukuja, minkä vuoksi ei ollut syytä uskoa, että Kiinan viranomaisten toimittamat tiedot olisivat virheellisiä tai harhaanjohtavia, eikä ollut syytä soveltaa perusasetuksen 28 artiklan säännöksiä. Kiinan viranomaiset totesivat vielä, että ne eivät olleet tietoisia siitä, mikä oli komission lähteenä lopulliset päätelmät sisältävän asiakirjan 95 kappaleessa (esitetty edellä 127 kappaleessa) esitetyssä lausunnossa (”Julkisesti saatavilla olevien tietojen mukaan vaikuttaa siltä, että niiden pankkien lisäksi, jotka Kiinan viranomaiset ilmoittivat vastauksessaan puutteita koskevaan kirjeeseen, on myös muita valtion omistamia pankkeja (jotka myönsivät lainoja otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille)”). Näitä väitteitä ei voitu hyväksyä. On huomattava, että alunperin Kiinan viranomaiset väittivät kyselylomakevastauksessaan, että niillä ei ole mitään tietoja valtion omistajuudesta pankeissa. Vasta kun komissio osoitti puutteita koskevassa kirjeessä, että Kiinan lainsäädännön mukaan Kiinan viranomaisten on kerättävä tällaisia tietoja, Kiinan viranomaiset toimittivat joitakin tietoja asiasta. Tarkastuskäynnillä CBRC:n virkailija kieltäytyi antamasta mitään näyttöä pankkien omistajuutta koskevien tietojen tueksi, kieltäytyi antamasta tietojen lähdettä eikä selittänyt mistä tiedot ovat peräisin. On myös huomattava, että Kiinan viranomaiset eivät kiistäneet sitä tosiseikkaa, että ainakin viisi muuta komission lopulliset päätelmät sisältävässä asiakirjassa nimeämää pankkia (ks. 127 kappaleen alaviite) ovat valtion omistuksessa.
(392)
Kiinan viranomaiset eivät hyväksyneet lopulliset päätelmät sisältävän asiakirjan 97 kappaleessa (esitetty edellä 129 kappaleessa) esitettyä väittämää, jonka mukaan CBRC kieltäytyi vastaamasta kysymykseen kymmenestä suurimmasta pankista Kiinassa, koska kysymystä ei ollut esitetty kirjallisesti, ja väitti komission tulkinneen väärin tosiseikat, koska pääsyynä vastaamatta jättämiseen oli se, että koska kysymys ei sisältynyt tarkastuskäyntiä edeltävään kirjeeseen, ne tarvitsivat aikaa vastaamiseen valmistautumiseen. Itse asiassa Kiinan viranomaiset tulkitsevat väärin tätä seikkaa koskevat tosiseikat. Komissio ei vaatinut välitöntä vastausta, mutta CBRC kieltäytyi edes katsomasta kysymystä sillä verukkeella, että sitä ei ollut toimitettu ennakolta kirjallisesti. Jos syynä oli vastauksen valmisteluun vaadittavan ajan puute, Kiinan viranomaiset olisivat voineet toimittaa vastuksen myöhemmin tarkastuskäynnin aikana tai sähköpostitse (vaikkei komissio olisikaan pystynyt tarkastamaan sitä), kuten se teki useiden muiden asiakirjojen osalta. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan toimineet näin.
(393)
Kiinan viranomaiset väittivät toimittaneensa kaikki CBRC:n perustamista ja toimeksiantoa koskevat asiakirjat, joita komissio pyysi kyselylomakkeessa, ja katsoivat, että koska komissio ei ottanut tätä esiin puutteita koskevassa kirjeessä eikä pyytänyt näitä asiakirjoja tarkastuskäyntiä edeltävän kirjeen liitteessä 2 mainitussa ”luettelossa asiakirjoista, jotka on toimitettava ennen tarkastuskäyntiä”, Kiinan viranomaiset eivät katsoneet olevansa velvollisia toimittamaan mitään muita asiakirjoja. Tämä ei pidä paikkaansa. Komissio pyysi kaikkia CBRC:n perustamisen ja toimeksiannon pohjana olevia asiakirjoja, mutta Kiinan viranomaiset toimittivat niistä vain joitakin. Komissio sai tietoonsa vasta CBRC:n virkailijan lausunnon perusteella, että on olemassa muitakin tähän liittyviä asiakirjoja. Kiinan viranomaisten vastaus kyselylomakkeeseen oli tältä osin epätäydellinen ja harhaanjohtava, koska Kiinan viranomaiset (CBRC) selvästi tiesivät tällaisten muiden asiakirjojen olemassaolosta, kuten CBRC:n virkailija myönsi tarkastuskäynnillä.
(394)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio ei itse asiassa pyytänyt tarkastuskäynnin aikana tilastoja ja raportteja pankeista, jotka antoivat luottoja otokseen valituille viejille tutkimusajanjaksolla. Ne väittivät, että komissio pyysi vain Kiinan keskuspankin CBRC:lle toimittamaa vuoden 2012 tilastoraporttia, jonka osalta CBRC:n virkailijan oli tarkistettava oikeudelliselta osastolta asiaan liittyvät luottamuksellisuusseikat. Tämä ei pidä paikkaansa. Komissio toisti tarkastuskäynnillä kyselylomakkeessa ja puutteita koskevassa kirjeessä esitetyn pyyntönsä saada tilastot kaikista pankeista, jotka antoivat lainoja otokseen valituille viejille. (87)
(395)
Kiinan viranomaiset väittivät edelleen, että valituksen tekijän viittaus valitukseen päällystettyä hienopaperia koskevassa asiassa, jossa komissio päätteli ”epäedullisten päätelmien perusteella”, että valtio-omisteiset liikepankit toimivat viranomaisena, on näyttöön perustumaton väite, joka ei liity tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittaville tuottajille myönnetyn tuen luonteeseen eikä olemassaoloon, minkä vuoksi sitä ei voida pitää riittävänä näyttönä valtion tai julkisen elimen antamasta taloudellisesta tuesta SCM-sopimuksen 11.2 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Ensinnäkin on tuotava esiin, että päällystettyä hienopaperia koskevassa asiassa tehdyt päätelmät eivät perustuneet epäedullisiin päätelmiin vaan perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti käytettävissä oleviin tietoihin, eikä ole mitään myöhempää tuomiota, jossa vahvistettaisiin Kiinan viranomaisten väite, jonka mukaan komission päätelmät olisivat perustuneet käytettävissä olevien tietojen epäasianmukaiseen käyttöön. Komissio teki samanlaisia päätelmiä valtio-omisteisista liikepankeista toisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa, joka koski Kiinasta peräisin olevien orgaanisella aineella pinnoitettujen terästuotteiden tuontia, ja muutkin tutkintaviranomaiset ovat tulleet siihen tulokseen, että kiinalaiset valtio-omisteiset liikepankit ovat julkisia elimiä, esimerkiksi Yhdysvallat päätelmässä, jonka WTO:n valituselin vahvisti (88).
(396)
Kiinan viranomaiset väittivät edelleen, että komissio pyysi tiettyjä tietoja kaikista Kiinassa toimivista pankeista ja että Kiinan viranomaiset eivät käytännössä kyenneet toimittamaan tällaisia tietoja ”yli 3 800” pankista. Komissio ei hyväksy tätä väitettä ja viittaa jälleen kerran puutteita koskevaan kirjeeseen, jossa Kiinan viranomaisten kyselylomakkeeseen antaman vastauksen jälkeen rajattiin pyydetyt tiedot koskemaan vain pankkeja, joissa Kiinan valtio on suoraan tai välillisesti osakkeenomistajana (89).
(397)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komission lausunto, jonka mukaan se otti huomioon tarkastuskäynnin aikana toimitetun, verkkosivulla olevan tiivistelmän kyseisistä Kiinan keskuspankin yleiskirjeistä, on virheellinen, minkä todistaa lopulliset päätelmät sisältävän asiakirjan 133 kappale (esitetty edellä 164 kappaleessa). Tämä ei pidä paikkaansa. Edellä olevassa 164 kappaleessa ei kiistetä verkkosivulta saatujen otteiden sisältöä. Siinä otetaan ne huomioon mutta hyödynnetään myös yleiskirjeen sisältöä, minkä paikkansapitävyyttä Kiinan viranomaiset eivät ole tähän mennessä kiistäneet.
(398)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio on irrottanut joitakin termejä ja fraaseja asiayhteydestä eri asiakirjoista, tulkinnut virheellisesti muita ja yrittänyt nivoa ne yhteen vahvistaakseen, että Kiinan viranomaiset edistävät tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavaa tuotannonalaa tai että valtio-omisteiset liikepankit ovat julkisia elimiä. Kiinan viranomaiset väittävät, että näiden asiakirjojen (suunnitelmien, suuntaviivojen ja päätösten) lukeminen kokonaisuudessaan osoittaisi, että komission päätelmillä ei ole oikeudellista perustaa eivätkä ne perustu näyttöön. Tämä ei pidä paikkaansa. Komissio analysoi ja otti huomioon kaikki asiakirjat, mukaan luettuna 102 kappaleessa tarkoitetut, kokonaisuudessaan, juuri siten kuin Kiinan viranomaiset esittivät.
(399)
Päätöksestä nro 40 Kiinan viranomaiset väittivät, että lopulliset päätelmät sisältävässä asiakirjassa komissio siteerasi sitä irti asiayhteydestä ”vääristääkseen sen oikean merkityksen”. Kiinan viranomaisten mukaan päätöksen nro 40 muista määräyksistä käy selvästi ilmi, että sen tarkoituksena on uusiutuvien energialähteiden käytön kehittäminen eikä aurinkomoduulien ja -kennojen luokitteleminen kehittämispolitiikan kohteeksi, kuten komissio esitti. Ei ole totta, että komission viittaus päätöksen nro 40 V §:ään olisi irrotettu asiayhteydestä. Komissio ei ota kantaa siihen, oliko yksi tarkoituksista uudistuvien energialähteiden käytön kehittäminen. On kuitenkin tosiseikka, että valtioneuvoston päätöksessä nro 40 yksilöidään uusi energiateollisuus ja aurinkoenergia prioriteettialoiksi, minkä vuoksi ne kuuluvat kannustettavien hankkeiden luokkaan teollisuuden rakennemuutoksia koskevassa ohjeistavassa luettelossa (Guiding Catalogue of the Industrial Restructuring). Ottaen huomioon päätöksen nro 40 17, 18 ja 19 § rahoituslaitokset voivat myöntää lainoja vain tuotannonaloille/yrityksille, jotka kuuluvat tähän luokkaan. Tämä on selvä osoitus siitä, että muun muassa aurinkomoduuleja ja -kennoja tuottava aurinkosähköteollisuus on prioriteettiasemassa.
(400)
Kiinan virnomaiset väittivät, että 10 päivänä lokakuuta tehdyn valtioneuvoston päätöksen tekstissä ei ole mitään viittausta aurinkomoduuleihin ja -kennoihin tai aurinkosähköteollisuuteen ja että jos rahoitustukea on edistetty, sen tavoitteena on ollut edistää vaihtoehtoisten energialähteiden käyttöä, mikä ei liity millään tavalla yleiseen moduulien ja kennojen tuotannon kehittämiseen. Komissio ei ole samaa mieltä asiasta. On huomattava, että tämän valtioneuvoston päätöksen yksinomaisena tavoitteena ei vaikuta olevan vaihtoehtoisten energialähteiden käytön edistäminen. Sen otsikosta (valtioneuvoston päätös uusien strategisten tuotannonalojen kehityksen kiihdyttämisestä) ja sisällöstä (mm. 1(1), 1(2), 2(2) §) käy selvästi ilmi, että tavoitteena on tukea valittujen tuotannonalojen kehittämistä (tässä tapauksessa uusien strategisten tuotannonalojen). Tätä vahvistaa myös se, että päätöksessä asetetut tavoitteet liittyvät suoraan uusien strategisten tuotannonalojen tuotokseen ja suorituskykyyn (2(3) §). Päätöksessä luodaan myös selvä yhteys uusien strategisten tuotannonalojen ja mm. aurinkomoduuleja ja -kennoja tuottavan aurinkosähköteollisuuden välille. Ei ole mitään epäilystä siitä, että aurinkosähköteollisuus on osa vaihtoehtoista energiateollisuutta, johon viitataan päätöksen 2 §:ssä tuotannonalana, jota valtion olisi edistettävä ja kehitettävä. Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat kuuluvat lisäksi huipputeknologiayritysten luokkaan, joka mainitaan päätöksen 2(2) §:ssä. Samoin 12. viisivuotissuunnitelmassa sisällytetään aurinkosähköteollisuus strategisiin tuotannonaloihin ja aurinkoenergiateollisuuden 12. viisivuotissuunnitelmassa vahvistetaan, että valtioneuvoston päätöksessä ”on sisällytetty aurinkosähköteollisuus uusien strategisten tuotannonalojen merkittävään luokkaan, jota Kiinassa kehitetään tulevaisuudessa” (90).
(401)
Kiinan viranomaisten mukaan komissio siteerasi keskipitkän ja pitkän aikavälin tiede- ja teknologiasuunnitelmaa muttei viitannut yhteenkään tapaukseen tai määräykseen, jossa asiakirjassa määriteltäisiin huipputeknologiayrityksiin kuuluviksi moduuleja ja kennoja tuottavat yritykset tai aurinkosähköteollisuus yleisesti. Kiinan viranomaisten mukaan suuntaviivojen tavoitteissa keskitytään vain kehittämään vaihtoehtoisia energialähteitä, jotta vähennetään riippuvuutta fossiilisista polttoaineista. Komissio ei ole samaa mieltä asiasta. Suurimmalle osalle tutkituista otokseen valituista vientiä harjoittavista tuottajista on myönnetty uuden ja huipputeknologian alan yrityksen sertifikaatti, jonka perusteella ne saavat etua tuista, joiden myöntäminen on rajattu uuden ja huipputeknologian alan teknologian yrityksille (esim. verovapautukset). Otokseen valitut viejät hyödynsivät samantyyppisiä yksilöllisiä tukiohjelmia kuin mainitaan tässä suunnitelmassa.
(402)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komission lausuma, jonka mukaan tieteellistä ja teknologista kehitystä koskevassa Kiinan laissa luetellaan strategisia teollisuudenaloja, joihin aurinkoenergiateollisuus kuuluu, tukevia toimenpiteitä, ei perustu mihinkään tosiseikkoihin ja että tässä laissa ei mainita aurinkosähköteollisuutta tai strategisia tuotannonaloja eikä ole mitään perusteita väittää, että tarkasteltavana oleva tuote kuuluisi tämän lain soveltamisalaan. Tämä ei pidä paikkaansa. Komission lausuman pohjana ovat lain 18 ja 34 §:n määräykset. Lain 18 §:n mukaan valtion on kannustettava ja ohjeistettava rahoituslaitoksia tukemaan uuden ja huipputeknologian alan yritysten kehittämistä. Lain 34 §:n mukaan poliittisin perustein toimivien rahoituslaitosten on tarjottava eritystukea valtion kannustamien yritysten hankkeille. Aurinkosähköteollisuus kuuluu uuden ja huipputeknologian alan luokkaan sekä niiden yritysten luokkaan, joiden hankkeita valtio kannustaa. Lisäksi saman lain 17 §:ssä luvataan etuuskohtelun mukaisia verojärjestelyjä mm. yrityksille, jotka sitoutuvat kansallisten tiede- ja teknologiasuunnitelmien kattamiin hankkeisiin. Edellä olevasta 401 kappaleesta käy selvästi ilmi, että aurinkosähköalan yritysten hankkeet kuuluvat näihin. Päätelmänä voidaan todeta, että on ainakin kolme selvää osoitusta siitä, että aurinkosähköteollisuus sekä tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavat ja vievät yritykset kuuluvat lain soveltamisalaan.
(403)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio on tarkastelussaan pitänyt Kiinan suunnitelmia, päätöksiä ja lakeja oikeudellisesti yhtä vaikuttavina ja saman arvoisina, mikä on vastoin oikeudellisen tulkinnan periaatteita, Kiinan lainsäädäntöä ja Kiinan viranomaisten toistuvasti esittämiä väitteitä. Kiinan viranomaisten mukaan viittaukset yleiseen viisivuotissuunnitelmaan ja erityiseen aurinkosähköalan suunnitelmaan eivät ole oikeudellisia viittauksia, koska suunnitelmien oikeudellisesta sitovuudesta ei toimitettu näyttöä. Tämä ei pidä paikkaansa, sillä muu asiakirja-aineistossa oleva näyttö ei tue Kiinan viranomaisten väitettä, jonka mukaan suunnitelmat eivät ole sitovia. Lisäksi Kiinan viranomaisten kyselylomakevastauksessa toimittaman suunnitelman tekstissä todetaan selvästi, että ”suunnitelmaa on käsitelty ja se on hyväksytty Kiinan kansantasavallan kansankongressissa, ja sillä on lainvoima”. (91) Huomautuksissaan lopullisiin päätelmiin Kiinan viranomaiset totesivat, että ”Kiinan lainsäädännön mukaan perustuslaki, lait, hallinnolliset määräykset, paikalliset asetukset ja säännöt ovat Kiinan lainsäädäntöä”. Koska suunnitelmilla on lainvoima ja Kiinan viranomaiset vahvistivat, että lait ovat Kiinan lainsäädäntöä, komissio päätteli, että suunnitelmat ovat oikeudellisesti sitovia. Kiinan viranomaisten tarkastuskäynnin aikana antaman selityksen mukaan sektorikohtaiset ja alueelliset viisivuotissuunnitelmat pohjautuvat yleiseen viisivuotissuunnitelmaan, minkä vuoksi komissiolla ei ole perusteita käsitellä sektorikohtaista aurinkosähköalan viisivuotissuunnitelmaa (2011-2015) toisin kuin yleistä viisivuotissuunnitelmaa.
(404)
Kiinan viranomaiset esittivät esimerkkinä, että komission korvauksista/palautuksista antamat ohjeet ovat samalla tavoin ei-sitova asiakirja EU:ssa. Komissio olettaa, että Kiinan viranomaiset viittaavat asiakirjaan ”Komission ilmoitus polkumyyntitullien palauttamisesta” (EYVL C 127, 29.5.2002, s. 10). Itse asiassa ei ole oikein luonnehtia näitä ohjeita ei-sitoviksi, koska ne sitovat komissiota sikäli, että ne eivät riko ylemmäntasoisia sääntöjä. Komissio on määrittänyt, että Kiinan suunnitelmat ovat oikeudellisesti sitovia. Jos kuitenkin oletettaisiin, että näin ei ole, on selvää, että kansallisilla, sektorikohtaisilla ja alueellisilla suunnitelmilla, jotka ovat peräisin valtion korkeimmalta tasolta ja joissa esitetään valtion politiikka talouden ja teollisuuden kehittämisen osalta, olisi suuri todistusarvo niiden todettujen tavoitteiden tosiasiassa pakollisen luonteen osalta. On myös selvää, että valtio voi vedota niihin varoittaakseen tahoja, jotka eivät ole panneet niitä täytäntöön moitteettomasti. Sen vuoksi ne ovat edelleen erittäin merkityksellisiä määritettäessä valtion puuttumista talouselämään sekä tiettyjen tuotannonalojen ohjausta ja valvontaa.
3.5.2. Osapuolten huomautukset etuuskohtelun mukaisista lainajärjestelyistä, muusta rahoituksesta, takuista ja vakuuksista
(405)
Kiinan viranomaisten mukaan sen, että se ei toimittanut vastauksia lisäykseen A, ei pitäisi johtaa käytettävissä olevien tosiseikkojen soveltamiseen perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset katsoivat, että jos komissio todella aikoi tarkastaa valituksessa olleet väitteet, joiden mukaan valtio-omisteiset pankit ovat julkisia elimiä, sen ei olisi tarvinnut lastata kysymyslomaketta sisäisiä, arkaluonteisia ja liiketoimikohtaisia tietoja koskevilla pyynnöillä sellaisten pankkien osalta, joista monet eivät olleet millään tavalla valtion omistuksessa. Kiinan viranomaiset viittasivat tietoihin, jotka koskivat pankkien myöntämiä yksittäisiä lainoja otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille. Komissio on eri mieltä tästä väitteestä. Lisäyksessä A pyydetyt tiedot oli tarkoitettu sen tarkastamiseen, ovatko kiinalaiset pankit julkisia elimiä ja valtuuttaako ja määrääkö valtio niiden toimintaa. Yksittäisiä lainoja koskevia tietoja lukuun ottamatta Kiinan viranomaiset eivät täsmentäneet, mitä muita pyydettyjä tietoja ne eivät pitäneet merkityksellisinä tämän kannalta.
(406)
Lisäyksessä A olevissa kysymyksissä siis pyydettiin tietoja pankkien omistajuudesta, johtokunnan ja hallintoneuvoston kokoonpanosta, osakkaiden/johtajien kokousten pöytäkirjoista, ylemmän johdon yhteyksistä valtion viranomaisiin, lainojen sektorikohtaisesta erittelystä, luotonantopolitiikasta sekä riskinarvioinnista yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myönnettyjen luottojen osalta. Kiinan viranomaiset väittivät, että julkisia elimiä koskevien päätelmien osalta tällaiset pyynnöt olivat ”ilmeisen kohtuuttomia” ja pyydetyt tiedot olivat liian kattavia. Kiinan viranomaisten mukaan myös sen ”kynnysarvon” määrittäminen, jonka mukaan yksikköä pidetään julkisena elimenä, on tehtävä ennen kuin tällaisia tietoja edes pyydetään. Komissio ei ole samaa mieltä. Kun otetaan huomioon WTO:n valituselimen raportissa DS 379 (92) asetetut korkeat standardit, kaikki pyydetyt tiedot ovat tarpeen, myös päätelmät siitä, missä määrin valtio puuttuu rahoitusjärjestelmään. Esimerkiksi näyttö siitä, että yritykset toimivat ei-kaupallisesti, voi osoittaa valtuuttamista ja määräämistä, jos on myös merkkejä siitä, että valtio puuttuu toimintaan. Joka tapauksessa on huomattava, että heti kun otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat toimivat yhteistyössä tutkimuksessa, komissio päätti rajata pyydetyt tiedot vain näiden yritysten luottoihin eikä tehnyt mitään päätelmiä siitä, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet yksittäisistä luotoista muita tietoja, joita pyydettiin alunperin. Kaikki muut pyydetyt tiedot olivat kuitenkin edelleen merkityksellisiä tutkimuksen kannalta. Kiinan viranomaisten väitteestä, jonka mukaan se ei olisi voinut toimittaa joitakin lisäyksessä A pyydettyjä tietoja, on huomattava, että Kiinan viranomaiset kieltäytyivät toimittamasta lisäyksen A tietoja kokonaisuudessaan, lukuun ottamatta useita pankkeja. Edellä esitetty huomioon ottaen pääteltiin, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet muita pyydettyjä tietoja kohtuullisessa määräajassa.
(407)
Kiinan viranomaiset ottivat esiin WTO:n valituselimen raportin asiassa US-Hot-Rolled Steel (kohta 99) (93) ja väittivät, että niillä ei ollut käytännön mahdollisuutta vastata komission ”kohtuuttomiin” tietopyyntöihin ja että komission kyvyttömyys käsitellä tätä seikkaa ja yhdistää eri pyynnöt tosiseikkoja koskeviin päätelmiin, joihin ne liittyvät, merkitsee sitä, että komissio ei toiminut vilpittömässä mielessä. Vaikka esiin otettu tapaus liittyy viejien yhteistyöhön polkumyyntitapauksessa, komissio hyväksyy, että viranomaisille osoitetussa kyselylomakkeessa tasoitustullitapauksessa on löydettävä tasapaino pyydettyjen tietojen ja sen välille, miten vastaaja käytännössä pystyy ne toimittamaan. Tämä tasapaino on kuitenkin löydyttävä kaikkien tosiseikkojen yhteydessä. Kiinan valtio-omisteisten pankkien asema julkisina eliminä on jo määritetty päällystettyä hienopaperia ja orgaanisella aineella päällystettyjä terästuotteita koskevissa tapauksissa, ja tässä tapauksessa valituksen tekijä toimitti riittävästi alustavaa näyttöä sen osoittamiseksi, että valtio-omisteiset pankit ovat edelleen julkisia elimiä. Sen vuoksi Kiinan viranomaisten olisi pitänyt osata odottaa tosiseikkoihin perustuvaa tutkimusta, jos ne olisivat halunneet kumota tämä väitteen. Valitettavasti Kiinan viranomaiset esittivät vain edelleen väitteitä, joiden mukaan niillä oli vain vähäisiä tai ei mitään tietoja valtion omistajuudesta pankeissa (erittäin merkittävä tekijä julkisen elimen asemaa määritettäessä), mikä vaikuttaisi osoittavan, että ne eivät toimineet parhaan kykynsä mukaan ja kieltäytyivät toimittamasta tarvittavia tietoja. Tämä on yksi rajoitetuista tapauksista, joissa voidaan soveltaa SCM-sopimuksen 12.7 artiklaa (WTO-paneelin raportin mukaan) (94). Komissio oli toki tietoinen siitä, että sen tietopyynnöt olivat välttämättömyyden vuoksi melko laajoja, mutta yhteistyö on kaksisuuntainen prosessi, ja Kiinan viranomaisten ensireaktiona oli vain pyytää selityksiä siitä, mihin tosiseikkojen määrityksiin tietopyynnöt liittyivät (mitä ei voida määrittää ennalta) sen sijaan, että ne olisivat ehdottaneet tapoja, joilla tietopyyntöjä voitaisiin käsitellä järkevästi.
(408)
Bank of Shanghai -pankin tarkastuksen osalta Kiinan viranomaisten mukaan se, että tarkastusta ei tehty, ei ole riittävä peruste soveltaa käytettävissä olevia tietoja ja että on joka tapauksessa komission omaa syytä, että tarkastusta ei tehty. Vastauksena tähän komissio toteaa, että Bank of Shanghai -pankkiin järjestettyyn tarkastuskäyntiin liittyvä tilanne kuvattiin lopulliset päätelmät sisältävän asiakirjan 111 ja 112 kappaleessa (esitetty edellä 143 ja 144 kappaleessa). Tarkastuskäyntiin liittyvät tosiseikat eivät ole muuttuneet, eikä komissio jaa Kiinan viranomaisten tulkintaa näistä tosiseikoista vaan katsoo edelleen, että se pyrki parhaansa mukaan toteuttamaan tarkastuksen, mutta se ei ollut mahdollista Kiinan viranomaisten vastustuksen vuoksi. Kiinan viranomaiset ottivat esiin WTO-paneelin raportin (95), jossa pääteltiin, että paikan päällä tehdyn tarkastuksen puute ei tarkoita sitä, että kaikki mahdollisuudet asiakirjojen tarkastamiseen olisi käytetty. Tässä tutkimuksessa Kiinan viranomaiset kuitenkin ilmoittivat komissiolle pankin tarkastusmahdollisuudesta yhtä päivää ennen Kiinan viranomaisten tarkastuksen alkamista (sen jälkeen kun tämän vahvistuksen määräaikaa oli jo pidennetty) ja sulkivat näin pois kaikki mahdollisuudet paikan päällä tehtävään tarkastukseen, koska järjestelyt oli jo tehty eikä niitä voitu muuttaa. Näissä olosuhteissa päätellään, että Kiinan viranomaiset eivät toimineet parhaan kykynsä mukaan, eikä komissio ymmärrä, miten tarkastuskäynnin aikana tehtävät tarkastukset olisi voitu tehdä muulla tavalla.
(409)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio ei voi jättää huomiotta HuaXia Bankin toimittamia tietoja sen omistajuusrakenteesta sillä perusteella, että tiedot eivät ole ”ihanteellisia kaikilta osin”. Komissio huomauttaa, että syy näiden tietojen hyväksymättä jättämiselle ei ollut se, että ne eivät olleet ihanteellisia kaikilta osin. Kuten jo 147 kappaleessa selitettiin, HuaXia Bank ei ilmoittanut mitään tietoja valtion omistajuudesta ennen tarkastuskäyntiä, vaikka komissio pyysi tätä jo alkuperäisessä kyselylomakkeessa. Sen jälkeen kun komissio toi esiin, että HuaXia Bankilla on joitakin valtio-omisteisia osakkeenomistajia, pankki toimitti paperiarkin, jossa oli tietoja tuntemattomasta lähteestä, minkä lisäksi tiedot olivat ristiriidassa muiden asiakirja-aineistossa olevien tietojen kanssa. Tällaisia tietoja ei voitu hyväksyä.
(410)
HuaXia Bankin päätöksestä toimittaa vain joitakin luottokelpoisuusarviointeja (ks. 148 kappale) Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio sai asianmukaisen selityksen siitä, miksi muita arviointeja ei voitu toimittaa. Komissio ei ole samaa mieltä. Koska tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä todettiin selvästi, että tällaiset asiakirjat kuuluvat tarkastuskäynnin piiriin, selitystä, jonka mukaan ”pankin muut haarakonttorit käsittelivät kaksi riskiarviointiraporttia, ja asiasta vastaavat työntekijät eivät olleet paikalla” ei pidetty tyydyttävänä. Lisäksi Kiinan viranomaiset toistivat muuallakin sen huomautuksissa esitetyn väitteen, jonka mukaan tietoja ei voitu toimittaa asiakkaiden tietojen luottamuksellisuuden vuoksi. Komissio huomauttaa, että tasoitustullitutkimuksissa on säännöksiä luottamuksellisten tietojen käsittelystä (96) ja että useimmissa komission tätä ja muita seikkoja koskevissa pyynnöissä tarkoituksena oli tutkia eikä kopioida näitä tietoja. Komissio huomauttaa, että luottamuksellisuusperiaatteen tiukka soveltaminen saattaa tehdä mahdottomaksi useiden merkityksellisten tietojen tarkastamisen tasoitustullitutkimuksissa. Tällaisissa tilanteissa on mahdotonta ristiintarkistaa viejien moniin seikkoihin antamia vastauksia ja tarkastaa satunnaisesti tiettyjen järjestelmien etuudensaajia tapauksissa, joissa viejät eivät toimi yhteistyössä tai joissa tutkimus suoritetaan yhdistetysti.
(411)
Kiinan viranomaiset väittivät, että EXIM Bank toimi täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa ja että tiettyjä komission pyytämiä asiakirjoja ei voitu toimittaa sisäisten sääntöjen, valtionsalaisuuksien, luottamuksellisuuden tai muiden lakien vuoksi. Sen vuoksi näiden asiakirjojen toimittamatta jättäminen ei voi johtaa käytettävissä olevien tietojen soveltamiseen. Liikepankkilain mukaan EXIM Bankin virkailijat eivät voineet antaa näitä asiakirjoja tarkastuskäynnin aikana. Tältä osin ja vastoin komission olettamuksia perusasetus ja SCM-sopimus eivät voi syrjäyttää Kiinan lakeja. Kiinan viranomaiset väittivät, että johtavien toimihenkilöiden poliittiseen puolueeseen kuulumista koskevat kysymykset olivat merkityksettömiä ja huolestuttivat Kiinan viranomaisia. Komissio ei ole samaa mieltä asiasta. Vaikka WTO:n säännöt (joihin perusasetus suurimmaksi osaksi perustuu) eivät ehkä ”syrjäytä” kansallisia lakeja, tämä ei estä komissiota tekemästä päätelmiä, kun kansalliset lait vaikuttavat tekevän tyhjiksi asianmukaiset tietopyynnöt. Vaikka EXIM Bank toimitti joitakin vastauksia lisäykseen A, tosiseikka kuitenkin on, että se kieltäytyi esittämästä näiden tietojen tueksi juuri mitään lähdetietoja tai näyttöä. Sen vuoksi tiedoilla on arvoa vain suullisina lausuntoina, joiden tueksi ei ole esitetty tarkastettuja kirjallisia asiakirjoja. Jos tällainen käytäntö hyväksyttäisiin, EXIM Bank olisi voinut toimittaa lähes mitä tietoja hyvänsä ja tutkivan viranomaisen olisi täytynyt hyväksyä ne voimatta arvioida niiden paikkansapitävyyttä.
Poliittiseen puolueeseen kuulumista ja Kiinan kommunistipuolueen yksikköjä EXIM Bankissa (ja kaikissa muissakin pankeissa) koskevat kysymykset ovat erittäin merkityksellisiä määritettäessä, missä määrin valtio vaikuttaa pankkien hallintoon, kun otetaan huomioon kommunistipuolueen erityisasema Kiinan perustuslaissa. Komissio esitti näitä kysymyksiä koskevat perustelut 151 kappaleessa, minkä lisäksi on huomattava, että Kiinan kommunistipuolueen perustamisasiakirjan mukaan kaikkien organisaatioiden, mukaan luettuina yksityiset liikeyritykset, on perustettava puolueen primääriorganisaatioita, jos yrityksen palveluksessa on vähintään kolme puolueen jäsentä. Nämä organisaatiot varmistavat ja valvovat puolueen ja valtion periaatteiden ja politiikan täytäntöönpanoa ja tukevat osakkeenomistajia, johtokuntaa, hallintoneuvostoa ja johtajia niiden tehtävien ja toimivaltuuksien harjoittamisessa lainsäädännön mukaan. (97) Kiinan yrityslaissa myös velvoitetaan kaikki yritykset Kiinassa perustamaan kommunistipuolueen organisaatio yritysrakenteeseensa hoitamaan kommunistipuolueen tehtäviä (98).Sen vuoksi Kiinan kommunistipuolue liittyy Kiinan viranomaisten toimintaan ja kaikenlaisten yritysten ja laitosten toimintaan Kiinassa, ja niinpä onkin perusteltua esittää kysymyksiä puolueeseen kuulumisesta.
(412)
Kiinan viranomaiset esittivät CDB:n tarkastuksesta saman väitteen, joka koski johdon poliittiseen puolueeseen kuulumista ja Kiinan kommunistipuolueen asemaa pankissa. Komissio viittaa tältä osin 151 ja 411 kappaleessa esitettyihin päätelmiin. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että CDB ei voinut toimittaa pyydettyjä luottoriskinarviointia koskevia raportteja luottamuksellisuussyistä ja että se toimitti mallin luottokelpoisuusluokituksesta ja konkreettisen esimerkin luottoriskien arvioinnista, josta yrityksen nimi oli poistettu. On huomattava, että luottokelpoisuusluokituksen mallia ja tunnistamattoman tuotannonalan tunnistamattoman yrityksen luottokelpoisuutta ei voida pitää näyttönä yhden otokseen valitun viejän luottoriskin arvioinnista, jota komissio oli pyytänyt. Luottamuksellisuutta koskevien kysymysten osalta komissio viittaa 410 kappaleen selityksiin.
(413)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komission päätelmä, jonka mukaan valtio-omisteiset liikepankit ovat julkisia elimiä, ei ole SCM-sopimuksen 1.1 artiklan mukainen, koska komission päätelmät eivät perustu mihinkään näyttöön eikä se ole toimittanut perusteltua ja asianmukaista analyysiä päätelmästään, jonka mukaan valtion puuttuminen Kiinan rahoitussektorin toimintaan on niin merkittävää, että pankkien edellytetään noudattavan etuuskohtelupolitiikkaa. Komissio ei hyväksy tätä väitettä lainkaan. Riippumattomat tiedot, joihin viitataan 162-168 kappaleessa, osoittavat, että pankit noudattavat etuuskohtelupolitiikkaa, ja tämä käy selvästi ilmi myös useista Kiinan suunnitelmista, laeista ja poliittisista asiakirjoista, joita käsitellään 102 kappaleessa. Komissio tutki, analysoi ja siteerasi useita riippumattomien kansainvälisten organisaatioiden, kuten WTO:n, Maailmanpankin, Kansainvälisen valuuttarahaston ja OECD:n, asiakirjoja, joissa kaikissa tultiin siihen johtopäätökseen, että valtio puuttuu merkittävästi Kiinan pankkisektorin toimintaan etenkin siltä osin kuin on kyse luottojen etuoikeutetuista saajista ja korkoprosentin asettamisesta.
(414)
Kiinan viranomaiset kiistivät useiden sellaisten asiakirjojen merkityksellisyyden, joita käytettiin parhaina käytettävissä olevina tietoina, joihin komissio viittasi määrittäessään valtio-omisteisten liikepankkien julkisen elimen asemaa. Alustavana huomautuksena on tuotava esiin, että komission oli turvauduttava käytettävissä oleviin tosiseikkoihin vain siksi, että Kiinan viranomaiset kieltäytyivät toimimasta yhteistyössä ja toimittamasta pyydettyjä tietoja.
(415)
Kiinan viranomaiset väittivät, että Deutsche Bankin tutkimusraportissa, jota komissio siteerasi 161 kappaleessa, kuvataan vanhaa tilannetta Kiinassa eikä sitä voida pitää asiaa tukevana näyttönä arvioitaessa Kiinan pankkisektoria 7 vuotta myöhemmin. Kiinan viranomaiset ovat väärässä väittäessään, että raportti tarjoaa perustan tilanteen arvioinnille ”7 vuotta myöhemmin”. Raportti on vuodelta 2007, ja tutkimusajanjakso, joka on asianmukainen ajanjakso Kiinan pankkisektorin arvioimiseksi tässä menettelyssä, alkaa vuonna 2011. Sen vuoksi raportissa viitataan tilanteeseen neljä vuotta ennen asiaankuuluvaa kautta. Deutsche Bankin raportti ei ole myöskään ainoa asiakirja, johon komissio perusti päätelmänsä, vaan vain lähtökohta Kiinan pankkisektoria ja etenkin sen omistajuusrakennetta koskevalle komission analyysille. Muut tiedot, joita komissio käytti vahvistaakseen Kiinan pankkisektorin omistajuusrakenteen (WTO:n, Kansainvälisen valuuttarahaston ja OECD:n raportit ja valmisteluasiakirjat), ovat yhdenmukaisia Deutsche Bankin raportin päätelmien kanssa. Tässä yhteydessä on huomattava, että Kiinan viranomaiset itse toimittivat vain vähimmäismäärän näistä toistuvasti pyydetyistä tiedoista eivätkä itse asiassa missään vaiheessa kiistäneet komission päätelmiä valtion omistajuuden tasosta pankkisektorilla ja valtion puuttumisesta pankkijärjestelmään.
(416)
Kiinan viranomaiset vastustavat myös komission viittausta WTO:n vuoden 2012 kauppapoliittiseen maatutkintaraporttiin sillä perusteella, että siinä oleva lausuma ”Kiinan pankkisektorin markkinarakenne on muuttunut vain vähän” esitettiin edeltävään tarkastelukauteen, vuoteen 2010 nähden. Komissio ei ole eri mieltä tästä. Itse asiassa komissio lainasi lopulliset päätelmät sisältävässä asiakirjassa WTO:n kauppapoliittisia maatutkintaraportteja vuosilta 2010 ja 2012 samassa kappaleessa (161) osoittaakseen, että kahden vuoden aikana muutosta on tapahtunut vain vähän. Vuoden 2010 raportissa todettiin, että ”valtion merkittävä omistajuus on huomionarvoinen seikka Kiinan rahoitussektorilla”, ja vuoden 2012 raportissa vahvistettiin, että tilanne on tältä osin muuttunut vain vähän. Myös Kiinan viranomaiset lainasivat vuoden 2012 raporttia ja väittivät näiden lainausten perusteella, että raportti on ristiriidassa 161 kappaleessa esitetyn komission arvion kanssa. Väitettä ei voitu hyväksyä. Yksikään raportin lainauksista, jotka Kiinan viranomaiset esittivät huomautuksissaan lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen, eivät olleet ristiriidassa 161 kappaleessa esitetyn komission arvion kanssa tai edes kyseenalaistaneet sitä.
(417)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komission päätelmät 162 kappaleessa eivät perustu asiaa tukevaan näyttöön, koska komissio (edeltävissä kappaleissa käsitellyn Deutsche Bankin raportin ja WTO:n kauppapoliittisten maatutkintaraporttien lisäksi) ”viittaa vain mm. Maailmanpankin raporttiin ja OECD:n talouskatsaukseen muttei anna mitään perusteltuja ja asianmukaisia syitä päätelmiensä tueksi”. Väitettä ei voitu hyväksyä. Tässä yhteydessä huomautetaan, että Maailmanpankin raportissa todetaan muun muassa seuraavaa: ”Huolimatta siitä, että Kiinan rahoitusjärjestelmän uudistuksessa ja syventämisessä kolmen viime vuosikymmenen aikana on edistytty merkittävästi, se on edelleen tukahdutettu ja kärsii keskeisistä rakenteellisista epätasapainoista. Nykyjärjestelmä, jolle on ominaista valtio-omisteisten pankkien hallitsevuus, valtion voimakas puuttuminen toimintaan ja korkoprosenttien valvonta, on ollut huomattavan menestyksekäs säästöjen aktivoinnissa ja pääoman jakamisessa strategisille sektoreille Kiinan talouden elpyessä.” ja ”Rahoituslaitosten suoran ja välillisen valvonnan on annettava tietä markkinapohjaisille järjestelyille. Tämä tarkoittaisi itsenäistä keskuspankkia, joka hyväksyy avoimia markkinatoimintoja ja käyttää korkoprosentteja eikä luottokattoja likviditeetin hallintaan. Liikepankin käyttävät kaupallisia periaatteita ja luottokelpoisuusanalyysejä eivätkä noudata valtion signaaleja ohjeena luotonannossa.” ja ”Viranomaiset kaikilla tasoilla ovat olleet tiiviisti mukana rahoituslaitosten liiketoimissa joko osakkeenomistajina tai välillisesti vaikuttamalla, pääasiassa koska ne ovat voimakkaasti riippuvaisia liikepankkien luotoista poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi”. Vuoden 2010 OECD:n Kiinaa koskevassa talouskatsauksessa katsotaan, että Kiinan keskuspankin politiikkaa antolainaus- ja talletuskoron rajojen osalta ei kannusta pankkeja hinnoittelemaan riskejä asianmukaisesti eikä edistä kilpailua pankkisektorilla ja todetaan, että sen tarkoituksena on turvata aiemmin valtio-omisteisen pankkisektorin kannattavuus.
(418)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komission päätelmä, jonka mukaan Kiinan keskuspankki osallistuu ja vaikuttaa valtio-omisteisten liikepankkien korkoprosenttien asettamiseen, ei perustu asianmukaisiin syihin ja näyttöön. Kiinan viranomaiset totesivat, että komission olisi pitänyt tietää, että antolainauskorkojen rajat poistettiin heinäkuussa 2013. Ensinnäkin on huomattava, että komissio ei analysoinut Kiinan pankkimarkkinoiden tilannetta heinäkuussa 2013, koska se ei ollut merkityksellistä tässä tutkimuksessa. Toiseksi väite, jonka mukaan komission päätelmät eivät perustu asianmukaisiin syihin ja näyttöön, on virheellinen. Asiaa koskevissa yleiskirjeissä todetaan selvästi, että Kiinan keskuspankki asettaa antolainaus- ja talletuskorkojen rajat. Myös 162 kappaleessa mainitussa OECD:n katsauksessa (Economic Survey: China 2010) vahvistetaan näiden rajojen olemassaolo.
(419)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio tiesi, että yleiskirjeissä, mukaan luettuna 8 päivän kesäkuuta ja 8 päivän heinäkuuta 2012 yleiskirjeet, jotka annettiin päällystettyä hienopaperia koskevien päätelmien jälkeen, muutettiin Kiinan keskuspankin korkoprosenttikäytäntöä merkittävällä tavalla. Tämä ei pidä paikkaansa. Komissio ei voinut tietää, muuttuiko käytäntö tai miten se muuttui, koska Kiinan viranomaiset kieltäytyivät toimittamasta näitä yleiskirjeitä. Tarkastuskäynnin aikana Kiinan keskuspankin verkkosivulta toimitetuissa tiivistelmissä - joiden osalta Kiinan viranomaiset virheellisesti väittävät, että komissio jätti ne huomiotta - vahvistetaan tällaisten rajojen esiintyminen edelleen.
(420)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei vaikuttanut perustavan päätelmiään todellisuudessa käytettävissä oleviin tietoihin, jotka olivat ristiriidassa komission hallussa olevien vanhojen tietojen kanssa, vaan pikemminkin sälytti Kiinan viranomaisten velvollisuudeksi osoittaa, että päällystettyä hienopaperia koskevan tapauksen aikana vallinnut tilanne oli muuttunut. Ottaen huomioon 415-419 kappaleessa esitetyt selitykset on selvää, että tämä väite on virheellinen. Asiakirja-aineistossa ei ole käytettävissä olevia tietoja, jotka olisivat ristiriidassa komission päätelmien kanssa, eivätkä päätelmät perustu yksinomaan vanhoihin tietoihin vaan tosiseikkojen tukemaan näyttöön kaiken tutkimusajanjaksolla merkityksellisen tiedon perusteella.
(421)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komission 166 kappaleessa esittämät neljä seikkaa ovat virheellisiä eikä niille ole tehty asianmukaista oikeudellista arviointia. Kiinan viranomaisten mukaan viittaus liikepankkilain 34 §:ään, jonka mukaan liikepankkien on toteutettava lainanantotoimintansa kansallisen talouden tarpeiden pohjalta, on täysin neutraali. Ei ole selvää, mitä Kiinan viranomaiset tarkoittavat ”neutraalilla”, mutta 102 kappaleessa mainittujen suunnitelmien, poliittisten asiakirjojen ja lakien mukaan aurinkosähköteollisuuden ja sen rahoituksen ja muun tuen kehittäminen vaikuttaa olevan Kiinan talouden tarpeiden mukaista. Asiakirjoissa kannustetun ja ilmoitetun taloudellisen tuen osalta on selvää, että pankkien on tuettava aurinkosähköteollisuuteen kuuluvia yrityksiä. Päätelmistä, joiden mukaan pankkeihin sovelletaan oikeussääntöjä, joissa niiden edellytetään tarjoavan luottotukea kannustetuille hankkeille ja joiden perustana komissio käytti valtioneuvoston päätöksen nro 40 sanamuotoa, Kiinan viranomaiset väittivät, että päätelmät ovat täysin virheelliset, koska kyseisessä päätöksessä ei todeta tai viitata siihen, että aurinkosähköteollisuus olisi kannustettava hanke. Myös tämä väite on virheellinen. Edellä 399 kappaleesta käy selvästi ilmi, että aurinkosähköteollisuus kuuluu kannustettavien tuotannonalojen/hankkeiden luokkaan. Kiinan viranomaiset esittivät samanlaisen väitteen tieteen ja teknologian edistystä koskevasta Kiinan laista ja komission päätelmästä, jonka mukaan siinä edellytetään pankkien asettavan etusijalle uuden ja huipputeknologian alan yritykset ja jonka mukaan otokseen valitut tuottajat kuuluvat huipputeknologian luokkaan. Kiinan viranomaisten mukaan komissio ei tehnyt oikeudellista analyysiä siitä, kuuluuko huipputeknologian alaan kuuluvaksi kuvattu aurinkosähköteollisuuden moduulien ja kennojen tuotanto tämän lain soveltamisalaan. Tämä ei pidä paikkaansa. Komissio osoitti selvän yhteyden huipputeknologian alan yritysten ja moduuleja ja kennoja tuottavan aurinkosähköteollisuuden välillä. Tätä selitetään tarkemmin 402 kappaleessa.
(422)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komission lausunnon, jonka mukaan valtio puuttuu merkittävästi ja jatkuvasti Kiinan rahoitussektorin toimintaan, tukena ei ole tosiseikkoihin perustuvaa näyttöä. Kiinan viranomaiset kiistivät komission esittämän näytön ja väittivät, että Kansainvälisen valuuttarahaston vuoden 2009 raportti, jossa tuodaan esiin korkoprosenttien vapauttamisen puute, ei ole merkityksellinen, koska Kiinan korkoprosentit on täysin vapautettu. Tämä ei pidä paikkaansa. Asiakirja-aineistossa oleva näyttö vahvistaa, että korkoprosenttien vapauttamista Kiinassa ei ole saatettu päätökseen, minkä myös Kiinan keskuspankin virkailijat vahvistivat tarkastuskäynnin aikana. Komission esiin ottamasta IMF:n vuoden 2010 maakohtaisesta raportista Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio jätti täysin huomiotta IMF:n päätelmät rahoitussektorin vapautumisesta. Tämä ei pidä paikkaansa. Komissio ei jättänyt huomiotta mitään IMF:n raportin päätelmiä, jotka olivat merkityksellisiä. IMF:n päätelmät, joihin Kiinan viranomaiset viittaavat huomautuksissaan, eivät ole ristiriidassa komission päätelmien kanssa, jotka koskevat valtion puuttumista Kiinan rahoitussektorin toimintaan, valtion omistajuutta tai antolainaus- ja talletuskorkopolitiikkaa. Se, että raportissa todetaan, että viime vuosina Kiinassa on edistytty enemmän markkinoihin perustuvan rahoitusjärjestelmän kehittämisessä, ei tarkoita sitä, että raportissa todettaisiin, että Kiinassa tosiasiallisesti on markkinoihin perustuva rahoitusjärjestelmä. Komission esiin ottamien OECD:n katsausten osalta Kiinan viranomaiset väittivät, ettei yhden lauseen perusteella voida päätellä, että pankit eivät toimi riippumattomasti Kiinassa, ja jättää huomiotta merkittävä edistyminen, joka on tapahtunut pankkisektorin vapautumisessa. Tästä väitteestä on huomattava, että komissio ei missään vaiheessa tehnyt päätelmiä ”yhden lauseen” perusteella vaan riippumattomien kansainvälisten organisaatioiden laatimien useiden asiakirjojen perusteella, kuten edellä esitetyssä tekstissä tuodaan esiin.
(423)
Kiinan viranomaiset väittivät että komission analyysi julkisen elimen määrittelystä on täysin virheellinen ja sen 168 kappaleessa esitetyt päätelmät ovat ristiriidassa WTO:n valituselimen julkista elintä koskevan tulkinnan kanssa, joka on esitetty asiassa US - Definitive Anti-dumping and countervailing duties on Certain Products for China. Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että komission päätelmät julkisen elimen määrittelystä ovat oikeudellisesti virheellisiä. Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio ei pystynyt vahvistamaan, että valtio-omisteisille pankeille on annettu ja että ne harjoittavat viranomaisten toimivaltaa ja että komissio ei vahvistanut i) että tehtävät, joita valtio-omisteisten pankkien väitetään harjoittavan, ovat yleensä viranomaisten harjoittamia tehtäviä eli että ne ovat ensinnäkään viranomaistehtäviä, ii) yhteisiä ominaisuuksia, jotka valtio-omisteiset pankit jakavat viranomaisten kanssa, lukuun ottamatta osakkeenomistajuutta, jota ei myöskään vahvistettu kaikkien valtio-omisteisten liikepankkien osalta, ja iii) että kaikilla valtio-omisteisilla pankeilla on vaadittu viranomaisten toimivalta, jotta ne voivat harjoittaa sitä, tai että niille on annettu toimivalta harjoittaa viranomaistehtäviä. Nämä väitteet oli hylättävä. Komissio viittaa tämän seikan analyysiin 158-167 kappaleessa. Lainat mainitaan tuen määritelmässä perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdassa viranomaisten toimintana. Tässä tutkimuksessa valtio-omisteisia liikepankkeja sitoo suunnitelmissa ja muissa poliittisissa asiakirjoissa esitetty vaatimus edistää tiettyjen sektoreiden, mukaan luettuna aurinkosähkösektorin, toimintaa. Käytettävissä olevien tietojen perusteella pääteltiin, että valtiolla on merkittävä omistusosuus pankeista Kiinassa ja että valtio harjoittaa merkittävää valvontaa valtio-omisteisissa liikepankeissa. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet pyydettyjä tietoja valtion omistusosuudesta kaikissa valtio-omisteisissa liikepankeissa Kiinassa, komissio teki päätelmät käytettävissä olevien tietojen perusteella. Näin ollen komissio päättelee, että valtio-omisteiset liikepankit toimivat valtion politiikan toteuttajana ja suorittavat viranomaistehtäviä panemalla täytäntöön etuuskohteluun perustuvaa lainanantoa tietyillä sektoreilla.
(424)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei onnistunut osoittamaan Kiinan yksityisten pankkien valtuuttamista ja määräämistä ja etenkään komissio ei vahvistanut, että Kiinan viranomaiset olisivat siirtäneet tai määränneet selväsanaisesti ja velvoittavasti tehtäviä tai toimivaltaa yksityisille pankeille ja valtio-omisteisille liikepankeille etuuskohtelun mukaisten lainojen myöntämiseksi. Komissio on eri mieltä tästä väitteestä. Kuten 170-173 kappaleessa selitetään, Kiinassa harjoitetaan valtion politiikkaa etuuskohtelun mukaisten lainojen myöntämiseksi aurinkosähköalalle. Yksityisten pankkien on pantava valtion politiikka täytäntöön. Kiinan viranomaiset ohjeistavat liikepankkilain kautta kaikkia Kiinan pankkeja harjoittamaan luotonantotoimintaansa kansallisen talouden ja sosiaalisen kehityksen tarpeiden ja valtion teollisuuspolitiikan mukaisesti. Nämä tarpeet ja valtion teollisuuspolitiikka esitetään eri suunnitelmissa ja poliittisissa asiakirjoissa, ja etuuskohtelun mukaisen rahoituksen myöntäminen valituille tuotannonaloille, joihin aurinkosähköala kuuluu, on yksi niistä. Kiinan viranomaiset väittivät, että liikepankkilain kyseinen pykälä oli irrotettu asiayhteydestä ja että siinä ei nimenomaisesti osoitettu, että Kiinan viranomaiset olisivat siirtäneet tai määränneet tehtäviä tai toimivaltaa liikepankeille. Komissio ei ole samaa mieltä siitä, että 34 § on irrotettu asiayhteydestä, kuten jo 390 kappaleessa selitettiin, ja pitää pykälän sanamuotoa selvänä ja oikeudellisesti sitovana ohjeena kaikille Kiinan pankeille. Komissio ei myöskään ole samaa mieltä Kiinan viranomaisten väitteestä, jonka mukaan asiakirjat, joissa säädetään aurinkosähköalalle annettavista etuuskohtelun mukaisista lainoista, ovat riittämätön oikeusperusta (ks. 102 kappale). Tätä selitetään laajemmin 399-403 kappaleessa.
(425)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komissio ei ollut osoittanut, että Kiinan viranomaiset valtuuttavat tai määräävät ulkomaalaisomistuksessa olevia pankkeja. Tämä väite oli hylättävä. Komissio osoitti valtuuttamisen ja määräämisen kaikkien Kiinan yksityisomistuksessa olevien pankkien osalta (mm. 169-172 ja 424 kappale), ja ulkomaisessa omistuksessa olevat pankit kuuluvat tähän ryhmään.
(426)
Valtuuttamista ja määräämistä koskevan määrittelyn osalta Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio oli tehnyt päätelmät yhden otokseen valitun viejän luottoriskinarvioinnin perusteella, jonka yksi pankki oli toimittanut, ja soveltanut tätä kaikkiin Kiinan pankkeihin, minkä vuoksi se sovelsi epäedullisia päätelmiä. On huomattava, että Kiinan viranomaiset samoin kuin pankit kieltäytyivät toimittamasta muita otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien luottoriskinarviointeja. Koska komission oli sovellettava käytettävissä olevia tietoja tältä osin ja edellä mainittu luottoriskien arviointi sisälsi parhaat käytettävissä olevat tiedot, komission päätelmät perustuivat osittain tähän asiakirjaan. Komissio kuitenkin toisti, että päätelmät tehtiin käytettävissä olevien tietojen eikä epäedullisten päätelmien perusteella.
(427)
Kiinan viranomaiset vastustivat komission arviointia Kiinan rahoitusmarkkinoiden vääristymisestä pitäen sitä ”oikeudellisesti virheellisenä”. Kiinan viranomaiset väittivät, ettei ole mitään tutkimusajanjaksoon liittyvää näyttöä, joka osoittaisi, että valtio-omisteisten liikepankkien osuus Kiinan rahoitusmarkkinoista on 2/3. Komissio on eri mieltä tästä väitteestä. Koska pankkisektorin omistusosuuksista ei saatu tietoja, joita pyydettiin toistuvasti mutta joita Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet, komissio sovelsi käytettävissä olevia tietoja. Komissio viittasi tältä osin Deutsche Bankin raporttiin, jossa todetaan, että valtio-omisteisten liikepankkien osuus Kiinan rahoitusmarkkinoista on yli 2/3. Tätä tietoa tukee myös WTO:n, IMF:n, OECD:n ja Maailmanpankin asiakirjoista saatu näyttö, joka vahvistaa, että valtion asema Kiinan pankkisektorilla ei ole merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että korkoprosentteja koskeva komission lausunto (erityisesti se, että pankkien on pysyttävä Kiinan keskuspankin asettamissa rajoissa) on virheellinen, koska antolainauskoron raja on poistettu täysin. Tämä ei pidä paikkaansa. On totta, että Kiinan viranomaiset väittivät kommenteissaan, että antolainauskoron rajat on poistettu heinäkuussa 2013, mutta tämä on yli vuosi tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen. On myös asianmukaista todeta, että talletuskorkojen rajat ovat edelleen käytössä. Sen vuoksi komission päätelmä, jonka mukaan pankit eivät voi täysin vapaasti päättää lainojen ehtoja (ainakaan tutkimusajanjaksolla), pitää paikkansa, ja sen perustana on asiakirja-aineistossa oleva näyttö. Kiinan viranomaiset kiistivät myös 183-188 kappaleessa esitetyt komission päätelmät sillä perusteella, että komission siteeraamat suunnitelmat, poliittiset asiakirjat ja lait eivät väitetysti olleet merkityksellisiä. Komissio ei ole samaa mieltä tästä väitteestä ja viittaa 399-403 kappaleeseen, joissa selitetään, miksi nämä asiakirjat ovat merkityksellisiä näiden päätelmien kannalta.
Kiinan viranomaiset totesivat, että komission päätelmä, jonka mukaan tietyille pankeille annettiin pääsy valtion valuuttavarantoihin, on harhaanjohtava, koska komission esittämässä näytössä nimettiin vain EXIM Bank ja CDB, ja selittivät, että näistä varannoista hankittuja lainoja myönnetään vain valtio-omisteisille yrityksille. Komissio ei ole samaa mieltä. Näytössä todetaan vain, että kun ohjelma käynnistyi, se oli aluksi vain poliittisin perustein toimivien pankkien, CDB:n ja EXIMin, käytettävissä, mutta siinä mainitaan myös suuri Bank of Chinan laina, mikä osoittaa, että alkuperäinen rajoitus oli poistettu. Myöskään väite, jonka mukaan näytössä selvästi todetaan, että lainoja annetaan vain valtio-omisteisille yrityksille, kuten Sinopecille, ei ole paikkansapitävä. Siinä itse asiassa todetaan, että etusijalle asetetaan suuret valtio-omisteiset yritykset, muttei todeta, että lainoja voitaisiin myöntää vain niille. Kun otetaan huomioon EXIM Bankin ja CDB:n koko ja niiden vaikutus Kiinan rahoitusmarkkinoihin, vaikka ohjelma olisikin rajoitettu vain niihin, se merkitsisi joka tapauksessa rahoitusmarkkinoiden merkittävää vääristymistä kokonaisuudessaan.
(428)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei vahvistanut erityisyyttä etuuskohteluun perustuvan lainanannon osalta ja että sen erityisyyttä koskeva analyysi oli oikeudellisesti epäjohdonmukainen, koska se ei vahvistanut, viitataanko päätöksessä nro 40 hankkeisiin vai tuotannonaloihin. Kiinan viranomaisten mukaan erittäin monet talouden sektorit ja tuotannonalat kuuluvat päätöksen nro 40 soveltamisalaan eikä asiakirjassa nimenomaisesti rajata väitetyn tuen myöntämistä tietyille yrityksille, minkä vahvistamista WTO:n oikeuskäytännössä vaaditaan. Komissio on eri mieltä tästä väitteestä. Kannustettavista hankkeista on huomattava, että ne kattavat vain tiettyjä toimia tietyillä teollisuuden sektoreilla, eikä tätä luokittelua, joka kattaa vain tietyn yritysten alaryhmän Kiinassa, voida pitää yleisluonteisena tai ei-erityisenä. Komissio piti tätä luonnollisimpana tulkintana, koska saatavilla ei ollut selityksiä (eikä asiaa tukevia asiakirjoja) siitä, miten Kiinan viranomaiset täsmälleen ottaen soveltavat aurinkosähköteollisuuden käsitettä esimerkiksi päätöksessä nro 40 ja siihen liittyvässä teollisuuden rakennemuutoksia koskevassa ohjeistavassa luettelossa. Aurinkosähköala kuuluu myös 12. viisivuotissuunnitelmassa määriteltyyn strategisten tuotannonalojen luokkaan (ks. 102 kappale) ja saa tällä perusteella etuuskohtelun mukaista rahoitusta, mikä käy selvästi ilmi samassa kappaleessa siteeratuista eri suunnitelmista, poliittisista asiakirjoista ja laeista.
(429)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei ollut vahvistanut etuuskohtelun mukaiseen lainanantoon liittyvän etuuden olemassaoloa, koska ulkoisen viitearvon käyttö etuuden määrittämistä varten ei saanut tukea komission päätelmistä. Kiinan viranomaisten mukaan komissiolla ei ollut perusteita soveltaa BB-luokitusta, koska se ei toimittanut mitään näyttöä siitä, että BB-luokitus olisi sen todennäköisemmin vääristymätön luottoluokitus kuin mikään muukaan luokitus, ja sen soveltaminen ”osoittaa lainvastaisten epäedullisten päätelmien käyttöä, joka on SCM-sopimuksen 12.7 artiklan vastaista”. Tämä väite oli hylättävä. Kun otetaan huomioon vääristymät ja se, etteivät lainoja myöntävät pankit arvioi asianmukaisesti otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien luottokelpoisuutta tai luottoriskiä, komissio ei olisi voinut hyväksyä yksittäisten vientiä harjoittavien tuottajien (mahdollista) luottoluokitusta sellaisenaan. BB-luokitus ei tässä tapauksessa ole epäedullinen päätelmä eikä vientiä harjoittavien tuottajien kannalta epäsuotuisa, koska se on paras markkinoilla oleva sijoituskelvottomiksi luokiteltujen lainanottajien luokitus.
(430)
Valituksen tekijä katsoi, että komission olisi pitänyt käyttää vähemmän suotuisaa luottoluokitusta kuin BB-luokitusta viitearvon muodostamiseen joidenkin vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joiden rahoitustilanne oli erityisen huono. Edellä 429 kappaleessa esitetyistä syistä komissio katsoi, että BB-luokitus (sijoituskelvoton luokka) toi asianmukaisesti esiin otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien rahoitustilanteen tutkimusajanjaksolla.
(431)
Valituksen tekijä myös vaati, että komissio paljastaa lainojen voittomarginaalia koskevat laskelmat Kiinan valuutassa. Komissio selitti menetelmän lopulliset päätelmät sisältävän asiakirjan 169 kappaleessa (esitetty edellä 198 kappaleessa). Päällystettyä hienopaperia ja orgaanisella aineella pinnoitettuja terästuotteita koskevissa menettelyissä sovelletun menetelmän mukaisesti komissio oikaisi Kiinan korkoprosentteja lisäämällä niihin parhaaseen luokkaan luokiteltujen ja BB-luokiteltujen joukkovelkakirjalainojen korkoprosenttien eron tutkimusajanjaksolla.
(432)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että etuuskohtelun mukaisesta lainanannosta saatavan edun määrittämiseksi komission olisi pitänyt verrata ”suosittujen” tuotannonalojen lainojen korkoja ”ei-suosittujen” tuotannonalojen lainojen korkoihin. Tämä väite oli hylättävä ottaen huomioon rahoitusmarkkinoita koskeva komission analyysi (ks. 181-185 kappale). Kun otetaan huomioon vahvistetut vääristymät, Kiinan rahoitusmarkkinoiden korkoprosentteja ei pidetä luotettavina.
(433)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että euro- ja dollarilainojen osalta komission ei pitäisi käyttää ulkoista viitearvoa, koska yksi avaintekijöistä, joihin komissio perusti vääristymistä koskevan analyysinsä (Kiinan keskuspankin rajat korkoprosenteille), ei päde näihin lainoihin. Tämä väite oli hylättävä. Kiinan keskuspankin asettamat korkoprosenttien rajat ovat vain yksi avaintekijöistä, joita komissio käytti Kiinan rahoitusmarkkinoita koskevassa analyysissään. Kuten 180-185 kappaleessa selitetään, on lukuisia muitakin vääristymiä, jotka itsessäänkin ovat perusteena ulkoisen viitearvon käyttämiselle myös euro- ja dollarimääräisissä lainoissa.
(434)
Useat viejät ja Kiinan viranomaiset väittivät, että viejien ja tiettyjen valtio-omisteisten pankkien sopimukset, joihin viitataan nimityksellä ”sopimukset” tässä jaksossa, eivät vastaa luottolimiittejä eikä niitä olisi pidettävä taloudellisena tukena, koska niihin ei sisälly pankin velvoitetta tai sitoumusta antaa rahoitusta tulevaisuudessa tietyin ehdoin. Ne viittasivat myös EC-Aircraft-paneelin päätelmiin, joissa todettiin, että pelkkä mahdollisuus, että valtio voi siirtää varoja täyttääkseen ennalta määritellyn edellytyksen, ei ole riittävä sen osoittamiseen, että kyseessä on taloudellinen tuki. Ne toivat esiin paneelin lausunnon, jonka mukaan sopimusjärjestelyn pitäisi itsessään ja itsestään kyetä antamaan vastaanottajalle etu, joka on erillinen ja riippumaton edusta, joka saattaa koitua varojen mahdollisesta tulevasta siirrosta.
(435)
EC-Aircraft-paneelin päätelmistä komissio huomauttaa, että päätelmät eivät ole tyhjentävät luottolimiittien tai vastaavien järjestelyjen soveltamisalan osalta eivätkä sido komission tulkintaa perusasetuksesta tässä tapauksessa. Komissio ei kuitenkaan ole eri mieltä paneelin päätelmistä vaan siitä, miten Kiinan viranomaiset soveltavat niitä tähän tutkimukseen. Sopimuksissa määrätään yleensä, että valtio-omisteisten pankkien on annettava lainaa tiettyyn rahamäärään asti, toisinaan yhdistettynä kyseisen yrityksen suorituskyvyn mahdolliseen paranemiseen. Sopimusten tekstiin voi siis sisältyä tulevan luotonannon ehtoja koskevia vähemmän eksplisiittisiä tai automaattisia velvoitteita kuin niihin sopimuksiin, joissa on kyse jonkinlaisesta luottolimiitistä. Niitä täydentävät toisinaan erilliset laina- tai luottosopimukset. On kuitenkin huomattava, että näiden sopimusten mukaiset lainat myönnetään yleensä hyvin tai jopa täysin samanlaisin ehdoin. Toisaalta sopimuksiin sisältyy määräyksiä, joissa mennään paljon pidemmälle kuin tavanomaisissa luottolimiittisopimuksissa ja joilla itse asiassa luodaan kyseisen pankin toteuttama taattu tukimekanismi. Komissio katsoo, että tässä tapauksessa sopimusten kirjalliset määräykset eivät ole välttämättä ratkaisevia, koska velvoite tai sitoumus siirtää varoja voidaan ilmaista kirjallisena tai ei-kirjallisena, ja niiden olemassaolo olisi määritettävä kaikkien tosiseikkojen perusteella.
(436)
Tällä perusteella valtio-omisteisten pankkien sopimusten mukaisten sitoumusten tai velvoitteiden täsmällinen luonne riippuu seuraavista:
a)
Sopimusteksti: Komissio huomauttaa, että tärkeimpien sopimusten, joissa ovat osallisina valtio-omisteiset pankit ja tietyt vientiä harjoittavat tuottajat, määräykset ovat suureksi osaksi samanlaiset. Sopimuksissa vahvistetaan tiivis yhteys pankin ja viejän välille varojen siirron osalta. Niissä määrätään tietyn rahasumman siirrosta, toisinaan edellyttäen, että tietyt suorituskykyyn ja luottoluokitukseen liittyvät ehdot täyttyvät. Sopimuksilla annetaan yritykselle lainanhaussa oikeus ”suotuisaan” kohteluun verrattuna yrityksiin, jotka eivät ole allekirjoittaneet tällaisia sopimuksia. Jotkin mahdollisen rahoituksen määristä ovat valtavia verrattuna yrityksen vuotuiseen liikevaihtoon. Otokseen valituille viejille luvatut luottomäärät olivat yli kolminkertaiset niiden vuotuiseen liikevaihtoon nähden. Lisäksi sopimuksissa määrätään, että pankkien on tuettava voimakkaasti kyseisen yrityksen kehittämistä. Sopimuksissa viitataan pankin ja yrityksen väliseen ”pitkäaikaiseen vakaaseen strategiseen kumppanuuteen”, siihen että pankki asettaa ”etusijalle” yrityksen keskeiset rakennushankkeet, tarjoaa yritykselle ”pitkäaikaista vakaata taloudellista tukea sen omaisuuden hankinnassa ja rakenneuudistuksissa, liiketoimintayksikköjen kokoamisessa, teknisiä parannuksia koskevissa hankkeissa, Go Global -hankkeessa ja suhteessa muihin yrityksiin” ja auttaa yritystä ”laatimaan keskipitkän ja pitkän aikavälin kehityssuunnitelman ottamalla huomioon sen ammatilliset, institutionaaliset ja suorituskykyyn liittyvät edut”. Sopimuksissa mainitaan myös, että ne ovat kansallisen makrotalous- ja teollisuuspolitiikan mukaiset. Sen vuoksi vaikuttaisi siltä, että yritykselle annettava strateginen tuki yhdessä sopimuksilla myönnetyn suotuisan kohtelun kanssa tarkoittaa erittäin todennäköisesti sitä, että yritys on automaattisesti tukikelpoinen saamaan sopimuksen mukaisia lainoja.
b)
Lainanantajien luonne ja tavoitteet: Lainanantajat ovat valtio-omisteisia pankkeja, jotka on perustettu toimimaan julkisina eliminä, tai muita pankkeja, jotka on perustettu, jotta viranomaiset voivat valtuuttaa ja määrätä niitä ja ne voivat näin ollen toimia valtion politiikan toteuttajana. Niiden myös havaittiin tarjoavan lainoja huomattavasti alle markkinakorkojen. Tietyissä sopimuksissa esimerkiksi viitataan pankin ”rahoitusetuun” ja sen tukeen huipputeknologian alan yrityksille, jotka ovat kehittämisessä etusijalla ja saavat valtion myönnytyksiä.
c)
Valtion suhtautuminen lainansaajiin: Lainansaajat kuuluvat uusiin strategisiin tuotannonaloihin, kuten 102 kappaleessa todetaan.
d)
Viranomaisten toimiminen yhteistyössä tutkimuksessa: Luottolimiittien tarjoajat (valtio-omisteiset pankit sekä viranomaisten valtuuttamat ja määräämät pankit) eivät toimineet täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa, ja niitä koskevat päätelmät on tehty käytettävissä olevien tietojen perusteella.
e)
Markkinoiden näkemys sopimuksista: Yritykset vaikuttavat pitävän sopimuksia todisteena siitä, että niillä on valtio tukenaan, ja ilmoittavat julkisesti tällaisten sopimusten tekemisestä antaakseen positiivisen signaalin markkinoille ja mahdollisille investoijille. Esimerkiksi Yingli Solar antoi 9 päivänä heinäkuuta 2010 lehdistötiedotteen, jossa se ilmoitti CDB:n kanssa tehdystä strategisesta yhteistyösopimuksesta, jonka nojalla CDB:n odotetaan myöntävän luottoa yhteensä 36 miljoonaan RMB:hen asti Yingli-ryhmän ja sen tytäryhtiöiden tueksi. Yinglin talousjohtajan mukaan ”sopimus kohotti kahden osapuolen yhteistyön uudelle tasolle, mikä uskoaksemme antaa meille valmiudet mahdollisuuksiin, joiden avulla voimme vahvistaa johtoasemaamme aurinkosähköteollisuuden alalla”. Jinko Solar luonnehti 26 päivänä tammikuuta 2011 Bank of Chinan myöntämää 50 miljardin RMB:n luottoa ”strategiseksi yhteistyösopimukseksi, joka vahvistaa edelleen asemaamme johtavana aurinkosähkötuotteiden valmistajana”. Lehdistötiedotteessa todettiin vielä, että ”luotamme siihen, että Bank of Chinan pitkän aikavälin rahoitustuella saamme erinomaisia tuloksia vuonna 2011 sekä saavutamme pitkän aikavälin kasvutavoitteemme”. Huhtikuun 14 päivänä 2010 ilmoitettiin, että Trina Solar aikoo käyttää 4,4 miljardin dollarin luottosopimuksen CDB:n kanssa markkinoiden laajentamiseen. Kaikkien näiden ilmoitusten perusteella vaikuttaa siltä, että kyseiset vientiä harjoittavat tuottajat pitävät sopimuksia pikemminkin vakaana kuin epävarmana rahoituslähteenä.
f)
Sopimusten toiminta: Vientiä harjoittavat tuottajat ovat nostaneet lukuisia yksittäisiä lainoja eli sopimukset ovat johtaneet tosiasialliseen varojen siirtoon, yleensä selvästi alle markkinakorkojen.
(437)
Kaiken näytön perusteella päätellään, että pankit tarjoavat sopimuksia osana valtion strategiaa edistää aurinkosähköteollisuutta, ja kyseiset viejät pitävät niitä arvokkaina, riippumatta siitä, siirretäänkö varoja tosiasiallisesti. Tämä on ristiriidassa osapuolten väitteen kanssa, jonka mukaan sopimukset ovat itse asiassa arvottomia. Vaikka sopimuksilla on tavanomaisen luottolimiitin ominaisuuksia, niiden ehdot menevät tavanomaisen luottolimiitin ehtoja pidemmälle, ja ne ovat tosiasiallisesti strategisia yhteistyökumppanuuksia julkisten elinten ja yritysten välillä valtion politiikan toteuttamiseksi. Tältä osin ne toimivat valtion tuki-/takuumekanismina, joka vahvistaa kyseisten viejien markkina-asemaa ja antaa niille mahdollisuuden laajentaa kapasiteettiaan ja tuotostaan, koska ne voivat olla varmoja vaaditun rahoituksen saamisesta. Ilman tällaista tukea/takuuta viejät olisivat markkinoiden kannalta heikommassa asemassa. Näin ollen ne ovat kelpoisia varojen siirtoa tai rahoituspalvelujen saamista varten. Näin arvokkaalla takuulla on jonkinlaista arvoa markkinoilla ja ainakin siihen liittyisi merkittävän maksun maksaminen. Tämä huomioon ottaen sopimuksilla annetaan myös etu, joka on EC-Aircraft-paneelin mukaan ”erillinen ja riippumaton edusta, joka saattaa koitua varojen mahdollisesta tulevasta siirrosta”, muun muassa valtion asettaman mahdollisen maksuvelvoitteen vuoksi. Sopimus on enemmän kuin vain ”epämääräinen lupaus halvan rahoituksen saamisesta” (99) ja selvästi parantaa vastaanottajan asemaa verrattuna siihen, että niillä ei olisi sopimusta.
(438)
Etuuden määrä on vahvistettu yhden otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan saamasta luottolimiitistä veloitettujen maksujen perusteella. Luottolimiitin myönsi pankki, jonka päätoimipaikka sijaitsee muulla rahoitusta koskevalla toimivalta-alueella kuin Kiinassa, ja siinä on kaikki tekijät, jotka sisältyvät maailman rahoitusmarkkinoilla saatavilla oleviin kaupallisiin luottolimiitteihin ja muihin kaupallisen sektorin sopimuksiin. On myös huomattava, että tämä luottolimiitti ei ehdoiltaan poikkea merkittävästi muista kaupallisista luottolimiiteistä, joita otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat saivat, myös ulkomaisilta pankeilta, ja joissa veloitetaan maksuja. Ottaen huomioon edellä esitetty analyysi tämä on varovainen viitearvo, koska näyttö osoittaa, että sopimukset sellaisenaan ovat todellisuudessa yrityksille arvokkaampia kuin normaalit luottolimiitit. Komissio kuitenkin piti vaadittuja maksuja kohtuullisena likiarvona niistä, jotka tulisivat maksettavaksi sopimusten mukaisesti.
(439)
Kiinan viranomaiset väittivät, että pankit, jotka tekivät sopimuksia otokseen valittujen viejien kanssa, eivät ole julkisia elimiä, tai valtio ei valtuuttanut niitä tekemään näitä sopimuksia. Tämä väite oli hylättävä. Kyseiset pankit olivat samoja, jotka tarjosivat etuuskohtelun mukaista rahoitusta, ja komissio esitti 159-168 ja 169-180 kappaleessa yksityiskohtaisen selvityksen siitä, miksi ne ovat julkisia elimiä ja/tai miksi Kiinan viranomaiset valtuuttavat ja määräävät niitä.
(440)
Kiinan viranomaisten mukaan komission väite, jonka mukaan normaaleissa markkinaolosuhteissa luottolimiitteihin kohdistuu merkittäviä luotonvaraus- ja hallintomaksuja, on perusteeton, koska tällaisia maksuja sovelletaan vain ”sitoviin luottolimiitteihin”. Tämä väite oli hylättävä. Kuten edeltävässä kappaleessa todettiin, viitearvona käytetty luottolimiitti ei eroa merkittävästi ehdoiltaan muista kaupallisista luottolimiiteistä, joita otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat saivat, myös pankeilta Kiinan ulkopuolelta. Lisäksi yksi pankeista, joka teki useita tällaisia sopimuksia otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien kanssa, vaikutti veloittavan samanlaisia maksuja ulkomaisilta asiakkailtaan. (100)
(441)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei ole toimittanut näyttöä tukemaan lausuntoaan, jonka mukaan valtion tarjoamat luottolimiitit (eli sopimukset) ovat osa etuuskohtelun mukaista lainanantoa. Tämä ei pidä paikkaansa. Luottolimiittien tarjoaminen on normaali osa pankkien yrityksille tarjoamaa rahoitusta, ja sopimukset ovat erillisiä toimenpiteitä, jotka kuuluvat etuuskohtelun mukaisen lainanannon piiriin. Kuten 102 kappaleessa todettiin, Kiinan viranomaiset tarjoavat useiden suunnitelmien, poliittisten asiakirjojen ja lakien kautta etuuskohteluun perustuvaa rahoitusta aurinkosähköalalle. Lisäksi näiden sopimusten nojalla nostettiin useita lainoja, mikä osoittaa, että ne ovat olennainen osa aurinkosähköalan etuuskohteluun perustuvaa rahoitusta.
(442)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että luottolimiittien tarjoaminen ei ole erityistä tukea. Tämä väite oli hylättävä. Kuten 441 kappaleessa selitettiin, luottolimiittien tarjoaminen on olennainen osa etuuskohteluun perustuvaa lainanantoa, minkä vuoksi 191, 192, 209 ja 428 kappaleessa esitetty erityisyyttä koskeva analyysi pätee myös luottolimiittien tarjoamiseen.
(443)
Valituksen tekijän mukaan komission olisi pitänyt vahvistaa tukimarginaali vientiostajaluottojen käytölle, koska EXIM Bank ei toiminut yhteistyössä. Komission olisi pitänyt käyttää valituksessa olleita tietoja ja Yhdysvaltain kauppaministeriön samanlaisessa aurinkosähköä koskevassa tapauksessa tekemiä päätelmiä. Väitettä ei voitu hyväksyä. Komissio tutki valituksessa olleita väitteitä muttei löytänyt mitään näyttöä siitä, että otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat olisivat saaneet etua tällaisista toimenpiteistä tutkimusajanjaksolla. On huomattava, että Yhdysvaltojen tapauksen ja tämän tapauksen tutkimusajanjaksot eivät olleet samat.
3.5.3. Osapuolten huomautukset vientitakuista ja -vakuuksista vihreän teknologian alalla
(444)
Asiakirjoista, joita komissio pyysi tarkastuskäynnillä (ks. 220 ja 221 kappale), Kiinan viranomaiset väittivät, että ei ole selvitetty, milloin 840-suunnitelmaa pyydettiin, että Sinosuren vuoden 2012 tilinpäätöstiedot eivät olleet saatavilla tarkastuskäynnin aikana ja että otokseen valittuja yrityksiä koskevat tiedot olivat luottamuksellisia eikä asiaan liittyviä sopimuksia muutenkaan säilytetty Sinosuren pääkonttorissa. Komissio viittaa 219, 220 ja 223 kappaleessa esitettyihin selityksiin, joissa käsitellään kaikkia näitä väitteitä. 840-suunnitelman osalta komissio haluaa lisätä, että se pyysi kaikkia merkityksellisiä asiakirjoja, jotka liittyvät Sinosuren toimintaan ja otokseen valittuja viejiä hyödyttävään väitettyyn tukiohjelmaan ja että 840-suunnitelma on varsin merkityksellinen sen päätelmien kannalta yhdessä kaikkien muiden 236 kappaleessa yksilöityjen asiakirjojen kanssa, kuten 232 kappaleen selityksissä vahvistetaan. Sinosuren vuoden 2012 tilinpäätöstietojen osalta komissio pyysi koetilinpäätöstä, jos vuoden 2012 tilinpäätöstiedot eivät olleet valmiita, mutta Sinosure kieltäytyi toimittamasta myöskään vuoden 2012 koetilinpäätöstä.
(445)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, ettei ollut oikeudellista tai tosiseikkoihin perustuvaa näyttöä tukemaan päätelmää, jonka mukaan aurinkosähköteollisuus on strateginen tuotannonala ja että tämä on olettamuksen tulosta. Komissio viittaa 231 kappaleessa annettuun selitykseen ja muistuttaa, että Kiinan viranomaiset vahvistivat tämän seikan tarkastuskäynnillä. Samanlaisista väitteistä, jotka koskevat 840-suunnitelmaa, 421-suunnitelmaa ja uusien strategisten tuotannonalojen tukitoimenpiteitä, ja väitteestä, jonka mukaan suunnitelmat eivät ole oikeudellisesti sitovia, komissio viittaa 232-234 kappaleessa esitettyihin selityksiin. Se huomauttaa vielä, että Kiinan viranomaiset eivät ole toimittaneet näitä asiakirjoja eivätkä ole keskustelleet niistä komission kanssa ja että ei ole mitään näyttöä, joka osoittaisi, että komission päätelmät ovat virheellisiä.
(446)
Kiinan viranomaiset ja yksi otokseen valittu viejä väittivät, että paikallisviranomaisten myöntämiä alennuksia ja avustuksia vientiluottovakuutusmaksujen maksamiseksi on pidetty lain vastaisesti tasoitustoimenpiteiden alaisena, koska ei ole vahvistettu, että ne ovat tukia WTO:n SCM-sopimuksen mukaisesti. Komissio viittaa tutkimuksen tuloksia koskevaan analyysiin ja etenkin 239 ja 247 kappaleeseen. Komissio huomauttaa vielä, että alennukset ja avustukset liittyvät erottamattomasti vientiluottovakuutusohjelmaan, koska niiden maksaminen on seurausta Sinosurelle vientiluottovakuutussopimuksen nojalla maksettavasta vakuutusmaksusta. Nämä alennukset kuuluvat myös kauppaministeriön ja Sinosuren yhdessä julkaiseman ilmoituksen [2004] nro 368 soveltamisalaan; ilmoituksen mukaan alue- ja paikallisviranomaisten on yhdessä pyrittävä toteuttamaan lisätukitoimenpiteitä luetteloon sisältyvien tuotteiden sekä uuden ja huipputeknologian alan yritysten vientiluottovakuutusten tueksi.
(447)
Kiinan viranomaiset kiistivät myös päätelmän, joka koski WTO:n SCM-sopimuksen liitteen 1 kohtaa j ja jonka mukaan Sinosuren vientivakuutusohjelmaa tarjottiin maksuilla, jotka eivät riitä kattamaan pitkällä aikavälillä ohjelman toimintakustannuksia ja tappioita. Väitteensä tueksi Kiinan viranomaiset siteerasivat WTO-paneelin asiassa US-Upland Cotton tekemiä päätelmiä ja esittivät selityksiä, jotka perustuivat Sinosuren vuosikertomuksiin sisältyviin erilaisiin lukuihin ja väitteisiin. Kiinan viranomaiset kyseenalaistivat myös komission viittauksen Sinosuren yhtiöjärjestyksen 11 §:ään ja Stewart Law -asianajotoimiston artikkeliin. Komissio toistaa kaikki 242-245 kappaleeseen sisältyvät selityksensä ja muistuttaa, että sen päätelmät perustuvat asiakirja-aineistossa saatavilla oleviin parhaisiin tietoihin, koska Kiinan viranomaiset kieltäytyivät yhteistyöstä, mikä esti komissiota saamasta pyytämiään merkityksellisiä tietoja. Päätelmissään komissio käsitteli asiakirja-aineistossa olevia monia tekijöitä ja näyttöä, ja näiden joukossa olivat Sinosuren yhtiöjärjestys ja Stewart Law -asianajotoimiston artikkeli. Komissio katsoo, että vaikka yksikään näistä tekijöistä ei itsessään ole ratkaiseva, ne ja kaikki muut tekijät ovat merkityksellisiä sen päätelmien kannalta. US-Upland Cotton -asian oikeuskäytännön osalta komissio on ottanut sen täysimääräisesti huomioon päätelmissään ja Kiinan viranomaisten lainaukset tästä oikeuskäytännöstä ovat varsin asiaankuuluvia.
(448)
Kiistääkseen komission 245 kappaleessa esittämän analyysin Kiinan viranomaiset toimittivat taulukon, jossa on Sinosuren julkisesti saatavilla oleviin vuosikertomuksiin vuosilta 2006-2011 sisältyvien tuloslaskelmien lukuja, ja päättelivät, että on ilmeistä, että saadut maksut olivat korkeammat kuin ohjelman toimintakustannukset. Komissio huomauttaa ensinnäkin, että Kiinan viranomaisten toimittamaan taulukkoon ei sisälly riviä, jossa esitetään Sinosuren maksamat palkkiot, vaan siinä esitetään vain toimintamenot. Luvut osoittavat kiistämättä, että joka vuosi vuodesta 2006 vuoteen 2011 (vuotta 2010 lukuun ottamatta) nettomaksut eivät koskaan ylitä nettokorvauksia ja toimintamenoja, vaikka jätettäisiin huomiotta palkkiot, jotka Kiinan viranomaiset jättivät pois. Tähän sisältyy vuosi 2011, joka kattaa osittain tutkimusajanjakson, ja tappioiden määrä on melko huomattava tiettyinä vuosina (esim. vuonna 2008). Komissio huomauttaa myös, että vuoden 2010 osalta Kiinan viranomaiset ovat ilmoittaneet suhteettoman alhaisen maksettujen nettokorvausten määrän (maksetut maksut ovat ilmoituksen mukaan 20 kertaa suuremmat kuin maksetut korvaukset), mikä ei käy ilmi vuoden 2010 vuosikertomuksesta. Kiinan viranomaisten vuodelle 2010 ilmoittama määrä perustuu jälkikäteen tehtyihin massiivisiin oikaisuihin, jotka koskivat saatavien perimistä ja muutoksia korvausvastuuseen, ja ne esitetään vain vuoden 2011 vuosikertomuksessa viittaamalla vuoteen 2010. Nämä oikaisut vaikuttavat olevan poikkeuksellisia ja epänormaaleja, ja ne ilmoitetaan vain seuraavan vuoden kertomuksessa. Komissio huomauttaa myös, että vuodelta 2011 Kiinan viranomaiset ovat sen sijaan ilmoittaneet vuoden 2011 vuosikertomukseen sisältyvät määrät. Komission on vaikea sovittaa myöhempiä oikaisuja yhteen todellisen tilanteen kanssa, etenkin kun otetaan huomioon, että Kiinan viranomaiset ja Sinosure eivät toimineet yhteistyössä eivätkä toimittaneet lisäselvityksiä tutkimuksen aikana.
Kiinan viranomaisten siteeraaman US-Upland Cotton -asian mukaan viittaus pitkään aikaväliin kohdassa j tarkoittaa riittävän pituista ajanjaksoa, jotta voidaan varmistaa puolueeton tarkastelu, joka mahdollistaa ohjelman perinpohjaisen arvioinnin ja jolla vältetään kohtuuttoman merkityksen antaminen yhdelle yksittäiselle tai epätyypilliselle tapahtumalle tietyn päivän, kuukauden, vuosikolmanneksen, puolen vuoden, vuoden tai muun tietyn ajanjakson aikana. Komissio pitää vuosia 2006-2011 riittävän pituisena tarkasteltavana ajanjaksona, ja tällä ajanjaksolla Sinosurelle aiheutui tappiota joka vuosi. Tilannetta vuonna 2010 on pidettävä yksittäisenä tai epätyypillisenä tapahtumana, jos otetaan huomioon vuoden 2011 vuosikertomuksen oikaistut luvut, ja näin ollen merkitykseltään vähäisenä, taikka huomioon on otettava merkityksellisinä vuoden 2010 vuosikertomuksesta tavanomaiset oikaisemattomat luvut, jotka osoittavat, että tulos on juuri yli kannattavuusrajan. Kun otetaan huomioon muina vuosina aiheutuneet merkittävät tappiot, tämä vahvistaa komission päätelmiä, joiden mukaan Sinosurelle aiheutui pitkän aikavälin tappioita vuosina 2006-2011. Lisäksi vaikka vuoden 2010 tiedot otettaisiin huomioon edustavina, Sinosuren toiminta oli edelleen tappiollista viitenä kuudesta vuodesta vuosina 2006-2011. Muita taulukkoja ja lukuja, jotka Kiinan viranomaiset toimittivat kiistääkseen WTO:n SCM-sopimuksen kohtaa j koskevat komission päätelmät, ei voida sovittaa yhteen muiden asiakirja-aineistossa olevien tietojen kanssa ja/tai ne eivät ole tarkastettavissa. Missään tapauksessa ne eivät itsessään osoita, että Sinosuren tulos olisi ollut kannattavuusrajalla edes lyhytaikaisen vientiluottovakuutusohjelmansa osalta kaudella 2006-2011.
(449)
Etuuden laskemisen viitearvon osalta Kiinan viranomaiset pitivät maan ulkopuolisen viitearvon vahvistamista SCM-sopimuksen vastaisena mutteivät esittäneet mitään näyttöä tämän väitteen tueksi. Komissio viittaa selitykseensä 245 kappaleessa.
(450)
Kiinan viranomaiset ja yksi otokseen valittu yhteistyössä toiminut viejä kiistivät käytetyn viitearvon sillä perusteella, että komissio ei ollut selittänyt, miksi i) vakuutusmaksun laskelma perustuu Yhdysvaltojen EXIM-pankin tietoihin; ii) se käytti tuovana maana Italiaa eikä Saksaa, jossa on tarkasteltavana olevan tuotteen tärkeimmät vientimarkkinat; iii) se käytti ajanjaksona 120:tä päivää eikä 60:tä päivää tai muuta lyhempää kautta; iv) se ei käyttänyt suoran viennin vaan FIBC (Financial Institution Buyer Credit) -vientivakuutuksen vakuutusmaksulaskelmia. Edellä i alakohdan osalta komissio viittaa 253 kappaleeseen. Edellä ii alakohdan osalta komissio katsoo, että Italia edustaa oikeaa tasapainoa alhaisimpien ja merkittävästi korkeampien riskien EU-maiden - jotka myös ovat tarkasteltavana olevan tuotteen markkinoita - ja näin ollen alhaisimpien ja korkeimpien veloitettujen vakuutusmaksujen välillä. Edellä iii alakohdan osalta komissio katsoo, että koska EXIM-pankin verkkosivulla ei ollut saatavilla 90 päivän kauteen perustuvaa simulaatiota, 120 päivää on soveltuvin edustamaan myyntiehtoja tutkimusajanjaksolla. Edellä iv alakohdan osalta komissio ei saanut simulaatiota suoran viennin vakuutusmaksujen osalta ja katsoo, että tämä viitearvo tuo esiin yleisen riskitilanteen ostajamaassa.
(451)
Eräs otokseen valittu yhteistyössä toiminut viejä väitti, että se oli ostanut vientiluottovakuutuksen osalle viennistään mutta oli maksanut tavanomaisen vakuutusmaksun eikä saanut etua Green Express -ohjelmasta tai muustakaan etuuskohtelusta, jotka valituksen tuoja esitti. Koska tämän väitteen tueksi ei esitetty näyttöä, komissio viittaa ohjelmaa koskeviin päätelmiinsä tämä asetuksen 3.4.1.4 jaksossa. Green Express -ohjelman osalta komissio viittaa 240 kappaleessa esitettyihin päätelmiinsä ja huomauttaa, että tämä on Sinosuren lyhytaikaisia vientiluottovakuutuksia koskevan ohjelman erityinen osa ja että komission päätelmät eivät koske pelkästään tätä osaa vaan koko ohjelmaa.
3.5.4. Golden Sun -demonstrointiohjelma
(452)
Kiinan viranomaiset väittävät, että ohjelmasta myönnetään avustuksia ”jaeltuja aurinkosähköjärjestelmiä” käyttäville aloille eikä tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille/viejille ja että asiaa koskevia kriteereitä lainsäädännössä ei ole kohdennettu moduulien ja kennojen tuottajiin. Kiinan viranomaiset väittävät toimittaneensa asianmukaiset asiakirjat ohjelmasta ja koordinoineensa asian otokseen valittujen yritysten kanssa tämän seikan osoittamiseksi. Kolme otokseen valittua yhteistyössä toiminutta viejää väitti, että kyseessä on käyttäjille tarkoitettu tuki, josta ei koidu etua tarkasteltavana olevalle tuotteelle, minkä vuoksi se ei ole tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistava perusasetuksen 1 artiklan 1 kohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan, GATT 1994 -sopimuksen VI:3 artiklan ja WTO:n SCM-sopimuksen 19.1 artiklan mukaisesti. Nämä viejät viittasivat EU:n päätökseen Yhdysvalloista peräisin olevaa biodieseliä koskevassa asiassa (ks. komission asetuksen (EY) N:o 194/2009 johdanto-osan 97 kappale, EUVL L 67, 12.3.2009, s. 50) ja WTO:n oikeuskäytäntöön asioissa U.S.-Lead Bars (paneelin raportin kohdat 6.50, 6.53, 6.56 ja 6.57), Canada-Measures Affecting the Export of Civilian Aircraft (paneelin raportin kohta 9.112), Brazil-Export Financing Programme for Aircraft (paneelin raportin kohta 7.24) ja Canada-Measures Affecting the Export of Civilian Aircraft (valituselimen raportin kohdat 157 ja 159).
(453)
Komissio viittaa tutkimuksen päätelmiin ja etenkin tämän asetuksen johdanto-osan 243-246 kappaleeseen, joissa esitetään kattavat selitykset edellä esitetyistä väitteistä ja vahvistetaan, että määrittely on asiaa koskevien säännösten sekä Kiinan viranomaisten ja otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden viejien esiin ottaman oikeuskäytännön mukainen. Komissio toteaa edelleen, että ohjelmasta myönnetyt avustukset liittyvät suoraan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen, koska avustuskelpoisiin ”jaeltuihin aurinkosähköjärjestelmiin” kuuluu nimenomaisesti moduulien ja kennojen toimittaminen hankkeiden merkittävänä osana, minkä vuoksi valtion myöntämän etuuden ja tarkasteltavana olevan tuotteen välillä on suora ja erottamaton yhteys. Kuten myös erityisesti 244 ja 245 kappaleessa todettiin, tutkimuksessa on vahvistettu, että Kiinan viranomaiset ovat maksaneet suoria maksuja useille otokseen valituille yhteistyössä toimineille viejille (jotta ne voivat asentaa aurinkopaneeleja tuottaakseen energiaa omaan käyttöönsä, myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoprosessiin, käyttämällä mm. niiden itse valmistamia aurinkomoduuleja ja -kennoja). On myös vahvistettu, että viejille maksetut suorat maksut niiden toimiessa tarkasteltavana olevan tuotteen toimittajina kolmansia osapuolia oleville hankkeen toteuttajille ovat vastoin asiaa koskevan lainsäädännön säännöksiä, ja että Kiinan viranomaiset eivät ole toimittaneet näyttöä tilanteen selittämiseksi (ks. 245 ja 246 kappale).
Kiinan viranomaisten ja otokseen valitun yhteistyössä toimineen viejän suppea selitys, jonka mukaan Kiinan lainsäädännön vastainen varojen suora siirto oli välttämätön, koska hankkeen toteuttajalla oli rahoitusvaikeuksia ja jotta varmistettiin, että avustusta käytetään vain sallittuihin aurinkosähköjärjestelmiin, viittaa voimakkaasti siihen, että ilman tätä valtion suoraa varojen siirtoa toimittajana toiminut otokseen valittu yhteistyössä toiminut viejä ei olisi voinut saada varoja tarkasteltavana olevan tuotteen toimittamista varten ja että valtio ei olisi voinut varmistaa, että tuki olisi käytetty aiottuun tarkoitukseen. Tältä näkökannalta ja muun näytön puutteessa näitä maksuja on pidettävä suorana avustuksena Kiinan viranomaisilta tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajalle, joka ei muutoin olisi saanut varoja tarkasteltavana olevan tuotteen toimittamista varten (olettaen, että toimittaminen tosiasiallisesti tapahtui, mistä ei myöskään ollut mitään näyttöä). Tällä perusteella komissio katsoo, että Kiinan viranomaisten ja otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden viejien väitteille ei ole oikeudellisia perusteita.
(454)
Kiinan viranomaiset väittivät vielä, että tilanteissa, joissa ohjelmasta maksetut etuudet koskivat tarkasteltavana olevan tuotteen toimittamista etuyhteydettömille hankkeen toteuttajille, komissiolla oli velvoite suorittaa kustannusten siirtoa koskeva analyysi tämän seikan vahvistamiseksi, ja viittasivat WTO:n päätökseen asiassa US-Softwood Lumber IV (valituselimen raportin kohdat 141 ja 142). Komissio viittaa 244-246 ja 352 kappaleessa esitettyihin selityksiin tämän väitteen hylkäämiseksi. Koska Kiinan viranomaiset ja asianomaiset osapuolet eivät toimineet yhteistyössä, komissio ei voinut suorittaa edellä tarkoitettua analyysiä. Näin ollen kyseessä ei ole kustannusten siirto eikä esiin otettu WTO:n oikeuskäytäntö ole merkityksellinen tässä tilanteessa, kun otetaan huomioon, että maksut maksettiin suoraan tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille ja liittyivät suoraan mm. tarkasteltavana olevan tuotteen toimituksiin. Koska nämä maksut eivät ole takaisin maksettavia avustuksia, kyseessä on taloudellinen tuki (varojen suora siirto) ja komissiolla on perusteet olettaa, että niistä koituu etua vastaanottajalle (tuottajille), koska kyseisten määrien jatkokäytöstä ei toimitettu mitään näyttöä. Jos valtio olisi suorittanut maksut tästä ohjelmasta kolmansia osapuolia oleville hankkeen toteuttajille ja laitteet olisi hankittu asianmukaisella markkinahinnalla, kyseisille viejille ei olisi koitunut etua. Tilanteessa, jossa maksut suoritetaan vientiä harjoittaville tuottajille, näiden yritysten aurinkopaneelien asentamiseen käyttämistä määristä koituu etua, koska ne vapautuvat kustannuksista, joita niille muutoin tästä prosessista olisi aiheutunut. Jos vientiä harjoittava tuottaja ei pysty osoittamaan, että osa avustuksesta on siirretty kolmansia osapuolia oleville käyttäjille, käytettävissä olevien tietojen perusteella oletetaan, että avustuksen tästä osasta koituu etua viejälle yleisenä tukena, joka hyödyttää yrityksen toimintaa kokonaisuudessaan. Nämä edellytykset täyttyvät tässä asiassa.
(455)
Kaksi otokseen valittua yhteistyössä toiminutta viejää väitti, että Golden Sun -ohjelma ei ole erityinen, koska asiaa koskevat vaatimukset Kiinan lainsäädännössä ovat puolueettomia ja kaikki yritykset, jotka täyttävät ne, voivat saada etua ohjelmasta ja kaikki yritykset ovat tukikelpoisia riippumatta siitä, valmistavatko ne tarkasteltavana olevaa tuotetta. Komissio viittaa 247 kappaleessa esitettyihin erityisyyttä koskeviin päätelmiin, jotka osoittavat, että edellytykset ja valintakriteerit eivät ole puolueettomia eikä niitä sovelleta automaattisesti. Asiaa koskevissa kriteereissä vahvistetaan, että ohjelma on rajoitettu sellaisiin yrityksiin, jotka täyttävät kriteerit eli joiden kokonaiskapasiteetti on vähintään 300 Wh ja joilla on varoja vähintään 100 miljoonaa RMB:tä. Valintakriteereiden mukaan saajayritysten on myös sisällyttävä paikalliseen Golden Sun -demonstrointihankkeen täytäntöönpanosuunnitelmaan, ja tutkimuksessa vahvistettiin, että näihin paikallisiin suunnitelmiin sisällyttäminen riippuu toimivaltaisten viranomaisten harkinnanvaraisista päätöksistä, jotka eivät ole avoimia eivätkä perustu puolueettomiin kriteereihin. Komissio toteaa vielä lisäksi, että avustuskelpoiset ”jaellut aurinkosähköjärjestelmät” riippuvat aurinkosähköä tuottavista laitteista, joista suurin osa on aurinkomoduuleja ja -kennoja. Sen vuoksi otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden viejien väitteiden vastaisesti järjestelmä on erityinen myös sikäli, että vain aurinkosähköjärjestelmien eli tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajat voivat käytännössä saada etuuksia ohjelmasta joko suoraan hankkeiden omistajina tai välillisesti väitettyinä tarkasteltavana olevan tuotteen toimittajina hankkeiden omistajille.
Kun otetaan myös huomioon puutteellinen yhteistyö Kiinan viranomaisten taholta, jotka eivät ole toimittaneet kaikkia komission pyytämiä budjettiasiakirjoja (ks. 234-239 kappale), voidaan päätellä, että ohjelma on myös käytännössä erityinen perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti, koska ohjelmasta saavat suoraan tai välillisesti etua pääasiassa tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajat. Tukea käyttävät vain jotkin yritykset (tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajat) tai nämä yritykset käyttävät sitä pääasiallisesti tai suhteettoman paljon, koska ne ovat vain väitettyjen mahdollisten edunsaajien yksi alaryhmä mutta vaikuttavat saaneen kaiken tuen.
3.5.5. Välittömiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusohjelmat
3.5.5.1. Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma vientiin suuntautuneille ulkomaisrahoitteisille yrityksille
(456)
Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä, jonka mukaan valituksessa esitetty vientiin suuntautuneille ulkomaisrahoitteisille yrityksille, jäljempänä ”FIE-yritykset”, tarkoitettu ohjelma lopetettiin vuodesta 2013. Komissio huomauttaa, että tutkimusajanjakso päättyi hyvinkin ennen vuotta 2013, joten ohjelmasta tutkimusajanjaksolla myönnetyt etuudet ovat tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavia. Tämä on vahvistunut tutkimuksen päätelmissä, joiden mukaan ohjelmasta koitui etua tutkimusajanjaksolla useille otokseen valituille yhteistyössä toimineille viejille. Ohjelmasta myönnetyt etuudet jatkuvat tulevaisuudessakin, vaikka ohjelma päätettiin vuonna 2013.
(457)
Kiinan viranomaiset ja yksi otokseen valittu vientiä harjoittava viejä väittivät vielä, että uuden ja huipputeknologian alan yrityksiä koskeva järjestelmän muunnos ei ole tasoitustoimenpiteiden alainen perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdan perusteella, koska sitä ei mainittu valituksessa. Komissio viittaa 286 kappaleeseen, jossa tämä väite kumotaan yksityiskohtaisesti. Komissio muistuttaa myös, että Kiinan viranomaiset päättivät kieltäytyä yhteistyöstä tutkimuksessa tämän ohjelman muunnoksen osalta. Näiden tekijöiden lisäksi komissio huomauttaa, että valituksessa luetellaan uuden ja huipputeknologian alan yrityksiä koskevan kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelman muunnoksen lisäksi muita niihin liittyviä suoraa verotusta koskevia etuuskohtelujärjestelmiä (valituksen kohta 4.2.5.1), joissa on kyse joko niille myönnettävistä veronalennuksista (valituksen kohta 4.2.5.9) tai uuden tai huipputeknologian alan yrityksiksi tunnustettujen FIE-yritysten etuuskohtelun mukaisista verojärjestelyistä (valituksen kohta 4.2.5.8). Sen vuoksi voidaan katsoa, että ohjelmalla on erittäin tiivis yhteys joko toiseen tai molempiin näistä verojärjestelyistä sikäli, että siinä on kyse suoran veroasteen alentamisesta ja se on kohdennettu samoihin edunsaajina oleviin uuden tai huipputeknologian alan yrityksiin. Jos Kiinan viranomaiset olisivat toimineet yhteistyössä, komissio olisi voinut arvioida asianmukaisesti ja perusteellisesti kaikki tekijät, jotka liittyvät yhteyteen valituksessa esitettyjen ohjelmien kanssa, ja täyttää mahdolliset aukot valituksessa olevissa tiedoissa, jotka perustuvat alustavaan näyttöön, joka oli kohtuudella valituksen tekijän saatavilla. Näiden väitteiden perusteella komissio toteaa jälleen, että tasoitustoimenpiteiden soveltaminen tähän ohjelmaan on täysin perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaista, koska säännöksessä mahdollistetaan valituksessa yksilöityjen ”väitettyjen tukien” eikä pelkästään tiettyjen ohjelmien tutkiminen. Tässä tapauksessa väitetty tuki, valtion verotulosta luopuminen, joka kohdistuu samantyyppisiin edunsaajiin, on yhteinen kaikille kyseisille ohjelmille.
(458)
Kaksi otokseen valittua yhteistyössä toiminutta viejää väittivät tuen määrän laskemisesta, että komissio oli virheellisesti käyttänyt koko vuoden lukuja vuoden 2011 tuloveroilmoituksesta siitä huolimatta, että tutkimusajanjakso kattaa puolet vuodesta 2011 ja puolet vuodesta 2012, ja tämä on vastoin laskentamenetelmää, joka esitetään komission ohjeiden E kohdan a alakohdan ii alakohdassa (komission ohjeet tuen määrän laskemiseksi tasoitustulleja koskevissa tutkimuksissa, EYVL C 394, 17.12.1998, s. 6). Toinen näistä viejistä väitti vielä, että koska vuoden 2012 koko veroilmoitus ei ollut vielä saatavilla tarkastuksen aikana, komission olisi pitänyt perustaa vuotta 2012 koskevat laskelmansa paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa saatuihin neljännesvuosittaisiin veroilmoituksiin, joka koskivat vuoden 2012 alkupuoliskoa, ja/tai vuotta 2012 koskeviin voitto-/tappiotaulukkoihin, joista näkyy, että yritys oli tappiollinen.
(459)
Komissio viittaa 300 kappaleeseen ja vahvistaa, että on tärkeää, että etuuden laskeminen perustuu tietyn verovuoden lopullisiin auditoituihin veroilmoituksiin. Komissio toteaa vielä, että vuoden 2011 veroilmoituksen lopullinen tekeminen tutkimusajanjaksolla tekee ilmoituksessa esitetyistä etuuksista lopullisia, mikä edelleen vahvistaa tämän lähestymistavan oikeellisuutta. Komissio ei voi perustaa laskelmiaan neljännesvuosittaisiin veroilmoituksiin, koska näissä ilmoituksissa näkyy alustava tilanne ilmoituksen tekohetkellä eikä siinä määritelmällisesti oteta huomioon verovuoden lopullista konsolidoitua tilannetta. Näiden ilmoitusten tarkoituksena on varmistaa maksuvalmius valtiolle siinä tapauksessa, että veroja on maksettava, mutta niistä käy ilmi vain osittainen tilanne ilmoituksen tekohetkellä. Saattaa hyvinkin olla, että jos yritys saa vuoden kahdella viimeisellä neljänneksellä huomattavaa voittoa, joka vähintäänkin kompensoi ensimmäisten neljännesten tappiot, se ilmoittaa verotettavaa voittoa lopullisessa veroilmoituksessa. Sen vuoksi vaikka vuoden 2012 alustava veroilmoitus antaa jonkinlaisen kuvan viejän tilanteesta ilmoituksen tekohetkellä ja selittää, miksi komissio keräsi nämä tiedot, niiden merkitys ei kuitenkaan ole absoluuttinen, koska ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että lopullisessa ilmoituksessa esitettävä tilanne verovuoden lopulla olisi täysin erilainen. Vuotta 2012 koskevien voitto- ja tappiotaulukkojen osalta komissio huomauttaa, että liikekirjanpito ei aina vastaa verotuskirjanpitoa, ja saattaa hyvinkin olla, että verotustarkoituksiin ilmoitettavat tulo- ja tappiotekijät eroavat merkittävästikin liikekirjanpitotarkoituksiin ilmoitettavista tekijöistä. Verotusta varten voidaan myös tehdä oikaisuja, jotka eivät näy täysimittaisesti rahoitustaseissa. Yhteenvetona voidaan todeta, että vaikka yrityksen rahoitustaseet näyttävät tappiota, se ei välttämättä tarkoita sitä, että se olisi samassa tilanteessa lopullisessa veroilmoituksessaan. Näiden väitteiden perusteella komissio vahvistaa, että suoraa verotusta koskevista järjestelmistä saadun tuen laskemisessa on välttämättä käytettävä lukuja, jotka on saatu auditoiduista lopullisista tuloveroilmoituksista eikä kausittaisista veroilmoituksista tai lopullisista tai koetilinpäätöksistä.
3.5.5.2. Tutkimus- ja kehitysmenojen (T&K) verovähennykset FIE-yrityksille
(460)
Kiinan viranomaiset väittävät saaneensa nyt ensimmäistä kertaa tietoa siitä, että komissio pitää tasoitustoimenpiteiden alaisena T&K-ohjelmaa, joka ei korvaa valituksessa esitettyä FIE-yritysten T&K-ohjelmaa. Kiinan viranomaiset käyttävät samoja väitteitä kuin edeltävästä järjestelmästä (ks. 457 kappale) ja väittävät, että tasoitustoimenpiteiden soveltaminen järjestelmään on WTO:n SCM-sopimuksen 11 ja 13 artiklan vastaista. Kiinan viranomaiset väittävät vielä, että FIE-yritysten T&K-ohjelma päättyi vuonna 2008 ja että uuteen Kiinan yritystuloverolakiin sisältyvä uusi T&K-ohjelma ei korvaa tätä ohjelmaa, koska siinä ei viitata FIE-yrityksiin eikä edellytetä T&K-menojen olevan 10 prosenttia korkeammat kuin edeltävänä vuotena.
(461)
Komissio huomauttaa, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään tietoja tästä järjestelmästä vastauksessaan kyselylomakkeeseen ja puutteita koskevaan kirjeeseen, mutta järjestelmä oli tasoitustoimenpiteiden alainen jo aiemmissa tutkimuksissa (ks. 310 kappale). Komissio huomauttaa myös, että ohjelmasta keskusteltiin tarkastuskäynnin aikana Kiinan viranomaisten kanssa ja siihen liittyvät täytäntöönpanosäännökset kerättiin näytteeksi (yksi otokseen valituista viejistä oli myös toimittanut ne). Sen vuoksi Kiinan viranomaisten väitteet siitä, että sille ilmoitettiin nyt ensimmäistä kertaa, että ohjelma saattaa mahdollistaa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton, on perusteeton, kun myös otetaan huomioon, että useat otokseen valitut yhteistyössä toimineet viejät, joiden kanssa Kiinan viranomaiset koordinoivat vastauksensa, ilmoittivat tästä ohjelmasta kyselylomakevastauksissaan. Kiinan viranomaiset olivat täysin tietoisia tästä seikasta, koska ne tutkivat useita kertoja ei-luottamuksellista asiakirja-aineistoa. Tutkimuksen päätelmät osoittavat, että ohjelma on tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistava (ks. 310-314 kappale). Komissio toteaa vielä, että ohjelmalla korvataan selvästi edellinen FIE-yrityksille suunnattu ohjelma, koska veroetuuden sama muoto ja määrä (veropohjasta vähennettävä lisävähennys) ja sama suhde ja sama perustilanne (T&K-toimien tukikelpoiset kustannukset) osoittavat tiiviin yhteyden, ja muutoksia on vain vähän. Nämä vähäiset muutokset tehtiin uuden yritysverolain uudistuksen myötä vuonna 2008, mutta ohjelman luonne ja perusolemus säilyvät olennaisesti samana. Komissio viittaa myös vireillepanoperusteita koskeviin väitteisiin, jotka esitettiin 457 kappaleessa.
(462)
Kiinan viranomaiset ja yksi otokseen valittu yhteistyössä toiminut viejä väittivät myös, että ohjelma ei ole erityinen, koska komissio ei ole osoittanut, että uuden ja huipputeknologian alan yrityksen sertifikaatin saaminen on rajattu tiettyihin yrityksiin. Komissio viittaa 313, 321 ja 325 kappaleessa esitettyihin selityksiin, jotka koskevat toista uuden ja huipputeknologian alan yrityksiin sovellettavaa vero-ohjelmaa. Komissio toteaa lisäksi, että ohjelman soveltamista koskevat täytäntöönpanosäännöt (ks. 321 kappale) vahvistavat edelleen erityisyyttä koskevaa päätelmää, koska vain valtion politiikan tukemilla aloilla toimivat ja asiaa koskevien valtion luetteloiden ja ohjeiden nojalla kelpoiset yritykset voivat saada tämän sertifikaatin. Esimerkiksi vain yritykset, jotka sitoutuvat T&K-hankkeeseen, joka kuvataan kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n asiakirjassa ”High and New Tech Fields under the Key Support of the State and the Guidelines for Current Priorities for Development in Key Sectors of the Hi-Tech Industry” vuodelta 2007, tai T&K-toimiin, jotka sisältyvät vuonna 2006 annettuun valtioneuvoston ilmoitukseen nro 6 ”Implementing the Several Supporting Policies for the Outline of the State Medium and Long-term Scientific and Technological Development (2006-2020)”, voivat saada tämän sertifikaatin. Sen vuoksi on selvää, että vero-ohjelmaa sovelletaan vain näihin tiettyihin yrityksiin asianomaisilla sektoreilla ja valtion tukemiin T&K-toimiin, mukaan luettuna yritykset kannustetulla aurinkosähkösektorilla.
(463)
Kaksi otokseen valittua yhteistyössä toiminutta viejää väittivät tuen määrän laskemisesta, että komissio oli virheellisesti käyttänyt lukuja niiden vuoden 2011 tuloveroilmoituksesta, vaikka tutkimusajanjakso kattaa puolet vuodesta 2011 ja puolet vuodesta 2012, ja tämä on vastoin laskentamenetelmää, joka esitetään komission ohjeiden E kohdan a alakohdan iii alakohdassa (komission ohjeet tuen määrän laskemiseksi tasoitustulleja koskevissa tutkimuksissa, 1998). Komissio viittaa kaikkiin 459 kappaleessa käsiteltyihin väitteisiin, jotka pätevät myös tätä ohjelmaa koskevan väitteen kumoamiseen. Komissio huomauttaa lisäksi, että väitetyllä verotappiolla verovuonna 2012 on vähäistä tai ei mitään merkitystä, koska verovähennys voidaan siirtää eteenpäin viidellä verovuodella ja vähennys voidaan tehdä seuraavina viitenä vuotena ilmoitetuista verotettavista tuloista. Sen vuoksi vaikka komissio hyväksyisikin, että yrityksille aiheutui verotappiota vuonna 2012 tai vaikka vuoden 2012 lopulliset auditoidut veroilmoitukset olisivat saatavilla ja osoittaisivat verotappiota (mikä ei ole asian laita tässä tapauksessa), se ottaisi silti huomioon ohjelmasta saadut etuudet, koska ei voida jättää huomiotta, että vuonna 2012 verovähennyksistä saadut etuudet käytettäisiin heti, kun yritys ilmoittaisi verotettavaa tuloa seuraavina viitenä verovuotena.
3.5.5.3. Verovähennykset uuden ja huipputeknologian alan yrityksille, jotka osallistuvat nimettyihin hankkeisiin
(464)
Kiinan viranomaiset ja eräs yhteistyössä toiminut viejä väittivät, että ohjelma ei ole erityinen, että erityisyyttä koskeva analyysi ei perustu tosiseikkoihin ja että uuden ja huipputeknologian alan yrityksen aseman saamista koskevia vaatimuksia tai tukikelpoisuutta koskevia ehtoja olisi pidettävä objektiivisina ja että ohjelman tukikelpoisuus on automaattinen. Erityisyyttä koskevan päätelmän osalta, joka koskee myös ohjelman ja T&K-verovähennyksen rajoittamista uuden ja huipputeknologian alan yrityksiin, komissio viittaa 321-325 kappaleessa antamiinsa selityksiin sekä 462 kappaleeseen, jota myös voidaan soveltaa tähän ohjelmaan. Komissio toteaa uudelleen, että edellä esitetyt täytäntöönpanotoimenpiteet ja asiakirjat osoittavat, että ohjelman soveltaminen ja uuden ja huipputeknologian alan yrityksen aseman saaminen ei suinkaan ole mahdollista kaikille yrityksille eikä perustu objektiivisiin kriteereihin, vaan se on rajoitettu vain tiettyihin Kiinan viranomaisten tukemiin sektoreihin ja yrityksiin kriteereillä, jotka eivät vaikuta olevan objektiivisia tai neutraaleita. Etuuksien saaminen ohjelmasta ei myöskään ole automaattista vaan riippuu uuden ja huipputeknologian alan yrityksen sertifikaatista, jonka toimivaltaiset viranomaiset myöntävät harkinnanvaraisesti, minkä vuoksi se ei ole automaattinen.
(465)
Eräs yhteistyössä toiminut viejä väitti, että komissio laski virheellisesti tästä ohjelmasta saadun etuuden, koska se käytti vuoden 2011 auditoitua veroilmoitusta vaikka vuoden 2012 ensimmäisen ja toisen neljänneksen veroilmoitukset olivat saatavilla ja toimitettiin tarkastuskäynnillä, ja joka tapauksessa komissio olisi voinut pyytää kopion vuoden 2012 lopullisesta tuloveroilmoituksesta heti kun se olisi saatavilla. Viejä väitti myös, että jos vuoden 2011 veroilmoitusta käytetään laskettaessa tuesta saatua etuutta, olisi käytettävä yrityksen vuoden 2011 liikevaihtoa eikä tutkimusajanjakson liikevaihtoa. Komissio viittaa selitykseensä 459 kappaleessa. Komissio huomauttaa lisäksi, että tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessään otokseen valituille viejille, myös kyseiselle viejälle, se pyysi nimenomaisesti alkuperäisiä täydellisiä veroilmoituksia tutkimusajanjakson kattavilta verovuosilta ja kolmelta edeltävältä vuodelta. Sen vuoksi kyseinen vientiä harjoittava tuottaja olisi voinut ja sen olisi pitänytkin toimittaa vuoden 2012 veroilmoitus heti kun se oli saatavilla, ja komissio huomauttaa, että se ei ole tehnyt näin nytkään, kun se lähetti huomautuksensa lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Väitteestä, jonka mukaan komission olisi pitänyt käyttää vuoden 2011 liikevaihtoa etuuden laskemiseksi, se huomauttaa, että vuoden 2011 veroilmoituksesta saatua etuuden määrää pidetään kohtuullisena osoituksena tilanteesta tutkimusajanjaksolla, etenkin kun vuoden 2011 vero oli maksettava tutkimusajanjaksolla (kuukausi) ja vuotta 2012 koskevat lopulliset tiedot eivät olleet saatavilla tarkastuksen aikana. Komissio ei kuitenkaan voi käyttää eri nimittäjiä mittaamaan eri tukia, koska tällöin prosenttiluvut eivät ole vertailukelpoisia eivätkä laskelmat ole johdonmukaisia. Komissio toteaa vielä, että sillä ei ole tarkastettuja lukuja liikevaihdosta vuodelta 2011 vaan vain tutkimusajanjaksolta.
3.5.6. Osapuolten huomautukset maankäyttöoikeuksien tarjoamisesta riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
(466)
Kiinan viranomaisten mukaan komissio ei määrittänyt tuen erityisyyttä SCM-sopimuksen 2.1 artiklan ja 2.2 artiklan nojalla, eikä se myöskään perustellut erityisyyttä koskevia päätelmiään niitä selkeästi tukevan näytön perusteella SCM-sopimuksen 2.4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaisten mukaan komissio ei esittänyt mitään tosiseikkoihin perustuvaa näyttöä siitä, mitkä ovat niitä tiettyjä tuotannonaloja, joille tarjotaan maankäyttöoikeuksia etuuskohtelun mukaisin hinnoin, ja mikä on sen oikeusperusta arviolle, jonka mukaan aurinkokennoja ja -moduuleja tuottava tuotannonala kuuluu osana näihin tuotannonaloihin. Eräs vientiä harjoittava tuottaja esitti samanlaisen väitteen. Nämä väitteet oli hylättävä. Komissio esitti 364 kappaleessa esimerkkejä maankäyttöoikeuksia koskevista ilmoituksista, joissa viranomaiset rajasivat mahdolliset ostajat aurinkosähköteollisuuteen ja asettivat hintarajat otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ostamille maankäyttöoikeuksille. Koska Kiinan viranomaisilta ei saatu pyydettyjä tietoja ja kun otetaan huomioon valtion tuki aurinkosähköteollisuudelle sekä maankäyttöoikeuksien myöntämiseen liittyvä harkinnanvaraisuus ja läpinäkymättömyys, komissio katsoo, että tiedot vahvistivat erityisyyden esiintymisen.
(467)
Kiinan viranomaiset ja useat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että komission valitsema maankäyttöoikeuksia koskeva viitearvo ei ole riittävä. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei pyrkinyt parhaansa mukaan yksilöimään viitearvoa, joka on lähellä markkinaolosuhteita, jotka vallitsisivat ilman vääristymistä, kuten vaaditaan WTO:n paneelin päätöksessä asiassa US - Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China (101). Tämä väite oli hylättävä. Komissio tarkasteli yksityiskohtaisesti eri indikaattoreita ja vertaili Taiwania ja Kiinaa kokonaisuudessaan sekä yksittäisiä asiaan liittyviä Kiinan maakuntia. Analyysin jälkeen komissio pitää Taiwania asianmukaisena vertailumaana kaikkien asiakirja-aineistoon sisältyvien seuraavien tietojen perusteella: i) talouskehityksen taso ja taloudellinen rakenne Taiwanissa ja suurimmassa osassa niistä Kiinan maakunnista ja kaupungeista, joissa yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat sijoittautuneina, ovat vertailukelpoiset, ii) Kiinan ja Taiwanin fyysinen läheisyys, iii) teollisen infrastruktuurin korkea taso, joka vallitsee sekä Taiwanissa että näissä Kiinan maakunnissa, iv) tiiviit taloudelliset siteet ja rajatylittävä kauppa Taiwanin ja Kiinan välillä, vi) samanlainen väestöntiheys kyseisissä Kiinan maakunnissa ja Taiwanissa, vi) vertailuarvon muodostamiseen käytetyn maan tyypin ja liiketoimien samanlaisuus Taiwanissa ja Kiinassa sekä vii) Taiwanin ja Kiinan samanlaiset väestörakenteelliset sekä kielelliset ja kulttuurilliset piirteet. Lisäksi useimpia kyseisistä maakunnista pidetään tärkeimpinä tuottavina maakuntina Kiinassa.
Vaikka BKT asukasta kohden Taiwanissa ja näissä Kiinan maakunnissa ja kaupungeissa ei ole täysin sama, näiden maakuntien ja kaupunkien BKT on kasvanut nopeasti viime vuosina ja ne ovat saavuttamassa Taiwania. Lisäksi viimeaikaisten tietojen mukaan näyttää siltä, että sekä Kiinassa kokonaisuudessaan että kyseisissä maakunnissa ja kaupungeissa BKT kasvaa huomattavasti nopeammin kuin Taiwanissa, joten ne saavuttavat Taiwania vauhdilla. On kuitenkin tärkeää huomata, että ei-markkinatalousmaan (Kiinan) ja vakiintuneen markkinatalousmaan (Taiwanin) BKT:n tarkka vertailu ei ole ratkaiseva tekijä, koska on tavallista, että ei-markkinatalousmaan talous laahaa toimivan markkinatalouden jäljessä BKT:n suhteen. Myös monet muut tekijät, kuten kaavoitussäännöt ja ympäristöpolitiikka, saattavat vaikuttaa teollisuusmaan tarjontaan ja kysyntään. Varsinainen kysymys on, minkälaiset olisivat ”vallitsevat markkinaedellytykset” maankäyttöoikeuksien suhteen näissä Kiinan maakunnissa, jos se olisi toimiva markkinatalous, ja kaiken näytön perusteella ne muistuttaisivat hyvin läheisesti Taiwania.
3.5.7. Muita huomautuksia
(468)
Valituksen tekijä väitti, että komission olisi pitänyt ilmoittaa tutkimuksen aikana havaitut muut tukijärjestelmät ja vahvistaa tukimarginaalit myös tällaisille järjestelmille, joita ei mainittu valituksessa. Tältä osin on huomattava, että komissio tutki kaikkia tukia, jotka täyttivät vireillepanoa koskevat oikeudelliset vaatimukset.
(469)
Valituksen tekijä väitti, että komission olisi pitänyt vahvistaa tukimarginaali monikiteisen piin tarjoamiselle riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan valituksessa olleiden tietojen ja Yhdysvaltain kauppaministeriön samanlaisessa aurinkosähköä koskevassa tapauksessa tekemien päätelmien perusteella. Komissio tutki ohjelmaa ja päätteli otokseen valituilta vientiä harjoittavilta tuottajilta ja Kiinan viranomaisilta saatujen tietojen perusteella, että ohjelmasta ei koitunut etuutta tutkimusajanjaksolla pääasiassa siksi, että monikiteisen piin tuontihinnat olivat alemmat kuin kiinalaisten toimittajien veloittamat hinnat. On huomattava, että Yhdysvaltojen tapauksen ja tämän tapauksen tutkimusajanjaksot eivät olleet samat.
(470)
Valituksen tekijä väitti myös, että komission olisi pitänyt vahvistaa tukimarginaali sähkön tarjoamiselle riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan. Tämä väite oli hylättävä. Komissio ei löytänyt riittävää näyttöä siitä, että otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat, LDK:ta lukuun ottamatta, olisivat saaneet etua sähkön tarjoamisesta etuuskohtelun mukaisin hinnoin tutkimusajanjaksolla.
(471)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komission laskentamenetelmän tuloksena saatiin kaksinkertainen polkumyynti- ja tukimarginaali. Kiinan viranomaisten mukaan komission olisi pitänyt vähentää vientiluottovakuutusohjelmalle laskettu tukimarginaali polkumyyntimarginaaleista sillä perusteella, että kyseessä on vientituki. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komission olisi pitänyt vähentää polkumyyntimarginaalista tukimarginaalit, jotka laskettiin maan ulkopuolisten viitearvojen perusteella. Sen perustelujen mukaan polkumyynnin osa, joka on laskettu vertailumaan normaaliarvon perustella on itse asiassa samaa tukea, joka on tasoitustoimenpiteiden alaista rinnakkaisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa. Kummallakaan näistä väitteistä ei ollut vaikutusta tulokseksi saataviin toimenpiteisiin, sillä tässä tapauksessa molempia tulleja rajoittaa vahinkomarginaali. Kiinan viranomaiset myös vahvistivat tämän huomautuksissa, jotka ne esittivät lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Sen vuoksi näitä väitteitä ei ollut tarpeen käsitellä.
3.6. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(472)
Perusasetuksen säännösten mukaisesti tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrät arvo-osuutena ilmaistuna on tutkimuksen kohteena olevien yritysten osalta ilmoitettu seuraavassa taulukossa:
Vientiä harjoittava tuottaja
Lopullinen tukimarginaali
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd, Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
vähimmäistaso
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset
6,5 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset (liite 1)
6,4 %
Kaikki muut yritykset
11,5 %
(473)
Perusasetuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti otoksen ulkopuolisten yhteistyössä toimineiden yritysten kokonaistukimarginaali, joka laskettiin otokseen kuuluneille yhteistyössä toimineille yrityksille vahvistetun painotetun keskimääräisen kokonaistukimarginaalin perusteella, on 6,4 prosenttia.
(474)
Koska kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyöaste oli korkea, ”kaikkia muita yrityksiä” koskeva tulli asetettiin otokseen valittuihin tai tutkimuksessa yhteistyössä toimiviin yrityksiin sovellettavan korkeimman tullin tasolle. Kaikkien muiden yritysten tullia sovelletaan niihin yrityksiin, jotka eivät toimineet tutkimuksessa yhteistyössä.
4. VAHINKO
4.1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä
(475)
Samankaltaista tuotetta tuottaa unionissa noin 215 tuottajaa. Ne muodostavat unionin tuotannonalan perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ”unionin tuotannonala”. Toimielimet ovat tarkastaneet asianomaisten osapuolten väitteet, joiden mukaan tuottajia oli enemmän; tarkastuksessa kävi ilmi, että väitetyt muut tuottajat olivat itse asiassa enimmäkseen vientiä harjoittavia tuottajia, niihin etuyhteydessä olevia tuojia, jakelijoita ja asentajia.
(476)
Kaikkia unionin tuotannonalasta saatavilla olevia tietoja, mukaan luettuna valituksen tekijän toimittamat tiedot, riippumattoman konsulttiyrityksen, Europressedienstin, jäljempänä ”konsultti”, toimittamat makrotaloudelliset tiedot sekä otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistetut kyselylomakevastaukset, käytettiin vahvistamaan unionin kokonaistuotannon määrä tutkimusajanjaksolla, koska tuotannosta ei ollut saatavilla kattavia julkisia tietoja. Koska unioniin tuotavat moduulit ja kennot kirjataan tullinimikkeisiin, jotka kattavat sellaisiakin tuotteita, jotka eivät kuulu tämän tutkimuksen piiriin, ja ilmoitetut tuontimäärät ovat tonneina, tuontimäärien ja -arvojen määrittämiseen ei voitu käyttää Eurostatin tietoja vaan konsultilta saatuja tietoja. Konsultilta saadut tiedot tarkistettiin mahdollisuuksien mukaan vertaamalla niitä muista julkisista lähteistä saataviin tietoihin ja tarkistettuihin kyselylomakevastauksiin.
(477)
Tällä perusteella unionin kokonaistuotannoksi tutkimusajanjaksolla arvioitiin 4 GW moduulien ja 2 GW kennojen osalta.
(478)
Kuten 21 kappaleessa todettiin, otokseen valittiin yhdeksän unionin tuottajaa, joiden osuus moduulien kokonaistuotannosta unionissa oli 18-21 prosenttia ja kennojen 17-24 prosenttia.
(479)
Useat osapuolet vastustivat sitä, että konsultin toimittamia tietoja käytettiin mm. unionin tuotannon, unionin tuotantokapasiteetin sekä muiden unionin tuotannonalaa koskevien makrotaloudellisten vahinkoindikaattoreiden ja tuontitietojen määrittämisessä. Nämä osapuolet epäilivät konsultin riippumattomuutta ja väittivät, että se on yhteydessä valituksen tekijään. Ne myös pyysivät komissiota selventämään, millä perusteella konsultti valittiin, ja kyseenalaistivat sen asiantuntemuksen aurinkoenergiasektoriin liittyvien taloudellisten tietojen keruussa. Tältä osin väitettiin, että komission olisi pitänyt tehdä päätelmänsä muista käytettävissä olevista lähteistä, etenkin tunnetuista tutkimuslaitoksista, saatujen tietojen perusteella. AFASE otti vielä esiin taloudellisen näytön toimittamiseen ja tietojen keräämiseen sovellettavat parhaat käytänteet Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 ja 102 artiklan mukaisissa tapauksissa ja yrityskeskittymätapauksissa kiistääkseen konsultin toimittamien tietojen luotettavuuden.
(480)
Asianomaiset osapuolet eivät toimittaneet mitään näyttöä konsultin ja valituksen tekijän välisistä oletetuista yhteyksistä. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään näyttöä muusta kuin puhtaasti kaupallisesta suhteesta. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että oli viitteitä siitä, että valituksen esittäneen unionin tuotannonalan valituksessa toimittama alustava näyttö perustui saman konsultin toimittamiin tietoihin. Vaikka tunnustetaan, että joitakin indikaattoreita koskevat havainnot olivat samanlaisia kuin valituksessa esitetty näyttö, se ei välttämättä tarkoita sitä, että ne vahvistettiin vain yhden lähteen perusteella. Valituksessa esitettiin käytetyt eri lähteet. Tätä koskevat väitteet oli siksi hylättävä.
(481)
Komissio piti asianmukaisena käyttää konsulttia tässä tutkimuksessa, koska muista julkisista lähteistä ei ollut saatavilla tarvittavia makrotaloudellisia tietoja, jotka olisivat kattaneet koko unionin markkinat, eikä tuontitietoja. Ennen Europressedienstin valintaa komissio arvioi konsultin tiedonkeruussa käyttämät menetelmät sekä sen kyvyn toimittaa tarvittavat tiedot erikseen kaikista tuotelajeista ja koko tarkastelujaksolta.
(482)
Konsultin toimittamia tietoja myös verrattiin tutkimuksen aikana mahdollisuuksien mukaan muihin lähteisiin, ja ne vahvistettiin. On huomattava, että markkinoilla toimii useita tutkimusyrityksiä, jotka ovat erikoistuneet aurinkoenergia-alan tilastojen keruuseen, eivätkä raportoidut luvut ole lähes koskaan täysin samoja. Tämä johtuu siitä, että tutkimuslaitosten on vaikea saada täsmällisiä lukuja, minkä vuoksi ilmoitetut aurinkosähkömarkkinoiden indikaattorit perustuvat aina arvioihin, riippumatta lukujen toimittajasta. Ristiintarkistuksessa komissio vertasi konsultilta saatujen tietojen suuntauksia muiden tutkimusyritysten, komission yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC) ja Euroopan aurinkosähköteollisuuden järjestön (EPIA) julkaisemien samojen tietojen suuntauksiin, jos niitä oli saatavilla. Ristiintarkistuksessa ei havaittu merkittäviä eroavaisuuksia, ja verrattujen indikaattoreiden suuntaukset olivat samanlaiset. Näin ollen alustavia päätelmiä ei tehty pelkästään konsultin toimittamien tietojen perusteella vaan myös komission näille tiedoille tekemän oman analyysin ja arvioinnin perusteella. Lisäksi kuten 8 kappaleessa todettiin, konsultin toimitiloihin tehtiin tarkastuskäynti väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Komissio teki tarkastuskäynnin tarkastaakseen käytetyn menetelmän ja toimitettujen tietojen luotettavuuden. Tarkastuskäynti tehtiin komission suorittaman tietojen ristiintarkastuksen seurantatoimena, jotta saatiin lisävarmennus tietojen ja menetelmien luotettavuudesta ja laadusta. Tarkastuskäyntiä pidetään asianmukaisena hyvän hallintotavan periaatteen soveltamisen mukaisesti, vaikka tietoja ei toimittanutkaan asianomainen osapuoli vaan konsultti. Komissio sai tarkastuskäynnin ansiosta lisävarmuutta konsultin toimittamien tietojen luotettavuudesta.
(483)
Eräs osapuoli väitti, että komission ristiintarkistusta varten käyttämää menetelmää ei selitetty riittävän tarkasti, ja vaati, että ristiintarkistuksessa käytetyt muut lähteet on paljastettava. Osapuoli väitti vielä, että käytetty menetelmä oli joka tapauksessa pätemätön, koska vertailun kohteena olivat vain eri lähteiden suuntaukset eivätkä absoluuttiset arvot.
(484)
Konsultin toimittamien tietojen ristiintarkistamiseen käytetyt muut lähteet olivat JRC:n ja EPIAn samasta aiheesta julkaisemat raportit. Tietojen vertaamisesta muihin lähteisiin on huomattava, että vertaaminen osoitti samanlaisten suuntausten lisäksi myös samanlaista suuruusluokkaa. Sen vuoksi pääteltiin, että käytetty menetelmä oli asianmukainen, ja tätä koskevat väitteet hylättiin.
(485)
Konsultin päätoiminta-alana on aurinkoenergiasektoriin liittyvien tietojen keruu ja ajantasaisen tietokannan laatiminen aurinkoenergiamarkkinoilla toimivista yrityksistä. Tiedot julkaistaan erikoistuneissa aurinkosähköalan lehdissä, ja niitä käyttävät myös yksittäiset yritykset, joille konsultti tekee erityistutkimuksia. Europressedienstin kehittämä tietokanta päivitetään ja julkaistaan säännöllisesti. Lisäksi konsultilla on usean vuoden kokemus alalla. Konsultin menetelmänä on kerätä, ristiintarkistaa ja yhdistää tietoja käyttäen markkinoilla käytettävissä olevia eri lähteitä. Tätä varten se kerää tietoja tietokantaan sisältyville yrityksille lähetetyillä vakiomuotoisilla kyselylomakkeilla tai puhelimitse, etenkin unionin tuottajilta, tai erikoismessujen aikana, etenkin kolmansien maiden tuottajilta. Jos tietoja ei saada edellä mainittuja kanavia käyttäen, Europressedienst tutkii aurinkosähkösektorin yritysten tilinpäätöstietoja tai tekee yhteistyötä vapaalta pohjalta muiden tutkimuslaitosten kanssa tietojen saamiseksi ja ristiintarkistamiseksi. Tutkimuksessa todennettiin, että konsultti käyttää näitä lähteitä päivittäisessä toiminnassaan. Edellä esitetyn perusteella Europressedienstin palvelujen käyttöä tässä tutkimuksessa pidettiin asianmukaisena, ja näin ollen osapuolten väitteet tältä osin hylättiin.
(486)
Taloudellisen näytön toimittamiseen liittyvistä komission toimivaltaisen yksikön julkaisemista hyvistä käytänteistä, jäljempänä ”käytänneopas”, on tehtävä seuraavat huomautukset. Ensinnäkin kyseessä on asiakirja, joka ei sido komissiota, koska komissaarien kollegio ei ole hyväksynyt sitä, vaan sen on julkaissut toimivaltainen yksikkö suositusten antamiseksi osapuolille tavoista, joilla taloudellinen näyttö olisi esitettävä. Käytänneopas koskee sellaisten taloudellisten analyysien ja tietojen toimittamista, joita käytetään SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan mukaisissa kilpailututkimuksissa ja yrityskeskittymätapauksissa. Sovellettavia sääntöjä, näyttöä koskevia vaatimuksia ja komission tutkimusvaltaa näissä kilpailutapauksissa ei voida verrata kaupan suojatoimenpiteitä koskeviin tutkimuksiin, joissa sovelletaan täysin eri sääntöjä.
(487)
Useat osapuolet vastustivat konsultin käyttämää menetelmää väittäen, että se ei täytä tunnustettuja tieteellisiä standardeja. Menetelmä kuitenkin arvioitiin ja tulokseksi saadut tiedot ristiintarkistettiin ja tarkastettiin, ja niiden todettiin olevan samassa linjassa muiden julkaistujen tietojen kanssa ja näin ollen kohtuullisen luotettavia (ks. 481 kappale). Tiettyjen osapuolten esiin ottamia erityiskysymyksiä selvennettiin kahdenvälisesti, ja ne esitettiin avoimessa asiakirja-aineistossa asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi.
(488)
CCCME väitti, että tietojen yhdistämistä koskevaa menetelmää ei ollut selitetty. Väite hylättiin, koska asiaa koskevat tiedot toimitettiin kaikille asianomaisille osapuolille avoimessa asiakirja-aineistossa, jota osapuolet voivat tarkastella.
(489)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet ilmaisivat uudelleen huolensa komission suorittamasta konsultin valinnasta ja toimitettujen tietojen laadusta. Ne väittivät, että konsultin tietoja voidaan tilata ja ostaa tapauskohtaisesti mahdollisten asiakkaiden tarkkaan yksilöityjen tarpeiden täyttämiseksi, minkä vuoksi ne eivät ehkä ole puolueettomia. Lisäksi CCCME kiisti, että konsultin keräämiä tietoja voitaisiin pitää asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti, koska tiedot perustuivat suureksi osaksi olettamuksiin ja arvioihin. Lisäksi väitettiin, että toimitettujen tietojen tukena ei ollut riittävästi näyttöä asiakirja-aineistossa ja että tiedot eivät olleet vahvistavia, objektiivisia ja tarkastettavissa.
(490)
Näiden väitteiden osalta viitataan 481 ja 482 kappaleeseen, joissa annettiin lisätietoja konsultin valinnasta. Lisäksi on syytä huomata, että komissio palkkasi konsultin tuolloin parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella ja täysin menettelyyn sovellettavan komission varainhoitoasetuksen mukaisesti. On vielä muistettava, että konsultin kyky toimittaa kaikki tarvittavat tiedot määräajassa oli erittäin tärkeää, koska komissiota sitoivat käynnissä olevassa tutkimuksessa lakisääteiset määräajat, jotka koskevat alustavien päätelmien julkaisemista.
(491)
Mitä tulee toimitettujen tietojen laatuun ja siihen, voidaanko niitä pitää asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti, konsultin tiedonkeruumenetelmä tarkastettiin ja sen laatu arvioitiin tyydyttäväksi (ks. 482 kappale). Lisäksi konsultin toimittamat tiedot ristiintarkistettiin mahdollisuuksien mukaan muiden lähteiden kanssa, kuten samassa kappaleessa mainittiin, ja niiden havaittiin olevan riittävän tarkkoja. On vielä huomattava, että konsultilla on yksi tietokanta, joka päivitetään säännöllisesti riippumatta asiakkaiden tarpeista ja pyynnöistä. Samaa tietokantaa käytetään aurinkosähkösektorin tilastojen yhdistämiseen ja toimittamiseen eri asiakkaille, minkä vuoksi väite, jonka mukaan tiedot eivät ole puolueettomia, oli hylättävä.
(492)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että komissio ei ollut ilmoittanut lähteitä, käytettyä menetelmää eikä yrityksiä, joiden kanssa konsultti teki yhteistyötä toimitettujen makrotaloudellisten tietojen kokoamiseksi. Eräs toinen asianomainen osapuoli toisti, että konsultin soveltaman menetelmän perusteella saadaan epätarkkoja tuloksia. Useat asianomaiset osapuolet vaativat lisätietoja konsultin käyttämästä menetelmästä, kuten keskimääräisiä vastausprosentteja kyselylomakkeisiin/haastatteluihin, kunkin kanavan kautta kerättyjen tietojen prosenttiosuutta, tietojen tarkastustapaa, tietojen generointiin käytettyjä arvioita ja olettamuksia, niiden yritysten lukumäärää, joiden osalta arvioita tehtiin, sekä konsultin työntekijöiden lukumäärän suuruusluokkaa.
(493)
Näistä vaatimuksista on huomattava, että alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissio toimitti asianomaisille osapuolille menetelmän ja lähteet, joita konsultti käytti tietojen yhdistämiseen, ja käsitteli asianomaisten osapuolten tätä koskevia erityisiä kysymyksiä. Katsotaan, että asianomaisten osapuolten lisätietopyyntöihin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen annettiin vastaus tiedoilla, jotka asetettiin niiden saataville väliaikaisten tullien käyttöönoton jälkeen siinä määrin, kuin luottamuksellisuutta koskevat rajoitukset mahdollistivat. Lisäksi korostetaan, että komissio tarkasti paikan päällä sen, miten konsultti oli kerännyt ja yhdistänyt tiedot, ja tietojen yhdistämisen taustalla olevat olettamukset. Tarkastuksen tulokset olivat tyydyttävät, ja komissio sai varmuuden taustalla olevien olettamusten asianmukaisuudesta ja konsultin toimittamien tietojen laadusta. Osapuolet eivät myöskään kiistäneet tietoja sinänsä.
(494)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli pyysi selvennyksiä niiden unionin tuottajien lukumäärästä, jotka konsultti otti huomioon tiedonkeruussaan, sekä päällekkäisyyksistä näiden tuottajien ja niiden noin 215 unionin tuottajan välillä, jotka olivat komission tiedossa. Tältä osin selvennetään, että konsultin huomioon ottamat unionin tuottajat ovat suureksi osaksi samat kuin ne, joiden tiedetään edustavan unionin tuotannonalaa tässä tutkimuksessa ja jotka mainitaan 475 kappaleessa.
(495)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että komissio on tehnyt vahinkoanalyysin epäjohdonmukaisesti, koska se tehtiin erikseen moduulien ja kennojen osalta, kun taas vahinko- ja tukimarginaalilaskelmat vahvistettiin painotettuna keskiarvona moduuleille ja kennoille yhteensä. On huomattava, että vaikka indikaattorit osoitettiin erikseen kullekin tuotelajille, kustakin indikaattorista tehdyt päätelmät viittaavat tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen kokonaisuudessaan. On myös muistettava, että moduulit ja kennot ovat yksi tuote, minkä vuoksi tukimarginaali ja vahingon korjaava taso vahvistettiin tällä perusteella. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(496)
Eräs osapuoli väitti vielä, että makrotaloudellisten indikaattoreiden arvojen laskeminen tutkimusajanjaksolla perustui virheellisesti vuosien 2011 ja 2012 yksinkertaiseen keskiarvoon, koska tällainen menetelmä ei ole puolueeton eikä anna tuloksia, jotka osoittavat todellista tilannetta tutkimusajanjaksolla. Selvyyden vuoksi todetaan, että tietojen yksinkertaista keskiarvoa käytettiin vain tapauksessa, jossa suuntaukset olivat samanlaiset kyseisillä jaksoilla. Jos suuntaukset olivat erilaiset, menetelmää mukautettiin vastaavasti niin, että otettiin huomioon markkinoiden todellinen tilanne. Kyseinen osapuoli ei selventänyt, missä määrin käytetyn menetelmän tulokset eivät heijastaneet markkinoiden todellista tilannetta. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.
4.2. Unionin markkinoiden määrittäminen
(497)
Osa unionin tuotannosta on vertikaalisesti integroitunutta, ja merkittävä osa unionin tuotannonalan tuotannosta oli tarkoitettu kytköskäyttöön, etenkin kennojen tuotantoon.
(498)
Jotta voitiin vahvistaa, aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa, ja määrittää kulutus ja muut taloudelliset indikaattorit, tarkasteltiin olisiko unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen tuotannon myöhempi käyttö, jäljempänä ”kytköskäyttö”, otettava huomioon ja missä määrin.
(499)
Mahdollisimman kattavan kuvan saamiseksi unionin tuotannonalan tilanteesta kaikkea samankaltaiseen tuotteeseen liittyvää toimintaa koskevat tiedot analysoitiin, minkä jälkeen määritettiin, oliko tuotanto tarkoitettu kytkösmarkkinoille vai vapaille markkinoille.
(500)
Todettiin, että seuraavia unionin tuotannonalaan liittyviä talouden indikaattoreita olisi tarkasteltava ottamalla huomioon koko toiminta (mukaan luettuna tuotannonalan tuotannon käyttö kytkösmarkkinoilla): kulutus, myyntimäärä, tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, kasvu, investoinnit, varastot, työllisyys, tuottavuus, kassavirta, investointien tuotto, pääoman saanti ja tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien merkittävyys. Syynä on se, että tutkimuksen mukaan näitä indikaattoreita voitaisiin kohtuudella tarkastella ottamalla huomioon koko toiminta, koska asianomaisesta maasta tulevan tuonnin aiheuttama kilpailu vaikutti samalla tavalla kytköskäyttöön tarkoitettuun tuotantoon. Jäljempänä kytkösmarkkinoista ja vapaista markkinoista käytetään yhteisnimitystä ”kokonaismarkkinat”.
(501)
Kannattavuuden osalta analyysissä keskityttiin vapaisiin markkinoihin, koska havaittiin, että hinnat kytkösmarkkinoilla eivät aina heijasta markkinahintoja, eikä niillä ollut vaikutusta tähän indikaattoriin.
(502)
Useat osapuolet väittivät, että vahinko olisi pitänyt arvioida erikseen kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden osalta. Eräs osapuoli väitti, että kytkösmarkkinakäyttöön tarkoitettuihin kennoihin liittyvät tiedot olisi pitänyt jättää pois vahingon arvioinnista sillä perusteella, että tuettu tuonti ei vaikuttanut niihin.
(503)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että vertikaalisesti integroituneiden unionin tuottajien täytyi hankkia tuetusti tuotuja tuotteita (kennoja) ja lopettaa näiden tuotteiden tuotanto tuontihinnat ylittävillä kustannuksilla tuetun tuonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että vapailla markkinoilla ja kytkösmarkkinoilla oli samanlaiset hintasuuntaukset, mikä osoittaa, että asianomainen tuonti vaikutti niihin samalla tavoin.
(504)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat, että komissio ei toimittanut riittävää ja perusteltua analyysiä kytkösmarkkinoista eikä selittänyt, miksi erillistä analyysiä ei tehty. Eräs osapuoli väitti, että kytköskäyttöön tarkoitetun unionin tuotannon merkittävyydestä ei toimitettu mitään tietoja. Lisäksi väitettiin, että väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 106 kappale, jossa pääteltiin, että hinnat kytkösmarkkinoilla eivät aina heijasta markkinahintoja, on ristiriidassa edellä 503 kappaleessa esitettyjen päätelmien kanssa, joiden mukaan vapaiden markkinoiden ja kytkösmarkkinoiden hintasuuntaukset ovat samanlaiset.
(505)
Ensinnäkin on huomattava, että väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 105 kappaleessa esitetään syyt, miksi pidettiin asianmukaisena tutkia vahinkoindikaattoreita (kannattavuutta lukuun ottamatta) ottamalla huomioon unionin tuotannonalan koko toiminta, myös kytköskäyttö. On muistettava, kuten samassa johdanto-osan kappaleessa todetaan, että tutkimuksessa kävi ilmi, että Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttama kilpailu vaikutti samalla tavalla kytköskäyttöön tarkoitettuun tuotantoon, mitä kyseiset osapuolet eivät kiistäneet. Sen vuoksi väite, jonka mukaan erillisen analyysin tekemättä jättämisestä ei annettu selityksiä, oli hylättävä. Tästä päätelmästä seuraa, että myös väite, jonka mukaan kytkösmarkkinoita olisi pitänyt analysoida erikseen, on hylättävä.
(506)
Vaikka kytköskäyttöön tarkoitetun unionin tuotannon merkittävyyttä ei edellä esitetyn perusteella pidetty olennaisena tekijänä, on huomattava, että kytköskäyttöön tarkoitetun unionin kennojen tuotannon osuus oli noin puolet kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksolla. Lopuksi vielä selvennetään, että vaikka hinnat kytkösmarkkinoilla eivät heijastakaan hintoja vapailla markkinoilla, tämä ei välttämättä ole ristiriidassa sen kanssa, että molemmat hinnat noudattavat samoja suuntauksia, koska ne voivat silti olla eri tasoilla tai hintavaihtelut voivat olla suurempia tai pienempiä ja antaa näin eri kuvan tilanteesta. Edellä esitetyn perusteella kytkösmarkkinoita koskevat väitteet hylättiin.
(507)
Asianomaiset osapuolet eivät toimittaneet mitään tietoja, jotka olisivat kumonneet nämä päätelmät. Edellä esitetyn perusteella asiaa koskevat väitteet hylättiin.
4.3. Unionin kulutus
(508)
Unionin kulutus käsittää tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kokonaismäärän sekä samankaltaisen tuotteen kokonaismyynnin määrän unionissa, mukaan luettuna kytköskäyttöön tarkoitettu määrä. Saatavilla ei ollut täydellisiä tietoja unionin tuotannonalan kokonaismyynnistä unionin markkinoilla. Lisäksi unioniin tuleva tuonti kirjattiin tullinimikkeisiin, jotka kattavat sellaisiakin tuotteita, jotka eivät kuulu tämän tutkimuksen piiriin, ja ilmoitetut Eurostatin tuontimäärät olivat tonneina. Sen vuoksi Eurostatin tietoja ei voitu käyttää tuontimäärien ja -arvojen määrittämiseen. Unionin kulutus määritettiin tämän vuoksi edellä kuvatun mukaisesti konsultin toimittamien tietojen perusteella, jotka tarkistettiin vertaamalla niitä julkisista lähteistä, kuten markkinatutkimuksista ja julkisesti saatavilla olevista tutkimuksista, saataviin tietoihin ja tarkistettuihin kyselylomakevastauksiin.
(509)
Unionin kulutus kehittyi seuraavasti:
Taulukko 1-a
Moduulien kulutus unionissa (MW)
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Kokonaismarkkinat
5 465
12 198
19 878
17 538
Indeksi (2009 = 100)
100
223
364
321
Lähde: Europressedienst
Taulukko 1-b
Kennojen kulutus unionissa (MW)
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Kokonaismarkkinat
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeksi (2009 = 100)
100
154
200
187
Lähde: Europressedienst
(510)
Tarkastelujaksolla unionin kokonaiskulutus kasvoi 221 prosenttia moduulien ja 87 prosenttia kennojen osalta vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä mutta laski tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2011. Kaiken kaikkiaan tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kulutus unionissa kasvoi merkittävästi verrattuna vuoden 2009 tasoon.
(511)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen unionin kulutusta koskevat tiedot vaihtelevat huomattavasti käytetyn lähteen mukaan. Osapuoli väitti, että luotettavia tietoja voidaan saada ainoastaan erikoistuneilta laitoksilta tai tutkimuskeskuksilta kerättyjen tietojen perusteella. Ottaen huomioon 481-483 kappaleessa esitetyt selitykset ja päätelmät tutkimuksessa käytettyjen, konsultin toimittamien tietojen luotettavuudesta tämä väite hylättiin.
(512)
Sama osapuoli väitti, että unionin kulutusta ei pitäisi vahvistaa vain laskemalla yhteen käytettävissä olevaa moduulien tuotantokapasiteettia unionissa ja että moduulien kulutus unionin tuotannonalan omiin hankkeisiin pitäisi pikemminkin vähentää tästä. Väite hylättiin, koska moduulien kulutus määritettiin unionissa asennetun uuden kapasiteetin perusteella. Tämä on yleinen käytäntö moduulien kulutusta määritettäessä. Kennojen kulutus määritettiin moduulien unionin tuotannon perusteella.
(513)
Toinen osapuoli väitti, että konsultin kuvaamassa menetelmässä myönnetään luotettavien kulutuslukujen vahvistamisen vaikeus. Lisäksi väitettiin, että unionin tuotannonalalta saadut tuontia ja vientimyyntiä koskevat tiedot perustuivat joko arvioihin, joita ei voitu tarkastaa, tai epätäydellisiin tietoihin ja että komission tekemä ristiintarkistus ei ollut riittävä, jotta voitaisiin päätellä, että tiedot olivat luotettavia ja tarkkoja.
(514)
Kuten jo 481 ja 482 kappaleessa mainittiin, komissio tarkasti tietojen laadun ja niiden keräämiseen käytetyt menetelmät tarkastuskäynnillä, ja tämän perusteella katsottiin, että käytetyt menetelmät olivat asianmukaisia ja tulokset tarkkoja ja riittävän luotettavia. Tämän vuoksi väite hylättiin.
4.4. Tuonti asianomaisesta maasta
4.4.1. Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
(515)
Tuonti asianomaisesta maasta unioniin kehittyi jäljempänä olevissa taulukoissa kuvatun mukaisesti. Luvut on esitetty indeksoituina ja vaihteluväleinä luottamuksellisuussyistä. Tämä johtuu siitä, että sen vientiä harjoittavan tuottajan, jonka ei havaittu saaneen tukea, tuonti vähennettiin Kiinasta tulevasta kokonaistuonnista (ks. 472 kappale).
Taulukko 2-a
Moduulien tuonti Kiinasta (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kiinasta tulevan tuonnin määrät
Indeksi (2009 = 100)
100
251
462
408
Markkinaosuus kokonaismarkkinoista
60-65 %
68-73 %
75-80 %
78-83 %
Lähde: Europressedienst
Taulukko 2-b
Kennojen tuonti Kiinasta (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kiinasta tulevan tuonnin määrät
Indeksi (2009 = 100)
100
273
491
506
Markkinaosuus kokonaismarkkinoista
5-10 %
12-17 %
17-22 %
22-27 %
Lähde: Europressedienst
(516)
Asianomaisesta maasta unioniin tuleva tuontimäärä kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla; kasvua oli moduulien osalta noin 300 prosenttia ja kennojen osalta yli 400 prosenttia. Tämän johdosta asianomaisesta maasta unioniin tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi huomattavasti. Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin markkinaosuudet kasvoivat [60-65 prosentista] [78-83 prosenttiin] moduulien ja [5-10 prosentista] [22-27 prosenttiin] kennojen osalta. Yleisesti ottaen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Kiinasta lisääntyi merkittävästi sekä määrän että markkinaosuuden perusteella vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä.
(517)
On huomattava, että asianomaisesta maasta tuleva tuonti lisääntyi paljon enemmän kuin tarkasteltavana olevan tuotteen kulutus unionissa. Tämän vuoksi vientiä harjoittavat tuottajat pystyivät hyödyntämään unionin kasvavaa kulutusta, ja niiden asema markkinoilla vahvistui suuremman markkinaosuuden vuoksi.
(518)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuontimäärää koskevat tiedot vaihtelevat huomattavasti käytetyn lähteen mukaan. Osapuoli väitti, että luotettavia tietoja voidaan saada ainoastaan erikoistuneilta laitoksilta tai tutkimuskeskuksilta kerättyjen tietojen perusteella. Tutkimuksessa käytettyjen tietojen luotettavuudesta 481-483 kappaleessa esitetyt selitykset ja päätelmät huomioon ottaen tämä väite hylättiin.
(519)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs asianomainen osapuoli kiisti menetelmän, jolla määritettiin Kiinasta tulevan tuonnin kokonaisarvo, ja väitti, että se perustui CIF-tasolla tullaamattomana -hinnoilla tehtyihin liiketoimiin, minkä vuoksi on kyseenalaista, oliko ne tarkoitettu unionin kulutukseen. Tämän väitteen osalta selvennetään, että konsultin toimittamaa Kiinasta tulevan tuonnin kokonaisarvoa ei käytetty päätelmissä ja että tutkimuksessa määritettiin vain tuontimäärät ja tuontihinnat. Koska kyseinen osapuoli ei kiistänyt tuontihintojen määrittämiseen käytettyä menetelmää sinänsä, tältä osin viitataan 520-528 kappaleessa esitettyihin päätelmiin. Tämän vuoksi väite hylättiin.
4.4.2. Tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
(520)
Asianomaisesta maasta unioniin tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat kehittyivät seuraavasti:
Taulukko 3-a
Kiinasta tuotujen moduulien hinnat (euroa/kW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuontihinnat
2 100
1 660
1 350
764
Indeksi (2009 = 100)
100
79
64
36
Lähde: Europressedienst ja tarkistetut kyselylomakevastaukset
Taulukko 3-b
Kiinasta tuotujen kennojen hinnat (euroa/kW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuontihinnat
890
650
620
516
Indeksi (2009 = 100)
100
73
70
58
Lähde: Europressedienst ja tarkistetut kyselylomakevastaukset
(521)
Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta putosi merkittävästi tarkastelujaksolla moduulien ja kennojen osalta. Moduulien keskimääräinen tuontihinta laski vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä 64 prosenttia eli 2 100 eurosta/kW 764 euroon/kW. Samoin kennojen keskimääräinen tuontihinta laski 42 prosenttia eli 890 eurosta/kW 516 euroon/kW.
(522)
Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta laski kaiken kaikkiaan merkittävästi vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä.
(523)
Eräs yhteistyössä toiminut etuyhteydetön tuoja väitti, että tuontihinta olisi pitänyt määrittää sen tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuneen tuonnin perusteella, jonka tämä tuoja ilmoitti tutkimuksen aikana. Tuojan tutkimuksen aikana toimittamien tietojen perusteella sen tuonti oli vain murto-osa unioniin tulevasta kokonaistuonnista, eikä sen perusteella voitaisi tehdä merkityksellisiä päätelmiä kaiken Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräisestä tuontihinnasta koko tarkastelujaksolta, joka kattaa useita vuosia. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(524)
Eräs osapuoli väitti, että hintojen määrittämistä koskevaa menetelmää ei selitetty eikä varsinkaan sitä, miten eri lähteistä saadut tiedot oli yhdistetty ja sovitettu yhteen. Lisäksi väitettiin, että tuontikustannusten olisi pitänyt perustua tutkimuksen aikana kerättyihin tarkastettuihin tietoihin eikä arvioihin.
(525)
Tältä osin katsotaan, että asianomaisille osapuolille toimitettu menetelmä on riittävän kattava, jotta sen perusteella voi ymmärtää, miten luvut saatiin. Tuontikustannusten osalta selvennetään, että käteishintoja oikaistiin CIF-hintojen tasolle. Tehty arvio vahvistettiin tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella.
(526)
Tutkimusajanjakson aikaisen hinnan alittavuuden määrittämiseksi verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin yhteistyössä toimineilta kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta tulevassa tuonnissa ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin tuotelajikohtaisiin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tuonnin jälkeisten kustannusten eli tulliselvitys-, käsittely- ja lastauskustannusten huomioon ottamiseksi. Tässä käytettiin otokseen valittujen moduulien tuojien keskimääräisiä tuonnin jälkeisiä kustannuksia, jos tiedot olivat saatavilla.
(527)
Hintoja, jotka oikaistiin tarvittaessa ja joista oli vähennetty alennukset ja hyvitykset, vertailtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Vertailun tulos osoitti painotetun keskimääräisen hinnan alittavuuden marginaalin olevan [19,8-37,5] prosenttia moduulien, [12,6-53,8] prosenttia kennojen ja [19,8-37,5] prosenttia koko tarkasteltavana olevan tuotteen osalta ilmaistuna osuutena otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjaksolla.
(528)
On huomattava, että yhdelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle laskettiin negatiivinen hinnan alittavuus kennojen osalta. Sen vientimäärät eivät kuitenkaan olleet merkittäviä, joten tätä ei näin ollen voida pitää edustavana. Lisäksi toinen otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja kiisti lähteen, jonka perusteella yksikiteisten ja monikiteisten kennojen välinen oikaisu tehtiin, muttei esittänyt mitään näyttöä tämän tueksi. Vientiä harjoittava tuottaja ei kiistänyt oikaisua sinänsä eikä toimittanut mitään uutta tietoa tai näyttöä, minkä vuoksi väite hylättiin.
4.5. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
4.5.1. Yleistä
(529)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen. Kuten 14-22 kappaleessa mainitaan, unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon tutkimiseen käytettiin otantamenetelmää.
(530)
Vahinkoanalyysia varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit. Komissio analysoi tarkastelujaksoa koskevat makrotaloudelliset indikaattorit käyttäen riippumattomalta konsultilta saatuja tietoja, joita verrattiin mahdollisuuksien mukaan muista lähteistä saatavilla oleviin tietoihin, ja otokseen valittujen unionin tuottajien tarkastetuista kyselylomakevastauksista saatuja tietoja. Komissio analysoi mikrotaloudellisia indikaattoreita otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettujen kyselylomakevastausten perusteella.
(531)
Tätä tutkimusta varten arvioitiin seuraavia makrotaloudellisia indikaattoreita samankaltaisen tuotteen kaikkiin tuottajiin unionissa liittyvien tietojen perusteella: tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien merkittävyys ja toipuminen aiemman tuetun tuonnin tai polkumyynnin vaikutuksista.
(532)
Seuraavia mikrotaloudellisia indikaattoreita arvioitiin otokseen valittuihin samankaltaisen tuotteen tuottajiin unionissa liittyvien tietojen perusteella: keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti.
(533)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen markkinaolosuhteet eroavat jäsenvaltioittain, minkä vuoksi vahinkoanalyysi olisi tehtävä kustakin jäsenvaltiosta erikseen. Väitteen perustaksi ei esitetty mitään näyttöä. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään erityisiä olosuhteita, joiden perusteella olisi tehtävä jäsenvaltiokohtainen vahinkoanalyysi. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(534)
Jotkin osapuolet kyseenalaistivat komission tässä tutkimuksessa käyttämien makrotaloudellisten vahinkoindikaattoreiden luotettavuuden. Ne väittivät, että useille indikaattoreille vahvistetut suuntaukset poikkesivat samojen indikaattoreiden suuntauksista, jotka oli vahvistettu otokseen valituille unionin tuottajille. Erityisesti mainittiin unionin tuotanto, tuottavuus, myynti, keskimääräiset työvoimakustannukset ja työllisyys.
(535)
Makrotaloudelliset indikaattorit vahvistettiin suhteessa kaikkiin tuottajiin unionissa. Jos samat tiedot kootaan suhteessa yksittäisiin unionin tuottajiin tai unionin tuottajien ryhmään (eli otokseen valitut unionin tuottajat), suuntaukset eivät ole välttämättä täysin samat, koska esimerkiksi kunkin mukaan otetun yrityksen painotusta ei oteta huomioon tällaisessa vertailussa. Sen vuoksi kaikkien unionin tuottajien ja otokseen valittujen unionin tuottajien makrotaloudellisten indikaattoreiden vertaamisesta saatavat tulokset eivät ole välttämättä merkityksellisiä, eikä niiden perusteella voida päätellä, että jommatkummat tiedot olisivat epäluotettavia. Verrattaessa unionin tuotannonalan makrotaloudellisten indikaattoreiden suuntauksia otokseen valittujen unionin tuottajien samoihin konsolidoituihin indikaattoreihin suuntauksissa voidaan joka tapauksessa havaita eroja useiden unionin tuotannonalan indikaattoreiden, kuten tuotannon, tuotantokapasiteetin, myyntimäärien, työllisyyden ja tuottavuuden, osalta vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä. Kaikkien näiden indikaattoreiden osalta otokseen valitut unionin tuottajat suoriutuivat paremmin kuin unionin tuotannonala yleisesti. Syynä tähän on, että tutkimusajanjaksolla monet unionin tuottajat, jotka eivät sisältyneet otokseen, lopettivat tuotantonsa tai todettiin maksukyvyttömiksi, millä oli negatiivinen vaikutus unionin tasolla laskettuun makrotaloudelliseen indikaattoriin. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.
(536)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 153 kappaleessa esitetty päätelmä, jonka mukaan unionin tuotannonalan tilanteen analyysi osoitti kaikkien tärkeimpien vahinkoindikaattoreiden alenevan suuntauksen, perustui konsultin toimittamiin tietoihin. Tältä osin on selkeytettävä, että makrotaloudelliset indikaattorit, jotka luetellaan väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen taulukoissa 4 a-6 c, perustuivat konsultilta saatuihin tietoihin, jotka ristiintarkistettiin mahdollisuuksien mukaan muista lähteistä saatujen tietojen kanssa. Toisaalta mikrotaloudelliset indikaattorit, jotka luetellaan väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen taulukoissa 7 a-11 c, perustuivat otokseen valituilta unionin tuottajilta kerättyihin tietoihin, jotka komissio tarkasti paikan päällä tehdyissä tarkastuksissa. On myös huomattava, että unionin tuotannonalan vahingollisen tilanteen kannalta määräävät tekijät, kuten unionin tuotannonalan kannattavuus, keskimääräinen myyntihinta unionissa sekä hintojen alittavuutta koskevat laskelmat, perustuivat otokseen valituilta unionin tuottajilta ja vientiä harjoittavilta tuottajilta kerättyihin tietoihin, jotka tarkastettiin paikan päällä tehdyissä tarkastuksissa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
4.5.2. Makrotaloudelliset indikaattorit
4.5.2.1. Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(537)
Unionin kokonaistuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 4-a
Moduulit - tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeksi (2009 = 100)
100
154
200
187
Tuotantokapasiteetti
4 739
6 983
9 500
9 740
Indeksi (2009 = 100)
100
147
200
206
Kapasiteetin käyttöaste
45 %
48 %
45 %
41 %
Lähde: Europressedienst
Taulukko 4-b
Kennot - tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä
1 683
2 376
2 723
2 024
Indeksi (2009 = 100)
100
141
162
120
Tuotantokapasiteetti
2 324
3 264
3 498
3 231
Indeksi (2009 = 100)
100
140
151
139
Kapasiteetin käyttöaste
72 %
73 %
78 %
63 %
Lähde: Europressedienst
(538)
Unionin moduulien kokonaistuotanto kasvoi 87 prosenttia tarkastelujaksolla. Tuotannon huippu saavutettiin 2011, minkä jälkeen se laski tutkimusajanjaksolla. Unionin moduulien tuotanto kasvoi paljon hitaammin kuin kulutus, joka yli kolminkertaistui samalla jaksolla. Kulutuksen merkittävän kasvun yhteydessä unionin tuottajat kaksinkertaistivat moduulien tuotantokapasiteettinsa tarkastelujaksolla. Korkeista tuotantotasoista huolimatta unionin tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste laski 4 prosenttiyksikköä ja oli vain 41 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
(539)
Unionin kennojen kokonaistuotanto kasvoi 20 prosenttia tarkastelujaksolla. Tuotannon huippu saavutettiin 2011, minkä jälkeen se laski tutkimusajanjaksolla. Unionin kennojen tuotanto noudatteli unionin kulutuksen suuntausta, mutta kasvu oli hitaampaa vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen tutkimusajanjaksolla tapahtui suurempi pudotus. Unionin kulutuksen kehitystä noudatellen unionin tuotannonala kasvatti ensin kapasiteettiaan 51 prosentilla vuoteen 2011, minkä jälkeen se laski tutkimusajanjaksolla. Kapasiteetti kasvoi kaiken kaikkiaan 39 prosenttia tarkastelujaksolla. Kapasiteetin käyttöaste kasvoi vuoteen 2011, jolloin se saavutti huippunsa eli 78 prosenttia, minkä jälkeen se laski 15 prosenttiyksikköä tutkimusajanjaksolla. Unionin kennojen tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste laski kaiken kaikkiaan tarkastelujaksolla niin, että se oli 63 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
(540)
Näin ollen unionin tuotannonala laajensi kapasiteettiaan vastauksena kasvaneeseen kulutukseen. Unionin tuotannonalan tuotantotasot kasvoivat kuitenkin paljon hitaammin kuin kulutus, mikä johti kapasiteetin käyttöasteen laskuun tarkasteltavana olevan tuotteen osalta tarkastelujaksolla.
(541)
AFASE väitti, että 537 kappaleessa esitetty moduulien ja kennojen tuotantomäärä ja samassa kappaleessa vahvistettu unionin tuotannonalan moduulien ja kennojen tuotantokapasiteetti olivat yliarvioituja, ja toimitti muista lähteistä (EPIA, IMS ja BNEF) tietoja, jotka osoittivat vähäisempiä määriä. Luvut ovat samoja, jotka esitetään 537 kappaleessa.
(542)
Edellä 537 kappaleessa vahvistettu tuotantomäärä perustuu tietoihin, jotka kattavat sekä julkiset pörssiyhtiöt että listaamattomat yhtiöt. Unionin tuotannon kehittyminen (ks. 537 kappale) noudattelee unionin kulutuksen kehittymistä (ks. 509 kappale). Sitä vastoin AFASEn tuotantomääristä toimittamat tiedot osoittavat eri suuntauksia kuin 509 kappaleessa vahvistettu unionin kulutus ja EPIAn julkaisemat unionin kulutusta koskevat tilastot.
(543)
Tuotantokapasiteetin osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että 537 kappaleessa vahvistut päätelmät sisälsivät sellaisten yritysten tuotantokapasiteetin, jotka olivat hakeutuneet maksukyvyttömyysmenettelyyn tai lopettaneet tuotannon tutkimusajanjaksolla mutta jotka eivät olleet myyneet tuotantolaitoksiaan ja -laitteitaan, joten ne pystyivät aloittamaan tuotannon uudelleen erittäin nopeasti. Kuten 542 kappaleessa mainitaan, myös 537 kappaleessa olevat luvut sisältävät listaamattomien yhtiöiden tietoja.
(544)
Riippumattoman konsultin toimittamat tiedot siis ristiintarkistettiin ja tarkastettiin, ja niiden havaittiin olevan asianmukaisen luotettavia. Edellä esitetyn perusteella AFASEn toimittamien tietojen, jotka oli saatu muista lähteistä, ei välttämättä katsottu olevan ristiriidassa väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen päätelmien kanssa.
(545)
AFASEn toimittamien lukujen hyväksymisellä ei kuitenkaan olisi vaikutusta siihen yleiseen päätelmään, että unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa, koska näiden indikaattoreiden (eli unionin tuotannon ja tuotantokapasiteetin) suuntaus olisi vieläkin selvempi.
(546)
Eräs yhteistyössä toiminut etuyhteydetön tuoja väitti, että tuotantomäärä, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste olisi pitänyt vahvistaa vain otokseen valittujen unionin tuottajien tietojen perusteella. Koska nämä ovat makrotaloudellisia indikaattoreita, ne on vahvistettava kaikkien unionin tuottajien tasolla, jotta saadaan merkityksellinen ja täydellinen kuva unionin tuotannonalan tilanteesta. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(547)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli pyysi komissiota selventämään, miten konsultti oli laskenut unionin vuotuisen tuotannon. Eräs osapuoli pyysi komissiota antamaan lisäselvityksiä siitä, miten unionin kokonaistuotantokapasiteettiin liittyvät saatavilla olevat eri tiedot oli sovitettu yhteen. Eräs osapuoli ehdotti, että unionin kokonaistuotantoa ja kokonaistuotantokapasiteettia koskevat tiedot olisi pitänyt kerätä otokseen valituilta unionin tuottajilta, koska näin olisi saatu luotettavampi tulos. Tältä osin väitettiin, että julkisesti saatavilla olevat tiedot olivat epätarkkoja luottamuksellisuutensa vuoksi ja että tutkimuskeskusten tai konsulttien oli perustettava analyysinsä erilaisiin arvioihin ja olettamuksiin.
(548)
Selvyyden vuoksi todetaan, että unionin vuotuinen tuotanto laskettiin niiden lukujen perusteella, jotka unionin tuottajat ilmoittivat konsultille. Jos jonkin unionin tuottajan vuotuista tuotantoa koskevia tietoja ei saatu tietyltä vuodelta, ne arvioitiin soveltamalla edeltävän vuoden kapasiteetin käyttöastetta kyseisen vuoden uuteen tuotantokapasiteettiin. Toimielimet ovat myös verranneet konsultin saamia lukuja niihin lukuihin, jotka unionin tuotannonala ilmoitti edustavuutta koskevassa kyselylomakkeessa ennen vireillepanoa. Luvut ovat samanlaisia.
(549)
Unionin tuotantokapasiteetista saatavilla olevien eri tietojen yhteensovittamista koskevan lisäselvityspyynnön osalta huomautetaan, että tiedot on jo annettu osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetussa avoimessa asiakirja-aineistossa. Tämän vuoksi tämä pyyntö hylättiin.
(550)
Unionin tuotanto ja tuotantokapasiteetti ovat makrotaloudellisia indikaattoreita, minkä vuoksi ne on vahvistettava koko unionin tuotannonalan tasolla eikä otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla.
(551)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että tuotantotietojen keräämiseen käytetty menetelmä (pääasiassa haastattelut ja käynnit tuotantolaitoksissa) ei mahdollistanut luotettavia tuloksia tietojen luottamuksellisuuden vuoksi, mistä syystä yritykset olivat vastahakoisia paljastamaan niitä. Tällaista menetelmää ei näin ollen voida pitää asianmukaisena. Tämän väitetysti vahvisti se, että vaikka konsultti käytti lähteenä paljon useampia unionin tuottajia kuin komissio edustavuutta koskevassa tutkimuksessa vireillepanovaiheessa, konsultin vahvistama kokonaistuotantomäärä on alhaisempi kuin komission edustavuuden tutkimista varten vahvistama kokonaistuotantomäärä. Osapuoli väitti vielä, että tähän vahinkoindikaattoriin liittyviä tietoja ei näin ollen voida pitää asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(552)
Ensinnäkin on selvennettävä, että yhtäältä konsultin ja toisaalta komission huomioon ottamien tuottajien lukumäärä oli suunnilleen sama, ja näin ollen väite, jonka mukaan tulokset olivat epäjohdonmukaiset, oli hylättävä. On muistettava, että konsultin keräämät tiedot tarkistettiin ristiin muiden lähteiden kanssa mahdollisuuksien mukaan, ja havaittiin, että arviot olivat riittävän luotettavia. Sen vuoksi vahvistetaan, että konsultin toimittamia tuotantotietoja pidetään asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
4.5.2.2. Myyntimäärät ja markkinaosuus
(553)
Unionin tuotannonalan myyntimäärät ja markkinaosuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 5-a
Moduulit - myyntimäärä ja markkinaosuus (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä unionin markkinoilla
1 037
1 890
2 683
2 357
Indeksi (2009 = 100)
100
182
259
227
Markkinaosuus
19 %
15 %
13 %
13 %
Lähde: Europressedienst
Taulukko 5-b
Kennot - myyntimäärä ja markkinaosuus (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä kokonaismarkkinoilla
1 470
1 913
2 245
1 545
Indeksi (2009 = 100)
100
130
153
105
Markkinaosuus
68 %
57 %
52 %
38 %
Lähde: Europressedienst
(554)
Moduulien myyntimäärä kasvoi 127 prosenttia tarkastelujakson aikana. Kun kuitenkin otetaan huomioon kulutuksen 221 prosentin kasvu, unionin tuotannonalan markkinaosuus laski 19 prosentista (vuonna 2009) 13 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Kennojen osalta unionin tuotannonalan myynti kasvoi vain vähän, 5 prosenttia, kun taas kulutus kasvoi 87 prosenttia, minkä tuloksena markkinaosuus pieneni 68 prosentista (vuonna 2009) 38 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Vastauksena kasvavaan kulutukseen unionin tuotannonalan moduulien ja kennojen myynti kasvoi paljon vähemmän kuin asianomaisesta maasta tuleva tuonti. Näin ollen unionin tuotannonala ei saanut hyötyä kasvavasta kulutuksesta. Tämän seurauksena moduulien ja kennojen markkinaosuudet pienenivät tarkastelujaksolla.
(555)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan moduulien markkinaosuus oli vain 19 prosenttia vuonna 2009 ja että 6 prosenttiyksikön laskua tarkastelujaksolla ei voida pitää vahinkona.
(556)
Markkinaosuuden 6 prosenttiyksikön laskua tarkastelujaksolla on tarkasteltava ottaen huomioon moduulien unionin kulutuksen yli 200 prosentin kasvu samalla kaudella. Kuten edellä todettiin, kulutuksen kasvaessakaan se ei pystynyt lisäämään myyntimääräänsä vastaavasti vaan menetti markkinaosuuttaan. Väite oli sen vuoksi hylättävä.
(557)
Eräs osapuoli väitti, että myyntitietojen keräämiseen käytetty menetelmä (pääasiassa haastattelut ja käynnit tuotantolaitoksissa) ei mahdollistanut luotettavia tuloksia tietojen luottamuksellisuuden vuoksi, mistä syystä yritykset olivat vastahakoisia paljastamaan niitä. Tällaista menetelmää ei näin ollen voida pitää asianmukaisena. Tämän vuoksi niitä ei voida pitää asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kuten 482 kappaleessa mainittiin, konsultin keräämät tiedot tarkistettiin ristiin muiden lähteiden kanssa mahdollisuuksien mukaan, ja havaittiin, että arviot olivat riittävän luotettavia. Sen vuoksi vahvistetaan, että konsultin toimittamia myyntitietoja pidetään asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
4.5.2.3. Työllisyys ja tuottavuus
(558)
Työllisyys ja tuottavuus kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 6-a
Moduulit - työllisyys ja tuottavuus
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Työntekijämäärä
11 779
15 792
17 505
16 419
Indeksi (2009 = 100)
100
134
149
139
Tuottavuus
(kW/työntekijä)
183
211
247
245
Indeksi (2009 = 100)
100
115
135
134
Lähde: Europressedienst
Taulukko 6-b
Kennot - työllisyys ja tuottavuus
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Työntekijämäärä
5 281
5 937
5 641
4 782
Indeksi (2009 = 100)
100
112
107
91
Tuottavuus
(kW/työntekijä)
319
400
483
423
Indeksi (2009 = 100)
100
126
151
133
Lähde: Europressedienst
(559)
Työllisyys kasvoi vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä moduulien osalta 39 prosenttia mutta laski 9 prosenttia kennojen osalta. On kuitenkin huomattava, että työllisyys kasvoi vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen se laski tutkimusajanjaksolla moduulien osalta. Kennojen osalta työllisyys kasvoi vuoteen 2010 asti, jonka jälkeen se laski vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla. Kokonaistuottavuuden suuntaus oli positiivinen ja se kasvoi moduulien osalta 34 prosenttia ja kennojen osalta 33 prosenttia. Tämä johtuu osittain unionin tuotannonalan pyrkimyksistä vastata Kiinasta tuetusti tulevan tuonnin aiheuttamiin paineisiin.
(560)
Moduulien unionin tuotanto laski vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä, minkä vuoksi myös työllisyys moduulien alalla laski. Kennojen osalta työllisyys kasvoi vuoteen 2010 asti, jonka jälkeen se laski vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla, ja kennojen unionin tuotanto kasvoi vakaasti vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen se alkoi laskea.
(561)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että menetelmä, jolla vahvistettiin kokonaistyöllisyys unionissa tarkastelujaksolla, oli virheellinen. Osapuoli väitti, että jos jonkin unionin tuottajan työllisyysaste ei ollut saatavilla, sen sijaan otettiin huomioon niiden unionin tuottajien keskimääräinen työllisyysaste, joiden osalta tämä tieto oli saatavilla. Väite oli hylättävä, koska kokonaistyöllisyyden vahvistamiseen käytetty menetelmä oli erilainen eli jos jonkin unionin tuottajan työllisyystietoja ei ollut saatavilla, luku arvioitiin saman yrityksen edeltävää vuotta tai edeltäviä vuosia koskevien tietojen perusteella. Menetelmä tarkastettiin ja havaittiin asianmukaiseksi (ks. 482 kappale). Tämän vuoksi väite hylättiin.
4.5.2.4. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrän suuruus ja toipuminen aiemmasta tuetusta tuonnista tai polkumyyntituonnista
(562)
Kaikki tukimarginaalit ovat merkittävästi vähimmäistasoa korkeammat. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien merkittävyyden vaikutuksesta unionin tuotannonalaan voidaan todeta, että vaikutusta voidaan pitää huomattavana, kun otetaan huomioon asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja hinnat.
(563)
Koska kyseessä on ensimmäinen tarkasteltavana olevaa tuotetta koskeva tukien vastainen menettely, käytössä ei ole tietoja, joiden perusteella voitaisiin arvioida mahdollisen aiemman polkumyynnin tai tuetun tuonnin vaikutuksia.
4.5.3. Mikrotaloudelliset indikaattorit
4.5.3.1. Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät
(564)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset myyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionissa kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 7-a
Moduulit - keskimääräinen myyntihinta unionissa
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen myyntihinta unionissa vapailla markkinoilla
(euroa/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
Indeksi (2009 = 100)
100
81
62
47
Tuotantokustannukset
(euroa/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Indeksi (2009 = 100)
100
74
65
52
Lähde: tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 7-b
Kennot - keskimääräinen myyntihinta unionissa
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen myyntihinta unionissa vapailla markkinoilla
(euroa/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Indeksi (2009 = 100)
100
76
51
31
Tuotantokustannukset
(euroa/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Indeksi (2009 = 100)
100
62
64
45
Lähde: tarkastetut kyselyvastaukset
(565)
Myyntihinnat putosivat jyrkästi eli 53 prosenttia moduulien ja 69 prosenttia kennojen osalta tarkastelujaksolla. Myyntihinnat laskivat jatkuvasti koko tarkastelujakson ajan, mutta hintojen lasku oli erityisen voimakasta tutkimusajanjaksolla, jolloin ne romahtivat kestämättömille tasoille. Tuotantokustannukset laskivat tarkastelujaksolla 48 prosenttia moduulien ja 55 prosenttia kennojen osalta. Unionin tuotannonala ei saanut hyötyä jatkuvista pyrkimyksistään parantaa kustannustehokkuuttaan eikä tärkeimmän raaka-aineen, monikiteisen piin, kustannusten laskun vaikutuksista. Tämä johtui pääasiassa tuetun tuonnin aiheuttamasta kasvavasta hintapaineesta, jolla oli negatiivista vaikutusta unionin tuotannonalan myyntihintoihin, joiden lasku oli jopa suurempaa kuin tehokkuuden paranemisesta saatu hyöty. Tämä näkyy unionin tuotannonalan kannattavuuden negatiivisessa suuntauksessa (ks. 579 kappale). Samankaltaisen tuotteen keskimääräiset myyntihinnat ja tuotantokustannukset laskivat kaiken kaikkiaan merkittävästi, ja tällä oli musertava vaikutus unionin tuotannonalan kannattavuuteen.
(566)
Eräs asianomainen osapuoli kiisti päätelmät, joiden mukaan keskimääräisten myyntihintojen laskulla oli musertava vaikutus unionin tuotannonalan kannattavuuteen. Se väitti, että myös unionin tuotannonalan keskimääräiset kustannukset laskivat vastaavasti, minkä vuoksi hinnan lasku on luonnollinen. Kuten 565 kappaleessa kuvattiin, tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että unionin tuotannonalan myyntihinnat laskivat vieläkin enemmän kuin sen keskimääräiset tuotantokustannukset, minkä vuoksi kustannusten lasku ei näkynyt unionin tuotannonalan kannattavuudessa. Sen vuoksi vahvistetaan, että unionin tuotannonalan myyntihintojen laskulla oli musertava vaikutus unionin tuotannonalan kannattavuuteen, ja tätä koskevat väitteet hylättiin.
(567)
Toinen osapuoli kiisti väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa esitetyn päätelmän, jonka mukaan hinnat olivat kestämättömällä tasolla tutkimusajanjaksolla, ja väitti, että markkinavoimat päättävät tämän. Sama osapuoli vastusti myös samassa kappaleessa esitettyä päätelmää, jonka mukaan unionin tuotannonala ei saanut hyötyä kustannusten laskusta tuetun tuonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi. Tältä osin toimielimet haluavat huomauttaa seuraavaa: ”kestämätön taso” viittaa siihen, että unionin tuotannonala joutui myymään tappiolla, minkä vuoksi se ei voi selviytyä pitkällä aikavälillä. Kysymys hintatason kestävyydestä on sen vuoksi kysymys ainoastaan tuotantokustannusten ja hinnan välisestä suhteesta. Ilmaisu ”ei saanut hyötyä kustannusten laskusta” viittaa siihen, että kustannukset putosivat hitaammin kuin hinnat. Molempien toteamusten tukena on väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa esitetty näyttö. Tästä syystä väite oli hylättävä.
4.5.3.2. Työvoimakustannukset
(568)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 8-a
Moduulit - keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
38 194
40 793
41 781
42 977
Indeksi (2009 = 100)
100
107
110
113
Lähde: tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 8-b
Kennot - keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
49 677
49 357
49 140
49 350
Indeksi (2009 = 100)
100
99
99
99
Lähde: tarkastetut kyselyvastaukset
(569)
Vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä moduulien keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti kohosivat jatkuvasti (yhteensä 13 prosenttia). Kennojen osalta keskimääräiset työvoimakustannukset pysyivät vakaina koko tarkastelujakson ja pienenivät hieman, 1 prosentin, vuosien 2009 ja 2010 välillä mutta pysyivät sitten vakaina tutkimusajanjaksolle asti. Työvoimakustannusten kokonaiskasvua voidaan osittain selittää samanaikaisella tuottavuuden nousulla (moduulit ja kennot) ja inflaatiokehityksellä.
(570)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että tarkastelujaksolla ei ollut inflaatiota, minkä vuoksi se ei voinut aiheuttaa työvoimakustannusten yleistä kohoamista.
(571)
Osapuolen väitteen vastaisesti tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkastelujaksolla esiintyi inflaatiota ja että moduuleihin rajoittunut työvoimakustannusten kohoaminen voidaan selittää inflaatiolla ja tuottavuuden kohoamisella.
(572)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan vahingollinen tilanne aiheutui työvoimakustannusten noususta ja tuottavuuden samanaikaisesta laskusta. Ensinnäkin on huomattava, että työvoimakustannukset pysyivät vakaina kennojen tapauksessa, kun taas tuottavuus kohosi sekä kennojen että moduulien tapauksessa. Sen vuoksi moduulien osalta nousua voidaan selittää kasvaneella tuottavuudella. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että työvoimakustannusten osuus tuotantokustannuksista ei ole merkittävä, kuten jo väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203 kappaleessa todettiin. Tästä syystä väite oli hylättävä.
4.5.3.3. Varastot
(573)
Otokseen valittujen unionin tuottajien varastot kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 9-a
Moduulit - varastot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
Indeksi (2009 = 100)
100
141
260
229
Lähde: tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 9-b
Kennot - varastot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
Indeksi (2009 = 100)
100
140
452
402
Lähde: tarkastetut kyselyvastaukset
(574)
Varastot kasvoivat merkittävästi eli 129 prosenttia moduulien ja 302 prosenttia kennojen osalta tarkastelujaksolla. Moduulien varastot kasvoivat jatkuvasti ja olivat erittäin korkealla tasolla vuonna 2011 (kasvua 160 prosenttia), pienenivät tutkimusajanjaksolla mutta olivat edelleen erittäin korkealla tasolla verrattuna tarkastelujakson alkuun. Kennojen osalta kehitys oli vieläkin selvempää: varastot kasvoivat vuosien 2009 ja 2011 välillä yli 350 prosenttia. Niidenkin varastot supistuivat tutkimusajanjaksolla mutta olivat edelleen erittäin korkealla tasolla verrattuna tarkastelujakson alkuun.
(575)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että haitallisessa nykytilanteessa unionin tuottajat pyrkivät pitämään samankaltaisen tuotteen varastot pieninä ja perustamaan tuotantonsa tilauksiin. Sen vuoksi samankaltaisen tuotteen varastojen kasvu tarkastelujaksolla ei ole merkityksellinen tekijä määritettäessä, aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa.
(576)
Eräs osapuoli väitti, että varastoarvojen esitystapa väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 141 kappaleessa on harhaanjohtava, koska varastot ilmoitettiin kW:na eikä MW:na, toisin kuin unionin tuotannonalan tuotantomäärä.
(577)
Sitä, ilmoitetaanko varastot kW:na vai MW:na, ei pidetty merkityksellisenä määritettäessä, aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(578)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että varastot olisi pitänyt määrittää koko unionin tuotannonalan osalta ja että vain kymmentä unionin tuottajaa koskevat luvut eivät olleet edustavia. Selvyyden vuoksi todetaan, että varastoja pidettiin mikrotaloudellisena indikaattorina, minkä vuoksi ne pitäisi vahvistaa yrityskohtaisesti kerättyjen tietojen perusteella eli tässä tapauksessa unionin tuottajien otoksen perusteella, jota pidetään koko unionin tuotannonalaa edustavana. Tämän vuoksi väite hylättiin.
4.5.3.4. Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
(579)
Kannattavuus ja kassavirta kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 10-a
Moduulit - kannattavuus ja kassavirta
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Riippumattomille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Kassavirta
13 %
10 %
12 %
3 %
Lähde: tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 10-b
Kennot - kannattavuus ja kassavirta
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Riippumattomille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Kassavirta
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Lähde: tarkastetut kyselyvastaukset
(580)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus määritettiin ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille unionissa saatu nettovoitto ennen veroja prosentteina tämän myynnin liikevaihdosta.
(581)
Samankaltaisen tuotteen kannattavuus heikkeni jyrkästi ja kääntyi tappiolliseksi tarkastelujaksolla. Kannattavuus putosi 11 prosenttiyksikköä moduulien ja 49 prosenttiyksikköä kennojen osalta.
(582)
Samankaltaisen tuotteen kannattavuus kasvoi vuosien 2009 ja 2010 välillä mutta heikkeni sitten merkittävästi vuonna 2011, jolloin unionin tuotannonala oli tappiollinen, ja laski vielä merkittävästi tutkimusajanjaksolla. Tappiot olivat erityisen suuria kennojen osalta.
(583)
Nettokassavirta eli otokseen valittujen unionin tuottajien kyky rahoittaa itse toimintaansa noudatteli samoin negatiivista suuntausta vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä. Näin ollen moduulien osalta kassavirran suurin lasku tapahtui vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä, kun laskua oli 10 prosenttiyksikköä, vaikka vuonna 2011 tapahtuikin hienoista nousua. Kennojen osalta kassavirta laski jyrkemmin kuin moduulien osalta ja päätyi merkittävästi negatiivisiin tasoihin tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi samankaltaisen tuotteen osalta kassavirta pieneni tarkastelujaksolla.
(584)
Seuraavassa taulukossa esitetään otokseen valittujen unionin tuottajien investointien ja investointien tuoton kehitys kokonaismarkkinoilla tarkastelujaksolla:
Taulukko 11-a
Moduulit - investoinnit ja investointien tuotto
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Investoinnit (euroa)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
Indeksi (2009 = 100)
100
415
535
271
Investointien tuotto
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Lähde: tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 11-b
Kennot - investoinnit ja investointien tuotto
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Investoinnit (euroa)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
Indeksi (2009 = 100)
100
110
33
22
Investointien tuotto
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Lähde: tarkastetut kyselyvastaukset
(585)
Edellä olevasta taulukosta näkyy, että unionin tuotannonala kasvatti investointejaan 171 prosenttia moduulien osalta vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämä liittyi pääasiassa merkittävään kapasiteetin lisäämiseen. Samalla kaudella unionin tuotannonala kuitenkin vähensi investointejaan 78 prosenttia kennojen osalta; tehdyt investoinnit liittyivät lähinnä T&K-toimintaan sekä tuotantoteknologian ja -prosessien parantamiseen ja ylläpitämiseen tehokkuuden parantamiseksi. Koska unionin tuotannonalalla ei ollut varaa tehdä lisäinvestointeja kennojen osalta tarkastelujaksolla, investointien taso tutkimusajanjaksolla oli melko alhainen. Koska investoinnit rahoitettiin kassavirralla ja yritysten välisillä lainoilla, kassavirran pienenemisellä oli välitön vaikutus tehtyjen investointien tasoon.
(586)
Investointien tuotto ilmaistiin voittoprosenttina investointien nettokirjanpitoarvosta. Samankaltaisen tuotteen investointien tuotto noudatteli samanlaista negatiivista suuntausta kuin muut taloudellista suorituskykyä koskevat indikaattorit vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä kaikkien kolmen tuotelajin osalta. Kennojen osalta tapahtui kasvua vuosina 2009 ja 2010, mutta investointien tuotto pieneni merkittävästi vuonna 2011 ja päätyi negatiiviselle tasolle. Moduulien osalta investointien tuotto oli negatiivista koko tarkastelujakson ajan, paitsi vuonna 2010, jolloin se oli 19 prosenttia. Kennojen osalta tuotto väheni tarkastelujaksolla niin, että se oli tutkimusajanjaksolla -17 prosenttia (eli 1 prosentin lasku), ja pysyi jatkuvasti merkittävästi negatiivisena (-19 prosenttia). Kaiken kaikkiaan samankaltaisen tuotteen investointien tuotto oli suuntaukseltaan negatiivista tarkastelujaksolla.
(587)
Pääoman saantia analysoitiin suhteessa kokonaismarkkinoihin, ja sen osalta todettiin, että unionin tuotannonalan kyky kerryttää samankaltaisen tuotteen osalta käteisvaroja heikkeni jatkuvasti, minkä vuoksi unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne huononi.
(588)
Eräs osapuoli väitti, että edellä esitetyt investointiluvut olivat liian alhaiset verrattuna unionin tuotannonalan tuotantokapasiteettiin, joka esitetään 538 kappaleessa. Väitteensä tueksi osapuoli ilmoitti olevansa tietoinen yhden unionin tuottajan tekemästä investoinnista kapasiteetin lisäykseen, mikä tapahtui paljon suuremmilla kustannuksilla. Kyseinen osapuoli päätteli, että sen vuoksi unionin tuotannonalan vahvistettu tuotantokapasiteetti oli yliarvioitu. On huomattava, että väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä, etenkään kyseisen unionin tuottajan tekemän investoinnin osalta. Väliaikaista polkumyyntitullia koskevassa asetuksessa esitetyt investointiluvut sen sijaan perustuivat otokseen valituilta unionin tuottajilta saatuihin todellisiin ja tarkastettuihin tietoihin. On huomattava, että väite perustui myös otokseen valittujen unionin tuottajien kokonaisinvestointien ja koko unionin tuotannonalan kokonaistuotantokapasiteetin vertailuun, mitä ei voida pitää asianmukaisena, koska huomioon otettiin koko unionin tuotannonalan kokonaisinvestoinnit. Tästä syystä väite oli hylättävä.
4.5.3.5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(589)
Unionin tuotannonalan tilanteen analyysi osoittaa tärkeimpien vahinkoindikaattoreiden selvästi heikkenevän suuntauksen. Yleisesti kasvavan kulutuksen yhteydessä moduulien ja kennojen kokonaistuotanto kasvoi tarkastelujaksolla. Vaikka myyntimäärä kasvoi, unionin tuotannonalan markkinaosuus kutistui tutkimusajanjaksolla, mikä johtui kulutuksen suuremmasta noususta tarkastelujaksolla. Keskimääräiset myyntihinnat putosivat jyrkästi koko tarkastelujakson ajan, mikä vaikutti negatiivisesti kaikkiin taloudellista suorituskykyä koskeviin indikaattoreihin, kuten kannattavuuteen, kassavirtaan, investointien tuottoon ja pääoman saamiseen.
(590)
Tarkastelujaksolla unionin tuotannonalan kokonaismyyntimäärä kasvoi. Unionin tuotannonalan myyntimäärän kasvuun liittyi kuitenkin keskimääräisten myyntihintojen suuri lasku.
(591)
Asianomaisilta osapuolilta tuleva tuonti Kiinasta kasvoi tarkastelujaksolla jatkuvasti sekä määrän että markkinaosuuden osalta. Samaan aikaan tuontihinta laski jatkuvasti ja alitti merkittävästi unionin tuotannonalan keskimääräisen hinnan unionin markkinoilla.
(592)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan ja etenkin otokseen valittujen unionin tuottajien tulos oli hyvä. Väitettiin, että tiettyjen vahinkoindikaattoreiden, kuten tuotantomäärän, tuotantokapasiteetin, myynnin ja työllisyyden ja joidenkin otokseen valittujen tuottajien osalta myös kannattavuuden, kehitys oli kasvusuuntaista eikä siinä näkynyt merkkejä merkittävästä vahingosta. Väitteet eivät saanet vahvistusta tutkimuksen tuloksista, jotka osoittivat monien sellaisten vahinkoindikaattoreiden selvästi heikkenevän suuntauksen, joiden perusteella voidaan päätellä, että unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa.
(593)
Edellä esitetyn perusteella tutkimuksessa vahvistettiin erityisesti, että myyntihinnat ovat alle tuotantokustannusten, millä on negatiivista vaikutusta unionin tuotannonalan kannattavuuteen, joka päätyi negatiiviselle tasolle tutkimusajanjaksolla. Voidaan päätellä, että jos tuettua tuontia tulee edelleen unionin markkinoille, unionin tuotannonalan tappiot johtavat todennäköisesti siihen, että laajuudeltaan merkityksellinen samankaltaisen tuotteen tuotanto unionissa loppuu pysyvästi. Tätä vaikuttaa vahvistavan tutkimusajanjakson aikainen ja sen jälkeinen kehitys eli se, että jotkin yritykset ovat ilmoittaneet maksukyvyttömyydestään ja/tai ovat lopettaneet tuotannon tilapäisesti tai pysyvästi.
(594)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
5. SYY-YHTEYS
5.1. Johdanto
(595)
Perusasetuksen 8 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti tutkittiin, oliko asianomaisesta maasta tuleva tuettu tuonti syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. Tuetun tuonnin lisäksi tarkasteltiin myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vahingoittaa unionin tuotannonalaa, sen varmistamiseksi, ettei niiden aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi tuetun tuonnin aiheuttamaksi.
(596)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että tarkasteltavana olevan tuotteen markkinaolosuhteet eroavat jäsenvaltioittain, minkä vuoksi syy-yhteyttä koskeva analyysi olisi tehtävä kustakin jäsenvaltiosta erikseen.
(597)
Kansalliset tukijärjestelmät määrittävät tietyssä määrin jäsenvaltioiden markkinoiden koon. Tutkimuksessa kävi kuitenkin myös ilmi, että kysyntä ei riipu yksinomaisesti tukijärjestelmistä. Maantieteellisestä sijainnista (auringon valo) ja tietyssä paikassa vallitsevista sähkön hinnoista riippuen vaikuttaa siltä, että aurinkopaneeleilla on saavutettu verkkopariteetti (eli kun aurinkoenergian tuotantokustannukset vastaavat perinteisten energiamuotojen tuotantokustannuksia) tai ainakin ollaan lähellä sitä, mikä tarkoittaa sitä, että tietyt investoinnit tehdään tukijärjestelmistä riippumatta. Sen vuoksi ei voitu vahvistaa, että markkinaolot olisivat yksinomaisesti riippuvaisia tukijärjestelmistä, ja näin ollen tämä väite hylättiin.
(598)
Useat osapuolet väittivät, että syy-yhteyttä koskevassa analyysissä ei erotettu, eritelty eikä määritelty tuetun tuonnin vahingollisia vaikutuksia muiden sellaisten tiedossa olevien tekijöiden vaikutuksista, jotka aiheuttivat samaan aikaan vahinkoa unionin tuotannonalalle. Lisäksi väitettiin, että komissio ei tehnyt kollektiivista analyysiä näistä muista tiedossa olleista tekijöistä.
(599)
Vastauksena tähän väitteeseen voidaan todeta, että komissio tarkasteli ensin vakiintuneen käytännön mukaisesti, oliko tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä syy-yhteys, minkä jälkeen se tarkasteli, oliko mikään tiedossa olleista muista tekijöistä sellainen, että se olisi poistanut unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja tuetun tuonnin välille vahvistetun syy-yhteyden. Tässä analyysissä arvioitiin muiden tiedossa olleiden tekijöiden vaikutusta unionin tuotannonalaan ja ne erotettiin tuetun tuonnin vahingollisista vaikutuksista sen varmistamiseksi, että näiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei katsottaisi tuetun tuonnin aiheuttamaksi. Analyysissä havaittiin, että millään niistä ei ollut tuotannonalan tilanteeseen sellaista merkittävää vaikutusta, joka olisi muuttanut sen tosiseikan, että merkittävän vahingon on katsottava johtuneen tuetusta tuonnista. Näillä perusteilla väite hylättiin.
(600)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat edellä esitetyt väitteet. Väitettiin, että komission pitäisi eksplisiittisesti vahvistaa perusteltujen ja riittävien selitysten kautta, että muiden tekijöiden kuin tuetun tuonnin aiheuttamaa vahinkoa ei pidetä tämän tuonnin aiheuttamana.
(601)
Tutkimuksessa pääteltiin kaikkien tosiseikkojen tarkastelun jälkeen, että tuettu tuonti on yksinään aiheuttanut merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Muiden tiedossa olleiden tekijöiden vaikutuksia ei ollut mahdollista esittää määrällisesti, minkä vuoksi tehtiin kvalitatiivinen arviointi, kuten väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 164-222 kappaleessa esitetään. Päätelmänä vahvistettiin, että unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko johtui tuetusta tuonnista. Muiden tekijöiden vaikutuksia unionin tuotannonalan negatiiviseen kehitykseen pidettiin vähäisinä. On huomattava, että perusasetuksen 8 artiklan 5 ja 6 kohdassa ei aseteta mitään syy-yhteyden tai syy-yhteydettömyyden tarkastelun muotoon liittyviä velvoitteita, joita olisi noudatettava. Perusasetuksen 8 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti analyysit on tehtävä niin, että tuetun tuonnin vahingolliset vaikutukset voidaan erottaa muiden tekijöiden aiheuttamista vahingollisista vaikutuksista. Tutkimuksessa ei tullut esiin mitään näyttöä, joka olisi osoittanut, että mitkään muut tiedossa olleet tekijät, jotka olisivat voineet vaikuttaa aiheutuneeseen vahinkoon, yhdessä tai erikseen, olisivat poistaneet syy-yhteyden tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä. Edellä esitetyn analyysin perusteella vahvistettiin, että muut tiedossa olleet tekijät eivät olleet sellaisia, että ne olisivat kumonneet päätelmän, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon on katsottava johtuneen tuetusta tuonnista. Näillä perusteilla nämä väitteet hylättiin.
(602)
Jotkin osapuolet väittivät, että kansalliset tukijärjestelmät, auringonvalon saanti ja sähkön hinnat (mukaan luettuna lakisääteiset maksut) vaihtelevat jäsenvaltioittain ja että kaikilla markkinoilla on eri markkinasegmenttejä (alle 40 kW:n voimalat kotitalouksissa, 40 kW-1 MW:n kaupalliset ja teolliset voimalat sekä 1-10 MW:n voimalat yleishyödyllisellä markkinasegmentillä). Tämän perusteella ne väittivät, että syy-yhteyttä koskeva analyysi olisi tehtävä erikseen toisaalta kustakin jäsenvaltiosta ja toisaalta suuren mittakaavan ja kotitalouksien segmenteistä.
(603)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat vaatimuksensa, jonka mukaan syy-yhteyttä koskeva analyysi pitäisi tehdä jäsenvaltiokohtaisesti, mutteivät esittäneet asiasta uusia väitteitä tai uutta näyttöä.
(604)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että myynti- ja tuontihinnat ovat samanlaiset kaikkialla unionissa. Sen vuoksi voidaan katsoa, että tutkimuksen kohteena olevalla tuotteella on yhdet markkinat. Tutkimuksessa ei käynyt ilmi, että tuottajat kussakin jäsenvaltiossa tai alueella olisivat keskittäneet toimintaansa näille markkinoille tai että tuettu tuonti olisi keskittynyt yhteen jäsenvaltioon tai yhdelle alueelle. Yksikään osapuoli ei myöskään väittänyt, että tukea ja vahinkoa olisi analysoitava jäsenvaltiokohtaisesti, mikä kuitenkin olisi edellytyksenä sille, että tehtäisiin erillinen syy-yhteyttä koskeva analyysi kustakin jäsenvaltiosta. Tutkimuksessa ei tullut esiin mitään näyttöä siitä, että tämä olisi asianmukainen lähestymistapa, etenkin kun otetaan huomioon, että tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat olivat samanlaiset kaikkialla unionissa. Lisäksi voidaan huomauttaa, että auringonvalon saanti voi olla erilaista myös saman jäsenvaltion eri alueilla (esim. Etelä-Ranskassa saadaan enemmän aurinkoa kuin Pohjois-Ranskassa) tai yhden jäsenvaltion eri alueilla voi olla erilaisia tukijärjestelmiä (esim. Belgiassa), minkä vuoksi näiden tekijöiden vaikutus kysyntään voi vaihdella saman jäsenvaltion eri alueiden välillä. Kunkin jäsenvaltion ja/tai alueen sääntelypuitteiden erot tai olosuhteiden kuten auringonvalon saannin erot eivät ole peruste erilliseen syy-yhteyttä koskevaan analyysiin eikä näin ollen erilliseen vahinkoa ja tukea koskevaan analyysiin. Näin ollen nämä väitteet oli hylättävä.
(605)
Toinen asianomainen osapuoli väitti, että vaikka muutkin tekijät ovat merkityksellisiä, kansalliset tukijärjestelmät ovat edelleen tärkein tekijä kysynnän määrittämisessä. Sama osapuoli kiisti myös verkkopariteetin saavuttamisen joissakin paikoissa ja totesi, että moduulien hinnat kohosivat tutkimusajanjakson jälkeen kun taas sähkön hinnat laskivat. Se väitti, että ainakin joissakin jäsenvaltioissa sääntelyyn liittyvät ja taloudelliset ja tekniset edellytykset eivät mahdollista verkkoon kytkemistä, minkä vuoksi näiden jäsenvaltioiden osalta on irrelevanttia, saavutettiinko verkkopariteetti. Osapuoli ei kuitenkaan toimittanut mitään näyttöä väitteidensä tueksi. Edellä esitetyt väitteet vahvistavat joka tapauksessa, että kansallisten tukijärjestelmien ja verkkopariteetin tilanne saattaa olla tietyssä määrin erilainen jäsenvaltioiden välillä. Toimitetut tiedot eivät lisäksi olleet luonteeltaan sellaisia, että niiden perusteella olisi oikeutettua suorittaa analyysi erikseen jäsenvaltioittain. Tämän vuoksi väitteet hylättiin.
(606)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti väitteensä ja toimitti joitakin tietoja, jotka väitetysti osoittavat erilaiset markkinaolosuhteet jäsenvaltio- ja segmenttikohtaisesti. Toimitettuja tietoja ei kuitenkaan voitu pitää luotettavina, koska kyseessä oli PowerPoint-esitys ilman tukevaa näyttöä, minkä vuoksi se ei osoittanut, että analyysin tekeminen erikseen jäsenvaltioittain olisi perusteltua. Tämän vuoksi osapuolen esittämä väite hylättiin.
(607)
Tällä perusteella pääteltiin, että jäsenvaltio- ja/tai alue- ja segmenttikohtainen syy-yhteysanalyysi ei vastaa markkinatodellisuutta.
(608)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio oli tehnyt syy-yhteyttä koskevan analyysin epäjohdonmukaisesti, koska vahinkoanalyysi oli tehty erikseen moduulien ja kennojen osalta mutta syy-yhteyttä koskevassa analyysissä ei erotettu toisistaan tuotelajeja. On huomattava, että vaikka vahinkoindikaattorit osoitettiin erikseen kullekin tuotelajille, kustakin indikaattorista tehdyt päätelmät viittaavat tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen kokonaisuudessaan. On myös muistettava, että moduulit ja kennot ovat yksi tuote, minkä vuoksi syy-yhteyttä koskeva analyysi tehtiin tällä perusteella. Tämän vuoksi väite hylättiin.
5.2. Tuetun tuonnin vaikutukset
(609)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuettu tuonti Kiinasta lisääntyi jyrkästi tarkastelujaksolla: sen määrä kasvoi merkittävästi eli noin 300 prosenttia moduulien ja 400 prosenttia kennojen osalta ja markkinaosuus vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä [60-65 prosentista] [78-83 prosenttiin] moduulien osalta ja [5-10 prosentista] [22-27 prosenttiin] kennojen osalta. Sen vuoksi vahvistetaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä ja markkinaosuus lisääntyivät dramaattisesti tarkastelujaksolla. Tuetun tuonnin lisääntymisen ja unionin tuotannonalan markkinaosuuden pienenemisen välillä oli olemassa selvä ajallinen yhteys. Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että kuten 527 kappaleessa mainittiin, tuettu tuonti alitti unionin tuotannonalan hinnat tutkimusajanjaksolla.
(610)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuetun tuonnin hinnat laskivat 64 prosenttia moduulien ja 42 prosenttia kennojen osalta tarkastelujaksolla ja johtivat hintojen alittavuuden kasvuun. Vastatakseen tähän hintapaineeseen unionin tuotannonala toteutti mittavia toimia pienentääkseen tuotantokustannuksiaan. Pyrkimyksistä huolimatta Kiinasta tulevan tuonnin poikkeuksellisen alhaiset hinnat pakottivat unionin tuotannonalan alentamaan myyntihintojaan kannattamattomalle tasolle. Tämän vuoksi unionin tuotannonalan kannattavuus laski dramaattisesti tarkastelujaksolla, ja sen toiminta oli tappiollista tutkimusajanjaksolla.
(611)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että kiinalaisen tuonnin esiintymisellä markkinoilla ja Kiinasta jatkuvasti unionin tuotannonalan hinnat alittavilla hinnoilla tulevan tuetun tuonnin markkinaosuuden kasvulla on ollut ratkaiseva osa unionin tuotannonalan kärsimässä merkittävässä vahingossa, mistä on osoituksena erityisesti tuotannonalan heikko taloudellinen tilanne ja useimpien vahinkoindikaattoreiden kehitys huonompaan suuntaan.
(612)
Eräs asianomainen osapuoli kiisti riittävän korrelaation Kiinasta tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä. Väitettiin, että tätä tukee se seikka, että vuodesta 2009 vuoteen 2010 unionin tuotannonalan voittomarginaali kennojen osalta kasvoi merkittävästi (tappiollisesta 12 prosentin voittoon), kun taas Kiinasta tulevan tuonnin hinnat olivat 36 prosenttia alemmat kuin unionin tuotannonalan hinnat ja kiinalainen tuonti kaksinkertaisti markkinaosuutensa samalla kaudella. Toisaalta vuosien 2010 ja 2011 välillä Kiinasta tuleva tuonti kasvatti markkinaosuuttaan vain 6 prosenttiyksikköä, vaikka kulutus kasvoi paljon enemmän samalla kaudella, mutta unionin tuotannonalalle aiheutui joka tapauksessa tappiota (36 prosenttia). Osapuoli väitti vielä, että tutkimusajanjaksolla kennoja tuotiin muista kolmansista maista samaan hintaan kuin Kiinasta, mutta tämä tuonti kasvatti markkinaosuuttaan unionin markkinaosuuden menetystä vastaavasti.
(613)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että Kiinan markkinaosuus moduulien ja kennojen osalta kasvoi jatkuvasti tarkastelujaksolla (17 prosenttiyksikköä moduulien ja 17 prosenttiyksikköä kennojen osalta). Tuettu tuonti Kiinasta tosiaan kasvoi merkittävästi ja tuontihinnat laskivat, kuten 609 kappaleessa mainittiin. Samaan aikaan unionin tuotannonala menetti markkinaosuuttaan tarkastelujaksolla ja kaikki tärkeimmät vahinkoindikaattorit osoittivat negatiivista suuntausta (ks. 589-593 kappale). Sen vuoksi vahvistetaan, että tuetun tuonnin lisääntymisen ja unionin tuotannonalan markkinaosuuden menetyksen välillä oli olemassa selvä ajallinen yhteys.
(614)
Edellä mainittu ajallinen korrelaatio vahvistettiin kaikkien tuotelajien osalta erikseen. Analyysi tuonnin vaikutuksista unionin tuotannonalan voittomarginaaliin erikseen tarkastelujakson kunakin vuotena ei johda merkityksellisiin tuloksiin, koska tuen ja merkittävän vahingon esiintymistä ja niiden välistä syy-yhteyttä ei tarvitse vahvistaa kullekin vuodelle erikseen. Tuetun tuonnin ja merkittävän vahingon välinen korrelaatio on osoitettu riittävästi, kun analysoidaan kehitystä koko tarkastelujaksolla.
(615)
On myös huomattava, että unionin tuotannonalan kannattavuus on yksi perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdassa mainituista tekijöistä, joita on tutkittava, kun tarkastellaan tuetun tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen. Pelkästään se, että unionin tuotannonalan toiminta oli kannattavaa tiettynä vuotena, ei välttämättä tarkoita sitä, että sille ei aiheutunut merkittävää vahinkoa. Unionin tuotannonalan markkinaosuuden menetyksen ei myöskään tarvitse vastata täsmälleen tuetun tuonnin markkinaosuuden kasvua, jotta voitaisiin vahvistaa syy-yhteys vahingon ja tuetun tuonnin välille. Myös muita tekijöitä (esim. tuontia muista kolmansista maista tai kulutuksen kehitystä), joilla olisi voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen, tarkasteltiin ja käsiteltiin erikseen 619-732 kappaleessa.
(616)
Unionin tuotannonalan hinnat alittavan tuetun tuonnin merkittävän kasvun ja unionin tuotannonalan yhä vaikeamman tilanteen välinen yhteys on selvä indikaattori syy-yhteydestä tässä tapauksessa (ks. 609-611 kappale). Sen vuoksi väitteet, joiden mukaan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä ei ollut korrelaatiota, hylättiin.
(617)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli kiisti edelleen syy-yhteyttä koskevan analyysin sillä perusteella, että unionin tuotannonalan kannattavuutta ei ollut analysoitu tiettyjen vuosien (etenkään vuoden 2010) osalta erikseen vaan koko tarkastelujaksolta.
(618)
On huomattava, että syy-yhteydestä ei voida tehdä päteviä päätelmiä eristämällä jokin tietty vuosi tarkastelujaksolta ja jättämättä huomiotta unionin tuotannonalan tilanteen kehittyminen koko tarkastelujakson ajalla ja sen korrelointi tuetun tuonnin kehitykseen. Tällaisesta analyysista saataisiin vain osittain kuva, eikä siitä voitaisi tehdä pitäviä päätelmiä. Näin ollen kannattavuus, joka tuki myös muita unionin tuotannonalan vuonna 2010 saavuttamia taloudellisia indikaattoreita, oli korkea unionin kulutuksen erityisen voimakkaan nousun vuoksi; tämän taustalla olivat erittäin anteliaat tukijärjestelmät, jotka mahdollistivat unionin tuotannonalan erittäin voimakkaan myynnin kohenemisen kyseisenä vuonna, mutta vain tilapäisesti eikä missään tapauksessa kestävällä tavalla tämäntyyppiselle tuotannonalalle. Tästä syystä väite oli hylättävä.
5.3. Muiden tekijöiden vaikutus
5.3.1. Tuonti muista kolmansista maista
(619)
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä tarkastelujaksolla kasvoi moduulien osalta 19 prosenttia, mutta sen markkinaosuus pieneni tarkastelujaksolla 18,4 prosentista 6,8 prosenttiin. Taiwan on toiseksi suurin viejä Kiinan jälkeen.
(620)
Muista kolmansista maista tuotavien kennojen määrä kasvoi 186 prosenttia tarkastelujaksolla, mikä tarkoitti markkinaosuuden kasvua noin 24 prosentista vuonna 2009 noin 36 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Taiwan on kennojen toiseksi suurin viejä Kiinan jälkeen, ja sen vientimäärä ja markkinaosuus ovat paljon suuremmat kuin muiden kolmansien maiden mutta edelleen pienemmät kuin Kiinan.
(621)
Kolmansista maista tulevien moduulien ja kennojen tuontihinnat olivat keskimäärin korkeammat kuin Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräiset yksikköhinnat. Taiwanista tulevaa tuontia koskevat saatavilla olevat tiedot osoittavat, että moduulien keskimääräinen tuontihinta oli korkeampi kuin Kiinasta tulevien moduulien keskimääräinen tuontihinta, kun taas kennojen keskimääräinen tuontihinta oli samaa luokkaa kuin Kiinasta tulevien kennojen keskimääräinen tuontihinta. Koska tuotelajikohtaisia tarkkoja hintatietoja ei ollut saatavilla, keskimääräisiin hintoihin perustuvaa hintavertailua voidaan käyttää vain osviittana, mutta sen pohjalta ei voida tehdä lopullisia päätelmiä. Kennojen tuontimäärä Taiwanista lisääntyi jatkuvasti koko tarkastelujakson ajan, minkä tuloksena sen markkinaosuus kasvoi noin 14 prosenttiyksikköä. Sen vuoksi vaikka katsottaisiinkin, että kennojen tuonti Taiwanista on saattanut vaikuttaa unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, ei voida päätellä, että se olisi poistanut syy-yhteyden Kiinasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä, koska Kiinasta tulevien kennojen määrä oli hieman suurempi kuin Taiwanista tulevien. Vaikka keskimääräiset viitteelliset hinnat ovat samalla vaihteluvälillä, sillä perusteella ei voida tehdä mitään päätelmiä, koska tuotujen kennojen lajeista ei ole saatavilla mitään tietoja. Tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määrä oli markkinaosuuden kasvusta huolimatta kaiken kaikkiaan kuitenkin pienempi kuin Kiinasta tuleva määrä ja hintataso oli yleisesti korkeampi tutkimusajanjaksolla, kennoja lukuun ottamatta. Tällä perusteella ja etenkin kun otetaan huomioon muista kolmansista maista tuleva tuontimäärä ja tuonnin markkinaosuus sekä keskimäärin samanlainen tai korkeampi hintataso kuin unionin tuotannonalalla, voidaan päätellä, että kolmansista maista tuleva tuonti ei poistanut syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(622)
Useat osapuolet esittivät lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen huomautuksia muista kolmansista maista tulevasta tuonnista tehdyistä päätelmistä. Osapuolet eivät kuitenkaan tuoneet julki mitään uusia tietoja eivätkä asiaa tukevaa näyttöä, joka olisi voinut muuttaa asiaa koskevia päätelmiä.
(623)
Osapuolet korostivat erityisesti Taiwanista tulevien kennojen tuontimäärää. Tarkasteltavana olevan tuotteen Taiwanista tulevan tuonnin absoluuttinen määrä (1 132 MW) on vain erittäin pieni osuus (alle 5 %) unionin kokonaiskulutuksesta (21 559 MW) ja Kiinasta tulevasta tuonnista (15 005 MW). Sen vuoksi Taiwanista tulevalla tuonnilla on vain vähäinen vaikutus - jos sitäkään - unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, eikä se poista syy-yhteyttä.
Taulukko 12
Tuonti muista kolmansista maista ja niiden markkinaosuudet
MODUULIT
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuonti kaikista muista kolmansista maista (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Indeksi (2009 = 100)
100
169
138
119
Kaikista muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Indeksi (2009 = 100)
100
78
60
51
Taiwanista tulevan tuonnin määrä (MW)
49
144
140
135
Indeksi (2009 = 100)
100
294
286
276
Taiwanista tulevan tuonnin markkinaosuus
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Indeksi (2009 = 100)
100
79
64
54
Yhdysvalloista tulevan tuonnin määrä (MW)
140
180
51
60
Indeksi (2009 = 100)
100
129
36
43
Yhdysvalloista tulevan tuonnin markkinaosuus
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Indeksi (2009 = 100)
100
78
60
51
Muualta Aasiasta tulevan tuonnin määrä (MW)
720
1 140
1 029
879
Indeksi (2009 = 100)
100
158
143
122
Muualta Aasiasta tulevan tuonnin markkinaosuus
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Indeksi (2009 = 100)
100
78
60
51
Muualta maailmasta tulevan tuonnin määrä (MW)
94
238
165
121
Indeksi (2009 = 100)
100
253
176
129
Muualta maailmasta tulevan tuonnin markkinaosuus
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Indeksi (2009 = 100)
100
78
60
51
Lähde: Europressedienst
KENNOT
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kaikista muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä (MW)
510
884
1 100
1 457
Indeksi (2009 = 100)
100
173
216
286
Kaikista muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Indeksi (2009 = 100)
100
92
64
47
Taiwanista tulevan tuonnin määrä (MW)
235
400
540
997
Indeksi (2009 = 100)
100
170
230
424
Taiwanista tulevan tuonnin markkinaosuus
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Indeksi (2009 = 100)
100
116
71
54
Yhdysvalloista tulevan tuonnin määrä (MW)
40
40
40
33
Indeksi (2009 = 100)
100
100
100
83
Yhdysvalloista tulevan tuonnin markkinaosuus
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Indeksi (2009 = 100)
100
78
61
47
Japanista tulevan tuonnin määrä (MW)
60
154
170
145
Indeksi (2009 = 100)
100
257
283
242
Japanista tulevan tuonnin markkinaosuus
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Indeksi (2009 = 100)
100
78
61
48
Muualta maailmasta tulevan tuonnin määrä (MW)
175
290
350
282
Indeksi (2009 = 100)
100
166
200
161
Muualta maailmasta tulevan tuonnin markkinaosuus
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Indeksi (2009 = 100)
100
78
62
47
Lähde: Europressedienst
5.3.2. Ei-tuettu tuonti Kiinasta
(624)
Ei-tuettua tuontia Kiinasta analysoitiin tarkoin, eikä sillä havaittu olevan sellaista merkittävää vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, joka olisi poistanut syy-yhteyden, joka vahvistettiin tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välille.
5.3.3. Unionin kulutuksen kehittyminen
(625)
Kuten 509 kappaleessa mainittiin, unionin kulutus kasvoi 221 prosenttia moduulien ja 87 prosenttia kennojen osalta tarkastelujaksolla. Kulutus oli huipussaan vuonna 2011 ja putosi tutkimusajanjaksolla mutta oli edelleen huomattavasti yli tason, joka vallitsi tarkastelujakson alussa vuonna 2009. Unionin tuotannonala ei hyötynyt tästä kulutuksen kasvusta, koska sen markkinaosuus putosi moduulien osalta 19:stä 13 prosenttiin ja kennojen osalta 68:sta 38 prosenttiin samalla kaudella. Samaan aikaan Kiinan markkinaosuus kasvoi jyrkästi vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen se säilyi vakaasti huomattavan korkealla tasolla tutkimusajanjaksolla, kun kulutus putosi. Kun otetaan huomioon, että tutkimusajanjaksolla tapahtuneesta unionin kulutuksen laskusta huolimatta Kiinasta tuleva tuettu tuonti joko säilytti markkinaosuutensa (moduulit) tai kasvatti sitä (kennot) unionin tuotannonalan haitaksi tarkastelujaksolla, ei voida näin ollen päätellä, että kulutuksen lasku olisi ollut sellainen, että se poistaisi syy-yhteyden tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että koska unionin tuotannonalan kapasiteetti oli joka tapauksessa paljon pienempi kuin kulutuksen taso, kulutuksen kutistumisella tutkimusajanjaksolla ei voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen.
(626)
Käytettävissä olevien tietojen perusteella on vaikea määritellä, missä määrin kysyntä perustuu jäsenvaltioiden tukijärjestelmiin. Kuten 632 kappaleessa todetaan, olemassa on monenlaisia tukijärjestelmiä, ja niiden ja kysynnän välinen vuorovaikutus on erittäin monimutkaista, minkä vuoksi järjestelmien tarkkaa vaikutusta on vaikea arvioida. Saatavilla oleva näyttö kuitenkin osoittaa myös, että vaikka tukijärjestelmiä ei olisikaan, aurinkoenergialla on edelleen kysyntää, joka kasvaakin ajan mittaan, joskin vähemmän kuin tukijärjestelmien yhteydessä. Tähän liittyen useat osapuolet väittivät, että verkkopariteetti oli jo saavutettu tai lähes saavutettu unionin joillakin alueilla.
(627)
Eräs osapuoli väitti, että Kiinasta tuleva tuonti ei kattanut kulutuksen koko kasvua ja että vaikka unionin tuotannonala menetti markkinaosuutta moduulien osalta vuosina 2009-2010, sen kannattavuus kuitenkin kohosi samalla kaudella. Lisäksi väitettiin, että vuonna 2009, jolloin Kiinasta tulevien kennojen markkinaosuus oli vain 8 prosenttia, unionin tuotannonalalle aiheutui silti 8 prosentin tappiot.
(628)
Kuten jo 609-616 kappaleessa mainittiin, unionin kulutuksen laskusta huolimatta tutkimusajanjaksolla Kiinasta tuleva tuettu tuonti joko säilytti markkinaosuutensa (moduulit) tai kasvatti sitä (kennot) unionin tuotannonalan haitaksi tarkastelujaksolla. Sen vuoksi ei voida päätellä, että kulutuksen lasku olisi ollut sellainen, että se olisi poistanut syy-yhteyden tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että koska unionin tuotannonalan kapasiteetti oli joka tapauksessa paljon pienempi kuin kulutuksen taso, kulutuksen kutistumisella tutkimusajanjaksolla ei voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(629)
Toinen asianomainen osapuoli kiisti sen, että kysyntää unionissa esiintyisi edelleen ilman kansallisia tukijärjestelmiä. Osapuoli väitti, että kysynnän ja tukijärjestelmien välillä on korrelaatio ja että ilman tällaisia järjestelmiä aurinkosähkösektorin hankkeet eivät enää olisi kannattavia, minkä vuoksi aurinkopaneelien kysyntä loppuu. Osapuoli ei kuitenkaan toimittanut mitään näyttöä, joka olisi kumonnut 626 kappaleessa esitetyt päätelmät. Koska asiasta ei esitetty mitään uusia tietoja, väite hylättiin.
(630)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että se seikka, että unionin tuotannonalan kapasiteetti ei riitä vastaamaan unionin kysyntään, ei ole merkityksellinen, koska unionin tuotannonalan moduulien myyntimäärä laski kulutuksen laskun mukaisesti, ja toistivat, että kulutuksen lasku vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä aiheutti unionin tuotannonalan merkittävän vahingon. Unionin kulutus tosiaan laski vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä ja moduulien myyntimäärä pieneni vastaavasti, mutta tätä on tarkasteltava ottaen huomioon kiinalaiset tuetut hinnat, jotka alittivat merkittävästi unionin tuotannonalan hinnat ja pakottivat unionin tuotannonalan myymään tappiolla. Tältä osin on muistettava, kuten väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 111 kappaleessa mainittiin, että Kiinasta tuleva tuonti joko säilytti markkinaosuutensa (moduulit) tai kasvatti sitä (kennot) kulutuksen laskiessa. Samaan aikaan Kiinan tuontihinnat laskivat merkittävästi ja alittivat huomattavasti unionin tuotannonalan myyntihinnat. Tämän vuoksi väite hylättiin.
5.3.4. Syöttötariffit tärkeimpänä esimerkkinä tukijärjestelmistä
(631)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syy liittyi jäsenvaltioiden syöttötariffien alennuksiin. Alennukset johtivat väitteen mukaan aurinkovoimaloiden vähenemiseen ja pienensivät tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kysyntää unionin markkinoilla, mikä aiheutti merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle.
(632)
Jäsenvaltioissa on otettu käyttöön syöttötariffeja, kiintiövelvoitteita ja niihin liittyviä kaupattavia vihreitä sertifikaatteja, investointiavustuksia sekä verokannustimia uusiutuvan energian tuottamisen kannustamiseksi. Joissakin jäsenvaltioissa tukea myönnetään myös EU:n rakennerahastoista. Eniten käytetyt aurinkoenergian tukivälineet ovat syöttötariffit. Komission analyysissä keskityttiin tähän tukijärjestelmään.
(633)
Syöttötariffit ovat taloudellisen tuen väline, jolla pyritään saavuttamaan uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetussa direktiivissä 2009/28/EY (102) säädetyt uusiutuvan energian käyttöä koskevat pakolliset kansalliset tavoitteet. Tukitaso ja tariffien toimintamenetelmät vaihtelevat jäsenvaltioittain. Syöttötariffeilla verkko-operaattorit sitoutuvat ostamaan aurinkoenergiaa hinnoilla, joilla varmistetaan, että aurinkoenergian tuottajat (yleensä aurinkovoimaloiden omistajat) kattavat kustannuksensa ja saavat kohtuullisen tuoton. Syöttötariffeihin, kuten muihinkin tukijärjestelmiin, sovelletaan useimmissa tapauksissa myös SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaista valtiontukivalvontaa, jolla varmistetaan, ettei sähköntuottajille makseta liikaa korvauksia.
(634)
Kansallisista eroista huolimatta syöttötariffien kehityksessä unionissa on havaittavissa kolme seikkaa: i) syöttötariffien alennus, ii) syöttötariffijärjestelmän lakkauttaminen kokonaan (Espanja) ja iii) kapasiteettirajojen käyttöönotto rahoituskelpoisten voimaloiden osalta sekä yleiset kapasiteettirajat vuosittain asennetun uuden tuetun kapasiteetin osalta jäsenvaltion tasolla. Vaikuttaa siltä, että kapasiteettirajoitukset otettiin käyttöön pääasiassa vuonna 2012, eikä niillä sen vuoksi todennäköisesti ole mitään vaikutusta kulutukseen tutkimusajanjaksolla. Näin ollen analyysissä keskityttiin syöttötariffijärjestelmän hiljattaiseen lakkauttamiseen Espanjassa ja syöttötariffien alennuksiin useimmissa jäsenvaltioissa. Analyysissä tarkasteltiin, oliko niillä vaikutusta kysyntään unionin markkinoilla ja olisiko tämä voinut aiheuttaa unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon. Tältä osin katsottiin, että syöttötariffien kehittymisen vaikutus moduulien kysyntään edusti myös tilannetta kennojen kysynnän kannalta. Koska kennot ovat välttämättömiä moduulien tuotannolle eikä niitä käytetä muissa tuotantoprosesseissa, moduulien kysynnän väheneminen vähentää automaattisesti myös kennojen kysyntää.
(635)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että syöttötariffien ja kulutuksen kehittymisen välillä on yhteys, mutta siinä vahvistettiin myös, että kulutuksen väheneminen vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä ei osaltaan poistanut syy-yhteyttä Kiinasta tuetusti tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä, kuten 625 kappaleessa kuvataan. Tutkimuksessa kävi ilmi, että vaikka unionin tuotannonalan tilanne heikkeni, vientiä harjoittavat tuottajat pystyivät säilyttämään suuret markkinaosuutensa moduulien osalta (80 prosenttia) ja jopa kasvattamaan hieman markkinaosuutta kennojen osalta (20:stä 22 prosenttiin vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä). Lisäksi on huomattava, että unionin tuotannonalan veloittama moduulien keskimääräinen hinta putosi 53 prosenttia tarkastelujaksolla, mikä johtui pääasiassa tuetun tuonnin merkittävästä kasvusta ja sen aiheuttamasta huomattavasta hintapaineesta unionin markkinoilla. Sen vuoksi unionin tuotannonalan kannattavuuden menetyksen ei voida katsoa johtuneen ensisijaisesti syöttötariffien leikkauksista.
(636)
Näin ollen tunnustetaan, että syöttötariffit loivat aurinkoenergian kysyntää ja että syöttötariffijärjestelmien hiljattaiset lakkautukset (kuten Espanjassa) ja tariffien alennukset muissa jäsenvaltioissa vähensivät tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kulutusta tutkimusajanjaksolla ja saattoivat näin vaikuttaa unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Kulutuksen väheneminen tutkimusajanjaksolla ei kuitenkaan ollut sellainen, että se olisi poistanut syy-yhteyden tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(637)
Useat osapuolet väittivät, että syöttötariffien leikkaukset vähensivät aurinkoenergiainvestointien houkuttelevuutta investoijien kannalta ja laskivat näin tarkasteltavana olevan tuotteen kysyntää unionissa.
(638)
Vaikka tutkimuksessa vahvistettiinkin yhteys syöttötariffien ja aurinkoenergiaan tehtävien investointien välillä, siinä kävi myös ilmi, että investoinnit aurinkoenergiaan ovat vähemmän riippuvaisia syöttötariffeista alueilla, joilla saadaan paljon auringonvaloa ja joilla aurinkoenergian tuotanto on tehokkaampaa, sekä alueilla, joilla sähkön hinnat ovat korkeat. Tutkimuksessa kävikin ilmi, että investointeja tehdään edelleen (esim. Espanjassa) syöttötariffijärjestelmän lakkauttamisesta huolimatta. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että investointimahdollisuudet aurinkoenergiaan olivat edelleen houkuttelevia myös alemmilla syöttötariffeilla. Edellä esitetyn perusteella väite hylättiin.
(639)
Useat osapuolet väittivät, että syöttötariffien kehittyminen painoi hintoja merkittävästi alaspäin, minkä vuoksi myös unionin tuotannonalan kannattavuus laski. Eräs asianomainen osapuoli väitti, että analyysissä tarkasteltiin vain syöttötariffien kehityksen vaikutusta kysyntään, kun sen sijaan olisi pitänyt tarkastella myös sen vaikutusta hintoihin. Samassa yhteydessä useat asianomaiset osapuolet väittivät, että useimmissa jäsenvaltioissa tehtiin suuria leikkauksia jo vuonna 2010, mikä painoi moduulien hintoja alaspäin.
(640)
Tästä väitteestä on todettava, että jäsenvaltiot toteuttivat syöttötariffijärjestelmien leikkauksia eri aikoina ja eri tahdissa ja että yleiskuvan saaminen koko unionista on varsin vaikeaa. Riippumatta siitä, milloin syöttötariffit olivat erittäin alhaisella tasolla, syöttötariffien alennus ei voi pelkästään tai pääasiassa selittää merkittävää laskua unionin hinnoissa ja kannattavuudessa tarkastelujaksolla. Saksasta ja Italiasta, joiden osuus unionin kulutuksesta oli noin 75 prosenttia vuonna 2011, kerättyjen tietojen perusteella keskimääräisten myyntihintojen lasku oli suurempaa kuin syöttötariffien lasku tutkimusajanjaksolla. Kerätty näyttö osoittaa, että joissakin maissa, kuten Italiassa, unionin tuotannonalan täytyi alentaa merkittävästi hintojaan erittäin anteliaiden syöttötariffienkin tilanteessa. Tutkimusajanjaksolla unionin tuotannonalan oli myytävä tuotantokustannuksiaan alemmilla hinnoilla, mikä johtui pääasiassa siitä, että unionin kulutuksesta 80 prosenttia oli kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien hallussa ja niillä oli valta vaikuttaa hinnoittelumekanismeihin.
(641)
Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että vuoteen 2011 asti korkeammat syöttötariffit yhdessä moduulien hintojen laskun kanssa tekivät aurinkoenergiainvestoinneista erittäin houkuttelevia, koska investoijat saivat erittäin suuret tuotot. Sen vuoksi investointeja tehtiin paljon ja aurinkopaneelien kysyntä oli suurta. Kysynnän kasvun seurauksena maksettujen syöttötariffien kokonaismäärä kasvoi merkittävästi, ja useimmat jäsenvaltiot tarkistivat syöttötariffijärjestelmiään alaspäin välttääkseen mm. sähkön hintojen kohoamisen. Tämä osoittaa, että syöttötariffien leikkaukset saattoivat myös olla tulosta alenevista hinnoista eikä päinvastoin. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(642)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että 640 kappale, jonka mukaan unionin kysynnän arvioiminen kokonaisuudessaan on vaikeaa, ja 608 kappale, jonka mukaan syy-yhteyttä koskeva analyysi jäsenvaltioittain ei johtaisi merkityksellisiin tuloksiin, ovat keskenään ristiriidassa. Tältä osin on selvennettävä, että 640 kappaleessa kuvatulla tavalla tehdyssä arvioinnissa viitataan siihen, että on vaikea saada yleiskuvaa syöttötariffien kehittymisestä koko unionissa, eikä viitata unionin kysyntään, kuten asianomainen osapuoli väitti. Tästä seuraa, että näiden kahden johdanto-osan kappaleen välillä ei ole ristiriitaa, minkä vuoksi väite hylättiin.
(643)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että korkeiden syöttötariffienkin vallitessa moduulien hinta voi laskea merkittävästi tekniikan kehityksen, mittakaavaetujen, kustannusvähennysten ja globaalin tuotantokapasiteetin kasvun vuoksi. Tästä väitteestä on huomattava, että kerätty näyttö osoittaa, että italialaisten tuottajien oli alennettava hintojaan alle tuotantokustannusten, vaikka syöttötariffit olivat korkeat. Vaikka edellä mainituilla tekijöillä on saattanut olla vaikutusta keskimääräisiin kustannuksiin, ne eivät voi selittää, miksi unionin tuottajien oli alennettava hintojaan alle tuotantokustannusten. Sen vuoksi päätellään, että hinnat painuivat kestämättömälle tasolle pääasiassa Kiinasta tulevan tuetun tuonnin vuoksi, ja väite hylättiin.
(644)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että 641 kappaleessa esitettyä päätelmää, jonka mukaan syöttötariffien leikkaukset saattoivat myös olla tulosta alenevista hinnoista eikä päinvastoin, ei tue mikään näyttö.
(645)
On huomattava, että 641 kappaleessa tehdyt päätelmät perustuivat tutkimuksen aikana saatavilla oleviin tietoihin ja kuvattua skenaariota pidettiin itse asiassa järkevänä, kun otetaan huomioon kyseisillä markkinoilla vallitsevat olosuhteet. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(646)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli kiisti päätelmän, jonka mukaan unionin tuottajiin kohdistuva aleneva hintapaine aiheutui pääasiassa tuetusta tuonnista, ja väitti, että unionin tuottajien oli itse asiassa alennettava hintojaan syöttötariffien leikkausten vuoksi. Sama osapuoli toisti, että kun syöttötariffeja alennettiin, aurinkosähköjärjestelmien hinnat laskivat syöttötariffien alennuksen mukaisesti niin, että hankkeiden toteuttajien kustannukset eivät kohonneet, ja tämä viime kädessä aiheutti unionin tuottajiin kohdistuvan hintapaineen.
(647)
Koska näiden väitteiden tueksi ei esitetty mitään ratkaisevaa näyttöä, komissio pysyi analyysissaan ja päätelmissään, jotka esitetään edellä 640 ja 641 kappaleessa.
(648)
Sama osapuoli väitti, että markkinoiden taustavoimana on syöttötariffien kehittyminen, ja toimitti tietoja, joissa esitettiin aurinkosähkövoimaloiden lukumäärät vuosina 2012 ja 2013 Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Osapuolen esittämät tiedot sisältyivät Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten julkaisuun, joka perustui viikoittaisiin rekisteröinteihin maan keskusrekisteriin (Central FiT Register). Tiedot liittyivät pääasiassa tutkimusajanjakson ulkopuoliseen kauteen ja vain yhteen jäsenvaltioon, kun taas tässä tutkimuksessa keskityttiin unionin markkinoiden tilanteeseen kokonaisuudessaan. Missään tapauksessa ei kiistetäkään, että syöttötariffien taso vaikuttaa kysyntään, koska investointien kannattavuus paikoissa, joissa on vähemmän auringon säteilyä, riippuu syöttötariffien tasosta. Sen osoittamiseksi, että syöttötariffien taso tutkimusajanjaksolla aiheutti vahingon, osapuolten olisi pitänyt osoittaa, että unionin tuottajien hinnan kohoaminen vahinkoa aiheuttamattomalle tasolle olisi tarkoittanut sitä, että unionin tuottajat eivät olisi pystyneet myymään tarkasteltavana olevaa tuotetta, koska investoinnit aurinkosähköjärjestelmiin eivät olisi olleet kannattavia kyseisillä hintatasoilla. Tällaista näyttöä ei toimitettu. Näin ollen väite hylättiin.
(649)
Useat osapuolet väittivät, että alhaisten syöttötariffien vallitessa investoinnit aurinkoenergiahankkeisiin olivat taloudellisesti kannattavia vain, jos tarjolla oli Kiinasta halvoin hinnoin tuotuja aurinkopaneeleita. Sen vuoksi väitettiin, että syöttötariffien leikkaukset aiheuttivat merkittävän vahingon unionin tuotannonalalle. Eräs osapuoli väitti, että syöttötariffin taso vaikuttaa moduulien hinnoittelumekanismiin.
(650)
On huomattava, että moduulin kustannus, jolla hanke olisi vielä taloudellisesti kannattava, vaihtelee jäsenvaltioittain tai alueittain lukuisten eri tekijöiden, kuten syöttötariffien, muiden sääntelykannustimien, auringonvalon saannin ja perinteisten sähkönhintojen, perusteella. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että nykyiset voimalat ovat yhä vähemmän riippuvaisia syöttötariffeista, koska aurinkosähkön verkkopariteetti on todennäköisesti saavutettu tietyntyyppisten voimaloiden osalta useilla alueilla Euroopassa, esim. suuressa osassa Italiaa, Espanjaa, Portugalia, Etelä-Ranskaa ja Kreikkaa. Edellä esitetyn perusteella asiaa koskevat väitteet hylättiin.
(651)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että komissio ei tutkinut, epäonnistuiko unionin tuotannonala valtion tukijärjestelmien äkillisen lakkauttamisen tai vähentämisen ennakoinnissa. Tämän tueksi ei esitetty mitään väitteitä. On kuitenkin huomattava, että kerätyn näytön perusteella ei ole mitään tietoja, jotka osoittaisivat, että unionin tuotannonala olisi reagoinut markkinasignaaleihin (kulutuksen kehitykseen) ja muihin saatavilla oleviin tietoihin (tukijärjestelmien vähenemiseen) epäasianmukaisesti. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(652)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että syöttötariffien leikkaukset aiheuttivat unionin tuotannonalan myynnin laskun, koska investoinnit olivat olleet kannattavia ainoastaan kohtuullisilla kiinalaisilla hinnoilla. Kerätty näyttö itse asiassa osoittaa, että unionin tuotannonalan myynti laski vain vähän tutkimusajanjaksolla, toisin kuin voitaisiin odottaa, jos aurinkoenergiahankkeita olisi mahdollista toteuttaa vain kiinalaisilla moduuleilla. Unionin tuotannonalan moduulien myynti sitä vastoin kasvoi vuoteen 2011 asti, minkä jälkeen se laski hieman tutkimusajanjaksolla noudatellen kulutuksen suuntausta. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(653)
Eräs osapuoli väitti, että syöttötariffien alennukset pakottivat unionin tuotannonalan alentamaan hintojaan, jotta se pystyi pitämään yllä investoijien kiinnostuksen aurinkoenergiaa kohtaan ja kehittämään kysyntää ja kasvua.
(654)
Tutkimuksen mukaan unionin tuotannonalan oli pakko alentaa hintojaan pääasiassa tuetun tuonnin aiheuttaman paineen eikä syöttötariffien leikkausten vuoksi. Tämä käy ilmi siitä, että unionin tuotannonalan merkittävin hintojen alennus tapahtui vuosina 2010 ja 2011 ennen suurinta syöttötariffien leikkausta. Kiinasta tuetusti tulevan ja unionin tuotannonalan hinnat merkittävästi alittavan tuonnin kasvu pakotti unionin tuotannonalan leikkaamaan hintojaan yhä alemmaksi. Tällä perusteella väite hylättiin.
(655)
Toinen asianomainen osapuoli väitti, että väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 174 ja 175 kappaleessa esitetyillä päätelmillä, joiden mukaan syöttötariffien muutokset eivät poistaneet syy-yhteyttä, ei ole tosiasiallista tai oikeudellista perustaa eivätkä ne ole johdonmukaisia perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdan kanssa, koska komissio ei arvioinut syöttötariffien alennuksen aiheuttaman vahingon tasoa ja koska se katsoi, että unionin tuotannonalan hintojen merkittävä lasku johtui ainoastaan Kiinasta tulevasta tuetusta tuonnista. Sama osapuoli väitti, että moduulien ja kennojen hinnan lasku oli globaali ilmiö eikä johtunut Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttamasta paineesta.
(656)
Sen väitteen osalta, jonka mukaan komissio ei arvioinut syöttötariffien leikkausten aiheuttaman vahingon tasoa, viitataan 628 ja 629 kappaleeseen sekä 640 ja 641 kappaleeseen, joissa komissio päätteli, että kysynnän lasku ja syöttötariffien vaikutus unionin hintoihin eivät olleet sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden unionille aiheutuneen vahingon ja Kiinasta tulevan tuetun tuonnin väliltä, riippumatta siitä, vaikuttivatko syöttötariffien leikkaukset niihin mahdollisesti ja missä määrin. Sen vuoksi väite, jonka mukaan komission päätelmät eivät perustu tosiseikkoihin, hylättiin. Sen väitteen osalta, jonka mukaan moduulien ja kennojen hinnan lasku oli globaali ilmiö, viitataan 619-621 kappaleeseen, joissa arvioidaan muista maista kuin Kiinasta unioniin tulevan tuonnin määriä ja hintoja. Vaikka moduulien ja kennojen hinnoissa olikin maailmanlaajuinen suuntaus alaspäin, Kiinasta tulevan tuetun tuonnin hinnat pahensivat tätä suuntausta tappiolliselle tasolle. Edellä esitetyn perusteella väite hylättiin.
(657)
Tiivistelmänä voidaan todeta, että syöttötariffit ovat olleet tärkeä tekijä aurinkoenergiamarkkinoiden kehityksessä unionissa ja ne vaikuttivat tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kulutuksen kehitykseen. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kulutus ei vähentynyt merkittävästi, vaikka syöttötariffeihin tehtiin suuria leikkauksia. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin hintojen lasku ei johtunut pääasiassa syöttötariffien leikkauksista. Sen vuoksi päätellään, että syöttötariffien kehitys ei ollut sellainen, että se olisi poistanut syy-yhteyden tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä.
5.3.5. Muu unionin tuotannonalalle myönnetty taloudellinen tuki
(658)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan merkittävä vahinko aiheutui sille myönnetyn taloudellisen tuen alenemisesta. Väitteen tueksi toimitettiin tietoa, joka perustui yhdelle unionin tuottajalle myönnettyihin tukiin ennen tarkastelujaksoa (vuosien 2003 ja 2006 välillä).
(659)
Toimitettu näyttö ei osoittanut mitään yhteyttä unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon ja yhden unionin tuottajan tarkastelujaksoa edeltävällä kaudella saaman väitetyn tuen välillä. Koska nämä tiedot lisäksi edeltävät tarkastelujaksoa, ne vaikuttavat olevan irrelevantteja. Sen vuoksi ei voitu vahvistaa yhteyttä unionin tuotannonalan väitetysti saaman tuen ja sille aiheutuneen merkittävän vahingon välille. Tämän perusteella väite hylättiin.
5.3.6. Ylikapasiteetti
(660)
Väitettiin, että unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko johtui ylikapasiteetista unionin markkinoilla ja yleisesti maailmanmarkkinoilla. Väitettiin myös, että ylikapasiteetti maailmanmarkkinoilla johti unionin tuotannonalan yhdistymiseen, joka on parhaillaan käynnissä, ja että mahdollisesti aiheutunut vahinko johtui liian monista tuotantolaitoksista. Useat osapuolet väittivät lisäksi, että unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko liittyi unionin tuotannonalan kapasiteetin liialliseen laajentamiseen, joka oli itse aiheutettua. Toisaalta jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui siitä, että unionin tuotannonala ei onnistunut tekemään tarvittavia investointeja kapasiteetin lisäyksiin.
(661)
Unionin tuotannonala kyllä lisäsi tuotantokapasiteettiaan, mutta sen kokonaistuotantomäärä ei kattanut kasvavia kulutustasoja unionin markkinoilla tarkastelujaksolla. Näin ollen unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetin lisäys oli kohtuullinen ja seuraili markkinoiden kehitystä eli kulutuksen kasvua. Sen vuoksi sitä ei voida pitää aiheutuneen vahingon syynä.
(662)
Tällä perusteella myöskään väitettä, jonka mukaan unionin tuotannonala ei investoinut kapasiteetin laajennukseen, ei vahvistettu tutkimuksen aikana. Kuten edellä mainittiin, unionin tuotannonala kasvatti kuitenkin vähitellen kapasiteettiaan koko tarkastelujakson ajan, ja sillä oli ylikapasiteettia koko tarkastelujakson ajan, mikä osoittaa, että se pystyi vastaamaan lisäkysyntään. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(663)
Jotkin osapuolet väittivät, että kaikki toimijat markkinoilla, myös alku- ja jatkojalostussektoreilla, olivat vaikeassa tilanteessa, mikä johtui ylikapasiteetista globaaleilla markkinoilla ja siitä aiheutuneesta markkinoiden muuttumisesta. Tältä osin väitettiin, että tutkimuksen kohteena olevasta tuotteesta on tullut hyödyke, jonka yksittäiset tuottajat eivät enää pystyy asettamaan hintoja vaan hinnat riippuvat maailmanlaajuisesta kysynnästä ja tarjonnasta. Unionin tuotannonalan merkittävän vahingon väitettiin aiheutuneen tästä tilanteesta eikä tuetusta tuonnista.
(664)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että globaaleilla markkinoilla oli ylikapasiteettia, joka oli peräisin pääasiassa Kiinasta. Mitä tulee markkinoiden muutoksiin, jotka väitetysti tekevät tutkimuksen kohteena olevasta tuotteesta hyödykkeen, ne eivät oikeuta epäreilua hinnoittelukäyttäytymistä ja epäreiluja kauppatapoja. Tältä osin on huomattava, että unionin tuotannonala on tuottanut ja myynyt tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta yli 20 vuotta, kun taas tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinan tuotannonala kehittyi vasta hiljattain (viime vuosikymmenen puolivälissä), ja sen houkuttimena olivat pääasiassa syöttötariffit ja muut kannustimet unionissa ja niistä seurannut kysynnän lisääntyminen. Tällä perusteella väitteet hylättiin.
(665)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että ylikapasiteetti johti hintojen järkeistämiseen. Tältä osin on huomattava, että ylikapasiteetti johti itse asiassa mahdollisimman alhaisilla hinnoilla kilpailemiseen ja unionin tuotannonalan hintojen laskuun, mikä keskimäärin ylitti tuotantokustannusten alenemisen. Toisaalta unionin tuotannonalan kapasiteetin lisäys noudatteli markkinoiden kehitystä, ja sitä pidettiin asianmukaisena. Lisäksi kennojen tuotantokapasiteetti kasvoi vähemmän kuin moduulien. Tätä koskeva väite oli siksi hylättävä.
(666)
Toinen asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui siitä, että unionin tuotannonala keskittyi vain erikoistuneisiin investointeihin eikä onnistunut tekemään tarvittavia investointeja kapasiteetin lisäyksiin ja kustannusten vähennyksiin. Tämäkään väite ei saanut vahvistusta tutkimuksen tuloksista, jotka osoittivat, että unionin tuotannonala kasvatti tuotantokapasiteettiaan ja tehokkuuttaan tarkastelujaksolla. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(667)
Eräs asianomainen osapuoli väitti vielä, että unionin tuotannonala kasvatti tuotantokapasiteettiaan, vaikka sen kapasiteetin käyttöaste oli jo alhainen, minkä vuoksi vahinko oli itse aiheutettu. Väite perustui kuitenkin vertailuun otokseen valittujen unionin tuottajien investointien suuntauksen ja koko unionin tuotannonalan kapasiteetin käyttöasteen suuntauksen välillä, mikä ei ole asianmukainen perusta vertailulle. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että unionin tuotannonala ei ollut kasvattanut tuotantokapasiteettiaan siinä määrin, että se olisi ylittänyt unionin kulutuksen kehityksen, minkä vuoksi väite hylättiin.
(668)
Kerätty näyttö viittaa lisäksi siihen, että investoimalla uusiin koneisiin unionin tuotannonala pystyi alentamaan tuotantokustannuksiaan ja parantamaan kilpailukykyään kustannusten alalla. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(669)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet kiistivät, että unionin tuotannonalan kapasiteetin lisäykset olisivat olleet kohtuullisia ja noudatelleet markkinoiden kehitystä ja etenkin unionin kulutuksen kehitystä. Moduulien tuotantokapasiteetti kasvoi kuitenkin 106 prosenttia, kun taas unionin kulutus kasvoi 221 prosenttia eli yli kaksinkertaistui tarkastelujaksolla. Samoin kennojen tuotantokapasiteetti kasvoi 39 prosenttia, kun taas unionin kulutus kasvoi 87 prosenttia tarkastelujaksolla. Tämä osoittaa, että kapasiteetin lisäys oli merkittävästi alle kulutuksen lisäyksen, minkä vuoksi sitä ei voida pitää kohtuuttomana, kun otetaan huomioon, että unionissa ei missään vaiheessa ollut ylikapasiteettia. Lisäksi analysoitaessa sitä, olivatko kapasiteetin lisäykset kohtuullisia, perustana ei pitäisi pitää vuosittaista analyysia, vaan huomioon olisi otettava suuntaus koko tarkastelujaksolla. Kapasiteetin lisäyksistä tulee tyypillisesti täysin toimivia vasta tietyn ajan kuluttua investoinnin tekemisestä, ja yhden vuoden erillinen analyysi voi johtaa vääristyneeseen kuvaan. Näin ollen väite hylättiin.
5.3.7. Raaka-aineen hintojen vaikutus
(670)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko liittyi monikiteisen piin, kiekkojen tuotannon tärkeimmän raaka-aineen, hintojen kehitykseen. Väitettiin, että unionin tuotannonala oli tehnyt pitkän aikavälin kiinteähintaisia hankintasopimuksia, eikä sen vuoksi saanut etua monikiteisen piin hintojen laskusta tarkastelujaksolla.
(671)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että vaikka unionin tuotannonalalla oli pitkän aikavälin hankintasopimuksia monikiteisen piin osalta, näiden sopimusten ehdot neuvoteltiin enimmäkseen uusiksi monikiteisen piin hintakehityksen perusteella, ja sopimushinnat olivat samalla tai toisinaan jopa alemmalla tasolla kuin hinnat spot-markkinoilla.
(672)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonala tai ainakaan osa siitä ei pystynyt hyötymään monikiteisen piin hintojen laskusta tutkimusajanjaksolla, koska niillä oli pitkäaikaisia raaka-ainesopimuksia. Nämä osapuolet väittivät, että monikiteisen piin ja/tai kiekkojen pitkäaikaisten sopimusten uudelleenneuvotteluista tai päättämisestä aiheutui sanktioita. Osapuolet toimittivat väitteensä tueksi lehdistä artikkeleita, joiden mukaan unionin tuottajat joutuivat käräjöimään tai ne olivat päättäneet sopimuksiaan. Jotkin osapuolet toimittivat tietoja, jotka väitetysti vahvistivat, että pitkäaikaisten sopimusten ehtoja ei voitu neuvotella uudelleen.
(673)
Monikiteinen pii on kiekkojen tuottajien pääraaka-aine. Tutkimuksessa kävi ilmi, että monikiteisen piin hinnat nousivat vuonna 2008, jolloin ne olivat huipussaan (noin 500 USD/kg), mutta laskivat jälleen vuonna 2009 ja olivat noin 50-55 USD/kg vuoden 2009 lopussa ja kohosivat vain hieman vuonna 2010 ja alkuvuodesta 2011. Hinnat putosivat tutkimusajanjaksolla merkittävästi ja olivat 30 USD/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). On huomattava, että monikiteisen piin hintojen vaikutus unionin tuotannonalaan oli melko mitätön, koska mahdolliset vaikutukset kennojen ja moduulien tuotantokustannuksiin heikkenivät arvoketjussa. Lisäksi edellä mainituissa artikkeleissa viitattiin tutkimusajanjakson jälkeiseen kehitykseen, joka ei vaikuttanut unionin tuotannonalan tilanteeseen tutkimusajanjaksolla ja jota ei näin ollen voida ottaa huomioon. Voidaan vahvistaa, että unionin tuotannonala pystyi neuvottelemaan uudelleen pitkäaikaisten sopimusten hinnoista ja mahdollisista näihin sopimuksiin liittyvistä sanktioista.
(674)
Eräs osapuoli väitti edelleen, että on riittävää, että pitkäaikaiset sopimukset vaikuttavat vain joihinkin unionin tuottajiin ja että koko unionin tuotannonalan tilanne ei ole merkityksellinen. Se väitti, että korkeampien kustannusten ei välttämättä tarvitse vaikuttaa samalla tavalla kaikkiin toimijoihin. Tässä väitteessä jätetään huomiotta se, että kokonaisuudessaan unionin tuotannonalan osalta monikiteisen piin keskimääräisten hintojen ei useinkaan havaittu olevan markkina- tai käteishintoja korkeammat, minkä vuoksi sitä seikkaa, vaikuttavatko korkeammat kustannukset kaikkiin vai vain joihinkin toimijoihin, ei pidetty asiaankuuluvana. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(675)
Toinen asianomainen osapuoli vaati, että komission olisi erotettava, eriteltävä ja määriteltävä kunkin unionin tuotannonalan tilanteeseen vaikuttavan tekijän vaikutus; etenkin monikiteisen piin hinnan merkittävän laskun vaikutuksia olisi tarkasteltava erikseen. Tältä osin väitteenä oli, että myyntihintojen laskun aiheutti monikiteisen piin hintojen lasku eikä niinkään Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttama hintapaine. Unionin tuotannonalan keskimääräisten myyntihintojen lasku oli paljon suurempi kuin keskimääräisten tuotantokustannusten lasku, johon raaka-aineen hintojen alenemisella olisi voinut olla vaikutusta. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(676)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat, että monikiteisen piin hintojen laskun vaikutus unionin tuotannonalan kustannuksiin ei ollut rajoittunut eikä heikentynyt arvoketjussa, kuten tutkimuksessa pääteltiin. Monikiteinen pii on kiekkojen tuottajien pääraaka-aine, kuten 255 kappaleessa mainittiin, joten mahdollisen vaikutuksen kennojen tai moduulien tuotantokustannuksiin havaittiin heikentyvän arvoketjussa. Osapuolet eivät toimittaneet mitään tietoja, jotka olisivat kumonneet tämän päätelmän. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että monikiteisen piin hintojen aleneminen tarkastelujaksolla tuli esiin otokseen valittujen unionin tuottajien kennojen ja moduulien keskimääräisissä tuotantokustannuksissa, jotka laskivat samalla tavalla kuin monikiteisen piin hinnat. Eräs osapuoli kyseenalaisti niiden sanktioiden vaikutuksen, joita unionin tuotannonalan täytyi väitetysti maksaa hankintasopimusten uudelleenneuvottelujen vuoksi. Tältä osin ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että jotkin tuottajat saattoivat joutua maksamaan sanktiomaksuja kiekkojen toimitussopimusten peruuttamisesta tarkastelujaksolla. Komissio ei kuitenkaan löytänyt mitään näyttöä siitä, että näillä sanktioilla olisi voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen kokonaisuudessaan tai että ne olisivat koko unionin tuotannonalaa edustavia. Kyseinen osapuoli ei myöskään toimittanut tällaista näyttöä. Vaikka näin ollen ei voida täysin sulkeakaan pois mahdollisuutta, että sanktioilla olisi ollut tiettyä negatiivista vaikutusta joihinkin unionin tuottajiin, kokonaisvaikutus unionin tuotannonalaan on kuitenkin parhaimmillaankin vähäinen, minkä vuoksi se ei poista syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja koko unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä. Näin ollen nämä väitteet oli hylättävä.
(677)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen myyntihintojen lasku unionissa johtui osittain monikiteisen piin hintojen alenemisesta. Tältä osin on kuitenkin huomattava, että tutkimuksen mukaan Kiinasta tuleva tuonti tapahtui tuetusti ja alitti merkittävästi unionin tuotannonalan hinnat. Sen vuoksi hinnan lasku ulottuu laajemmalle kuin tuotantokustannusten aleneminen, jota voidaan selittää raaka-ainehintojen laskulla. Jos hinnan lasku olisi seurausta vain raaka-aineen hintojen laskusta, unionin tuotannonalan ei olisi ollut pakko alentaa myyntihintojaan alle tuotantokustannusten. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(678)
Eräs asianomainen osapuoli toi uudelleen esiin, että yhden unionin tuottajan käräjöinti tutkimusajanjakson jälkeen saattoi vaikuttaa ainakin tämän tuottajan tilanteeseen jo tutkimusajanjakson aikana. Osapuoli ei selittänyt, miten ja missä määrin tämä tutkimusajanjakson jälkeinen tapahtuma olisi voinut vaikuttaa tuottajan tilanteeseen tutkimusajanjakson aikana. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään näyttöä tällaisesta vaikutuksesta. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(679)
Sama osapuoli kyseenalaisti lisäksi edellä mainitut päätelmät, koska sen väitteen mukaan mitään näyttöä ei esitetty. Tutkimuksen päätelmät perustuivat kuitenkin tosiseikkoihin ja asiaa tukevaan näyttöön, ja näiden ei-luottamukselliset versiot olivat kaikkien asianomaisten osapuolten saatavilla.
(680)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että vaikka pitkäaikaisten sopimusten ehdot olisivatkin vaikuttaneet joihinkin yksittäisiin unionin tuottajiin, unionin tuotannonala kokonaisuudessaan ei kärsinyt näistä pitkäaikaisista sopimuksista ja pystyi hyödyntämään täysimääräisesti raaka-aineen hinnan laskun. Pitkäaikaisten sopimusten ei näin ollen havaittu poistavan syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä.
5.3.8. Itse aiheutettu vahinko: automatisoinnin, koon, mittakaavaetujen, yhdistymisen, innovoinnin, kustannustehokkuuden ja unionin tuotannonalan harjoittaman tuonnin vaikutus
(681)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui tuotantoprosessin korkeasta automaatioasteesta. Väitettiin, että pienen mittakaavan tuottajat olivat epäedullisessa tilanteessa verrattuna suurempiin vertikaalisesti integroituneihin tuottajiin, minkä vuoksi näille pienen mittakaavan tuottajille mahdollisesti aiheutuneen vahingon ei voida katsoa aiheutuneen tuetusta tuonnista. Tässä yhteydessä väitettiin myös, että unionin tuotannonala oli joka tapauksessa kooltaan pieni, minkä vuoksi se ei pystynyt hyödyntämään mittakaavaetuja.
(682)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että myös unionin markkinoiden pienten tuottajien tuotantoprosessi oli erittäin automatisoitua, millä oli positiivinen vaikutus niiden tuotantokustannuksiin. Useimmat unionin tuottajat ovat erikoistuneet yhteen tuotantoprosessin osaan (kennot tai moduulit), ja tämä kasvatti niiden kilpailukykyä sen tuotelajin osalta, jota ne tuottivat. Sen vuoksi väite, jonka mukaan korkea automaatioaste aiheutti unionin tuotannonalan vahingon, oli hylättävä.
(683)
Jotkin osapuolet väittivät, että hintapaine aiheutti unionin tuotannonalan yhdistymisen ja Kiinan tuotannonalan yhdistymisen, ja jälkimmäinen oli syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että yhdistyminen oli pikemminkin seurausta tuetusta tuonnista ja hyvän kauppatavan vastaisista käytännöistä. Nämä osapuolet eivät myöskään toimittaneet mitään näyttöä siitä, missä määrin yhdistymisprosessi olisi voinut olla aiheutuneen vahingon syy.
(684)
Lisäksi väitettiin, että unionin tuotannonalan vertikaalisen integroitumisen puute on aiheutuneen vahingon syy. Yleisesti ottaen vertikaalisesti integroituneilla tuottajilla pitäisi normaaleissa markkinaoloissa olla enemmän turvaa toimitusketjuunsa nähden. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että vertikaalisesti integroitunut unionin tuotannonalan osa ei pystynyt hyödyntämään vertikaalisen integroitumisen etuja täysimittaisesti, koska tuetun tuonnin aiheuttama hintapaine oli erittäin suuri. Lisäksi unionin tuotannonala, myöskään vertikaalisesti integroituneet unionin tuottajat, ei tuetun tuonnin vuoksi pystynyt hyödyntämään täysimittaisesti korkeita kapasiteetin käyttöasteita saavuttaakseen mittakaavaetuja. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään korrelaatiota vertikaalisen integroitumisen ja parempien kannattavuusasteiden välillä, koska suuri hintapaine vaikutti tähän korrelaatioon.
(685)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalla ei ollut teknistä innovointia eikä se tehnyt investointeja uuteen teknologiaan. Tutkimuksessa ei kuitenkaan saatu mitään tosiseikkoihin perustuvaa näyttöä näiden väitteiden tueksi. Sitä vastoin tutkimuksessa osoitettiin, että unionin tuotannonalan tekemistä investoinneista suurin osa ohjattiin uusiin koneisiin ja tutkimus- ja kehittämistoimiin ja että tuotteiden välillä ei ole merkityksellisiä eroja teknologiassa maailmanlaajuisesti.
(686)
Eräs osapuoli väitti vielä, että aiheutunut merkittävä vahinko johtui hankkeiden heikosta toteutuksesta (epäonnistuneet hankkeet). Tältä osin on huomattava, että väitettä ei perusteltu. Lisäksi mahdollisia epäonnistuneita hankkeita voidaan pikemminkin pitää tuetun tuonnin seurauksena. Väite oli näin ollen hylättävä.
(687)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonala ei pystynyt järkeistämään kustannuksiaan ajoissa vastatakseen maailmanmarkkinoiden kehitykseen. Jotkin osapuolet taas väittivät, että työvoima- ja yleiskustannukset ovat korkeammat unionissa kuin Kiinassa.
(688)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalan tuotantokustannukset laskivat vakaasti tarkastelujaksolla. Tuottavuus kasvoi moduulien ja kennojen osalta. Kuten edellä mainittiin, unionin tuotannonala ei pystynyt hyödyntämään kustannusten laskua Kiinasta tulevan tuetun tuonnin voimakkaan kasvun ja siitä unionin markkinoille aiheutuneen merkittävän hintapaineen vuoksi.
(689)
On huomattava, että kiinalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla ei ole mitään suhteellista etua käytettyjen raaka-aineiden (monikiteinen pii) ja koneiden osalta, koska molempia tuotiin enimmäkseen unionista. Työvoima- ja yleiskustannukset, poistot mukaan luettuina, edustivat keskimäärin alle 10:tä prosenttia moduulien kokonaiskustannuksista tutkimusajanjaksolla, eikä voida katsoa, että niillä olisi ollut merkittävä rooli. Sähkökustannukset edustivat keskimäärin alle yhtä prosenttia moduulien kokonaiskustannuksista tutkimusajanjaksolla, eikä voida katsoa, että niillä olisi ollut merkittävä rooli. Näyttöä ei myöskään esitetty tueksi väitteelle, jonka mukaan kiinalaiset käyttivät uusimpia laitteita.
(690)
Lisäksi väitettiin, että jotkin unionin tuottajat hankkivat kennoja ja/tai moduuleja asianomaisesta maasta ja jälleenmyivät sitten ne unionin markkinoilla omina tuotteinaan. Näistä liiketoimista aiheutunutta vahinkoa ei pitäisi pitää tuetun tuonnin aiheuttamana. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että unionin tuotannonalan harjoittama tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti oli luonteeltaan täydentävää ja määrältään vähäistä verrattuna unionin kokonaistuotantoon, minkä vuoksi sen vaikutus on vain vähäinen, jos sitäkään, eikä sen siksi voida katsoa poistavan syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(691)
Voidakseen vastata kiinalaisen tuonnin hintojen laskevaan suuntaukseen unionin tuotannonalan oli tämän vuoksi toteutettava merkittäviä toimia järkeistääkseen tuotantokustannuksiaan. Unionin tuotannonalan pyrkimyksistä huolimatta kustannusten järkeistäminen ei näkynyt myyntihinnoissa tuetun tuonnin merkittävän hintojen alittavuuden vuoksi.
(692)
Eräs osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui siitä, että tuotannonalan mittakaavaedut eivät olleet riittävät. Väitettiin, että pienen mittakaavan tuottajat olivat epäedullisessa tilanteessa verrattuna suurempiin vertikaalisesti integroituneihin tuottajiin, minkä vuoksi näille pienen mittakaavan tuottajille mahdollisesti aiheutuneen vahingon ei voida katsoa aiheutuneen tuetusta tuonnista. Eräs osapuoli väitti, että tuotantoprosessin automatisointi on kallista, minkä vuoksi mittakaavaedut ovat sitäkin tärkeämmät tuotantokustannusten alentamiseksi.
(693)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonala, myöskään vertikaalisesti integroituneet unionin tuottajat, ei tuetun tuonnin vuoksi pystynyt hyödyntämään täysimittaisesti korkeita kapasiteetin käyttöasteita saavuttaakseen mittakaavaetuja. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään korrelaatiota koon, vertikaalisen integroitumisen ja parempien kannattavuusasteiden välillä, koska tuetusta tuonnista aiheutuva suuri hintapaine vaikutti tähän korrelaatioon. Tutkimuksessa kävi ilmi, että mittakaavaetuja ei enää ollut markkinoilla, joilla käyttöasteet olivat alhaiset, ja tämä koski myös kiinalaisia tuottajia. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.
(694)
Lisäksi eräs asianomainen osapuoli väitti, että investoijat ja pankit eivät rahoita hankkeita, jos moduulien valmistaja on liian pieni, koska suuremmat tuottajat antavat paremmat takuut ja ovat ”pankkikelpoisempia”. Toisin sanoen investoijat ja pankit ovat vastahakoisia rahoittamaan aurinkoenergiahankkeita, joissa käytetään unionissa tuotettuja moduuleja. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että jos investoijat ja pankit mieluummin rahoittavat kiinalaisia tuottajia, joilla on suurempi tuotantokapasiteetti, se johtuu vääristyneestä tilanteesta, jonka tuettu tuonti on luonut unionin markkinoille. Kuten edellä mainittiin, tuotantolinjojen koolla ei ole merkitystä, jos käyttöaste pysyy alhaisena. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(695)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan kustannusrakenne oli epäsuotuisa kiinalaisiin kilpailijoihin nähden, koska näiden työvoima-, sähkö- ja poistokustannukset olivat alemmat ja niillä oli lisäksi käytössään uusimmat laitteet. Kyseinen osapuoli ei kuitenkaan pystynyt toimittamaan uutta tietoa tai väitettä tukevaa näyttöä, joka olisi kumonnut tutkimuksen päätelmät tältä osin. Etenkin väitettä, jonka mukaan kiinalaiset tuottajat käyttivät uusimpia laitteita, käsiteltiin väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203 kappaleessa, jossa todettiin, että kiinalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla ei ole mitään suhteellista etua, koska koneet ja laitteet tuotiin Euroopan unionista. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(696)
Eräs muu osapuoli väitti, että kiinalaiset saivat suhteellista etua monikiteisen piin hinnoista ja mittakaavaeduista, joiden tuloksena koneiden kustannukset olivat alemmat. Osapuoli ei toimittanut asiasta mitään uutta tietoa tai näyttöä. Osapuolen väite oli sen vuoksi hylättävä.
(697)
Lisäksi väitettiin, että jotkin unionin tuottajat hankkivat kennoja ja/tai moduuleja asianomaisesta maasta ja jälleenmyivät sitten ne unionin markkinoilla omina tuotteinaan. Osapuoli vaati, että tästä liiketoiminnasta aiheutunutta vahinkoa ei pitäisi katsota tuetun tuonnin aiheuttamaksi. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että unionin tuotannonalan harjoittama tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti oli luonteeltaan täydentävää ja määrältään vähäistä verrattuna unionin kokonaistuotantoon, minkä vuoksi sen vaikutus on vain vähäinen, jos sitäkään, eikä sen siksi voida katsoa poistavan syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(698)
Eräs etuyhteydetön tuoja vaati, että analyysissä olisi käsiteltävä sitä, että työntekijöiden lukumäärä lisääntyi tarkastelujaksolla. Tästä väitteestä on huomattava, että työllisyys kasvoi moduulien osalta vuosien 2009 ja 2011 välillä ja laski sitten tutkimusajanjaksolla. Kennojen osalta työllisyys kasvoi vuoteen 2010 asti, jonka jälkeen se laski vuonna 2011 ja vielä lisää tutkimusajanjaksolla. Moduulien osalta työllisyys noudatteli unionin tuotannon suuntausta. Kennojen osalta unionin tuotannonala ei pystynyt hyödyntämään kulutuksen kasvua odotetulla tavalla, koska Kiinasta tuleva tuonti kasvatti markkinaosuuttaan koko jakson ajan unionin tuotannonalan vahingoksi. Sen vuoksi työllisyyden lasku vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla johtui työpaikkojen menetyksistä niissä yrityksissä, jotka olivat joutuneet maksukyvyttömyystilaan tai lopettaneet kennojen tuotannon.
(699)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli toisti väitteensä, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui pienestä koosta ja mittakaavaetujen riittämättömyydestä. Kuten jo 682 kappaleessa ja väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 195 ja 196 kappaleessa selitettiin, globaaleillakaan markkinoilla koosta ei ole enää etua eikä mittakaavaetuja voi esiintyä, kun käyttöasteet ovat yleisesti alhaiset ja maailmanlaajuisesti on valtavaa ylikapasiteettia. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(700)
Sama osapuoli toi uudelleen esiin, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui siitä, että se ei kyennyt realisoimaan kustannusetuja. Osapuoli väitti, että tämä johtui erityisesti siitä, että useimmat unionin tuottajista olivat vertikaalisesti integroituneita. Osapuoli ei kuitenkaan toimittanut mitään lisätietoja siitä, missä määrin tuottajien vertikaalinen integroituminen olisi voinut vaikuttaa negatiivisesti niiden kustannusrakenteeseen. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(701)
Näillä perusteilla edellä mainitut väitteet oli hylättävä.
5.3.9. Ohutkalvotekniikkaan perustuvien aurinkosähkö- tuotteiden ja muun aurinkosähköteknologian aiheuttama kilpailu
(702)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui ohutkalvotekniikkaan perustuvien aurinkosähkötuotteiden ja muun aurinkosähköteknologian aiheuttamasta kilpailusta, koska nämä teknologiat ovat keskenään vaihdettavissa ja niillä on samat käyttötarkoitukset. Väitettiin myös, että ohutkalvotuotteet kilpailivat tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kanssa etenkin maahan asennettujen ja kaupallisten/teollisten katolle asennettavien järjestelmien osalta, jotka muodostavat merkittävän osan unionin aurinkoenergia-alan kokonaismarkkinoista.
(703)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että ohutkalvotekniikkaan perustuvat aurinkosähkötuotteet valmistetaan eri raaka-aineista eikä niissä käytetä kiteisestä piistä valmistettuja kiekkoja. Yleisesti ottaen niillä on heikompi muuntohyötysuhde ja alempi tehontuotto kuin kiteisestä piistä valmistetuilla moduuleilla. Tämän vuoksi niitä ei voida käyttää rajoitetuilla alueilla kuten katoilla eli ne eivät ole täysin vaihdettavissa tarkasteltavana olevan tuotteen kanssa. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että vaikka ohutkalvotekniikkaan perustuvat aurinkosähkötuotteet ovat edullisempia kuin tutkimuksen kohteena oleva tuote, niillä oli hallussaan vain vähäinen osuus unionin koko aurinkoenergiamarkkinoista tarkastelujaksolla. Vaikka ohutkalvotuotteiden ja tarkasteltavana olevan tuotteen välillä saattaakin olla jonkin verran kilpailua, tätä kilpailua pidetään näin ollen vähäisenä.
(704)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli toi uudelleen esiin, että ohutkalvotuotteiden aiheuttama kilpailu oli todennäköisesti unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syy. Tähän liittyen osapuoli esitti, että Saksassa ohutkalvotuotteiden markkinaosuus koko aurinkoenergiamarkkinoista oli merkittävä suurimman osan tutkimusajanjaksoa ja laski vasta vuoden 2012 alussa.
(705)
Tutkimuksessa kävikin ilmi, että ohutkalvotuotteiden keskimääräiset hinnat olivat alemmat kuin tutkimuksen kohteena olevan tuotteen keskimääräiset hinnat.
(706)
Kuten edellä 703 kappaleessa kuitenkin todettiin, ohutkalvotuotteilla on paljon heikompi muuntohyötysuhde ja alempi tehontuotto kuin kiteisestä piistä valmistetuilla moduuleilla, minkä vuoksi näiden tuotteiden mahdollinen kilpailu ei olisi voinut vaikuttaa unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, koska kiteisestä piistä valmistetut moduulit ovat vallitsevana teknologiana unionin aurinkosähkömarkkinoilla. JRC:n raportissa (PV Status Report 2012) todetaan, että monikiteisen piin hinnan laskun seurauksena ohutkalvotuotteet ovat viime vuosina menettäneet markkinaosuuttaan monikiteisestä piistä valmistetuille moduuleille.
(707)
Tällä perusteella väitteet hylättiin.
5.3.10. Talouskriisi ja sen vaikutukset
(708)
Väitettiin, että talouskriisillä ja lamalla oli negatiivinen vaikutus unionin tuotannonalan rahoituksen saantiin, ja se aiheutti näin unionin tuotannonalalle vahingon.
(709)
Unionin tuotannonalan kyky hankkia pääomaa heikkeni merkittävästi tarkastelujaksolla. Koska aurinkoenergian tuotanto on pääomavaltaista, kyky hankkia pääomaa on ratkaisevan tärkeä. Talouden lamalla oli tiettyä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että vuosina 2009-2011 tapahtuneesta unionin markkinoiden kasvusta huolimatta unionin tuotannonalan tilanne heikkeni, kun Kiinasta tuli tuettua tuontia, joka alitti voimakkaasti unionin tuotannonalan myyntihinnat. Sen vuoksi pääteltiin, että Kiinasta tulevan tuetun tuonnin lisääntyminen pahensi rahoituskriisin mahdollisia vaikutuksia ja että rahoituksen rajoitettu saanti johtui suureksi osaksi negatiivisesta markkinailmastosta ja unionin tuotannonalan tilanne ja näkymät tuetusta tuonnista.
(710)
Lisäksi tarkasteltiin, johtuisiko unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko unionin tuotannonalan kyvyttömyydestä löytää asianmukaista rahoitusta ollessaan kannattava. Tutkimuksessa kävi ilmi, että esimerkiksi vuonna 2010, kun unionin tuotannonala oli vielä kannattava, investoinnit moduuleihin kasvoivat 315 prosenttia ja kennoihin 10 prosenttia verrattuna vuoteen 2009. Koska aurinkosähköteollisuus on pääomavaltaista, unionin tuotannonalan odotetaan jatkuvasti hakevan asianmukaista rahoitusta, jotta se pystyisi parantamaan kustannustehokkuuttaan ja kilpailemaan hyvän kauppatavan vastaista tuettua tuontia vastaan. Sen vuoksi päätellään, että rahoituksensaantivaikeudet johtuivat vääristyneestä tilanteesta, eivätkä olleet sen syy.
(711)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti uudelleen, että talouskriisin vahingolliset vaikutukset olisi erotettava eikä niitä pitäisi pitää tuetun tuonnin aiheuttamina. Osapuoli viittasi julkisesti saatavilla oleviin tietoihin, joiden mukaan ainakin yksi unionin tuottaja piti talouskriisiä pääsyynä vahingolliseen tilanteeseensa. Tämän tutkimuksen päätelmät perustuvat yrityksiä koskeviin erityisiin tietoihin, jotka ulottuvat paljon syvemmälle kuin joidenkin yritysten julkisesti saatavilla olevat lausunnot. Sen vuoksi julkisesti saatavilla oleva lausunto, johon viitattiin, ei voi kumota päätelmiä, joiden mukaan vaikka talouskriisillä oli tiettyä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, se ei poistanut syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(712)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että olisi otettava huomioon, että unionin tuotannonalalla ja kiinalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla oli erilaiset mahdollisuudet rahoituksen saantiin. Osapuoli väitti, että tämä oli yksi keskeisistä tekijöistä, joka aiheutti merkittävän vahingon unionin tuotannonalalle, eikä tuettu tuonti. Useiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien etuuskohteluun perustuvan rahoituksen saannin on kuitenkin havaittu vääristävän markkinoita, ja se saattaa hyvinkin olla yksi tärkeimmistä syistä, joka mahdollistaa sen, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat pystyvät viemään tarkasteltavana olevaa tuotetta tuetuin hinnoin. Tämä tekijä ei näin ollen poista syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä. Näin ollen väite hylättiin.
(713)
Tällä perusteella pääteltiin, että vaikka talouskriisillä oli tiettyä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, se ei poistanut syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. Tämän vuoksi väite hylättiin.
5.3.11. Unionin tuotannonalan vientitoiminta
(714)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan vientimyynti putosi merkittävästi tarkastelujaksolla ja etenkin vuosien 2009 ja 2011 välillä moduulien osalta ja vuoden 2009 ja vuoden 2012 ensimmäisen neljänneksen välillä kennojen osalta ja että tämä aiheutti merkittävän vahingon unionin tuotannonalalle.
(715)
Kuten jäljempänä olevasta taulukosta käy ilmi, moduulien vientimäärä pysyi kuitenkin merkittävänä huolimatta vähäisestä laskusta tutkimusajanjaksolla, ja keskimääräiset hinnat tutkimusajanjaksolla ylittivät moduulien keskimääräiset kustannukset tarkastelujaksolla. Sen vuoksi tämä ei voinut olla unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä. Kennojen osalta vientimäärät olivat vain noin 12 prosenttia kennojen kokonaistuotantomäärästä. Vaikka hinnat olivat alhaiset tutkimusajanjaksolla, tällä oli näin ollen vain vähäistä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen. Tätä koskeva väite oli siksi hylättävä.
Taulukko 13-a
Moduulit
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Moduulien vientimäärä (MW)
989
1 279
1 157
1 148
Indeksi (2009 = 100)
100
129
117
116
Keskimääräinen vientihinta (euroa/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
Indeksi (2009 = 100)
100
76
59
49
Lähde: Europressedienst
Taulukko 13-b
Kennot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kennojen vientimäärä (MW)
62
320
315
238
Indeksi (2009 = 100)
100
516
508
384
Keskimääräinen vientihinta (euroa/kW)
1 350
1 050
830
640
Indeksi (2009 = 100)
100
78
61
47
Lähde: Europressedienst
(716)
Tällä perusteella todettiin, että unionin tuotannonalan vientituloksen vaikutus ei ollut sellainen, että se olisi vaikuttanut unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. Näin ollen osapuolten väitteet tältä osin oli hylättävä.
5.3.12. Liuskekaasuesiintymien löytyminen Euroopan unionissa
(717)
Eräs osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui liuskekaasuesiintymien löytymisestä unionissa, ja mahdollisuus lisätä edullisen liuskekaasun tuotantoa unionissa on vähentänyt julkisia ja yksityisiä investointeja uusiutuvaan energiaan liittyviin hankkeisiin.
(718)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kulutus lisääntyi merkittävästi koko tarkastelujakson ajan, kuten jo 509 kappaleessa mainittiin. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään tosiseikkoihin perustuvaa näyttöä, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko olisi johtunut liuskekaasuesiintymien löytymisestä Euroopan unionissa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
5.3.13. Euroopan unionin päästökauppajärjestelmä
(719)
Sama osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä olivat vähäiset investoinnit aurinkoenergian tuotantoon, mikä johtui Euroopan unionin päästökauppajärjestelmän hiilidioksidipäästöoikeuksien alhaisista markkinahinnoista.
(720)
Mitään näyttöä asiasta ei kuitenkaan toimitettu, eikä tutkimuksessa tullut esiin mitään tosiseikkoja, jotka olisivat vahvistaneet nämä väitteet. Tutkimuksessa tuli päinvastoin esiin, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kulutus kasvoi huomattavasti tarkastelujaksolla. Tällä perusteella väite hylättiin.
5.3.14. Liikkeenjohdolliset päätökset
(721)
Jotkin osapuolet väittivät, että ainakin yhdelle unionin tuottajalle aiheutunut vahinko johtui virheellisistä liikkeenjohdollisista päätöksistä. Väitteet perustuivat vuotuisiin tilinpäätöksiin, joihinkin tietoihin, jotka sisältyivät yrityksen erään osakkeenomistajan muille osakkeenomistajille lähettämään kirjeeseen, sekä lehtiartikkeliin.
(722)
Mitkään asiakirjoissa olevista tiedoista eivät osoittaneet, että kyseisen yrityksen liikkeenjohdolliset päätökset olisivat olleet epätavallisia tai harkitsemattomia tai että niillä olisi ollut vaikutusta koko unionin tuotannonalaan. Sen vuoksi tätä koskevat väitteet hylättiin.
5.3.15. Muu valtion politiikka
(723)
Eräs osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syynä oli muu valtion politiikka, kuten uusiutuvaa energiaa koskeva politiikka, innovointia edistämään tarkoitettu politiikka, byrokratian vähentämiseen tähtäävä politiikka, kauppaa edistävä politiikka ja verkkoon pääsyä koskeva sääntely, koska nämä toimintalinjat hyödyttävät vientiä harjoittavia tuottajia. Vaikka olisikin totta, että jotkin väitetyistä toimintalinjoista helpottaisivat tuontia muista kolmansista maista ja aurinkoenergian yleistä kasvua, niistä olisi kuitenkin hyötyä myös unionin tuotannonalalle. Lisäksi näiden politiikanalojen tarkoituksena ei ole, että tuonti unioniin tapahtuisi vahinkoa tuottavin tuetuin hinnoin. Sen vuoksi tätä koskevat väitteet hylättiin.
5.3.16. Muut väitteet
(724)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui edelläkävijän epäedullisesta asemasta ja Euroopan komission puutteellisesta poliittisesta tuesta aiempina vuosina. Osapuoli väitti lisäksi, että kansallisten tukijärjestelmien lisäksi kaikilla markkinoilla tärkeitä tekijöitä ovat väestö, BKT, sähkön kulutus, rahoitusmahdollisuudet ja verkkoon kytkettävyys. Edellä mainittu osapuoli ei kuitenkaan kyennyt perustelemaan väitteitään, minkä vuoksi ne hylättiin.
(725)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti väitteensä, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui edelläkävijän epäedullisesta asemasta. Väitettä ei kuitenkaan analysoitu eikä sen tueksi esitetty näyttöä, minkä vuoksi se oli hylättävä.
5.4. Niiden muiden tekijöiden kumulatiivinen arviointi, joiden on havaittu vaikuttaneen vahinkoon
(726)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että vahinkoon ovat saattaneet vaikuttaa seuraavat muut tekijät: tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Taiwanista, syöttötariffien alennukset, joidenkin unionin tuottajien pitkäaikaiset monikiteisen piin hankintasopimukset sekä rahoitus- ja talouskriisi.
(727)
Kuten 5.3.1 ja 5.3.7 jaksossa on osoitettu, Taiwanista tulevan tuonnin ja pitkäaikaisten monikiteisen piin hankintasopimusten mahdollinen vaikutus joihinkin unionin tuottajiin on parhaimmillaankin vähäinen, koska niiden mahdollinen vaikutus heikkeni vielä arvoketjussa.
(728)
Talous- ja finanssikriisin osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että pääsyynä unionin tuotannonalan vaikeuksiin saada investointeihin tarvittavaa pääomaa oli tuettu tuonti, joka esti unionin tuotannonalaa myymästä tuotteitaan kannattavin hinnoin, kun unionin markkinoilla oli voimakasta kasvua (2009-2011).
(729)
Syöttötariffien osalta kolmannet osapuolet eivät ole pystyneet osoittamaan, että syöttötariffit olisivat olleet tutkimusajanjaksolla niin alhaiset, että ne olisivat estäneet unionin tuottajia myymästä tarkasteltavana olevaa tuotetta vahinkoa aiheuttamattomilla hinnoilla. Toimielimet katsovat, että syöttötariffien alennukset saattavat selittää vähentynyttä kysyntää, koska investoinnit tietyissä paikoissa eivät olleet enää kannattavia. Ne eivät kuitenkaan voi poistaa syy-yhteyttä siinäkään tapauksessa, että niitä tarkastellaan yhdessä muiden tekijöiden kanssa, joiden on havaittu vaikuttaneen vahinkoon, koska ne olivat edelleen tasolla, jolla unionin tuottajat olisivat voineet myydä tuotteitaan vahinkoa aiheuttamattomilla hinnoilla, jos tuettua tuontia ei olisi ollut.
(730)
Sen vuoksi vaikka arvioitaisiin neljän vahinkoon mahdollisesti vaikuttaneen muun tekijän vaikutusta kumulatiivisesti, tuen ja vahingon välinen syy-yhteys ei poistu.
5.5. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(731)
Tutkimuksessa tuli esiin syy-yhteys unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon ja Kiinasta tulevan tuetun tuonnin välillä. Muita mahdollisia vahingon syitä, kuten tuonti muista kolmansista maista, ei-tuettu tuonti Kiinasta, kulutus, syöttötariffit, muu unionin tuotannonalalle myönnetty taloudellinen tuki, ylikapasiteetti, raaka-ainehintojen vaikutus, itse aiheutettu vahinko, ohutkalvotuotteiden aiheuttama kilpailu, talouskriisi ja sen vaikutukset, unionin tuotannonalan vientitulos, liuskekaasuesiintymien löytyminen Euroopan unionissa, liikkeenjohdolliset päätökset, Euroopan unionin päästökauppajärjestelmä ja muu valtion politiikka, analysoitiin eikä niistä minkään havaittu olevan sellainen, että se olisi poistanut vahvistetun syy-yhteyden Kiinasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä.
(732)
Kaikkia vahinkoon vaikuttaneita tekijöitä, tuettua tuontia lukuun ottamatta, on analysoitu erikseen ja yhdessä. Sen vuoksi päätellään, että kaikkien niiden tekijöiden, joilla olisi voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen (eli tuonti kolmansista maista, syöttötariffit, raaka-aineen hinnat, talouskriisi), kumulatiivinen arvio ei selitä unionin tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa, etenkään matalien hintojen ja taloudellisten tappioiden osalta, jotka aiheutuivat siitä, että merkittäviä määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin unionin markkinoille alhaisin hinnoin Kiinasta. Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta tuetun tuonnin vahingolliset vaikutukset, pääteltiin, että on olemassa syy-yhteys Kiinasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä tutkimusajanjakson aikana.
6. UNIONIN ETU
6.1. Alustavat huomautukset
(733)
Perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti tutkittiin, olisiko edellä esitetyistä vahingollista tuettua tuontia koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Tätä varten ja perusasetuksen 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat, kuten unionin tuotannonalan, aurinkoenergiasektorin alku- ja jatkojalostusmarkkinoiden yritysten sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien, käyttäjien ja kuluttajien edut.
(734)
Rinnakkaisen polkumyyntitutkimuksen vireillepanon jälkeen ilmoittautui noin 150 toimijaa, jotka otettiin asianmukaisesti huomioon tämän tutkimuksen puitteissa. Kyselylomakkeita lähetettiin etuyhteydettömille tuojille, alkujalostussektorin toimijoille (mukaan luettuna eräs raaka-aineen tuottaja ja tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuotantolaitteiden toimittajia), jatkojalostussektorin toimijoille (mukaan luettuna hankkeen toteuttajat ja asentajat) sekä kuluttajien järjestölle BEUC:lle. Tietoja saatiin kolmelta aurinkoenergiasektorin järjestöltä, jotka edustivat eri toimijoita (unionin tuotannonala sekä alku- ja jatkojalostussektorin toimijat).
(735)
Väitettiin, että unionin edun arviointi ei perustunut toimijoiden edustavaan lukumäärään.
(736)
Komissio on ottanut yhteyttä eri toimijoihin jäljempänä selitetyllä tavalla.
(737)
Alku- ja jatkojalostussektorin toimijat: Kuten 734 kappaleessa mainittiin, komissio lähetti erityiset kyselylomakkeet noin 150 toimijalle, mukaan luettuna ne etuyhteydettömät tuojat, jotka olivat ilmoittautuneet tutkimuksen vireillepanon jälkeen, ja joilla näin ollen oli mahdollisuus toimittaa asiaa koskevat tiedot komissiolle. Vastauksia saatiin 21. Tutkimuksessa otettiin kyselylomakevastausten lisäksi huomioon tarkastettavissa olevat ja asianmukaisesti perustellut huomautukset ja kannanotot, jotka asianomaiset osapuolet olivat toimittaneet annetun määräajan kuluessa, riippumatta siitä, olivatko nämä osapuolet vastanneet kyselylomakkeeseen. AFASE erityisesti toimitti komissiolle jäsentensä (aurinkosähkösektorin toimijoiden) puolesta huomautuksia, jotka myös analysoitiin.
(738)
Etuyhteydettömien tuojien osalta, kuten 25 kappaleessa todettiin, komissio otti yhteyttä kaikkiin 250 etuyhteydettömään tuojaan, jotka valituksen tekijä oli ilmoittanut, ja valitsi perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti alustavan otoksen niin, että katettiin suurin mahdollinen edustava tuontimäärä, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Alustavasti valituista yrityksistä kuitenkin vain yhden vahvistettiin tarkastuksen jälkeen olevan etuyhteydetön tuoja. Tutkimuksen myöhemmässä vaiheessa muita etuyhteydettömiä tuojia, jotka olivat alun perin toimittaneet otantaa koskevan lomakkeen vireillepanovaiheessa mutta joita ei ollut valittu otokseen, pyydettiin toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa. Näistä kuusi suostui, ja niille lähetettiin kyselylomake; tähän saatiin viisi vastausta, joista kolmea pidettiin riittävän kattavana. Sen vuoksi etuyhteydettömien tuojien lopulliseen otokseen kuuluu neljä etuyhteydetöntä tuojaa, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista oli 2-5 prosenttia. Tämän alhaisen prosenttiosuuden osalta on muistettava, että suurin osa tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista unioniin ei tapahdu etuyhteydettömien tuojien kautta.
(739)
Unionin etua koskevasta analyysistä voidaan todeta tiivistettynä, että siinä on käytetty seuraavia tietoja:
-
kahdeksalta otokseen valitulta unionin tuottajalta ja neljältä otokseen valitulta etuyhteydettömältä tuojalta saadut kyselylomakevastaukset sekä kahdeksalta alkujalostussektorin ja 13:lta jatkojalostussektorin toimijalta saadut kyselylomakevastaukset (seitsemän hankkeiden toteuttajaa/asentajaa ja kuusi aurinkosähkösektorilla toimivaa palveluntarjoajaa) niistä 150 toimijasta, jotka ilmoittautuivat vireillepanon jälkeen ja saivat erityiset kyselylomakkeet,
-
kahdeksan unionin tuottajan, yhden etuyhteydettömän tuojan, kahden alkujalostussektorin toimijan, neljän jatkojalostussektorin toimijan (hankkeen toteuttajat/asentajat) ja yhden järjestön toimitilojen tarkastuskäynnillä tarkastetut tiedot (ks. väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 17 kappale ja edellä oleva 29 kappale),
-
muiden asianomaisten osapuolten, mukaan luettuna järjestöjen, toimittamat unionin etua koskevat tiedot sekä julkisesti saatavilla olevat tiedot aurinkosähkömarkkinoiden kehityksestä Euroopassa (erityisesti ”EPIA's Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017”).
6.2. Unionin tuotannonalan etu
(740)
Unionin tuotannonala työllisti suoraan noin 21 000 henkeä tutkimusajanjaksolla samankaltaisen tuotteen tuotannossa ja myynnissä.
(741)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että unionin tuotannonala on kärsinyt merkittävää vahinkoa asianomaisesta maasta tapahtuneen tuetun tuonnin takia tutkimusajanjakson aikana. On muistettava, että useiden vahinkoindikaattorien kehitys oli negatiivista tarkastelujaksolla. Varsinkin yhteistyössä toimineiden unionin tuottajien taloudelliseen tulokseen liittyvät vahinkoindikaattorit, kuten kannattavuus, kassavirta ja investointien tuotto, olivat erityisen negatiivisia. Itse asiassa moduulien ja kennojen unionin tuottajat toimivat tappiollisesti vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla. Joidenkin unionin tuottajien on jo täytynyt tämän vuoksi sulkea tuotantolaitoksensa, ja jotkin muut ovat joutuneet maksukyvyttömyystilanteeseen. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on erittäin todennäköistä, että unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee edelleen.
(742)
Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton odotetaan palauttavan unionin markkinoille tasapuoliset kilpailuedellytykset, jolloin unionin tuotannonala voi mukauttaa samankaltaisen tuotteen hinnat vastaamaan tuotantokustannuksia ja parantaa näin kannattavuuttaan. Voidaan myös olettaa, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto tarjoaisi unionin tuotannonalalle tilaisuuden saada takaisin ainakin osa tarkastelujaksolla menetetystä markkinaosuudesta, mikä parantaisi sen taloudellista tilannetta. Unionin tuotannonalalla pitäisi lisäksi olla paremmat mahdollisuudet saada pääomaa ja tehdä lisäinvestointeja tutkimus- ja kehittämistoimintaan ja innovointiin aurinkoenergiamarkkinoilla. Tutkimuksessa tuli esiin myös, että ne unionin tuottajat, joiden täytyi lopettaa tuotanto Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttaman paineen vuoksi, voisivat mahdollisesti käynnistää liiketoimintansa uudelleen. Tässä skenaariossa turvattaisiin unionin tuotannonalan nykyiset 21 000 työpaikkaa (tutkimusajanjaksolla), minkä lisäksi se tarjoaisi kohtuulliset mahdollisuudet tuotannon lisälaajennuksiin ja työllisyyden kasvuun.
(743)
Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, odotettavissa on markkinaosuuden lisämenetyksiä ja unionin tuotannonalan kannattavuuden heikkeneminen edelleen. Tämä olisi kestämätöntä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Seurauksena olisi, että niiden useiden unionin tuottajien lisäksi, joiden on jo täytynyt poistua markkinoilta, muutkin tuottajat voisivat joutua maksukyvyttömyystilaan, joka lyhyellä/keskipitkällä aikavälillä johtaisi todennäköisesti unionin tuotannonalan häviämiseen, millä olisi merkittävä vaikutus nykyisiin työpaikkoihin.
(744)
Jotkin asianomaiset osapuolet kiistivät sen, että unionin tuotannonala pystyisi saamaan etua mahdollisista tasoitustoimenpiteistä väittäen, että i) toimenpiteet vähentävät aurinkosähkötuotteiden kysyntää unionissa, minkä vuoksi unionin tuotannonala ei pysty lisäämään myyntiään, ii) unionin tuotannonalalla on pienet tuotantolaitokset, minkä vuoksi se ei pysty tyydyttämään tietyntyyppisten voimaloiden, kuten kaupallisten katolle asennettavien ja suurten maahan asennettavien voimaloiden, kysyntää, iii) unionin tuottajat eivät ole ”pankkikelpoisia”, iv) kennoja koskevien tullien käyttöönotto kohottaa itse asiassa unionin moduulien tuottajien tuotantokustannuksia ja tekee niistä vähemmän houkuttelevia kuluttajien kannalta ja v) jos Kiinasta tuleva tuonti vähenee merkittävästi, tuottajat muista kolmansista maista mitä todennäköisimmin hyödyntävät tilannetta.
(745)
Väitteestä, jonka mukaan toimenpiteet vähentävät aurinkosähkötuotteiden kysyntää unionissa, minkä vuoksi unionin tuotannonala ei pysty lisäämään myyntiään, on huomattava, että osapuolet eivät pystyneet toimittamaan mitään tarkastettavissa olevaa näyttöä siitä, että toimenpiteiden käyttöönoton ja aurinkosähkötuotteiden kysynnän laskun - johon vaikuttivat vuosien mittaan useat eri tekijät - välillä olisi suora yhteys.
(746)
Vastauksena väitteeseen, jonka mukaan unionin tuotannonalalla on pienet tuotantolaitokset, minkä vuoksi se ei pysty tyydyttämään tietyntyyppisten voimaloiden, kuten kaupallisten katolle asennettavien ja suurten maahan asennettavien voimaloiden, kysyntää, voidaan todeta, että tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalalla on kapasiteettia toimittaa sekä kaupallisia ja teollisia voimaloita (40 kW-1 MW) että yleishyödyllisen markkinasegmentin voimaloita (1-10 MW). Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin, että eri valmistajien toimittamia tuotteita ei voitaisi käyttää samassa hankkeessa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(747)
Väitettä, jonka mukaan unionin tuotannonala ei pystyisi saamaan etua mahdollisista toimenpiteistä, koska unionin tuottajat eivät ole ”pankkikelpoisia”, ja jonka mukaan investointirahastot eivät rahoittaisi hankkeita, joissa käytetään EU:ssa tehtyjä moduuleja, ei perusteltu mitenkään. On joka tapauksessa odotettavissa, että toimenpiteiden käyttöönotolla palautetaan tasapuoliset markkinaolosuhteet, minkä pitäisi vakuuttaa investoijat, myös pankkisektorilla, unionin tuotannonalan kyvystä kehittää kannattavia hankkeita. Tällä perusteella väite hylättiin.
(748)
Väitteestä, jonka mukaan kennoja koskevien tullien käyttöönotto kohottaa itse asiassa unionin moduulien tuottajien tuotantokustannuksia ja tekee niistä vähemmän houkuttelevia kuluttajien kannalta, on huomattava, että vaikka ei olekaan poissuljettua, että tullien käyttöönoton myötä hinnat saattavat kohota jonkin verran, julkisesti saatavilla olevissa lähteissä todetaan, että moduulien ja kennojen hintasuuntaus on laskeva. Näin ollen vaikka kennojen kustannukset nousisivatkin toimenpiteiden seurauksena, hintojen yleisen laskevan suuntauksen pitäisi alentaa moduulien kustannuksia. Kyseiset tuottajat voivat myös päättää hankkia kennot unionista eikä enää Kiinasta. On myös odotettavissa, että toimenpiteiden käyttöönotto kasvattaa unionin kennojen tuottajien kapasiteetin käyttöastetta ja lisää näin niiden mittakaavaetuja ja alentaa kustannuksia. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(749)
Väite, jonka mukaan tilanteessa, jossa kiinalainen tuonti laskisi merkittävästi toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, muut kolmannet maat - eikä unionin tuotannonala - hyödyntäisivät tätä, ei saanut vahvistusta tutkimuksessa. Tutkimuksessa ei tullut esiin mitään selkeitä viitteitä siitä, että muut kolmannet maat suuntaisivat vientiään massiivisesti unionin markkinoille, etenkin kun otetaan huomioon julkisesti saatavilla olevissa lähteissä ennustettu muiden kolmansien maiden markkinoiden todennäköinen laajentuminen, etenkin Aasiassa. Ei ole myöskään viitteitä siitä, että vaikka tuonti muista kolmansista maista kasvaisikin Kiinasta tulevan tuonnin pudotessa, unionin tuotannonala ei pystyisi kilpailemaan näistä maista tulevaa tuontia vastaan.
(750)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet väittivät, että on epärealistista odottaa moduuleja ja kennoja valmistavan kestävän unionin tuotannonalan syntymistä, koska mikään järkevä investoija ei investoisi unionin tuottajiin, joiden kustannusrakenne on väitteen mukaan epäedullinen, minkä vuoksi ne eivät voi tuottaa kilpailukykyisillä hinnoilla. Tutkimuksessa ei vahvistettu, että unionin tuotannonalan kustannusrakenne olisi epäedullinen, kuten väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 202 ja 203 kappaleessa selitetään. Sen vuoksi tuetun tuonnin poistumisen ja tuotantokapasiteetin laajemman hyödyntämisen pitäisi tuoda mittakaavaetuja ja mahdollistaa kestävän unionin tuotannonalan syntyminen. Edellä esitetyn perusteella väite hylättiin.
(751)
Eräs osapuoli väitti, että unionin kysynnän takana on syöttötariffien kehittäminen ja investoijien odottamat investointien tuotot liittyvät tähän kehitykseen. Se väitti erityisesti, että jos hinnat kohoavat unionissa tullien seurauksena ja syöttötariffit eivät seuraa tätä nousua, kysyntä vähenee eikä unionin tuotannonala saa etua käyttöön otetuista tulleista.
(752)
Vastauksena edellä esitettyyn väitteeseen on todettava, että syöttötariffien tason ja aurinkosähkövoimaloiden kysynnän välisestä korrelaatiosta huolimatta tutkimuksen aikana kerätty näyttö osoittaa, että tuleva kysyntä on yhä vähemmän riippuvainen syöttötariffeista ja muista tukijärjestelmistä, kun aurinkosähkön verkkopariteetti todennäköisesti saavutetaan tietyntyyppisissä voimaloissa useissa paikoissa unionissa. Lisäksi investointien odotetun tuoton olisi perustuttava tasapuolisiin markkinahintoihin. Vaikkakaan ei ole poissuljettua, että tiettyä hintojen nousua saattaa esiintyä toimenpiteiden käyttöönoton myötä, on huomattava, että julkisesti saatavilla olevien lähteiden mukaan yleinen hintasuuntaus on laskeva. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(753)
Osapuolet ovat tuoneet esiin, että koska aurinkopaneelien kysynnän taustalla ovat tukijärjestelmät, etenkin syöttötariffit, ja loppukuluttajien sähkön hinta (joka määrittää verkkopariteetin), kysynnän hintajousto voi olla erittäin suuri. On totta, että merkittävät hinnankorotukset voivat johtaa kysynnän merkittävään vähenemiseen markkinoiden luonteen vuoksi, kuten kyseiset osapuolet totesivat, mutta väite on hylättävä, koska on erittäin epätodennäköistä, että toimenpiteiden aiheuttamat hinnan korotukset olisivat merkittäviä jäljempänä selostetuista syistä. Ensinnäkin kaikista saatavilla olevista lähteistä saadut tiedot vahvistavat, että tarkasteltavana olevan tuotteen huomattavat hinnanalennukset tutkimusajanjaksolla ja tutkimusajanjaksosta tähän asti jatkuvat edelleen. Toiseksi, komission hyväksymien sitoumusten taloudellinen vaikutus on se, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat toimittavat tarkasteltavana olevaa tuotetta vähimmäistuontihinnalla, joka on alle 60 senttiä/W, mikä on huomattavasti alle hinnan, joka vallitsi tutkimusajanjaksolla, ja määrinä, jotka vastaavat suunnilleen niiden nykyistä markkinaosuutta. Tällä hintatasolla kysyntä erittäin epätodennäköisesti putoaa merkittävästi, koska hintataso takaa riittävän kysynnän sekä alle tukijärjestelmien tarjoaman nykyisen tukitason että alle nykyisen verkkopariteettitason. Lisäksi loppukuluttajien sähkön hinnan odotetaan nousevan, kun taas tarkasteltavana olevan tuotteen hinnan odotetaan laskevan. Indeksoinnin kautta sitoumuksella varmistetaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tulevat hinnan alennukset otetaan huomioon vähimmäistuontihinnassa. Näin ollen nämä väitteet oli hylättävä.
(754)
Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan etu ei ole merkittävä, koska alku- ja jatkojalostussektoreiden luoma lisäarvo on paljon merkittävämpi kuin unionin tuotannonalan luoma lisäarvo aurinkosähkön arvoketjussa. Sitä ei kiistetäkään, että aurinkosähkösektorin eri segmenttien tuottama lisäarvo on erilaista. Tutkimuksessa vahvistettiin, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa hyvän kauppatavan vastaisista käytännöistä. Joidenkin unionin tuottajien onkin täytynyt lopettaa toimintansa, ja jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, tilanteen heikkeneminen entisestään vaikuttaa varmalta. Koska kaikki aurinkoenergiasektorin segmentit liittyvät tiiviisti toisiinsa, unionin tuotannon häviäminen olisi vahingollista koko aurinkoenergiasektorille, koska siitä tulisi täysin riippuvainen ulkoistetusta hankinnasta. Sen vuoksi väite hylättiin myös hankintavarmuuteen liittyvistä syistä.
(755)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs asianomainen osapuoli väitti uudelleen, että alku- ja jatkojalostussektorin luoma suuri lisäarvo verrattuna tarkasteltavana olevan tuotteen unionin tuotannonalaan on merkityksellinen tasoitustullien käyttöönoton kannalta. Tältä osin vahvistetaan, että arvioidessaan unionin etua toimielimet ottivat huomioon positiiviset ja negatiiviset vaikutukset, joita tulleilla saattaa olla talouden eri toimijoihin. Vaikutus alku- ja jatkojalostussektoriin on vähäinen, mutta toimenpiteet antavat unionin tuotannonalalle mahdollisuuden toipua vahingollisesta tuetusta tuonnista.
(756)
Eräs osapuoli kiisti toimenpiteiden käyttöönotolla turvattavien työpaikkojen lukumäärän. Se väitti, että unionin tuotannonalan työllistää noin 6 000 henkeä eikä 25 000:tä tuhatta, kuten väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 229 kappaleessa todettiin.
(757)
Väitteen tueksi ei kuitenkaan toimitettu mitään näyttöä, minkä vuoksi se hylättiin. Selvyyden vuoksi voidaan todeta, että kun kiekot jätetään pois tuotteen määritelmästä, unionin tuotannonala työllisti noin 21 000 henkeä tutkimusajanjaksolla. Asianomaiset osapuolet eivät toimittaneet mitään näyttöä siitä, että unionin tuotannonalan työntekijämäärä olisi muuttunut merkittävästi tutkimusajanjakson jälkeen.
(758)
Päätelmänä voidaan todeta, että tutkimuksessa osoitettiin, että unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävä vahinko Kiinasta tulevasta tuetusta tuonnista, eikä se pystynyt saamaan takaisin investointejaan kannattavan myynnin kautta. On odotettavissa, että toimenpiteiden käyttöönotolla palautetaan tasapuoliset toimintaedellytykset unionin markkinoille ja annetaan unionin tuotannonalalle mahdollisuus tasavertaiseen kilpailuun. Kiinasta tulevan tuonnin todennäköisen laskun pitäisi antaa unionin tuotannonalalle mahdollisuus lisätä myyntiään unionissa ja hyödyntää näin paremmin käytettävissä olevaa tuotantokapasiteettia lyhyellä aikavälillä. Näin puolestaan voidaan saavuttaa mittakaavaetuja. Vaikka onkin mahdollista, että samankaltaisen tuotteen hinnat kohoavat toimenpiteiden vuoksi lyhyellä aikavälillä, yleisesti laskeva hintasuuntaus todennäköisesti säilyy myös sen ansiosta, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuotantokustannukset laskevat ja että myös unionin markkinoilla kilpailevat kolmansien maiden tuottajat saavat aikaan kilpailupainetta.
(759)
Sen vuoksi päätellään, että lopullisten tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto olisi unionin tuotannonalan edun mukaista.
6.3. Etuyhteydettömien tuojien etu
(760)
Otokseen valittujen tuojien tilannetta analysoitiin, kuten 26 kappaleessa todettiin.
(761)
Kaiken kaikkiaan tutkimusajanjaksolla neljän yhteistyössä toimineen etuyhteydettömän tuojan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvän toiminnan osuus niiden kokonaisliiketoiminnasta oli 60-100 prosenttia. Lisäksi nämä neljä yhteistyössä toiminutta etuyhteydetöntä tuojaa hankkivat Kiinasta 16-100 prosenttia moduulien kokonaistuonnistaan; vain yksi hankki pelkästään asianomaisesta maasta. Neljän tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvän, yhteistyössä toimineen etuyhteydettömän tuojan kannattavuus tutkimusajanjaksolla oli keskimäärin 2,3 prosenttia.
(762)
Väitettiin, että tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevien toimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaisi negatiivisesti tuojien liiketoimintaan. On otettava huomioon, että tullin käyttöönoton tarkoituksena ei ole lopettaa kaikkea Kiinasta tulevaa tuontia. Vaikka voidaankin odottaa, että toimenpiteiden käyttöönotolla saattaa olla negatiivisia vaikutuksia pelkästään Kiinasta tuovien tuojien taloudelliseen tilanteeseen, kun otetaan huomioon mahdollinen tuonnin lisääntyminen muista kolmansista maista, Kiinasta hankkivien tuojien pitäisi olla sellaisessa tilanteessa, että ne voivat vaihtaa hankintalähteitään.
(763)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että tullien vaikutus etuyhteydettömiin tuojiin oli aliarvioitu, koska ei ole välittömiä vaihtoehtoisia hankintalähteitä, joilla voitaisiin korvata Kiinasta tuleva tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti, jos tullit otetaan käyttöön, ja että hankintalähteen vaihtaminen on vaikeaa, koska tuotannosta suurin osa on Kiinassa, mikä aiheuttaisi merkittäviä lisäkustannuksia.
(764)
Tältä osin on muistettava, että toimenpiteiden käyttöönoton tarkoituksena ei ole tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin loppuminen Kiinasta. Tutkimuksessa katsottiin, että Kiinasta tulevan tuonnin mahdollinen väheneminen vaikuttaa etenkin niihin tuojiin, jotka hankkivat tarkasteltavana olevaa tuotetta yksinomaan Kiinasta; näin tekee ainoastaan yksi neljästä yhteistyössä toimineesta etuyhteydettömästä tuojasta. Jos tarkastellaan toimenpiteiden vaikutusta etuyhteydettömien tuojien taloudelliseen tilanteeseen, ei ole poissuljettua, että se voi olla kielteinen, mutta on päätelty, että tämä riippuu paljolti niiden valmiudesta vaihtaa hankintalähteitä tai siirtää ainakin osa mahdollisista hinnannousuista asiakkaiden maksettavaksi. Negatiivinen vaikutus on vähäisempi niihin toimijoihin, jotka tuovat tuotetta myös muista lähteistä kuin Kiinasta tai tuovat muitakin tuotteita kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta. Sen vuoksi komissio katsoo, että vaikka tarkasteltavana olevan tuotteen tuojiin kohdistuu todennäköisesti negatiivinen vaikutus, tämä vaikutus pysyy keskimäärin vähäisenä.
(765)
Eräs etuyhteydetön tuoja väitti, että tarvitaan merkittävästi työaikaa ja taloudellisia investointeja, ennen kuin uuden toimittajan tuotteet voidaan hyväksyä. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen väitettiin tähän liittyen, että tarkastuskäynnillä tarkastusryhmälle toimitettiin merkityksellistä näyttöä pitkällisestä testauksesta, jota vaaditaan, ennen kuin tuoja tekee päätöksen hankinnasta tietyltä viejältä.
(766)
On totta, että tuojan ja hankkijan välisen suhteen luomiseen saattaa liittyä lisäkustannuksia ja ajallisia investointeja (esim. tuotteen testaus). Tämän vaikutukset eivät kuitenkaan ole suuremmat kuin tarve palauttaa tasapuolinen kilpailu markkinoille. Samalla toimittajan vaihtaminen vaikuttaa kuitenkin olevan tuojan ammatilliseen toimintaan liittyvä normaali riski, joka liittyy siihen, että aurinkosähkömarkkinat ovat kehittymässä ja niillä tapahtuu näin ollen koko ajan muutoksia (esim. konkurssit, yhdistymiset), jotka edellyttävät vaihtamista uuteen toimittajaan. Lisäksi voidaan olettaa, että myös uudentyyppiset moduulit, joita tulee markkinoille koko ajan (ja joissa on esimerkiksi uusia teho-ominaisuuksia), vaativat testausta. Uuden tuotteen (myös samalta toimittajalta tulevan) testaus vaikuttaa olevan normaalia eikä epätavallista toimintaa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(767)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi osapuolta toistivat väitteensä, jonka mukaan etuyhteydettömien tuojien etua ei arvioitu asianmukaisesti. Eräs osapuoli väitti, että uusien yhteistyössä toimineiden tuojien kyselylomakevastausten ei-luottamuksellisen version puuttuminen ei antanut osapuolille mahdollisuutta asianmukaiseen arviointiin. Se kyseenalaisti komission arvioinnin, joka koski mahdollisuutta, että tuonti muista kolmansista maista unioniin kasvaisi ja tarjoaisi näin tuojille mahdollisuuden vaihtaa hankintalähdettään, sillä perusteella, että muiden kolmansien maiden markkinat ovat kasvamassa. Osapuoli väitti, että tämän vuoksi tällainen olettamus on ristiriidassa 749 kappaleessa esitetyn päätelmän kanssa, jossa todettiin, että tuonti muista kolmansista maista ei olisi mittavaa. Toinen osapuoli kyseenalaisti sen, noudattiko komissio syrjimättömyyden periaatetta, koska unionin tuottajille annettiin komission arvioinnissa enemmän painoarvoa kuin muille toimijoille.
(768)
Ensinnäkin vahvistetaan, että ei-luottamuksellinen versio kyselylomakevastauksista, jotka saatiin väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen julkaisemisen jälkeen uusilta yhteistyössä toimineilta tuojilta, sisällytettiin asiakirja-aineistoon asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi. Toiseksi, olettamukset, että tuonti muista kolmansista maista voi kasvaa, jos tuonti Kiinasta vähenee, ja että tämä kasvu ei ole valtavaa, kun otetaan huomioon aurinkosähkövoimaloiden lisääntyvä kysyntä maailmanlaajuisesti, eivät ole ristiriidassa keskenään. Kun unionin tuotannonalan odotetaan ottavan takaisin osan markkinaosuudesta, jota aiemmin pitivät hallussaan Kiinasta tulevat tuotteet, ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että etuyhteydettömien tuojien liiketoiminnalle aiheutuu joitakin tappioita. On kuitenkin huomattava, että aurinkosähkömarkkinoiden koon odotetaan kasvavan edelleen pitkällä aikavälillä, kun verkkopariteetti saavutetaan yhä useammissa paikoissa. Lopuksi vielä selvennetään, että kuten kaikissa kaupan suojatoimenpiteitä koskevissa tutkimuksissa, unionin tuotannonalan tilannetta arvioitiin sen määrittämiseksi, aiheutuiko sille merkittävä vahinko tuetusta tuonnista, mutta unionin etua koskevassa analyysissä unionin tuotannonalan etua arvioitiin samalta perustalta kuin muita talouden toimijoita, myös etuyhteydettömiä tuojia. On myös selkeytettävä, että tutkimukseen, jolla määritetään aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävä vahinko, sovelletaan erityisesti perusasetuksen 8 artiklan 4 kohtaa, jossa asetetaan tällaista tutkimusta koskevat vähimmäisvaatimukset. Unionin etua analysoidaan vasta, kun on määritetty, että vahinkoa aiheuttavaa tuettua tuontia esiintyy perusasetuksen 31 artiklassa asetettujen vaatimusten mukaisesti. Tämän tuloksena katsottiin, että toimenpiteiden todennäköisesti negatiivinen vaikutus joihinkin tuojiin, etenkin niihin, jotka hankkivat yksinomaisesti Kiinasta, ei ollut suurempi kuin toimenpiteiden edut unionin tuotannonalalle ja keskipitkän ja pitkän aikavälin edut unionin aurinkosähkömarkkinoille tasapuolisen kilpailun ansiosta.
(769)
Tästä syystä pääteltiin, että ehdotetun tasoisten toimenpiteiden käyttöönotolla saattaa olla joitakin negatiivisia vaikutuksia tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömien tuojien tilanteeseen.
6.4. Alkujalostussektorin toimijoiden etu
(770)
Alkujalostussektorin toimijat toimivat pääasiassa raaka-aineiden tuotannon ja tutkimuksen kohteena olevan tuotteen valmistuslaitteiden tuotannon ja suunnittelun alalla. Alkujalostussektorin toimijoilta saatiin kahdeksan vastausta kyselylomakkeeseen. Tarkastuskäyntejä tehtiin kaksi: yhden raaka-ainetuottajan ja yhden tuotantolaitteiden valmistajan toimitiloihin.
(771)
Kahdeksan yhteistyössä toimineen alkujalostussektorin toimijan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvä toiminta tutkimusajanjaksolla vaihteli suhteessa niiden kokonaistoimintaan, ja vain yhdessä yhteistyössä toimineessa yrityksessä sen osuus oli 100 prosenttia liiketoiminnasta, kun muissa osuudet vaihtelivat 6:sta 80 prosenttiin. Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvä toiminta tutkimusajanjaksolla oli keskimäärin noin 41 prosenttia yhteistyössä toimineiden alkujalostussektorin toimijoiden kaikesta toiminnasta. Työpaikkojen lukumääränä tarkasteltuna kahdeksan alkujalostussektorin toimijaa työllistivät tutkimusajanjaksolla noin 4 200 henkeä. Kannattavuus vaihteli segmentin ja yksittäisen yrityksen mukaan suuresta kannattavuudesta hieman negatiiviseen kannattavuuteen. Tutkimuksessa kävi ilmi, että toimijat, joiden kannattavuus oli negatiivinen, kärsivät kulutuksen laskusta ja unionin tuotannonalan heikentyneestä tilanteesta, koska jotkin niiden menettämistä asiakkaista olivat tutkimuksen kohteena olevan tuotteen unionin tuottajia. Kun kiekot oli jätetty pois tuotteen määritelmästä, tämän tuotteen unionin tuottajien pitäisi saada etua tullien käyttöönotosta, koska unionin tuotannonalan odotetaan lisäävän kennojen ja moduulien tuotantoaan.
(772)
Unionin alkujalostussektorin toimijoiden myynti kattoi unionin, Kiinan ja muut kolmannet maat. Tutkimusajanjaksolla myynti jakautui keskimäärin niin, että noin 20 prosenttia suuntautui unioniin, lähes 50 prosenttia Kiinaan ja noin 30 prosenttia muihin kolmansiin maihin.
(773)
Jotkin alkujalostussektorilla toimivat osapuolet väittivät, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaisi niiden liiketoimintaan negatiivisesti, koska Kiina on niiden tärkein vientimarkkina. Väitettiin, että tullit rajoittaisivat merkittävästi tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia Kiinasta unioniin, minkä tuloksena Kiina vähentäisi monikiteisen piin ja tuotantolaitteiden tuontia unionista. Sen seurauksena unionin alkujalostussektorin toimijoiden olisi väitteen mukaan supistettava toimintaansa ja vähennettävä työntekijöitään unionissa.
(774)
On huomattava, että tullin tarkoituksena ei ole lopettaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia Kiinasta vaan palauttaa tasapuoliset toimintaedellytykset. Niinpä Kiinasta tuleva tuonti vastannee edelleen unionin markkinoiden kysyntään tietyssä määrin, mutta oikeudenmukaisilla hinnoilla. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että unionin alkujalostussektorin toimijoilla on toimintaa globaalisti eri maiden markkinoilla, minkä vuoksi ne eivät ole yksinomaisesti riippuvaisia viennistä Kiinaan. Sen vuoksi on kohtuullista olettaa, että globaaleilla aurinkoenergiamarkkinoilla unionin alkujalostussektorin toimijat pystyvät todennäköisesti kompensoimaan mahdollisen Kiinaan suuntautuvan viennin vähenemisen suuntaamalla vientiä muille markkinoille, joiden odotetaan - käytettävissä olevien markkinatutkimusten mukaan - kasvavan. Kiinan aurinkoenergiamarkkinoilla on joka tapauksessa jo nyt merkittävää tuotannon ylikapasiteettia, minkä vuoksi on kyseenalaista, pystyisivätkö unionin laitevalmistajat myymään paljon enempää tuotantolaitteita lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä Kiinaan.
(775)
Osapuolet väittivät, että aurinkosähkösektorin arvoketjun suurimmat panokset tulevat unionista ja että tällainen suotuisa tilanne saattaa hävitä, jos tullit otetaan käyttöön. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli huomautti, että tässä tapauksessa käyttöön otettavat toimenpiteet saattavat käynnistää muita toimenpiteitä, joita Kiina saattaa ottaa käyttöön unionin tuotteita kohtaan.
(776)
Kiinasta tulevan tuonnin odotetaan edelleen vastaavan unionin markkinoiden kysyntään, vaikka tullit ovat käytössä. Aurinkoenergiasektorilla julkisesti saatavilla olevissa eri lähteissä (kuten EPIAn Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017) ennustetaan, että kysynnän mahdollinen supistuminen unionissa olisi vain lyhytaikaista (vuosina 2013 ja 2014) ja että kulutus unionissa kasvaa taas seuraavina vuosina. Hyvän kauppatavan vastaisiin käytäntöihin puuttuminen todennäköisesti mahdollistaa kestävän kasvun unionin aurinkosähkömarkkinoilla keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, mistä pitäisi olla etua kaikille toimijoille unionissa. Väitteestä, joka koskee Kiinan mahdollisia vastatoimenpiteitä vastauksena tässä tapauksessa käyttöön otettaviin toimenpiteisiin, on muistettava, että Kiina muiden WTO:n jäsenten tavoin voi käynnistää kaupan suojatoimenpiteitä koskevia tutkimuksia vain perustelluissa olosuhteissa ja että tällaisissa tutkimuksissa on noudatettava tiukkoja WTO-sääntöjä. Komissio seuraa tällaisia tutkimuksia varmistaakseen, että WTO:n sääntöjä noudatetaan. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(777)
Jotkin osapuolet kiistivät päätelmän, jonka mukaan unionin alkujalostussektorin toimijat pystyvät todennäköisesti kompensoimaan mahdollisen Kiinaan suuntautuvan viennin vähenemisen suuntaamalla vientiä muille markkinoille, ja väittivät, että tullit vähentävät tuotteen kysyntää maailmanlaajuisesti.
(778)
Tältä osin on ensinnäkin huomattava, että Kiinasta tulevan tuonnin ei odoteta loppuvan täysin tullien seurauksena. Lisäksi tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella ei voitu vahvistaa korrelaatiota Kiinasta unionin markkinoille suuntautuvan tuonnin ja Kiinasta muille markkinoille suuntautuvan viennin kehityksen välillä. Julkisesti saatavilla olevissa lähteissä (kuten EPIAn Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017) ennustetaan, että aurinkosähkömarkkinat kasvavat maailmanlaajuisesti tulevina vuosina. Kiinan aurinkosähkömarkkinoiden osalta on viitteitä siitä, että kotimainen kulutus kasvaa merkittävästi (esim. EPIAn tietojen mukaan). Edellä esitetyn perusteella unionin alkujalostussektorin toimijoiden viennin Kiinaan ei odoteta putoavan merkittävästi toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena.
(779)
Lisäksi olisi huomattava, että unionin kysynnän supistumisella vuosina 2013 ja 2014 saattaa olla negatiivisia vaikutuksia alkujalostussektorin toimijoihin. Tätä ei kuitenkaan voida yhdistää tulleihin, ainakaan suurimmaksi osaksi. Mitä tulee aurinkoenergiasektorin unionin laitetuottajiin, on epätodennäköistä, että niiden vienti Kiinaan voisi merkittävästi lisääntyä Kiinan tuotannon huomattavan ylikapasiteetin vuoksi, edes siinä tapauksessa, että kiinalaiset tuottajat lisäävät tuotantomääräänsä. Tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että laitetuottajiin saattaa vaikuttaa myös Kiinan aurinkoenergiateollisuutta koskeva 12. viisivuotissuunnitelma, jonka mukaan vuoteen 2015 mennessä 80 prosenttia kennojen tuotantolaitteista olisi oltava kiinalaisia. Kunhan muutos tapahtuu WTO:n sääntöjen mukaisesti, se saattaa myös rajoittaa edelleen unionin laitevalmistajien mahdollisuutta kilpailla Kiinan markkinoilla. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(780)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että aurinkoenergiateollisuutta koskeva 12. viisivuotissuunnitelma tarjoaa vain joitakin yleisiä suuntaviivoja, jotka eivät ole sitovia, koska täytäntöönpanovallasta ei ole säädetty, ja että sen vuoksi sitä ei pitäisi pitää osoituksena siitä, että unionin laitevalmistajien mahdollisuuksia kilpailla Kiinan markkinoilla rajoitettaisiin. Tältä osin on huomattava, että Kiinan viranomaiset sisällyttivät aurinkosähkömarkkinat strategisiin tuotannonaloihin 12. viisivuotissuunnitelmassa ja julkaisivat myös aurinkosähköteollisuutta koskevan erityissuunnitelman. Suunnitelmassa Kiinan viranomaiset ilmoittivat tukevansa ”huippuyrityksiä” ja ”avainyrityksiä” sekä sitoutuivat edistämään erilaisten aurinkosähköä tukevien toimintalinjojen täytäntöönpanoa ja muotoilemaan tuotannonalaa, rahoitusta ja verotusta koskevaa yleistä tukipolitiikkaa. Koska suunnitelmaan sisältyy keskeisiä tavoitteita, jotka Kiinan tuotannonalan on saavutettava viiden vuoden kuluessa, sillä on lisäksi merkittävä vaikutus liiketoimintaympäristöön sekä Kiinassa että maissa, jotka ovat liikeyhteyksissä Kiinaan. Edellä esitetty huomioon ottaen on selviä merkkejä siitä, että suunnitelma rajoittaa kiinalaisten kennojen valmistajien valinnanvapautta ja Kiinan markkinoille vievien unionin laitevalmistajien kilpailupainetta. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(781)
Eräs yhteistyössä toiminut raaka-aineiden tuottaja kiisti sen, että Kiinan markkinoiden vähentynyttä tuotantoa voitaisiin kompensoida suuntautumalla muille markkinoille, kun otetaan huomioon Kiinassa käytössä oleva merkittävä tuotantokapasiteetti, jota ei voida helposti rakentaa muualle. Väite hylätään, koska ei ole mitään viitteitä väitetystä tuotannon vähenemisestä Kiinan markkinoilla.
(782)
Eräs asianomainen osapuoli kiisti väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 236 kappaleessa esitetyn alkujalostussektorin työntekijöiden lukumäärän. Selvyyden vuoksi voidaan todeta, että ilmoitettu työntekijöiden lukumäärä (4 200) viittasi vain yhteistyössä toimineisiin alkujalostussektorin toimijoihin, kuten laitevalmistajiin ja monikiteisen piin toimittajiin, niiden kyselylomakevastausten perusteella, eikä koko sektoriin.
(783)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että tasoitustoimenpiteiden vaikutus koneiden tuottajiin ei olisi merkittävä, mutta vaikutus raaka-aineen toimittajiin saattaa olla kielteinen lyhyellä aikavälillä, koska myynti Kiinaan saattaa vähentyä.
6.5. Jatkojalostussektorin toimijoiden etu
(784)
Jatkojalostussektorin toimijat toimivat pääasiassa hankkeiden kehittämisen, markkinoinnin ja viestinnän sekä aurinkosähkövoimaloiden alalla. Jatkojalostussektorin toimijoilta saatiin 13 vastausta niille osoitettuun kyselylomakkeeseen eli seitsemän toimijoilta, joiden toiminta liittyy suoraan samankaltaiseen tuotteeseen (hankkeen toteuttajat ja asentajat), ja kuusi aurinkosähkösektorin palveluntarjoajilta (esim. logistiikka, kuljetukset, pr-toiminta), joiden toiminta ei liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen. Näihin kyselylomakevastauksiin sisältyi vastaus, joka saatiin yhdeltä etuyhteydettömältä tuojalta, joka osoittautui jatkojalostussektorin toimijaksi, koska sen pääasiallista toimintaa olivat asennukset (ks. 25 kappale).
(785)
Väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 242 kappaleessa arvioitiin, että jatkojalostussektorin toimijoiden (asentajat ja hankkeen toteuttajat) toiminta tutkimuksen kohteena olevan tuotteen osalta suhteessa niiden kokonaistoimintaan vaihtelee. Keskimäärin sen osuus tutkimusajanjaksolla oli 41 prosenttia. Tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvien yhteistyössä toimineiden toimijoiden kannattavuus oli tutkimusajanjaksolla keskimäärin 11 prosenttia. Työpaikkojen lukumääränä tarkasteltuna seitsemän yhteistyössä toiminutta jatkojalostussektorin toimijaa työllistivät tutkimusajanjaksolla noin 550 henkeä.
(786)
Useat osapuolet kiistivät niiden tietojen edustavuuden, jotka koskivat jatkojalostussektorin toimijoiden liikevaihtoa, kannattavuutta ja työllisyyttä ja jotka komissio oli saanut seitsemän jatkojalostussektorin toimijan kyselylomakevastauksista. AFASE toimitti kyselyn, jonka se oli suorittanut jäsentensä parissa (asentajat), osoittaakseen, että suurimmalle osalle asentajista aurinkoenergiasektorin liiketoiminta muodostaa ensisijaisen tulonlähteen. AFASE väitti vielä, että jatkojalostussektorin toimijoiden, etenkin asentajien, voittomarginaalit olivat yksinumeroisia, eivätkä ne näin ollen pystyisi ottamaan kantaakseen tulleja, toisin kuin väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 242 kappaleen päätelmissä todetaan.
(787)
Mitä tulee väliaikaista polkumyyntitullia koskevassa asetuksessa käytettyjen tietojen edustavuuteen, komissio on käyttänyt erityisen kyselylomakkeen palauttaneiden jatkojalostussektorin toimijoiden toimittamia kaikkia tietoja sekä AFASEn toimittamia tietoja, kuten 737 kappaleessa selitettiin.
(788)
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan aurinkoenergiasektorin liiketoiminta muodostaa asentajien ensisijaisen tulonlähteen, seitsemän jatkojalostussektorin toimijan (asentajat ja hankkeen toteuttajat) kyselylomakevastausten tarkemman analyysin perusteella vahvistettiin, että suoraan tutkimuksen kohteena olevaan samankaltaiseen tuotteeseen liittyvän toiminnan osuus oli keskimäärin noin 42 prosenttia näiden toimijoiden kaikesta toiminnasta ja kannattavuus oli keskimäärin 11 prosenttia. Kun kuitenkin otetaan huomioon myös niiden toiminta, joka ei liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen, sen merkitys kokonaisuudessaan kasvaa merkittävästi näistä seitsemästä toimijasta kolmen osalta. Vastaavat osuudet olivat siis 45-100 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Lisäksi seitsemän toimijan osalta (asentajat ja hankkeen toteuttajat) aurinkosähköalan toiminnan, johon sisältyy toiminta, joka ei liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen, kannattavuus oli keskimäärin 9 prosenttia. Työllisyyden kannalta tarkasteltuna näiden seitsemän toimijan aurinkosähköalan toiminta, johon sisältyy toiminta, joka ei liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen, tarjosi noin 660 täysiaikaista työpaikkaa tutkimusajanjaksolla. Aurinkosähköhankkeiden ja -asennusten lisäksi nämä toimijat toimivat myös tuulienergiavoimaloiden ja sähkölaitteiden tuotannon alalla.
(789)
Toimenpiteiden mahdollista vaikutusta jatkojalostussektorin toimijoihin on arvioitava ensisijaisesti sen toiminnan perusteella, joka liittyy suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen ja jonka kannattavuus tutkimusajanjaksolla oli keskimäärin 11 prosenttia. Vaikka toimintaa arvioitaisiinkin yleisen aurinkoenergiasektorin toiminnan perusteella, joka ei liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen, päätelmät eivät kuitenkaan muuttuisi merkittävästi, koska huomioon otettavat eri tekijät, kuten kannattavuus ja kyky ottaa osa tullista kannettavaksi, eivät vaihtele merkittävästi (kannattavuus laskee keskimäärin 11:stä 9 prosenttiin). Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli, jonka toimitiloihin komissio teki tarkastuskäynnin, kiisti asentajien ja hankkeiden toteuttajien kannattavuutta koskevan päätelmän edustavuuden, koska sen mukaan se perustuu sen tapauksessa pelkästään yhteen liiketoimeen. Väite hylätään, koska komissio laski kyseisten jatkojalostussektorin toimijoiden kannattavuuden niiden kaikkien tietojen perusteella, jotka jatkojalostussektorin toimijat toimittivat kyselylomakevastauksissaan.
(790)
AFASEn jäsentensä parissa tekemästä kyselystä on ensinnäkin huomattava, että kaikilla toimijoilla oli mahdollisuus ilmoittautua tutkimuksen vireillepanon yhteydessä ja vastata jatkojalostussektorin toimijoille suunnattuun kyselylomakkeeseen, jossa pyydettiin tarvittavia tietoja, jotta voidaan arvioida tullien vaikutusta näihin toimijoihin. Toiseksi, kyselyssä ei annettu asentajien tunnistetietoja, minkä vuoksi annettuja tietoja ei voitu tarkastaa esimerkiksi niiden merkityksellisyyden ja luotettavuuden osalta. Kolmanneksi, kyselyssä esitettiin monia kysymyksiä asentajien valmiudesta ottaa kantaakseen mahdolliset tullit, mutta siinä ei viitattu millään tavoin näiden asentajien tutkimusajanjaksolla saamaan voittoon ja jätettiin näin huomiotta toimenpiteiden vaikutuksen arvioinnin kannalta tärkeä tekijä. Tämän vuoksi toimitetusta kyselystä ei voitu tehdä mitään merkityksellisiä päätelmiä.
(791)
Väitettiin, että toimenpiteet eivät ole unionin edun mukaisia, koska ne kohottavat moduulien hintaa eivätkä näin ollen kannusta loppukäyttäjiä/kuluttajia asentamaan niitä. Tämän vuoksi jatkojalostussektorin toimijat saisivat paljon vähemmän tilauksia, ja niiden olisi supistettava liiketoimintaansa. Arviointi perustui työpaikkojen mahdollisia menetyksiä koskevaan Prognosin tekemään tutkimukseen, joka toimitettiin tutkimuksen aikana. Tutkimuksessa esitetään, että suurin osa aurinkosähkömarkkinoiden työpaikoista unionissa on vaarassa, jos tulleja otetaan käyttöön. Tutkimuksessa käytetään EPIAn tekemää arviota, jonka mukaan vuonna 2011 kaikkiin unionin aurinkosähkömarkkinoiden eri vaiheisiin (unionin tuottajat, tuojat sekä alku- ja jatkojalostussektorin toimijat) suoraan liittyviä työpaikkoja on 265 000. Prognosin tutkimuksessa otettiin lähtökohdaksi vuoden 2011 ennuste aurinkosähköön suoraan liittyvistä kaikista työpaikoista ja pääteltiin, että 265 000 työpaikasta jopa 242 000 työpaikkaa menetetään kolmessa vuodessa tullien tasosta riippuen. Suurin osa työpaikoista menetetään väitetysti jatkojalostusmarkkinoilla, joilla Prognosin mukaan vuonna 2011 työskenteli noin 220 000 henkeä.
(792)
Tutkimuksessa ei vahvistettu edellä esitettyä skenaariota vaan saatiin tulokseksi paljon alhaisempi suoraan unionin aurinkosähkömarkkinoihin liittyvien työpaikkojen määrä vuonna 2011, tutkimusajanjaksolla ja vuonna 2012.
(793)
Tutkimuksessa kyseenalaistettiin ensinnäkin EPIAn arvioiman aurinkosähkömarkkinoihin suoraan liittyvien työpaikkojen kokonaismäärän tarkkuus. EPIAn toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana kävi ilmi, että arvion pohjana olleet tiedot, joiden perusteella tehtiin päätelmä 265 000 työpaikasta, olivat epätarkkoja eivätkä mahdollistaneet tällaisen päätelmän tekemistä. Tarkastuskäynnillä saatujen tietojen mukaan vaikuttaa siltä, että vuodelle 2011 lasketun aurinkoenergiamarkkinoihin suoraan liittyvien työpaikkojen määrän virhemarginaali olisi jopa 20 prosenttia. Arvioon sisältyy lisäksi työllisyys Euroopan unionin ulkopuolisissa Euroopan maissa samoin kuin ohutkalvosektoriin liittyvä työllisyys, joka ei kuulu tämän tutkimuksen piiriin.
(794)
On selvennettävä, että aurinkosähkömarkkinoihin suoraan liittyvien työpaikkojen kokonaismäärässä oleva 20 prosentin virhemarginaali, jota voidaan soveltaa joko ylös- tai alaspäin, kävi ilmeiseksi EPIAan tehdyn tarkastuskäynnin aikana. Se osoittaa, miten vaikeaa on arvioida jatkojalostussektorin työllisyyteen liittyviä tarkkoja lukuja, koska tietolähteitä on vain harvoja ja ne ovat usein keskenään ristiriitaisia.
(795)
Vaikka näistä epäilyksistä huolimatta työpaikkojen alkuperäistä arviota käytettäisiinkin toimenpiteiden vaikutuksen arviointiin, on otettava huomioon seuraavat seikat. Arvio kattaa aurinkoenergiasektorin työpaikat Euroopassa vuonna 2011, jolloin unionissa asennettiin erittäin paljon aurinkosähkövoimaloita (noin 20 GW). On kohtuullista olettaa, että kun otetaan huomioon asennusten väheneminen - noin 17,5 GW tutkimusajanjaksolla ja 15 GW vuonna 2012 - etenkin jatkojalostussektorin työpaikat, jotka korreloivat suoraan voimaloiden määrään, laskivat vastaavasti. Julkisesti saatavilla olevissa alan erikoislehdissä esitettiin, että Saksassa, jossa on suurimmat kansalliset markkinat, vuosien 2011 ja 2012 välillä aurinkosähkösektorin työpaikat vähenivät 128 000:sta 100 000:een, mukaan luettuna tuottajasektorin työpaikat. Lisäksi tutkimuksessa tuli esiin vakavia epäilyksiä sen suhteen, sisältyivätkö lukuihin ainoastaan täysiaikaiset ja yksinomaan aurinkosähkösektoriin liittyvät työpaikat. Tähän liittyen tutkimuksessa kävi ilmi, että etenkin jatkojalostusmarkkinoilla (asennukset) aurinkosähköön liittyvä toiminta on yleensä vain osa paljon laajempaa liiketoimintaa, ja pääasiallista liiketoimintaa ovat esimerkiksi lämpö- tai sähköasennukset tai putkityöt.
(796)
Edellä esitetyn perusteella on todennäköistä, että toimenpiteiden käyttöönotto saattaa johtaa tutkimuksen kohteena olevan tuotteen hintojen nousuun unionissa, minkä seurauksena aurinkosähkövoimalat mahdollisesti vähenevät lyhyellä aikavälillä. Markkinoiden tämän osan työpaikkoihin kohdistunee vain vähäisiä negatiivisia vaikutuksia jäljempänä esitetyistä syistä. Ainakin joiden asentajien aurinkoenergiaan liittyvä toiminta muodostaa vain osan niiden liiketoiminnasta ja on lisäksi kausiluontoista. Sen vuoksi asentajien pitäisi pystyä hoitamaan muuta toimintaa tilanteessa, jossa aurinkosähkövoimaloiden kysyntä supistuu. Koska uudistuvaa energiaa ja energiatehokkuutta koskevista tavoitteista on sovittu unionin tasolla ja ne sitovat oikeudellisesti jäsenvaltioita, on odotettavissa, että aurinkosähkövoimaloiden vähentynyt kysyntä näkyy muun muotoisen uudistuvan sähköenergian ja energiatehokkuuden lisääntyvänä kysyntänä. Monilla jatkojalostussektorin työntekijöillä on todennäköisesti tarvittavat taidot, jotta he voivat hyödyntää näiden lähisektoreiden lisääntynyttä kysyntää. Kun vielä otetaan huomioon jatkojalostusmarkkinoilla saatava voitto (ks. 785 kappale), asentajien pitäisi pystyä ottamaan kantaakseen osa hinnankorotuksista ja rajoittamaan näin vaikutusta loppuhintaan ja aurinkosähkövoimaloiden kysyntään.
(797)
Tullien käyttöönotosta riippumatta julkisesti saatavilla olevat ennusteet aurinkosähkövoimaloiden kysynnästä osoittavat, että kysyntä todennäköisesti supistuu vuonna 2013, jolloin asennuksia ennustetaan olevan 9,8-16,5 GW, millä on todennäköisesti joka tapauksessa negatiivinen vaikutus työpaikkojen määrään jatkojalostusmarkkinoilla.
(798)
Lopuksi on vielä huomattava, että aurinkosähkön hintojen mahdollinen nousu tapahtuu todennäköisesti joka tapauksessa, koska unionin markkinoille tuleva kiinalainen tuotanto vaikuttaa olevan suureksi osaksi tappiollista, mikä on kestämätön tilanne.
(799)
Työpaikkojen menetyksistä tutkimuksen aikana kerätyt tiedot vahvistavat, että jatkojalostussektorin työpaikat ovat vähentyneet aurinkosähkövoimaloiden kysynnän supistuttua unionissa noin 5 GW vuosien 2011 ja 2012 välillä. Näitä työpaikkojen menetyksiä ei voida liittää toimenpiteisiin, koska ne liittyvät markkinakehitykseen. Kysynnän ennustetaan vielä supistuvan vuosina 2013 ja 2014, minkä seurauksena työpaikat aurinkoenergiasektorilla vähenevät todennäköisesti edelleen. Suuret tutkimuskeskukset ennustivat tällaista kysynnän kehitystä jo ennen tutkimuksen vireillepanoa, minkä vuoksi työpaikkojen menetysten ei voida katsoa johtuvan toimenpiteiden käyttöönotosta.
(800)
Unionin tuotannonala toimitti PriceWaterHouseCoopers-konsulttiyrityksen, jäljempänä ”PWC”, tekemän tutkimuksen toimenpiteiden mahdollisista vaikutuksista aurinkoenergiasektoriin liittyviin työpaikkoihin. PWC:n tutkimuksessa viitataan Prognosin tutkimukseen, jossa ennustettiin suuria työpaikkojen menetyksiä aurinkosähkömarkkinoilla toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena ja jonka AFASE toimitti ennen väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönottoa (tutkimusta käsiteltiin 791 kappaleessa). PWC:n tutkimuksessa kritisoitiin Prognosin tutkimusta tuomalla esiin se, että Prognosin arvion mukaan menetettävien työpaikkojen lukumäärä olisi suurempi kuin aurinkoenergiasektorin työpaikkojen kokonaismäärä unionissa. Tullien vaikutuksista unionin markkinoilla PWC teki täysin vastakkaiset päätelmät kuin Prognos ja ennusti positiivista nettovaikutusta työpaikkoihin unionissa ja arvioi tullien etujen olevan esimerkiksi kysyntään kohdistuvia mahdollisia negatiivisia vaikutuksia suuremmat.
(801)
AFASE väitti, että komissio ei ilmoittanut, mistä se oli saanut EPIAn mukaan aurinkoenergiamarkkinoihin vuonna 2011 suoraan liittyvien työpaikkojen määrän virhemarginaaliksi 20 prosenttia.
(802)
Tämä 20 prosentin virhemarginaali, jota voidaan soveltaa joko ylös- tai alaspäin, kävi ilmeiseksi EPIAan tehdyn tarkastuskäynnin aikana. Se osoittaa, miten vaikeaa on arvioida jatkojalostussektorin työllisyyteen liittyviä tarkkoja lukuja, koska tietolähteitä on vain harvoja ja ne ovat usein keskenään ristiriitaisia.
(803)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet väittivät, että komission analyysissä ei puututtu lainkaan siihen, että tullit vielä lisäävät työpaikkojen menetyksiä, jotka ovat seurausta aurinkosähkövoimaloiden vähenemisestä vuoden 2011 jälkeen. Väitteen mukaan työpaikkojen menetykset, etenkin jatkojalostussektorilla, liittyvät tiiviisti siihen, että aurinkosähkösektorin asentajat ovat riippuvaisia aurinkosähkövoimaloista. Lisäksi AFASE kritisoi komissiota siitä, ettei se ole ottanut asianmukaisesti huomioon AFASEn jäsenten keskuudessa tehtyä kyselyä ja Yhdistyneen kuningaskunnan Solar Trade Association -järjestön tekemää samanlaista kyselyä, jotka väitteen mukaan tuovat esiin tämän riippuvuuden.
(804)
Väitteestä, jonka mukaan komissio ei ole puuttunut siihen, miten tullit vaikuttavat työpaikkoihin, viitataan edellä 799 ja 800 kappaleeseen, joissa käsitellään toimenpiteiden vaikutusta aurinkosähkösektorin työpaikkoihin ja joissa tunnustetaan, että toimenpiteet saattavat vaikuttaa jatkojalostussektorin työpaikkoihin lyhyellä aikavälillä.
(805)
Mitä tulee AFASEn ja Yhdistyneen kuningaskunnan Solar Trade Association -järjestön tekemiin kyselyihin, lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen näihin kyselyihin osallistuneiden yritysten identiteetti ilmoitettiin. Kyselyt olivat kuitenkin puutteellisia, koska esimerkiksi tietyt vastaukset eivät olleet täydellisiä. Kyselyjen analyysistä kävi ilmi seuraavaa. AFASEn kyselystä on ensinnäkin huomattava, että suurin osa niistä 50 asentajasta, jotka vastasivat kyselyyn, ilmoitti toimivansa yksinomaisesti aurinkosähkömarkkinoilla. Näistä 50 asentajasta 15 ilmoitti, että niillä on myös muuta kuin aurinkosähköalan toimintaa, kuten lämmitys, sähköasennukset ja tuulivoima tietyssä määrin. Yhdistyneen kuningaskunnan tapauksessa kyselyyn vastanneista 31 yrityksestä 21:llä oli myös muuta kuin aurinkosähköalan toimintaa. Tämä osoittaa, että väliaikaista polkumyyntitullia koskevan asetuksen johdanto-osan 247 kappaleessa esitetty päätelmä, jonka mukaan nämä yritykset voivat suorittaa myös muuta toimintaa, kuten lämpö- tai sähköasennuksia tai putkitöitä tai muita vihreän energian alan asennuksia, pätee lähes puoleen hankkeiden toteuttajista ja asentajista. Tunnustetaan kuitenkin, että tämä saattaa olla vähäisempää kuin mitä väliaikaista polkumyyntitullia koskevassa asetuksessa oletettiin. Sen lieventävä vaikutus työpaikkojen menetyksiin saattaa siksi olla vähäisempi kuin alun perin oletettiin. Jotkin AFASEn ja Yhdistyneen kuningaskunnan Solar Trade Association -järjestön kyselyyn vastanneista toimijoista ovat käyttäneet unionissa tuotettuja tuotteita ja jotkin suunnittelevat ostavansa muita kuin kiinalaisia tuotteita toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen välttääkseen hinnan korotukset.
Näin ollen niiden riippuvuuden Kiinasta tulevasta tuonnista ja toimenpiteiden vaikutuksen odotetaan vähenevän, koska ne voivat hankkia unionissa tuotettuja tuotteita. Arviointi toimenpiteiden vaikutuksesta kaikkien kyselyyn osallistuneiden toimijoiden liiketoimintaan ei mahdollistanut pitävien päätelmien tekemistä, koska arviointi oli erittäin hajanainen. Jotkin yritykset eivät edes kyenneet arvioimaan vaikutusta. Myös vastaukset kysymykseen, joka koski sellaisten aurinkosähköhankkeiden lukumäärää, jotka saattavat peruuntua toimenpiteiden käyttöönoton vuoksi, vaihtelivat vaihtoehdosta ”ei monta” vaihtoehtoon ”kaikki hankkeet” Yhdistyneen kuningaskunnan kyselyssä. Jotkin toimijat eivät pystyneet arvioimaan tätä. Kummassakaan kyselyssä ei lisäksi ollut kysymystä niihin osallistuneiden toimijoiden kannattavuudesta, mikä on tärkeää arvioitaessa, miten ne pystyvät ottamaan kantaakseen tullin käyttöönotosta seuraavan mahdollisen hinnannousun.
(806)
Useat osapuolet väittivät, että asentajat eivät pysty helposti muuttamaan toimintaansa tai vaihtamaan muun vihreän energian alalle hyvin erilaisen teknologian ja osaamisen vuoksi. Sen vuoksi ne joutuvat lopettamaan toimintansa, jos tullit otetaan käyttöön. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli toisti tämän ja väitti, että asentajat ovat investoineet huomattavia resursseja aurinkosähköön erikoistumiseen, kuten erityiskoulutukseen, mikä osoittaa, että ne keskittyvät aurinkosähkösektoriin eivätkä pysty helposti vaihtamaan muuhun toimintaan.
(807)
Väitteen tueksi ei esitetty riittävästi näyttöä, koska ei osoitettu, mitä erityistietoja asentajan olisi hankittava ja miten vaikeaa ja kallista sen hankkiminen on. Toimielimet tunnustavat toki, että asentajille on kertynyt erityisesti aurinkosähkömoduulien asennukseen liittyvää osaamista. Tämän osaamisen kehittyminen on kuitenkin suhteellisen tuoretta ja täydentää asentajien primaariosaamista sähkö- ja lämpö- ja putkiasennusten alalla. Se on lisäksi tapahtunut reaktiona hyvän kauppatavan vastaisiin käytäntöihin eli Kiinasta tuetusti tulevaan valtavaan tuontiin. Asentajien työntekijöiden erikoistaidoista riippumatta väitettä on tarkasteltava rinnakkain 792-800 kappaleessa esitetyn analyysin kanssa jatkojalostussektorin työllisyystilanteesta, johon lyhyellä aikavälillä saattaa kohdistua negatiivinen vaikutus mutta jossa kestävän kaupan ansiosta tapahtuu parannusta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä ja asentajien työllisyys kohenee. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(808)
Useat osapuolet kiistivät jatkojalostussektorin toimijoiden kyvyn ottaa edes osittain kannettavakseen mahdolliset hinnannousut. Väitteen tueksi ei esitetty riittävästi näyttöä, jonka perusteella olisi voitu arvioida, missä määrin väite piti paikkansa. Suoraan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyneiden yhteistyössä toimineiden jatkojalostussektorin toimijoiden kannattavuudeksi arvioitiin keskimäärin 11 prosenttia, mikä antaa kyseisille toimijoille mahdollisuuden ottaa ainakin osittain kannettavakseen mahdollinen hinnannousu. Tässä yhteydessä on muistettava, että yleinen hintasuuntaus on laskeva.
(809)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat väitteen, jonka mukaan toimenpiteiden seurauksena aurinkosähkötuotteiden kysynnän supistuminen on vakava riski unionissa, mikä näiden osapuolten mielestä puhuu toimenpiteitä vastaan. Eräs osapuoli väitti, että tällä hetkellä aurinkoenergian kysynnän hintajousto on suuri ja pienikin aurinkoenergiatuotteiden hinnan nousu johtaisi kysynnän voimakkaaseen supistumiseen. Osapuoli arvioi, että noin 30 prosentin suuruinen tasoitustulli supistaisi kysyntää 8 GW:lla ja 50 prosentin tulli 10 GW:lla. AFASE viittasi samansuuntaisesti markkina-analyytikon tekemään tutkimukseen, jossa myös ennustetaan kysynnän supistumista noin 2 GW:lla vuonna 2013, jos 50 prosentin tulli otetaan käyttöön, eli kyseessä on paljon vähäisempi supistuminen.
(810)
Vaikka osapuolet toimittivat tutkimuksen aikana edellä mainittujen lisäksi muitakin kysynnän supistumista koskevia skenaarioita, niiden tulokset eivät olleet vertailukelpoisia. Vaikkei voidakaan sulkea pois mahdollisuutta, että tullien seurauksena aurinkosähkövoimaloiden kysyntä supistuu, tätä vaikutusta on vaikea esittää määrällisesti, kun otetaan huomioon eri tekijät, jotka vaikuttavat aurinkosähkövoimaloiden houkuttelevuuteen unionissa. Lisäksi vaikka tällainen supistuminen tapahtuisikin lyhyellä aikavälillä, tasapuolisista kilpailuedellytyksistä keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä saatavien etujen odotetaan olevan lyhyen aikavälin negatiivisia vaikutuksia suuremmat. AFASE itse tunnusti myös, että kysynnän ja tullien välistä suoraa yhteyttä voidaan arvioida vasta, kun tullit ovat käytössä. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(811)
Kuten 784 kappaleessa mainittiin, kyselylomakevastauksia saatiin kuudelta aurinkosähkösektorin palveluntarjoajalta (esim. logistiikka, kuljetukset, pr-toiminta), joiden toiminta ei liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen. Vastauksista saatiin viitteitä aurinkosähkösektoriin liittyvän toiminnan suhteellisesta merkityksestä verrattuna yhteistyössä toimineiden toimijoiden kokonaistoimintaan. Vastausten tietyistä puutteista huolimatta kyselylomakkeiden tietojen perusteella voitiin arvioida, että näiden toimijoiden aurinkoenergiasektoriin liittyvä toiminta oli marginaalista verrattuna niiden koko toimintaan. Niiden aurinkoenergiasektoriin liittyvän toiminnan osuus niiden koko liikevaihdosta oli vain noin 5 prosenttia ja kokonaistyöllisyydestä noin 8 prosenttia. Kannattavuus oli keskimäärin noin 7 prosenttia. On kuitenkin huomattava, että kannattavuutta koskevat tiedot eivät olleet täysin kattavat, koska kaikki toimijat eivät vastanneet tähän kohtaan. Sen vuoksi pääteltiin, että toimenpiteiden mahdolliset vaikutukset aurinkoenergiasektorin palveluntarjoajien taloudelliseen tilanteeseen eivät todennäköisesti ole merkittävät.
(812)
Edellä esitetty huomioon ottaen pääteltiin, että toimenpiteiden vaikutus jatkojalostussektorin toimijoihin olisi jossakin määrin negatiivisempi lyhyellä aikavälillä, kun otetaan huomioon voimaloiden mittavampi väheneminen, kuin vastakkaisessa tilanteessa, jossa tulleja ei oteta käyttöön, (suurten tutkimuskeskusten ennusteen mukaan) ja siltä osin kuin jatkojalostussektorin toimijat eivät pysty ottamaan tulleja kannettavakseen. Aurinkosähkövoimaloiden kysynnän mahdollisesta vähenemisestä huolimatta asentajien pitäisi pystyä harjoittamaan muuta toimintaansa, joko muihin vihreän energian lähteisiin liittyvää tai ensisijaista liiketoimintaansa, kuten edellä on todettu. Pääteltiin, että toimitettujen tietojen perusteella toimenpiteiden mahdolliset vaikutukset aurinkoenergiasektorin palveluntarjoajien taloudelliseen tilanteeseen eivät todennäköisesti ole merkittävät.
6.6. Loppukäyttäjien (kuluttajien) etu
(813)
Mitkään suoraan loppukäyttäjien etua edustaneet osapuolet, kuten kuluttajajärjestöt, eivät antaneet lausuntoja. Tässä tapauksessa tarkoitetaan kahdenlaisia loppukäyttäjiä: kuluttajia (kotitalouksia) ja muita loppukäyttäjiä (esim. laitoksia ja muita investoijia). Tutkimuksessa kävi ilmi, että kuluttajat tilasivat vain noin neljänneksen nykyisistä aurinkosähkövoimaloista (nk. pienet kattovoimalat) unionissa. Muut loppukäyttäjät tilasivat muita voimaloita (paljon suuremman mittakaavan maahan asennetut teolliset ja kaupalliset voimalat).
(814)
Useat osapuolet väittivät, että jos toimenpiteet otetaan käyttöön, kuluttajat kärsisivät aurinkosähkömoduulien hinnannoususta. Vaikka tullien seurauksena aurinkosähkömoduulien hinnan unionin markkinoilla voitaisiinkin odottaa nousevan jonkin verran, on todennäköistä, että kuluttajiin ja muihin loppukäyttäjiin kohdistuva vaikutus olisi vain vähäinen, koska tutkimuksessa kävi ilmi, että moduulien hinnan osuus aurinkosähkövoimalan kokonaiskustannuksista on enintään 50 prosenttia. Kun otetaan huomioon hankkeen toteuttajien ja asentajien voittomarginaalit, on kohtuullista olettaa, että mahdollinen moduulien hinnankorotus kohdistuisi kuluttajiin vain osittain ja lievenisi näin. Saatavilla olevan näytön perusteella päätellään, että toimenpiteet ehdotetun tullin tasoisina jäisivät ainakin osittain toimitusketjun kannettavaksi, minkä vuoksi ne eivät välttämättä korottaisi kuluttajahintoja vähittäismyyntitasolla.
(815)
Lisäksi on huomattava, että jos tulleja ei oteta käyttöön, unionin tuotannonalan todennäköinen häviäminen voisi johtaa siihen, että kuluttajilla on jatkossa vain yksi moduulien hankintalähde. Tällöin kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat voisivat vahvistaa jo ennestään erittäin vahvaa asemaansa markkinoilla, minkä seurauksena myös hinnat voisivat nousta lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä kuluttajien/loppukäyttäjien haitaksi. Kuten edellä todettiin, hinnat nousevat todennäköisesti joka tapauksessa, koska Kiinan tuotanto on tappiollista.
(816)
Jotkin osapuolet väittivät, että tullit nostavat tutkimuksen kohteena olevan tuotteen hintaa. Tämän seurauksena aurinkosähkövoimaloiden kysyntä laskisi, koska niistä tulisi liian kalliita kuluttajille eikä riittävän houkuttelevia muille investoijille.
(817)
Kuten jo 752 kappaleessa mainittiin, vaikka hinnat saattavat kohota tilapäisesti toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena, hintojen yleinen suuntaus on laskeva, kuten useissa julkisesti saatavilla olevissa lähteissä on todettu. Tämän vuoksi väite hylättiin. Vaikka toimenpiteistä seuraavaa mahdollista hinnannousua ja siitä johtuvaa mahdollista kysynnän supistumista on vaikea määrittää tarkasti, on otettava huomioon useita seikkoja. Ensinnäkin tutkimuksen kohteena olevan tuotteen osuus aurinkosähkövoimalan kokonaiskustannuksista on enintään 50 prosenttia, minkä vuoksi tulli on mahdollista ottaa kannettavaksi ainakin osittain. Toiseksi, unionin tuotannonalan kilpailu kolmansien maiden tuottajien kanssa, jotka jo toimivat unionin markkinoilla, pitää todennäköisesti hinnat alhaalla. Samalla unionin tuotannonalan pitäisi pystyä saavuttamaan paremmat taloudelliset tulokset mittakaavaetujen ansiosta, kun tuotantolaitoksia hyödynnetään paremmin ja tuotantokustannukset alenevat. Kolmanneksi, aurinkosähkövoimaloiden kysyntä korreloi tutkimuksen kohteena olevan tuotteen hintatason mutta myös syöttötariffitason kanssa. Nykyisillä alhaisilla kysyntätasoilla - verrattuna vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson aikaisiin tasoihin - on odotettavissa, että syöttötariffit eivät laske yhtä nopeasti kuin tarkastelujaksolla ja mahdollistavat jatkuvat investoinnit aurinkosähköhankkeisiin. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(818)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli vastusti edellä esitettyjä perusteluja. Se väitti, että alenevaa hintasuuntausta ei voida pitää yllä toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Osapuoli muistutti, että toimenpiteet edustavat erittäin merkittävää kustannusten nousua, jota kustannusten aleneminen ja/tai tuonti kolmansista maista eivät voi täysin kompensoida. Lisäksi todettiin, että unionin tuotannonala ei pysty tekemään uusia investointeja laitoksiin ja koneisiin ja että jatkojalostussektorin toimijat voivat ottaa kantaakseen vain vähäiset kustannukset, jos niiden kannattavuus on 11 prosenttia. Lopuksi vielä todettiin, ettei ole mitään näyttöä, joka osoittaisi, että syöttötariffeilla voidaan kompensoida hinnannousu.
(819)
On muistettava, että tämän väitteen vastaisesti ei odotetakaan, että toimenpiteistä johtuva hinnannousu voitaisiin täysin kompensoida, vaan että toimenpiteestä johtuva tilapäinen hinnannousu on mahdollinen (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 247 kappale). Tällainen hinnannousu voi olla tulosta kiinalaisten tuettujen hintojen ja ei-kiinalaisten tuotteiden hintojen eri tasoista. Tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella voidaan kuitenkin väittää, että mahdollinen hinnannousu voi kompensoitua useiden tekijöiden tuloksena, kun otetaan huomioon jatkojalostussektorin 11 prosentin luokkaa olevat voitot. Väitteestä, jonka mukaan ei ole näyttöä siitä, että syöttötariffeilla voitaisiin kompensoida hinnannousua, on kohtuullista olettaa, että syöttötariffeja mukautetaan ajan mittaan hankkeiden hintojen kehitystä vastaavasti.
(820)
Eräs osapuoli väitti, että maaliskuusta 2013 lähtien moduulien hinnat itse asiassa kohosivat unionissa 20 prosenttia ja että varastoissa on ollut vakavaa vajausta vuodesta 2013 lähtien. Väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä, ja julkisista lähteistä saadut tiedot itse asiassa vahvistavat, että hinnat olivat suhteellisen vakaat vuoden 2013 toisella neljänneksellä. Vaikka tiedot olisivatkin oikein, ne osoittaisivat vain, että tuonnin kirjaamisvelvoitteen jälkeen mahdollisen tasoitustullin riski on otettu huomioon hinnoittelussa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(821)
Eräs toinen osapuoli väitti, että aurinkosähköhankkeet eivät tuota voittoa investoijalle, jos syöttötariffien aleneminen ei korreloi hankkeiden kustannusten alenemisen kanssa, mukaan luettuna moduulien hinnat, koska ne edustavat merkittävää osuutta kustannuksista kaikissa hankkeissa. Tähän liittyen väitettiin, että tullit vaarantaisivat monen aurinkosähköhankkeen toteutettavuuden, koska ne korottavat hintaa.
(822)
Kuten 752 kappaleessa mainittiin, tutkimuksen kohteena olevan tuotteen hintojen yleinen suuntaus vaikuttaa olevan laskeva. Lisäksi syöttötariffien merkitys markkinoille on pienenemässä, kun monilla alueilla saavutetaan todennäköisesti verkkopariteetti. Näillä perusteilla hylättiin väite, jonka mukaan aurinkosähkömoduulien hinnalla olisi negatiivista vaikutusta aurinkosähköhankkeisiin, mukaan luettuna niiden toteutettavuuteen.
(823)
Eräs asianomainen osapuoli toimitti sisäisen mallinnuksen todistaakseen, että monien aurinkosähköhankkeiden toteutettavuus vaarantuisi, jos tullit otettaisiin käyttöön.
(824)
Mallinnuksen perusteella ei pystytty tekemään asianmukaista määrällistä arviota siitä, missä määrin aurinkosähkövoimaloihin tehtävien investointien houkuttelevuus (esim. investointien tuotto) voisi laskea, jos tutkimuksen kohteena olevan tuotteen hinta nousee. Kyseisessä mallinnuksessa käytetty oletus, jonka mukaan mahdollinen tulli siirrettäisiin kokonaan loppukäyttäjien tai kuluttajien maksettavaksi, on kuitenkin epätodennäköinen, kun otetaan huomioon jatkojalostussektorin toimijoiden nykyiset voittomarginaalit. Investointipäätökset eivät myöskään perustu pelkästään moduulien hintaan vaan riippuvat monista muistakin tekijöistä, kuten aurinkosähkövoimaloiden kannalta yleisesti suotuisista puitteista tietyssä maassa, tuen tasosta ja sähkön hinnasta (verkkopariteetti). Sen vuoksi tämä perustelu oli hylättävä.
(825)
Edellä sanotun perusteella pääteltiin, että toimenpiteiden käyttöönotolla olisi yleisesti ottaen vähäisiä vaikutuksia kuluttajiin ja muihin loppukäyttäjiin. Tämä ei riipu kansallisten tukijärjestelmien roolista aurinkosähkön kysynnän kasvattamisessa. Jos kansallisia tukijärjestelmiä mukautetaan aurinkopaneelien korkeamman hinnan mukaiseksi (korkeammilla syöttötariffeilla), kuluttajiin kohdistuva vaikutus saattaa olla olematon.
6.7. Muut väitteet
(826)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonala ei pysty tarjoamaan unionin markkinoille vaadittuja määriä, joten jos tasoitustullit otetaan käyttöön, riskinä on tarkasteltavana olevan tuotteen puute unionissa, mikä saattaa johtaa sen hinnan lisäkorotuksiin.
(827)
Tutkimuksessa havaittiin, että väite on perusteeton. Unionin tuotannonala on alihyödyntänyt tuotantokapasiteettiaan vuodesta 2009 lähtien. Unionin moduulien tuotantokapasiteetin käyttöaste oli tutkimusajanjaksolla 41 prosenttia ja ylimääräinen vapaa kapasiteetti noin 5,7 GW ja unionin kennojen tuotantokapasiteetin käyttöaste oli 63 prosenttia ja ylimääräinen vapaa kapasiteetti noin 1,2 GW. Vapaan kapasiteetin ansiosta unionin tuotannonala pystyy näin ollen kilpailemaan markkinoiden lisäosasta lyhyellä aikavälillä. Myös keskipitkällä aikavälillä on kohtuullista olettaa, että unionin tuotannonala laajentaa tuotantokapasiteettiaan pystyäkseen saavuttamaan paremmat mittakaavaedut ja hinnan lisäalennukset. Maailmassa on myös muita hankintalähteitä, joilla on toimintaa unionin markkinoilla ja jotka voivat kilpailla unionin markkinoilla siinä tapauksessa, että kiinalaisten tuotteiden tuonti vähenee. Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin ulkopuolisen muun kuin kiinalaisen tuotannon käyttämätön kapasiteetti oli tutkimusajanjaksolla 5,6 GW moduulien ja 6 GW kennojen osalta. Sen vuoksi päätellään, että unionin ja unionin ulkopuolisten tuottajien käyttämätön kapasiteetti yhteensä on riittävä, jotta sillä voidaan täydentää lyhyellä aikavälillä kiinalaisen tuonnin mahdollinen väheneminen, kun otetaan huomioon suurten tutkimuskeskusten, kuten EPIAn, ennustama aurinkosähkövoimaloiden kysyntä unionissa vuonna 2013 (9,8-16,5 GW) ja 2014 (9-17,1 GW).
(828)
Vaikka unionin tuotantokapasiteetista tehtäisiin varovaisempikin arvio (ks. 545 kappale), unionin ja kolmansien maiden yhteinen käyttämätön kapasiteetti olisi riittävä täydentämään lyhyellä aikavälillä Kiinasta tulevan tuonnin mahdollista vähenemistä. Myös keskipitkällä aikavälillä on kohtuullista olettaa, että unionin tuotannonala laajentaa tuotantokapasiteettiaan saavuttaakseen mittakaavaetuja, jotka puolestaan mahdollistavat hinnan lisäalennukset. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(829)
Jotkin osapuolet väittivät myös, että tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevien tullien käyttöönotto vahingoittaa aurinkosähkömarkkinoiden kehitystä Euroopassa, minkä vuoksi Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita, jotka koskevat uusiutuvia energialähteitä ja EU:n kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiä, ei saavuteta.
(830)
Aluksi on todettava, että Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet eivät riipu yksinomaisesti aurinkoenergiasta. Yhtä tärkeitä ovat muut vihreät energialähteet, kuten tuuli, biomassa ja vesi. Koska aurinkoenergialle ei ole osoitettu mitään tiettyä prosenttiosuutta Eurooppa 2020 -strategian tavoitteissa, aurinkosähkövoimaloiden määrän hienoisen vähenemisen ei odoteta kohottavan strategian kustannuksia. Aurinkopaneelien hinta on lisäksi vain yksi monista tekijöistä, jotka ovat keskeisiä aurinkosähköteollisuuden kehittämisessä unionissa. Yhtä tärkeitä ovat suotuisat oikeudelliset ja taloudelliset puitteet unionin ja jäsenvaltioiden tasolla, uusiutuvaa energiaa koskevien hankkeiden paremmat rahoituksensaantimahdollisuudet sekä investoinnit tutkimukseen ja kehittämiseen. Aurinkosähköön tehtävien investointien rahoittamisen osalta tullien käyttöönotolla parannetaan unionin tuotannonalan ja koko aurinkosähkösektorin tilannetta. Näin todennäköisesti myös parannetaan pääoman saantia sekä unionin tuotannonalan että aurinkosähkösektorin investoijien parissa. On vielä muistettava, että tullin tarkoituksena ei ole lakkauttaa Kiinasta tulevaa tuontia vaan palauttaa tasapuoliset toimintaedellytykset. Jos tarkasteltavana olevan tuotteen hinta nousee, jatkojalostussektorilla todistetusti saadut voitot ovat sellaisia, että voidaan olettaa, että jatkojalostusmarkkinoiden toimijat ottavat osan hinnannoususta kantaakseen. Sen vuoksi moduulien hintojen ei pitäisi nousta merkittävästi loppukäyttäjien/kuluttajien osalta ja aurinkosähkövoimaloiden kysyntä voidaan säilyttää ennustetun suuruisena.
(831)
Edellä sanotun perusteella pääteltiin, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei yleisesti ottaen olisi merkittäviä haitallisia vaikutuksia EU:n muuhun politiikkaan.
6.8. Unionin etua koskevat päätelmät
(832)
Unionin tuotannonalaan kohdistuvat yleisesti positiiviset vaikutukset ovat suuremmat kuin todennäköiset negatiiviset vaikutukset muihin aurinkosähkömarkkinoiden toimijoihin, kuten loppukäyttäjiin (kuluttajiin).
(833)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että unionin edusta saatavilla olevien tietojen perusteella ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön lopullisia toimenpiteitä Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa.
7. LOPULLISET TASOITUSTOIMENPITEET
(834)
Tukea, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön lopulliset tasoitustoimenpiteet, jotta tuettu tuonti ei pääsisi aiheuttamaan enempää vahinkoa unionin tuotannonalalle.
7.1. Vahingon korjaava taso
(835)
Näiden toimenpiteiden tasoa määritettäessä otettiin huomioon todetut tukimarginaalit ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä ylittämättä todettua tukimarginaalia.
(836)
Vahingollisen tuetun tuonnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voisi niiden ansiosta kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), jonka tällainen tuotannonala voisi kohtuudella saada samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman tuetun tuonnin vaikutusta. Unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti voitto on se, joka saadaan tarkastelujakson alussa eli ennen tuetun tuonnin kasvua. Sen vuoksi tavoitevoitto vahvistettiin 8 prosenttiin sen painotetun keskimääräisen voiton perusteella, jonka unionin tuotannonala sai vuosina 2009 ja 2010 moduulien ja kennojen osalta, kun toiminta oli kannattavaa.
(837)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen unionin tuotannonala väitti, että vuoden 2010 kannattavuutta olisi käytettävä kannattavuustasona, jonka unionin tuotannonala voi kohtuudella saavuttaa ilman tuettua tuontia, eikä vuosien 2009 ja 2010 keskimääräistä voittomarginaalia. Tältä osin väitettiin, että vuoden 2009 kannattavuus oli riittämätön ja että näiden kahden vuoden olosuhteet olivat selvästi erilaiset, kun otetaan huomioon etenkin vuonna 2010 tapahtunut kulutuksen kehitys, joka lievensi tuetun tuonnin vaikutuksia tuona vuotena. On huomattava, ettei ole merkityksellistä, oliko unionin tuotannonalan saama keskimääräinen voittomarginaali ”riittävä”, kun määritetään vahingon korjaavaa tasoa. Vahingon korjaavan tason olisi perustuttava voittoon, joka voidaan kohtuudella saavuttaa ilman tuettua tuontia. On tutkivan viranomaisen käytäntönä katsoa, että tämä taso on saavutettu tarkastelujakson alussa. Koska tässä tapauksessa unionin tuotannonalalle aiheutui tappioita kennojen myynnistä tarkastelujakson alussa vuonna 2009, menetelmä ei ollut sopiva, ja pidettiin luotettavampana määrittää vahingon korjaava taso tarkastelujakson ensimmäisen ja toisen vuoden keskimääräisen voittomarginaalin perusteella. Tässä yhteydessä katsottiin myös, ettei ole merkityksellistä, että olosuhteet olivat erilaiset näinä kahtena vuonna.
(838)
Eräs osapuoli toi uudelleen esiin, että moduuleille ja kennoille olisi vahvistettava eri tavoitevoitto, koska näiden tuotelajien kannattavuudessa oli eri suuntaukset tarkastelujaksolla. Vaikka indikaattorit osoitettiin erikseen kullekin tuotelajille, kustakin indikaattorista tehdyt päätelmät viittaavat tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen kokonaisuudessaan. On myös muistettava, että moduulit ja kennot ovat yksi tuote, minkä vuoksi tukimarginaali ja vahingon korjaava taso vahvistettiin tällä perusteella.
(839)
Tämän perusteella unionin tuotannonalalle laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin lisäämällä edellä mainittu 8 prosentin voittomarginaali otokseen valittujen unionin tuottajien tuotantokustannuksiin tutkimusajanjaksolla.
(840)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin sitten vertaamalla otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa, joka vahvistettiin hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa ja jota oikaistiin tuontikustannusten ja tullien huomioon ottamiseksi, ja otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla myymän samankaltaisen tuotteen painotettua keskimääräistä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa tutkimusajanjaksolla. Vertailun tuloksena saatu hinnanero ilmaistiin sitten prosentteina painotetusta keskimääräisestä CIF-tuontiarvosta.
(841)
Eräs osapuoli väitti, että otokseen valittujen unionin tuottajien myynti kohdistui kalliimman hintaluokan markkinoille, kuten kotitalouksien ja pienten yritysten sektorille, jolla syöttötariffit ovat korkeammat, ja ehdotti, että unionin tuotannonalan myyntihintoja olisi oikaistava vastaavasti. On huomattava, että väite ei ole ratkaiseva vahinkomarginaalin laskemisen kannalta, koska tutkimuksen mukaan unionin tuottajien toiminta ei ollut kannattavaa.
7.2. Lopulliset toimenpiteet
(842)
Edellä esitetyn perusteella ja perusasetuksen 15 artiklan mukaisesti Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonnissa olisi otettava käyttöön lopullinen tasoitustulli tuki- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa tullin olisi oltava todettujen tukimarginaalien suuruinen.
(843)
Koska kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyöaste oli korkea, ”kaikkia muita yrityksiä” koskeva tulli asetettiin otokseen valittuihin tai tutkimuksessa yhteistyössä toimiviin yrityksiin sovellettavan korkeimman tullin tasolle. Kaikkien muiden yritysten tullia sovelletaan niihin yrityksiin, jotka eivät toimineet tutkimuksessa yhteistyössä.
(844)
Liitteessä lueteltujen yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten kiinalaisten yritysten lopullinen tulli on asetettu otokseen valittujen yritysten painotetun keskimääräisen tullin tasolle.
(845)
Edellä esitetyn perusteella kyseiset tullit otetaan käyttöön seuraavassa esitetyn suuruisina:
Yrityksen nimi
Tuki-marginaali
Vahinko-marginaali
Tasoitustulli
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
vähimmäistaso
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Liitteessä luetellut yritykset
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Kaikki muut yritykset
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Edellä esitetyt lopulliset tasoitustoimenpiteet vahvistetaan arvotullien muodossa.
(847)
Tässä asetuksessa vahvistetut yrityskohtaiset tasoitustullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu 1 artiklassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(848)
Kaikki näiden yksilöllisten tasoitustullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (103), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(849)
Tasoitustullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi jäännöstullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana.
(850)
Toimenpiteet otetaan käyttöön, jotta unionin tuottajat voivat toipua tuetun tuonnin vahingollisista vaikutuksista. Siinä tapauksessa, että toimenpiteen mahdolliset hyödyt unionin tuottajille ja kustannukset muille unionin talouden toimijoille olisivat aluksi epätasapainossa, tilannetta voisi tasoittaa tuotannon lisääminen ja/tai uudelleen aloittaminen unionissa. Tuotannon lisäämistä unionissa koskeva skenaario ei ehkä kuitenkaan ole johdonmukainen näiden epävakaiden markkinoiden kehityksen kanssa. Moduulien kulutus unionissa kasvoi 264 prosenttia vuosien 2009 ja 2011 välillä ja laski sitten 43 prosenttiyksikköä kuuden kuukauden aikana vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä. Epävakaisuus tulee vieläkin selvemmin esiin, jos tarkastellaan vuosia 2006-2011, jolloin moduulien kulutus unionissa kasvoi alle 1 GW:sta lähes 20 GW:iin eli kasvua oli noin 2 000 prosenttia viiden vuoden aikana. Epävakaisuuden odotetaan jatkuvan, ja liike-elämän järjestöjen julkaisemat ennusteet osoittavat 100 prosentin ja sen ylittäviä eroja eri skenaarioissa jopa keskipitkälle aikavälille (2014-2015).
(851)
Näistä syistä katsotaan, että näin poikkeuksellisissa olosuhteissa on asianmukaista rajoittaa toimenpiteiden kesto vain kahteen vuoteen.
(852)
Tämän kauden pitäisi olla riittävä, jotta unionin tuottajat voivat lisätä tuotantoaan ja/tai aloittaa sen uudelleen ja jotta samalla ei merkittävästi vaaranneta unionin muiden talouden toimijoiden tilannetta. Kahden vuoden määräaikaa pidetään asianmukaisena, jotta voidaan analysoida, onko toimenpiteen käyttöönotolla todellakin se vaikutus, että unionin tuotanto lisääntyy, mikä tasapainottaa unionin muihin talouden toimijoihin kohdistuvia negatiivisia vaikutuksia.
(853)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs unionin tuottaja otti esiin, että kahden vuoden aika on liian lyhyt aiheutuneesta vahingosta toipumiseksi. Lisäksi väitettiin, että kahden vuoden kestoaika ei antaisi unionin tuottajille mahdollisuutta tehdä liiketoimintasuunnitelmia nykyiselle ja tulevalle varainhoitovuodelle. Tältä osin on huomattava, että toimenpiteet ovat voimassa joulukuuhun 2015, minkä pitäisi olla riittävä unionin tuottajille, jotta ne voivat tehdä liiketoimintasuunnitelmia vuoteen 2015 asti.
(854)
Unionin tuottaja ei myöskään kiistänyt syitä, joiden vuoksi kesto rajattiin kahteen vuoteen, eli markkinoiden epävakaisuutta. Tuottaja jopa nimenomaisesti hyväksyi uudelleentarkastelun siinä tapauksessa, että toimenpiteitä on muutettava markkinatilanteen muuttumisen vuoksi. Koska markkinaolosuhteiden muuttuminen kahden vuoden sisällä on erittäin todennäköistä näillä epävakailla markkinoilla, katsotaan, että on asianmukaista rajoittaa toimenpiteiden voimassaolo kahteen vuoteen.
(855)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että kaksi vuotta ei riitä investointien tekemiseksi tuotantoon (ks. 852 kappale). Kun kuitenkin otetaan huomioon unionin tuotannonalan merkittävä käyttämätön kapasiteetti, tuotantoa voidaan lisätä hyödyntämällä paremmin nykyistä tuotantokapasiteettia, ja tämän pitäisi olla mahdollista ilman merkittäviä lisäinvestointeja.
(856)
Valituksen tekijä väitti vielä, että lopullisen tasoitustullin käyttöönotto kahdeksi vuodeksi ei riitä siihen, että unionin tuotannonala toipuisi aiemman tuetun tuonnin vahingollisista vaikutuksista. Tasoitustullien käyttöönotossa ei kuitenkaan voida katsoa vain unionin tuotannonalan etuja, vaan siinä on otettava tasapainoisesti huomioon unionin tuottajien mahdolliset edut ja unionin muiden talouden toimijoiden mahdolliset kustannukset. Tällä perusteella pidetään voimassa päätös toimenpiteiden rajoittamisesta kahteen vuoteen.
(857)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen tasoitustullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien tai -paneelien ja sen tyyppisten kennojen, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa, tuonnissa, jäljempänä ”lopullisten päätelmien ilmoittaminen”. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä.
(858)
Kaikkia asiaan liittyvien osapuolten esittämiä suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon soveltuvin osin.
7.3. Tuonnin kirjaaminen ja taannehtivuus
(859)
Kuten 7 kappaleessa mainittiin, komissio antoi 1 päivänä maaliskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 182/2013, jolla asetettiin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonti kirjaamisvelvoitteen alaiseksi 6 päivästä maaliskuuta 2013.
(860)
Polkumyyntituonnilta suojautumista varten käyttöön otettu kirjaamisvelvoite lopetettiin 6 päivänä kesäkuuta 2013 väliaikaista polkumyyntitullia koskevalla asetuksella. Kun otetaan huomioon edellä mainitut päätelmät, tuonnin kirjaaminen tukien vastaista tutkimusta varten perusasetuksen 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti tämän tukien vastaisen tutkimuksen puitteissa olisi lopetettava.
(861)
Tasoitustoimenpiteiden mahdollisen taannehtivan soveltamisen osalta on arvioitava perusasetuksen 16 artiklan 4 kohdassa esitetyt kriteerit. Tämän artiklan mukaisesti lopullinen tasoitustulli voidaan kantaa tuotteista, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen enintään 90 päivää ennen väliaikaisten toimenpiteiden soveltamispäivää, mutta ei ennen tutkimuksen vireillepanoa.
(862)
Tässä tapauksessa ei sovellettu väliaikaisia tasoitustoimenpiteitä. Tämän vuoksi päätettiin, että lopullista tasoitustullia ei kanneta taannehtivasti.
8. TOIMENPITEIDEN MUOTO
(863)
Sen jälkeen, kun rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa oli hyväksytty väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet (104), yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä, mukaan luettuna niihin Kiinassa ja Euroopan unionissa etuyhteydessä olevat yritykset, ja Kiinan koneiden ja elektroniikan tuonti- ja vientikauppakamari (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products), jäljempänä ”CCCME”, tarjosivat yhteisen hintasitoumuksen polkumyyntiä koskevan perusasetuksen (105) 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Myös Kiinan viranomaiset tukivat sitoumustarjousta. Komissio tutki sitoumustarjouksen ja hyväksyi sen päätöksellä 2013/423/EU (106).
(864)
Päätöksen 2013/423/EU hyväksymisen jälkeen vientiä harjoittavat tuottajat yhdessä CCCME:n kanssa toimittivat ilmoituksen alkuperäisen sitoumustarjouksensa muuttamiseksi. Ne pyysivät sitoumuksen tarkistamista, jotta voitiin ottaa huomioon kiekkojen jättäminen pois tuotteen määritelmästä 46 ja 99 kappaleessa kuvatulla tavalla. Lisäksi useat muut viejät pyysivät sitoumukseen sisällyttämistä polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 8 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa.
(865)
Sama vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä yhdessä CCCME:n kanssa pyysi perusasetuksen (107) 13 artiklan 2 alakohdassa säädetyssä määräajassa, että komissio hyväksyisi sitoumuksen ehdot poistamaan myös tuetun tuonnin vahingolliset vaikutukset. Komissio hyväksyi tarjouksen täytäntöönpanopäätöksellä 2013/707/EU lopullisten tullien osalta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia tai sieltä lähetettyjä kiteisestä piistä valmistettuja aurinkosähkömoduuleita tai -paneeleita ja sen tyyppisiä kennoja, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa (kennojen paksuus on enintään 400 mikrometriä), jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 and ex 8541 40 90 (Taric-koodit 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 ja 8541409039), elleivät kyseessä ole GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä olevat tuotteet.
Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään:
-
kannettavat aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa ja jotka tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat akkuja,
-
ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet,
-
kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin, joiden käyttötarkoitus on jokin muu kuin sähkön tuottaminen ja jotka käyttävät integroitujen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkokennojen tuottaman sähkön,
-
moduulit tai paneelit, joiden lähtöjännite on enintään 50 V (tasavirta) ja antoteho enintään 50 W ja joita käytetään yksinomaisesti suoraan akkulatureina järjestelmissä, joissa on samat jännite- ja teho-ominaisuudet.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen tasoitustulli on seuraavien yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Yritys
Tulli
Taric-lisäkoodi
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd, Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Liitteessä luetellut yritykset
6,4 %
Kaikki muut yritykset
11,5 %
B999 (108)
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Vapaaseen liikkeeseen luovutetut tuontitavarat, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex 8541 40 90 (Taric-koodit 8541409021, 8541409029, 8541409031 ja 8541409039) ja jotka on laskuttanut sellainen yritys, jonka sitoumuksen komissio on hyväksynyt ja jonka nimi mainitaan täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä, vapautetaan 1 artiklassa vahvistetusta tasoitustullista sillä edellytyksellä, että
a)
täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä mainittu yritys on valmistanut edellä tarkoitetut tuotteet ja lähettänyt ne joko siihen etuyhteydessä olevalle unionissa toimivalle yritykselle, joka toimii tuojana ja luovuttaa tuotteet vapaaseen liikkeeseen unionissa, tai ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle, joka toimii tuojana ja luovuttaa tuotteet vapaaseen liikkeeseen unionissa, sekä laskuttanut niistä suoraan tai siihen etuyhteydessä olevan yrityksen kautta, joka on niin ikään mainittu täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä;
b)
tuonnin mukana on sitoumuslasku, joka on kauppalasku, joka sisältää ainakin tämän asetuksen liitteessä 2 tarkoitetut tiedot ja siinä määrätyn ilmoituksen;
c)
tuonnin mukana on tämän asetuksen liitteen 3 mukainen vientisitoumustodistus; ja
d)
tulliviranomaisille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat täsmälleen sitoumuslaskussa esitettyä kuvausta.
2. Tullivelka syntyy vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä,
a)
kun 1 kohdassa kuvattujen tuontituotteiden osalta todetaan, että yksi tai useampi kyseisessä kohdassa mainituista ehdoista ei täyty; tai
b)
kun komissio peruuttaa sitoumukselle myönnetyn hyväksynnän asetuksen (EY) N:o 597/2009 13 artiklan 9 kohdan nojalla asetuksella tai päätöksellä, jossa viitataan tiettyihin tuontitapahtumiin ja ilmoitetaan, että kyseinen sitoumuslasku ei ole pätevä.
3 artikla
Yritysten, joiden sitoumukset komissio on hyväksynyt, joiden nimet mainitaan täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä ja joihin sovelletaan tiettyjä kyseisessä päätöksessä vahvistettuja ehtoja, on laadittava lasku myös sellaisista tuontitapahtumista, joita ei ole vapautettu tasoitustullista. Tällainen lasku on kauppalasku, joka sisältää ainakin tämän asetuksen liitteessä 4 tarkoitetut tiedot.
4 artikla
Lopetetaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonnin kirjaamisvelvoite, joka otettiin käyttöön asetuksella (EU) N:o 182/2013.
5 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sen voimassaolo päättyy 7 päivänä joulukuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä joulukuuta 2013.