РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1058/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 ноември 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 относно максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) се установяват максимално допустимите количества на афлатоксин B1 и на общото съдържание на афлатоксини (афлатоксини B1+G1+B2+G2) в редица храни.
(2)
Необходимо е да се променят стойностите на максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини, за да се вземат предвид новостите в Кодекс Алиментариус, актуалната информация за това до каква степен може да бъде избегнато наличието на афлатоксини чрез прилагането на добри практики и новата научна информация за разликата в риска за здравето при различните хипотетични максимално допустими количества на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в различни хранителни продукти.
(3)
В Кодекс Алиментариус е определенa допустима стойност от 10 μg/kg за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини „готови за консумация“ (3). Максимално допустимото количество е определено въз основа на оценката, извършена от Съвместния експертен комитет на ФАО/СЗО по добавките в храните (наричан по-долу „СЕКДХ“) по време на шейсет и осмото му заседание относно въздействието от експозицията и рисковете за здравето при различни хипотетични максимално допустими количества на афлатоксини в бадеми, бразилски орехи, лешници, шамфъстъци и сушени смокини (4). По отношение на сушените смокини комитетът заключи, че независимо от приложените хипотетични максимално допустими количества, не се наблюдава значително въздействие върху цялостната експозиция на афлатоксини, приемани чрез храната. Беше доказано, че чрез прилагането на добри практики може да се постигне равнище от 10 μg/kg общо съдържание на афлатоксини.
(4)
В Кодекс Алиментариус са определени единствено максимално допустимите количества за общото съдържание на афлатоксини поради наблюдаваните в съотношението между афлатоксин B1 и общото съдържание на афлатоксини големи различия, породени от редица фактори (година на реколтата, сорт, атмосферни условия). Предвид факта обаче, че афлатоксин В1 е най-мощният канцероген, в законодателството на ЕС са определени отделни по-ниски максимално допустими количества на афлатоксин В1 в допълнение към общото съдържание на афлатоксини. Общото съдържание на афлатоксини е сборът на афлатоксините B1, B2, G1 и G2. Във връзка с това е целесъобразно максимално допустимите количества, установени за афлатоксин B1, да съответстват на допустимите количества, определени за общото съдържание на афлатоксини. Съответното количество афлатоксин B1 беше определено въз основа на събрани от 2005 г. насам данни за наличието на афлатоксини в сушени смокини. От това изчисление е видно, че съотношението между съдържанието на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини е средно около 0,6, което се различава от предишното предположение, че концентрацията на афлатоксин В1 е средно около 50 % от общото съдържание на афлатоксини.
(5)
Резултатите от споменатата по-горе оценка, извършена от СЕКХД, на въздействието при експозицията на различни максимално допустими количества в сушени смокини беше потвърдена от актуализираната оценка на експозицията (5), изготвена от отдела за мониторинг на хранителния режим и химически мониторинг на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), според която при различните варианти на експозиция увеличаването на експозицията на афлатоксини, приемани чрез храната, е между 0,15 до 0,26 % при максимални количества за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини от 10 μg/kg в сравнение с 4 μg/kg. Въз основа на предходни оценки на ЕОБХ по този въпрос (6) може да се заключи, че такова увеличаване не би имало неблагоприятни последици за общественото здраве. Поради това е целесъобразно да се заменят стойностите на максимално допустимите количества, прилагани в момента в Съюза, с определеното в Кодекс Алиментариус максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини и съответното максимално допустимо количество за афлатоксин В1, както и да бъде съответно изменен Регламент (ЕО) № 1881/2006.
(6)
Тъй като комисията за Кодекс Алиментариус не е определила максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини, различни от смокини „готови за консумация“, е целесъобразно да се запази съществуващото в Съюза максимално допустимо количество за общо съдържание на афлатоксини в сушени смокини и да се адаптира само максимално допустимото количество за афлатоксин В1 в такива смокини, за да се вземат под внимание по-актуалните данни за съотношението на концентрацията между афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 ноември 2012 година.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1058/2012,
annettu 12 päivänä marraskuuta 2012,
asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on aflatoksiinien enimmäismääristä kuivatuissa viikunoissa
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 19 päivänä joulukuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 (2) vahvistetaan aflatoksiini B1 -pitoisuuden ja aflatoksiinien kokonaispitoisuuden (aflatoksiini B1 + G1 + B2 + G2) enimmäismäärät useissa eri elintarvikkeissa.
(2)
On tarpeen muuttaa kuivatuissa viikunoissa olevien aflatoksiinien enimmäismääriä, jotta voidaan ottaa huomioon Codex Alimentariuksen kehittyminen, uudet tiedot siitä, missä määrin aflatoksiinien esiintymistä voidaan välttää soveltamalla hyviä käytänteitä, ja uudet tieteelliset tiedot terveyteen kohdistuvan riskin eroista eri hypoteettisilla aflatoksiini B1 -pitoisuuden enimmäismäärillä ja aflatoksiinien kokonaispitoisuuden enimmäismäärillä eri elintarvikkeissa.
(3)
Codex Alimentariuksessa on vahvistettu nautintavalmiissa kuivatuissa viikunoissa olevien aflatoksiinien kokonaismäärän enimmäistasoksi 10 μg/kg. (3) Enimmäismäärä perustui FAO:n ja WHO:n yhteisen elintarvikelisäaineita käsittelevän asiantuntijakomitean (JECFA) kuudennessakymmenennessäkahdeksannessa kokouksessaan tekemään arviointiin manteleissa, parapähkinöissä, hasselpähkinöissä, pistaasipähkinöissä ja kuivatuissa viikunoissa olevien aflatoksiinien eri hypoteettisten enimmäismäärien aiheuttamista altistusvaikutuksista ja terveysriskistä. (4) Komitea totesi kuivattujen viikunoiden osalta, että riippumatta sovellettavasta hypoteettisesta enimmäismääräskenaariosta ravintoperäiseen aflatoksiinin kokonaisaltistukseen ei kohdistu merkittävää vaikutusta. Osoitettiin, että hyviä käytänteitä noudattamalla voitaisiin päästä aflatoksiinin kokonaismäärään 10 μg/kg.
(4)
Codex Alimentariuksessa on vahvistettu ainoastaan aflatoksiinien kokonaispitoisuuden enimmäismäärä, koska aflatoksiini B1 -pitoisuuden ja aflatoksiinien kokonaispitoisuuden suhteen on havaittu vaihtelevan suuresti useiden tekijöiden vuoksi (satovuosi, lajike, sää). Koska aflatoksiini B1 on voimakkain karsinogeeni, EU:n lainsäädännössä on kuitenkin vahvistettu aflatoksiinien kokonaispitoisuuden enimmäismäärän lisäksi erillinen pienempi aflatoksiini B1:n enimmäismäärä. Aflatoksiinien kokonaispitoisuus on seuraavien summa: aflatoksiini B1, B2, G1 ja G2. Sen vuoksi on asianmukaista, että aflatoksiini B1:lle vahvistettu enimmäismäärä vastaa aflatoksiinien kokonaispitoisuudelle vahvistettua tasoa. Vastaava aflatoksiini B1:n määrä määritettiin aflatoksiinien esiintymistä kuivatuissa viikunoissa koskevien, vuodesta 2005 lähtien kerättyjen tietojen perusteella. Laskelmasta käy selväksi, että aflatoksiini B1:n pitoisuuden ja aflatoksiinien kokonaispitoisuuden suhde on keskimäärin noin 0,6 pikemmin kuin aiemmin oletettu suhde, jonka mukaan aflatoksiini B1:n pitoisuus on keskimäärin noin 50 prosenttia aflatoksiinien kokonaismäärästä.
(5)
Tulokset JECFA:n edellä mainitusta arvioinnista, joka koski kuivatuissa viikunoissa olevien eri enimmäismäärien vaikutuksia altistukseen, vahvistettiin Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’EFSA’, ruokavaliota ja kemikaaliseurantaa käsittelevän yksikön (DCM) tekemässä päivitetyssä altistusarvioinnissa, (5) jossa arvioitiin eri altistusskenaarioiden osalta ravintoperäisen aflatoksiinialtistuksen lisääntyvän 0,15-0,26 prosenttia, kun enimmäismäärä kuivatuissa viikunoissa on 10 μg/kg verrattuna 4:ään μg/kg. EFSA:n tästä aiheesta tekemän aiemman arvioinnin (6) perusteella voidaan päätellä, että tällainen lisäys ei kuitenkaan vaikuttaisi kielteisesti kansanterveyteen. Sen vuoksi on aiheellista korvata unionissa nykyisin sovellettava enimmäismäärä Codex Alimentariuksessa vahvistetulla aflatoksiinien kokonaispitoisuuden enimmäismäärällä kuivatuissa viikunoissa ja vastaavalla aflatoksiini B1:n enimmäismäärällä ja muuttaa asetusta (EY) N:o 1881/2006.
(6)
Koska Codex Alimentarius -komissio ei ole vahvistanut aflatoksiinien kokonaispitoisuuden enimmäismäärää muissa kuin nautintavalmiissa viikunoissa, on aiheellista säilyttää nykyinen unionissa sovellettava aflatoksiinien kokonaispitoisuuden enimmäismäärä näissä viikunoissa ja mukauttaa ainoastaan aflatoksiini B1:n määrää näiden viikunoiden osalta, jotta voidaan ottaa huomioon tuoreemmat tiedot aflatoksiini B1:n ja aflatoksiinien kokonaismäärän suhteesta kuivatuissa viikunoissa.
(7)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eivätkä Euroopan parlamentti ja neuvosto ole vastustaneet niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1881/2006 liite tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä marraskuuta 2012.