РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 608/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 юни 2013 година
относно защитата на правата върху интелектуалната собственост, осъществявана от митническите органи, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1383/2003 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
В своята резолюция от 25 септември 2008 г. относно глобален европейски план за борба с фалшифицирането и пиратството Съветът поиска да бъде направен преглед на Регламент (ЕО) № 1383/2003 на Съвета от 22 юли 2003 г. относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се предполага, че нарушават някои права върху интелектуалната собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост (2).
(2)
Предлагането на пазара на стоки, нарушаващи права върху интелектуалната собственост, нанася съществени вреди на притежателите на права, на ползвателите и групите производители, както и на производителите и търговците, които спазват закона. Такова предлагане на пазара би могло също да заблуди потребителите и в някои случаи да породи рискове за здравето и сигурността им. Такива стоки следва, доколкото е възможно, да не се допускат на пазара на Съюза, като за целта следва да се приемат мерки за противодействие на подобно незаконно предлагане на пазара на стоки, без същевременно да се затруднява законната търговия.
(3)
При прегледа на Регламент (ЕО) № 1383/2003 беше установено, че предвид промените в икономическата, търговската и правната област, са необходими определени подобрения на правната рамка с цел засилване на осигуряването на защита на правата върху интелектуалната собственост от страна на митническите органи, както и за гарантиране на подходяща правна сигурност.
(4)
Митническите органи следва да разполагат с правомощия за осигуряване на защитата на правата върху интелектуалната собственост по отношение на стоките, които в съответствие с митническото законодателство на Съюза подлежат на митнически надзор или митнически контрол, както и да извършват необходимите проверки на тези стоки с цел да се предотвратят дейности в нарушение на законодателството в областта на правата върху интелектуалната собственост. Осигуряването на защита на правата върху интелектуалната собственост на границата, на мястото, където се намират или където следва да се намират стоките под митнически надзор или митнически контрол, е ефикасен начин за бързо и ефективно предоставяне на правна защита на притежателя на правото, както и на ползвателите и групите производители. Когато вдигането на стоките е отложено или стоките се задържат от митническите органи на границата, следва да е достатъчно само едно производство, докато за осигуряване на същото ниво на спазване/защита на правата по отношение по отношение открити на пазара стоки, които вече са били разпределени и доставени на търговците на дребно, ще бъдат необходими няколко отделни производства. Изключение следва да се прави за стоки, допуснати за свободно обращение под режим специфично предназначение, като такива стоки остават под митнически надзор, въпреки че са допуснати за свободно обращение. Настоящият регламент не следва да се прилага за стоки, пренасяни от пътниците в техния личен багаж, при условие че тези стоки са за тяхна собствена лична употреба и не съществуват основания да се предполага, че те са за търговски цели.
(5)
Определени права върху интелектуалната собственост не са обхванати от Регламент (ЕО) № 1383/2003 и някои нарушения са изключени от неговия обхват. С цел да се засили осигуряването на защитата на правата върху интелектуалната собственост намесата на митническите органи следва да бъде разширена, така че да се включат и други видове нарушения, които не попадат в обхвата на Регламент (ЕО) № 1383/2003. Поради това в допълнение към правата, които вече са обхванати от Регламент (ЕО) № 1383/2003, в обхвата на настоящия регламент следва да се включат търговските наименования, доколкото те са защитени от изключително право на собственост съгласно националното законодателство, топологиите на полупроводниковите изделия, полезните модели и устройствата, които са проектирани, произведени или приспособени с цел да се направи възможно или да се улесни заобикалянето на технологичните мерки.
(6)
Нарушенията в резултат на т.нар. „незаконна паралелна търговия“ и стоките, произведени в превишени количества, са изключени от обхвата на Регламент (ЕО) № 1383/2003. Стоките, които са предмет на незаконна паралелна търговия, а именно стоки, които са произведени със съгласието на притежателя на правото, но пуснати за първи път на пазара в Европейското икономическо пространство без негово съгласие, и стоките, произведени в превишени количества, а именно стоки, които са произведени от лице, надлежно упълномощено от притежателя на правото да произведе определено количество стоки, в превишение на количеството, договорено между това лице и притежателя на правото, са произведени като оригинални стоки и следователно не е целесъобразно митническите органи да съсредоточават усилията си върху такива стоки. Поради това незаконната паралелна търговия и стоките, произведени в превишени количества, следва да бъдат също изключени от обхвата на настоящия регламент.
(7)
Държавите членки следва да предоставят в сътрудничество с Комисията подходящо обучение за митническите служители, за да се осигури правилното прилагане на настоящия регламент.
(8)
Настоящият регламент, когато бъде изцяло приложен, ще допринесе допълнително за изграждането на вътрешен пазар, който осигурява по-ефективна защита на притежателите на права, стимулира творческия подход и иновациите и предоставя на потребителите надеждни и висококачествени продукти, което на свой ред следва да укрепи трансграничните сделки между потребители, предприятия и търговци.
(9)
Държавите членки са изправени пред все по-ограничени ресурси в областта на митниците. Поради това следва да се подкрепя прилагането на технологии за управление на риска и на стратегии за използване в максимална степен на ресурсите, които са на разположение на митническите органи.
(10)
Настоящият регламент съдържа единствено процедурни правила за митническите органи. В този смисъл той не въвежда критерии за установяване на нарушение на право в областта на интелектуалната собственост.
(11)
Съгласно декларацията относно Споразумението за ТРИПС и общественото здраве, приета на министерската конференция на СТО в Доха на 14 ноември 2001 г., Споразумението относно свързаните с търговията аспекти на правата на интелектуалната собственост (Споразумението за ТРИПС) може и следва да бъде тълкувано и изпълнявано по начин, който утвърждава правото на членовете на СТО да опазват общественото здраве, и по-специално да насърчават достъпа до лекарствени продукти за всички. Следователно, в съответствие с международните ангажименти на Съюза и политиката му в областта на сътрудничеството за развитие, по отношение на лекарствените продукти, чието преминаване през митническата територия на Съюза - със или без претоварване, складиране, разпределяне на товара или промяна на вида транспорт или транспортното средство - представлява само част от цялото пътуване, което започва и приключва извън територията на Съюза, митническите органи следва при оценката на риска от нарушение на право върху интелектуалната собственост да вземат предвид всяка значителна вероятност за отклонение на такива лекарствени продукти с цел пускането им на пазара на Съюза.
(12)
Настоящият регламент не следва да засяга разпоредбите относно компетентността на съдилищата, и по-специално разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (3).
(13)
Лица, ползватели, органи или група производители, които са активно легитимирани да поискат откриването на съдебно производство от свое име или от името на ползвателите или групата производители поради евентуално нарушение на право върху интелектуална собственост, следва да имат право да подадат заявление.
(14)
С цел да се гарантира защитата на правата върху интелектуалната собственост в целия Съюз е целесъобразно да се позволи на лица или образувания, търсещи защита на правата в целия Съюз, да подават заявление до митническите органи в една-единствена държава членка. Такива податели на заявление следва да могат да поискат от посочените органи да вземат решение за намеса с оглед осигуряването на защитата на правото върху интелектуална собственост както в своята държава членка, така и във всяка друга държава членка.
(15)
С цел да се гарантира своевременната защита на правата върху интелектуалната собственост следва да бъде предвидено, че когато въз основа на надеждни индикации митническите органи предполагат, че стоки под техен надзор нарушават права върху интелектуалната собственост, те имат право да отложат вдигането на стоките или да задържат стоките по своя инициатива или при наличие на заявление, така че лицето или образуванието, което има право да подаде заявление, да поиска образуване на производство с цел да се установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост.
(16)
С Регламент (ЕО) № 1383/2003 на държавите членки се позволява да предвидят процедура, която дава възможност определени стоки да бъдат унищожени, без да има задължение за започване на производство с цел да се установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост. Както се отбелязва в Резолюцията на Европейския парламент от 18 декември 2008 г. относно въздействието на подправянето на продукти върху международната търговия (4), подобна процедура се е оказала много успешна в държавите членки, в които е била въведена. Поради това процедурата следва да бъде задължителна по отношение на всички нарушения на права върху интелектуалната собственост и следва да се прилага, когато деклараторът или държателят на стоките е съгласен с унищожаването. Наред с това, процедурата следва да предвижда митническите органи да могат да приемат, че деклараторът или държателят на стоките се с съгласил стоките да бъдат унищожени, когато не се е противопоставил изрично на унищожаването в рамките на определения срок.
(17)
С цел свеждане до минимум на административната тежест и разходите следва да бъде въведена специална процедура за малки пратки от фалшифицирани и пиратски стоки, която да позволи тези стоки да бъдат унищожавани без изричното съгласие на подателя на заявлението във всеки отделен случай. За да се приложи тази процедура обаче, следва да се изисква подателят на заявлението да е отправил в него общо искане в такъв смисъл. Митническите органи следва също да могат да поискат от подателя на заявлението да поеме разходите по прилагането на същата процедура.
(18)
За постигането на допълнителна правна сигурност е целесъобразно да бъдат изменени сроковете за отлагане на вдигането или задържане на стоки, за които се предполага, че нарушават права върху интелектуалната собственост, както и условията, при които митническите органи следва да предават информацията за задържаните стоки на засегнатите лица и образувания, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 1383/2003.
(19)
Като се взема предвид временният и превантивен характер на мерките, приемани от митническите органи при прилагане на настоящия регламент, както и конфликтът между интересите на страните, засегнати от мерките, някои аспекти на процедурите следва да бъдат адаптирани, за да се гарантира безпроблемното прилагане на регламента, като същевременно се зачитат правата на засегнатите страни. Поради това, що се отнася до различните уведомления, предвидени в настоящия регламент, митническите органи следва да уведомяват съответното лице въз основа на документите относно митническата обработка или въз основа на ситуацията, в които се намират стоките. Освен това, тъй като процедурата за унищожаване на стоки предполага и деклараторът или държателят на стоките, и притежателят на решението успоредно да представят евентуалните си възражения срещу унищожаването, следва да се направи необходимото притежателят на решението да може да реагира на потенциално възражение на декларатора или държателя на стоките срещу унищожаването им. Ето защо следва да се направи необходимото деклараторът или държателят на стоките да бъде уведомен за отлагането на вдигането на стоките или тяхното задържане преди деня или в същия ден, в който е уведомен притежателят на решението.
(20)
Митническите органи и Комисията се насърчават да си сътрудничат с Европейската обсерватория за нарушенията на правата на интелектуална собственост в рамките на съответните си области на компетентност.
(21)
С оглед премахването на международната търговия със стоки, които нарушават права върху интелектуалната собственост, Споразумението за ТРИПС предвижда членовете на СТО да насърчават обмена на информация между митническите органи относно тази търговия. Във връзка с това следва да е възможно Комисията и митническите органи на държавите членки да обменят информация за предполагаеми нарушения на правата върху интелектуалната собственост със съответните митнически органи на трети държави, включително за стоки, които преминават транзитно през територията на Съюза и чийто произход или местоназначение са тези трети държави.
(22)
В интерес на ефективността следва да се прилагат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите членки и сътрудничеството между последните и Комисията по гарантиране на правилното прилагане на законодателството в областта на митническите и земеделските въпроси (5).
(23)
Отговорността на митническите органи следва да се урежда от законодателството на държавите членки, въпреки че удовлетворяването на заявления за намеса от страна на митническите органи не следва да дава право за обезщетение на притежателя на решението, ако стоки, за които се предполага, че нарушават права върху интелектуалната собственост, не бъдат открити от митническите органи и бъдат освободени или не бъде предприета намеса за тяхното задържане.
(24)
Целесъобразно е да се въведе разпоредба, че ако митническите органи предприемат намеса по подадено заявление, притежателят на решението следва да възстанови всички разходи, направени от митническите органи при намесата за защитата на неговите права върху интелектуалната собственост. Това обаче не следва да възпрепятства притежателя на решението да потърси компенсация от нарушителя или други лица, които могат да бъдат считани за отговорни съгласно законодателството на съответната държава членка, в която са открити стоките. Тези лица може да включват посредници, когато е приложимо. Разходите и щетите, понесени от лица, различни от митническите органи, в резултат на митническа намеса с отлагане на вдигането на стоки или със задържане на стоки въз основа на иск на трета страна във връзка с интелектуалната собственост, следва да се уреждат от конкретното приложимо законодателство във всеки отделен случай.
(25)
Настоящият регламент въвежда възможността митническите органи да позволят стоки, които трябва да бъдат унищожени, да бъдат преместени под митнически надзор от едно място до друго в рамките на митническата територия на Съюза. Митническите органи могат освен това да решат да допуснат подобни стоки за свободно обращение с оглед на по-нататъшното им рециклиране или отстраняване извън каналите за търговия, включително за цели, свързани с повишаване на осведомеността, обучение или образование.
(26)
Защитата на правата върху интелектуална собственост, осъществявана от митническите органи, налага обмен на данни относно решенията, свързани със заявленията. Подобна обработка на данни обхваща и обработката на лични данни и следва да бъде извършвана в съответствие с правото на Съюза, както е определено в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7).
(27)
Обменът на информация относно решения по заявления и намесата на митническите органи следва да се извършва посредством централна електронна база данни. Следва да бъдат определени образуванието, което ще контролира и администрира тази база данни, и образуванията, които ще гарантират сигурността при обработката на включените в нея данни. Въвеждането на всякаква евентуална оперативна съвместимост или обмен следва преди всичко да съответства на принципа за ограничаване в рамките на целта, а именно данните следва да се използват за целта, за която е създадена базата данни, като не следва да се допуска по-нататъшен обмен или взаимно свързване за други цели.
(28)
С цел да се гарантира, че определението за малки пратки може да бъде изменено, ако се окаже нецелесъобразно в практиката предвид необходимостта да се осигури ефективно изпълнение на процедурата, или когато е необходимо с оглед да се избегне всякакво заобикаляне на тази процедура по отношение на съдържанието на пратките, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с изменение на несъществени елементи на определението за малки пратки, а именно конкретните количества, посочени в това определение. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(29)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на разпоредбите, с които се определят елементите на практическите условия за обмен на данни с трети държави, както и разпоредбите относно формулярите за заявления и относно искания за удължаване на срока, в рамките на който митническите органи трябва да осъществят намеса, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия, а именно правомощия за определяне на тези елементи от практическите условия и за установяване на стандартни формуляри. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8). За установяването на стандартни формуляри, въпреки че предметът на разпоредбите на настоящия регламент, подлежащи на изпълнение, попада в обхвата на общата търговска политика, поради естеството и въздействието на тези актове за изпълнение те следва да се приемат по процедурата по консултиране, тъй като всички подробности за вида информация, който трябва да се съдържа във формулярите, произтичат пряко от текста на настоящия регламент. Следователно с тези актове за изпълнение ще се установят единствено форматът и структурата на формуляра и те няма да имат по-нататъшно отражение върху общата търговска политика на Съюза.
(30)
Регламент (ЕО) № 1383/2003 следва да бъде отменен.
(31)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001, като той представи становище на 12 октомври 2011 г. (9),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят условията и процедурите за намеса на митническите органи, когато стоки, за които се предполага, че нарушават права върху интелектуалната собственост, са или следва да бъдат обект на митнически надзор или митнически контрол на митническата територия на Съюза в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (10), по-специално стоки в следните случаи:
а)
когато са декларирани за допускане за свободно обращение, за износ или за реекспорт;
б)
когато се въвеждат на митническата територия на Съюза или я напускат;
в)
когато са поставени под режим с отложено плащане или са в свободна зона или свободен склад.
2. По отношение на стоките, които са обект на митнически надзор или митнически контрол, и без да се засягат членове 17 и 18, митническите органи извършват подходящ митнически контрол и предприемат пропорционални мерки за идентификация, както е предвидено в член 13, параграф 1 и в член 72 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, в съответствие с критериите за анализ на риска, с цел предотвратяване на дейности в нарушение на законодателството в областта на правата върху интелектуалната собственост, приложимо на територията на Съюза, както и с цел сътрудничество с трети държави във връзка със защитата на правата върху интелектуална собственост.
3. Настоящият регламент не се прилага за стоки, допуснати за свободно обращение под режим специфично предназначение.
4. Настоящият регламент не се прилага за стоки с нетърговски характер, съдържащи се в личния багаж на пътниците.
5. Настоящият регламент не се прилага за стоки, произведени със съгласието на притежателя на правото или за стоки, произведени от лице, надлежно упълномощено от притежателя на правото да произведе определено количество стоки над количествата, договорени между въпросното лице и притежателя на правото.
6. Настоящият регламент не засяга правото на държавите членки или правото на Съюза в областта на интелектуалната собственост или законодателството на държавите членки по отношение на наказателните производства.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1)
„права върху интелектуалната собственост“ означава:
а)
търговска марка;
б)
промишлен дизайн;
в)
авторско право или сродните му права съгласно предвиденото в националното право или в правото на Съюза;
г)
географско указание;
д)
патент съгласно предвиденото в националното право или в правото на Съюза;
е)
сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти съгласно предвиденото в Регламент (ЕО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (11);
ж)
сертификат за допълнителна защита на продуктите за растителна защита съгласно предвиденото в Регламент (ЕО) № 1610/96 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 г. относно създаването на сертификат за допълнителна защита на продуктите за растителна защита (12);
з)
сортовете растения с правна закрила на Общността съгласно предвиденото в Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 г. относно правната закрила на Общността на сортовете растения (13);
и)
сортовете растения с правна закрила, предвидена в националното право;
й)
топология на полупроводниково изделие съгласно предвиденото в националното право или в правото на Съюза;
к)
полезен модел, доколкото е защитен като право върху интелектуалната собственост в националното право или в правото на Съюза;
л)
търговско наименование, доколкото е защитено като изключително право върху интелектуалната собственост в националното право или в правото на Съюза;
2)
„търговска марка“ означава:
а)
марка на Общността, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността (14);
б)
търговска марка, регистрирана в държава членка или, когато става въпрос за Белгия, Люксембург или Нидерландия - в Бюрото за интелектуална собственост на Бенелюкс;
в)
търговска марка, която е предмет на международна регистрация и която има действие в държава членка или в Съюза;
3)
„промишлен дизайн“ означава:
а)
промишлен дизайн на Общността съгласно предвиденото в Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 г. относно промишления дизайн на Общността (15);
б)
промишлен дизайн, регистриран в държава членка или, когато става въпрос за Белгия, Люксембург или Нидерландия - в Бюрото за интелектуална собственост на Бенелюкс;
в)
промишлен дизайн, който е предмет на международна регистрация и който има действие в държава членка или в Съюза;
4)
„географско указание“ означава:
а)
защитено географско указание или защитено наименование за произход на селскостопански продукти или храни съгласно предвиденото в Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (16);
б)
наименование за произход или географско указание за вина съгласно предвиденото в Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (17);
в)
географско указание за ароматизирани напитки на винена основа съгласно предвиденото в Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета от 10 юни 1991 г. относно установяване на общи правила за определянето, описанието и представянето на ароматизирани вина, ароматизирани напитки на винена основа и ароматизирани коктейли от лозаро-винарски продукти (18);
г)
географско указание за спиртни напитки съгласно предвиденото в Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки (19);
д)
географско указание за продукти, които не попадат в обхвата на букви а)-г), доколкото е установено като изключително право върху интелектуалната собственост в националното право или в правото на Съюза;
е)
географско указание, както е предвидено в споразуменията между Европейския съюз и трети държави и посочено като такова в тези споразумения;
5)
„фалшифицирани стоки“ означава:
а)
стоки, които са обект на действие в нарушение на търговска марка в държавата членка, където те са открити, и върху които е поставен без разрешение знак, който е идентичен с валидно регистрираната за същия вид стоки търговска марка или който не може да бъде отличен в основните си характеристики от такава търговска марка;
б)
стоки, които са обект на действие в нарушение на географско указание в държавата членка, където те са открити, и върху които е поставено наименование или термин, или които са описани с наименование или термин, защитени по отношение на въпросното географско указание;
в)
всеки вид опаковка, етикет, стикер, брошура, указания за употреба, гаранционен документ или друг подобен артикул, дори представен отделно, който е обект на действие в нарушение на търговска марка или географско указание и който включва знак, наименование или термин, идентичен с валидно регистрирана търговска марка или защитено географско указание или неотличаващ се в основните си характеристики от такава търговска марка или географско указание, и който може да се използва за същия вид стоки като тези, за които е регистрирана търговската марка или географското указание;
6)
„пиратски стоки“ означава стоки, които са обект на действие в нарушение на авторското право или сродните му права или промишления дизайн в държавата членка, където са открити, и които представляват или съдържат копия, произведени без съгласието на притежателя на авторското право или сродните му права или промишления дизайн, или без съгласието на лице, упълномощено от този притежател на правото в страната на производство;
7)
„стоки, за които се предполага, че нарушават право върху интелектуалната собственост“ означава стоки, за които има надеждни индикации, че в държавата членка, където тези стоки са открити, те са prima facie:
а)
стоки, които са обект на действие в нарушение на право върху интелектуалната собственост в тази държава членка;
б)
устройства, продукти или компоненти, които са проектирани, произведени или приспособени с основната цел да се направи възможно или да се улесни заобикалянето на технология, устройство или компонент, които предотвратяват или ограничават при обичайното си функциониране действия по отношение на дадено произведение, които не са разрешени от носителя на авторското право или на правото, сродно на авторското право, и които са свързани с действие, нарушаващо въпросните права в посочената държава членка;
в)
всеки калъп или матрица, специално проектирани или приспособени за производството на стоки, с които се нарушава право върху интелектуална собственост, ако тези калъпи и матрици са свързани с действие, нарушаващо право върху интелектуална собственост в посочената държава членка;
8)
„притежател на правото“ означава притежател на право върху интелектуална собственост;
9)
„заявление“ означава подадено до компетентния митнически отдел искане за намеса на митническите органи във връзка със стоки, за които се предполага, че нарушават право върху интелектуалната собственост;
10)
„национално заявление“ означава заявление, с която се иска намеса на митническите органи на държава членка в рамките на тази държава членка;
11)
„съюзно заявление“ означава заявление, подадено в държава членка, в което се иска намесата на митническите органи на тази държава членка и на една или повече други държави членки в рамките на техните съответни държави членки;
12)
„подател“ означава лицето или образуванието, от чието име е подадено заявлението;
13)
„притежател на решението“ означава притежател на решение, с което се удовлетворява заявление;
14)
„държател на стоките“ означава лицето, което е собственик на стоките, за които се предполага, че нарушават право върху интелектуалната собственост, или което има подобно право на разпореждане с тях, или което има физически контрол върху тези стоки;
15)
„декларатор“ означава деклараторът съгласно определението в член 4, точка 18 от Регламент (ЕИО) № 2913/92;
16)
„унищожаване“ означава физическото унищожаване, рециклиране или отстраняване на стоки извън каналите за търговия по начин, който не допуска причиняване на вреда на притежателя на решението;
17)
„митническа територия на Съюза“ означава митническата територия на Общността, както е определена в член 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92;
18)
„вдигане на стоки“ означава вдигането на стоки съгласно определението в член 4, точка 20 от Регламент (ЕИО) № 2913/92;
19)
„малка пратка“ означава пощенска или експресна куриерска пратка, която:
а)
съдържа най-много три артикула;
или
б)
има общо тегло, по-малко от два килограма.
За целите на буква а) „артикул“ означава стока, както се класира съгласно Комбинираната номенклатура в съответствие с приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (20), ако е неопакован, или пакета със същата стока, предназначен за продажба на дребно на крайния потребител.
За целите на това определение отделни стоки, които попадат в един и същи код по Комбинираната номенклатура, се смятат за различни артикули, а стоките, които представляват комплект, класиран в един код по Комбинираната номенклатура, се смятат за един артикул;
20)
„бързоразвалящи се стоки“ означава стоки, които по преценка на митническите органи влошават качеството си, ако бъдат държани до 20 дни от датата на отлагане на вдигането или задържането им;
21)
„изключителен лиценз“ означава лиценз (общ или ограничен), даващ на лицензополучателя разрешение, от което са изключени всички други лица - включително лицето, предоставящо лиценза - да упражнява право върху интелектуалната собственост по разрешения в лиценза начин.
ГЛАВА II
ЗАЯВЛЕНИЯ
РАЗДЕЛ 1
Подаване на заявления
Член 3
Право за подаване на заявление
Следните лица и образувания, доколкото имат право да започнат производство, за да се установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост, в държавата членка или държавите членки, където е поискана намеса на митническите органи, имат право да подадат:
1.
национално или съюзно заявление:
а)
притежатели на права;
б)
органи за управление на колективните права върху интелектуалната собственост, посочени в член 4, параграф 1, буква в) от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (21);
в)
органи за професионална защита, посочени в член 4, параграф 1, буква г) от Директива 2004/48/ЕО;
г)
групи по смисъла на член 3, точка 2 и член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, групи производители по смисъла на член 118д от Регламент (ЕО) № 1234/2007 или подобни групи производители, както е предвидено в правото на Съюза за географските указания, които представляват производители на продукти с географско указание или представители на такива групи, по-специално регламенти (ЕИО) № 1601/91 и (ЕО) № 110/2008, и оператори, които имат право да използват географско указание, както и компетентни по отношение на такова географско указание инспекционни служби или органи;
2.
национално заявление:
а)
лица или образувания, притежаващи разрешение да ползват права върху интелектуалната собственост, които са надлежно упълномощени от притежателя на правата да започнат производство с цел да се установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост;
б)
групи производители, предвидени в законодателството на държавите членки за географските указания, които представляват производители на продукти с географски указания или представителите на такива групи и оператори, които имат право да използват географско указание, както и компетентни по отношение на такова географско указание контролни служби и органи;
3.
съюзно заявление: притежателите на изключителни лицензи за цялата територия на две или повече държави членки, в които тези лицензополучатели са надлежно упълномощени във въпросните държави членки от притежателя на правата да започнат производство с цел да се установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост.
Член 4
Права върху интелектуалната собственост, обхванати от съюзни заявления
Съюзно заявление може да бъде подадено единствено във връзка с права върху интелектуалната собственост, основаващи се на правото на Съюза, което поражда действие в целия Съюз.
Член 5
Подаване на заявления
1. Всяка държава членка определя митническата служба, компетентна да получава и обработва заявления („компетентна митническа служба“). Държавите членки информират съответно Комисията, която оповестява списъка на компетентните митнически служби, определени от държавите членки.
2. Заявленията се подават до компетентната митническа служба. Заявлението се попълва, като се използва формулярът, посочен в член 6, и съдържа изискваната в него информация.
3. Когато след уведомяване от страна на митническите органи за отлагане на вдигането или за задържане на стоките в съответствие с член 18, параграф 3 е подадено заявление, то отговаря на следните изисквания:
а)
подава се до компетентната митническа служба в срок от четири работни дни от уведомлението за отлагане на вдигането или задържането на стоките;
б)
представлява национално заявление;
в)
съдържа информацията, посочена в член 6, параграф 3. Подателят на заявлението обаче може да пропусне информацията, посочена в същия параграф, буква ж), з) или и).
4. Освен в случаите, посочени в член 3, точка 3, може да се подава само по едно национално заявление и едно съюзно заявление за държава членка по отношение на едно и също право върху интелектуалната собственост, което е защитено в тази държава членка. В случаите, посочени в член 3, точка 3, е разрешено подаването на повече от едно съюзно заявление.
5. Когато съюзно заявление е удовлетворено за държава членка, за която вече е било удовлетворено друго съюзно заявление за същия подател и във връзка със същото право върху интелектуалната собственост, митническите органи на тази държава членка предприемат действия въз основа на първото съюзно заявление, което е било удовлетворено. Те уведомяват компетентната митническа служба на държавата членка, в която е удовлетворено което и да е последващо съюзно заявление, която изменя или отменя решението, с което е удовлетворено това последващо съюзно заявление.
6. Когато са налице компютризирани системи за получаване и обработване на заявление, заявленията и приложенията към тях се подават чрез средства за електронна обработка на данни. Държавите членки и Комисията разработват, поддържат и използват такива системи в съответствие с многогодишния стратегически план, посочен в член 8, параграф 2 от Решение № 70/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно безкнижна среда в митниците и търговията (22).
Член 6
Формуляр за заявление
1. Комисията установява формуляр за заявление посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 34, параграф 2.
2. Формулярът на заявлението конкретизира информацията, която трябва да бъде предоставена на субекта на данните съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 и националните закони, с които се изпълнява Директива 95/46/ЕО.
3. Комисията прави необходимото да гарантира във формуляра за заявление да се изисква следната информация от подателя:
а)
данни за подателя;
б)
статут на подателя по смисъла на член 3;
в)
документи, които доказват пред компетентната митническа служба, че подателят има право да подаде заявлението;
г)
когато подателят подава заявление чрез представител - данни за лицето, което го представлява, и доказателство за наличието на представителна власт в съответствие със законодателството на държавата членка, в която е подадено заявлението;
д)
правото или правата върху интелектуалната собственост, по отношение на които се търси защита;
е)
при случаите на съюзно заявление - държавите членки, в които се иска намеса на митническите органи;
ж)
специфични и технически данни за автентичните стоки, включително обозначаване като например баркод и изображения, където е целесъобразно;
з)
информацията, необходима за лесното разпознаване на въпросните стоки от митническите органи;
и)
информация, приложима с оглед на извършваните от митническите органи анализ и оценка на риска от нарушение на съответното право или права върху интелектуалната собственост, като например оторизираните дистрибутори;
й)
дали информацията, подадена в съответствие с настоящия параграф, буква ж), з) или и), трябва да бъде отбелязана като информация, до която се предоставя ограничен достъп в съответствие с член 31, параграф 5;
к)
данните на всеки представител, упълномощен от подателя да отговаря за правните и техническите въпроси;
л)
задължение на подателя, че се ангажира да уведоми компетентната митническа служба за всяка една от ситуациите, определени в член 15;
м)
задължение на подателя, че се ангажира да предава и актуализира всяка информация, която е от значение с оглед на извършваните от митническите органи анализ и оценка на риска от нарушение на съответното право или права върху интелектуалната собственост;
н)
задължение на подателя, че поема отговорност съгласно условията, определени в член 28;
о)
задължение на подателя, че поема разходите, посочени в член 29, съгласно условията, предвидени в същия член;
п)
съгласие на подателя предоставените от него данни да могат да бъдат обработвани от Комисията и държавите членки;
р)
дали подателят иска да бъде приложена процедурата по член 26 и в случай че митническите органи поискат това, дали е съгласен да поеме разходите по унищожаването на стоките съгласно същата процедура.
РАЗДЕЛ 2
Решения относно заявленията
Член 7
Обработване на непълни заявления
1. Когато при получаване на заявление компетентната митническа служба счете, че заявлението не съдържа цялата информация, изисквана съгласно член 6, параграф 3, компетентната митническа служба изисква от подателя да предостави липсващата информация в срок от 10 работни дни от уведомяването за това искане.
В такива случаи срокът, посочен в член 9, параграф 1, спира да тече до получаването на необходимата информация.
2. Когато подателят не предостави липсващата информация в срока, посочен в параграф 1, първа алинея, компетентната митническа служба отхвърля заявлението.
Член 8
Такси
Подателят не дължи такса за покриване на административните разходи, произтичащи от обработването на заявлението.
Член 9
Уведомление за решения, с които се удовлетворяват или отхвърлят молби
1. Компетентната митническа служба уведомява подателя за своето решение, с което удовлетворява или отхвърля заявлението, в срок от 30 работни дни от получаването на заявлението. В случай че отхвърли заявление, компетентната митническа служба мотивира решението си и прилага към него информация за процедурата за обжалване.
2. Ако подателят на заявлението е бил уведомен за отлагането на вдигането на стоките или за задържането на стоките от митническите органи преди подаването на заявление, компетентната митническа служба уведомява подателя за своето решение, с което удовлетворява или отхвърля заявлението, в срок от два работни дни от получаването на заявлението.
Член 10
Решения по молбите
1. Решение, с което се удовлетворява национално заявление и всяко решение, с което то се отменя или изменя, поражда действие в държавата членка, в която е подадено националното заявление, в деня, следващ датата на приемане на решението.
Решение за удължаване на срока, в който трябва да се намесят митническите органи, поражда действие в държавата членка, в която е подадено национално заявление, в деня, следващ датата на изтичане на срока, който се удължава.
2. Решение, с което се удовлетворява съюзно заявление, и всяко решение, с което такова решение се отменя или изменя, поражда действие:
а)
в държавата членка, в която е подадено заявлението - в деня, следващ датата на приемане на решението;
б)
във всички останали държави членки, в които се иска намеса на митническите органи- в деня, следващ датата, на която митническите органи са уведомени в съответствие с член 14, параграф 2, при условие че притежателят на решението е изпълнил задълженията си по член 29, параграф 3 по отношение на разходите за превод.
Решението за удължаване на срока, в който трябва да се намесят митническите органи, поражда действие в държавата членка, в която е подадено съюзното заявление, както и във всички останали държави членки, в които се иска намеса на митническите органи, в деня, следващ датата на изтичане на срока, който се удължава.
Член 11
Срок, в рамките на който трябва да се намесят митническите органи
1. Когато удовлетворява заявление, компетентната митническа служба определя срока, в рамките на който митническите органи трябва да се намесят.
Този срок започва в деня, в който решението, удовлетворяващо заявлението, поражда действие съгласно член 10, и не надхвърля една година, считано от деня, следващ датата на приемане.
2. Когато заявление, подадено след уведомяване от страна на митническите органи за отлагане на вдигането на стоките или за задържане на стоките в съответствие с член 18, параграф 3, не съдържа информацията, посочена в член 6, параграф 3, буква ж), з) или и), то се удовлетворява единствено по отношение на отлагането на вдигането на стоките или на задържането им, освен в случаите, когато тази информация е предоставена в рамките на 10 работни дни след уведомяването за отлагане на вдигането или за задържането на стоките.
3. Митническите органи не осъществяват намеса, когато бъде прекратено действието на дадено право върху интелектуалната собственост или когато подателят на заявлението по други причини престане да има право да подава заявление. Решението, с което се удовлетворява заявление, съответно се отменя или изменя от компетентната митническа служба, взела това решение.
Член 12
Удължаване на срока, в рамките на който трябва да се намесят митническите органи
1. При изтичане на срока, в рамките на който трябва да се намесят митническите органи, и при условие че притежателят на решението е платил задълженията си, дължими на митническите органи съгласно настоящия регламент, компетентната митническа служба, приела първоначалното решение, може да удължи този срок по искане на притежателя на решението.
2. Когато искането за удължаване на срока, в рамките на който трябва да се намесят митническите органи, е получено от компетентната митническа служба по-малко от 30 работни дни преди изтичането на срока, който трябва да бъде удължен, компетентната митническа служба може да отхвърли това искане.
3. Компетентната митническа служба уведомява притежателя на решението в рамките на 30 работни дни от получаването на искането, посочено в параграф 1, за своето решение за удължаване на срока. Компетентната митническа служба определя срока, през който митническите органи трябва да се намесят.
4. Удълженият срок, в рамките на който трябва да се намесят митническите органи, започва да тече от деня, следващ датата на изтичане на предходния срок, и не превишава една година.
5. Митническите органи не осъществяват намеса, когато бъде прекратено действието на дадено право върху интелектуалната собственост или когато подателят на заявлението по други причини престане да има право да подава заявление. Решението за удължаване на срока се отменя или изменя по съответния начин от компетентната митническа служба, взела това решение.
6. Притежателят на решението не дължи такса за покриване на административните разходи, произтичащи от обработването на искането за удължаване.
7. Комисията установява формуляр на искане за удължаване чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 34, параграф 2.
Член 13
Изменение на решението по отношение на правата върху интелектуалната собственост
Компетентната митническа служба, взела решението за удовлетворяване на заявлението, може да измени списъка с правата върху интелектуалната собственост в решението по искане на притежателя на това решение.
При добавяне на ново право върху интелектуалната собственост искането съдържа информацията, посочена в член 6, параграф 3, букви в), д), ж), з) и и).
В случая на решение, с което се удовлетворява съюзно заявление, всяко изменение, което се състои от добавяне на права върху интелектуалната собственост, се ограничава до правата върху интелектуалната собственост, попадащи в обхвата на член 4.
Член 14
Задължения на компетентната митническа служба по отношение на уведомяването
1. Компетентната митническа служба, до която е подадено национално заявление, препраща следните решения на митническите учреждения на своята държава членка веднага след тяхното приемане:
а)
решения, с които се удовлетворява заявлението;
б)
решения, отменящи решения, с които се удовлетворява заявлението;
в)
решения, изменящи решения, с които се удовлетворява заявлението;
г)
решения за удължаване на срока, в рамките на който трябва да се намесят митническите органи.
2. Компетентната митническа служба, до която е подадено съюзно заявление, препраща следните решения на компетентната митническа служба на държавата членка или държавите членки, посочени в съюзното заявление, веднага след тяхното приемане:
а)
решения, с които се удовлетворява заявлението;
б)
решения, отменящи решения, с които се удовлетворява заявлението;
в)
решения, изменящи решения, с които се удовлетворява заявлението;
г)
решения за удължаване на срока, в рамките на който трябва да се намесят митническите органи;
Компетентната митническа служба на държавата членка или държавите членки, посочена(и) в съюзното заявление, веднага след получаването на посочените решения ги препраща на своите митнически служби.
3. Компетентната митническа служба на държавата членка или държавите членки, посочена(и) в съюзното заявление, може да поиска от компетентната митническа служба, взела решението за удовлетворяване на заявлението, да ѝ предостави допълнителна информация, считана за необходима за изпълнение на същото решение.
4. Компетентната митническа служба препраща своето решение за прекратяване на намесата на митническите органи съгласно член 16, параграф 1, буква б) и параграф 2 на митническите учреждения на своята държава членка веднага след неговото приемане.
Член 15
Задължения на притежателя на решението по отношение на уведомяването
Притежателят на решението уведомява незабавно компетентната митническа служба, която е удовлетворила заявлението, във всеки един от следните случаи:
а)
ако бъде прекратено действието на правото върху интелектуалната собственост, обхванато в неговото заявление;
б)
ако притежателят на решението по други причини престане има право да подаде заявлението;
в)
при промени в информацията, посочена в член 6, параграф 3.
Член 16
Неизпълнение на задълженията на притежателя на решението
1. Когато притежателят на решението използва информацията, предоставена от митническите органи, за цели, различни от предвидените в член 21, компетентната митническа служба на държавата членка, в която информацията е била предоставена или с нея е било злоупотребено, може:
а)
да отмени всяко прието от нея решение, с което се удовлетворява национално заявление на този притежател на решението, и да откаже да удължи срока, в рамките на който трябва да се намесят митническите органи;
б)
да спре действието на своята територия за срока, в рамките на който трябва да се намесят митническите органи, на всяко решение, с което се удовлетворява съюзно заявление на този притежател на решението.
2. Компетентната митническа служба може да реши да спре намесата на митническите органи до изтичането на срока, в рамките на който трябва да се намесят тези органи, когато притежателят на решението:
а)
не изпълнява задълженията за уведомяване, установени в член 15;
б)
не изпълнява задължението за връщането на проби съгласно член 19, параграф 3;
в)
не изпълнява задълженията си относно разходите и превода съгласно член 29, параграфи 1 и 3;
г)
без основателна причина не започва производство, както е предвидено в член 23, параграф 3 или в член 26, параграф 9.
При съюзно заявление решението за спиране на намесата на митническите органи има действие единствено в държавата членка, в която е взето това решение.
ГЛАВА III
НАМЕСА НА МИТНИЧЕСКИТЕ ОРГАНИ
РАЗДЕЛ 1
Отлагане на вдигането или задържане на стоките, за които се предполага, че нарушават право върху интелектуалната собственост
Член 17
Отлагане на вдигането или задържане на стоките след удовлетворяване на заявление
1. Когато митническите органи идентифицират стоки, за които се предполага, че нарушават право върху интелектуалната собственост, обхванато от решение, с което се удовлетворява заявление, те отлагат вдигането на стоките или ги задържат.
2. Преди да отложат вдигането на стоките или да ги задържат, митническите органи могат да поискат от притежателя на решението да им предостави всякаква приложима информация по отношение на стоките. Митническите органи могат също да предоставят на притежателя на решението информация за действителното или предполагаемо количество на стоките, тяхното действително или предполагаемо естество, както и техни изображения при целесъобразност.
3. Митническите органи уведомяват декларатора или държателя на стоките за отлагането на вдигането на стоките или за тяхното задържане в срок от един работен ден от отлагането или от задържането.
Когато митническите органи изберат да уведомят държателя на стоките и две или повече лица се считат за държател на стоките, митническите органи не са длъжни да уведомят повече от едно от тези лица.
Митническите органи уведомяват притежателя на решението за отлагането на вдигането на стоките или за задържането в същия ден или незабавно след уведомяване на декларатора или държателя на стоките.
Уведомленията съдържат информация относно процедурата, посочена в член 23.
4. Митническите органи уведомяват притежателя на решението и декларатора или държателя на стоките за действителното или предполагаемото количество на стоките, чието вдигане е било отложено или които са били задържани, за тяхното действително или предполагаемо естество, включително налични техни изображения при целесъобразност. При поискване и ако разполагат с тази информация, митническите органи предоставят на притежателя на решението имената и адресите на получателя, изпращача и декларатора или държателя на стоките, митническия режим и произхода, мястото от където са и местоназначението на стоките, чието вдигане е отложено или които са задържани.
Член 18
Отлагане на вдигането или задържане на стоките преди удовлетворяване на заявление
1. Когато митническите органи идентифицират стоки, за които се предполага, че нарушават право върху интелектуалната собственост, които не са обхванати от решение за удовлетворяване на заявление, те могат да отложат вдигането на тези стоки или да ги задържат, освен в случая на бързоразвалящи се стоки.
2. Преди да отложат вдигането или да задържат стоките, за които се предполага, че нарушават право върху интелектуалната собственост, митническите органи могат, без да разкриват друга информация освен действителното или предполагаемо количество на стоките, тяхното действително или предполагаемо естество и изображения при целесъобразност, да поискат от всяко лице или образувание, което по принцип има право да подаде заявление относно предполагаемо нарушение на правата върху интелектуалната собственост, да им предостави всякаква информация от значение за случая.
3. Митническите органи уведомяват декларатора или държателя на стоките за отлагането на вдигането на стоките или за тяхното задържане в срок от един работен ден от въпросното отлагане или задържане.
Когато митническите органи изберат да уведомят държателя на стоките и две или повече лица се считат за държател на стоките, митническите органи не са длъжни да уведомят повече от едно от тези лица.
Митническите органи уведомяват лицата или образуванията, които имат право да подадат заявление относно предполагаемо нарушение на правата върху интелектуалната собственост, за отлагането на вдигането на стоките или за задържането им в същия ден или незабавно след уведомяване на декларатора или държателя на стоките.
Митническите органи могат да се консултират с компетентните публични органи с оглед на идентифицирането на лицата или образуванията, които имат право да подадат заявление.
Уведомленията съдържат информация относно процедурата, посочена в член 23.
4. Митническите органи разрешават вдигането на стоките или прекратяват тяхното задържане незабавно след приключване на всички митнически формалности в следните случаи:
а)
когато не са идентифицирали нито едно лице или образувание, което има право да подаде заявление относно предполагаемо нарушение на права върху интелектуалната собственост в срок от един работен ден от отлагане на вдигането или от задържането на стоките;
б)
когато не са получили заявление в съответствие с член 5, параграф 3 или когато са отхвърлили такова заявление.
5. При удовлетворяване на заявление митническите органи информират притежателя на решението, при поискване и ако разполагат с тази информация, за имената и адресите на получателя, изпращача и на декларатора или на държателя на стоките, за митническия режим и произхода, мястото от където са и местоназначението на стоките, чието вдигане е отложено или които са задържани.
Член 19
Инспекция и вземане на проби от стоки, чието вдигане е отложено или които са задържани
1. Митническите органи предоставят на притежателя на решението и на декларатора или държателя на стоките възможност да инспектират стоките, чието вдигане е отложено или които са задържани.
2. Митническите органи могат да вземат представителни проби за стоките. Те могат да предоставят или изпратят такива проби на притежателя на решението, по негово искане и единствено с цел анализ и улесняване на последващата процедура по отношение на фалшифицирани и пиратски стоки. Притежателят на решението, с което се удовлетворява заявлението, носи цялата отговорност за извършването на анализ на тези проби.
3. Притежателят на решението връща пробите, посочени в параграф 2, на митническите органи, освен в случаите, когато обстоятелствата не позволяват това да бъде направено, при приключване на анализа, и най-късно преди вдигането на стоките или прекратяването на задържането им.
Член 20
Условия на съхранение
Митническите органи определят условията на съхранение на стоките по време на периода на отлагане на вдигането или на задържането им.
Член 21
Разрешена употреба на определена информация от притежателя на решението
Когато притежателят на решението получи информацията, посочена в член 17, параграф 4, член 18, параграф 5, член 19 или член 26, параграф 8, той може да разкрие или използва тази информация единствено за следните цели:
а)
за започване на производство, за да се установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост, и в хода на такова производство;
б)
във връзка с наказателно разследване за нарушение на право на интелектуалната собственост, предприето от органите на публичната власт в държавата членка, в която са открити стоките;
в)
за образуване на наказателно производство и в хода на такова производство;
г)
с цел да потърси обезщетение от нарушителя или други лица;
д)
за договаряне с декларатора или държателя на стоките последните да бъдат унищожени в съответствие с член 23, параграф 1;
е)
за договаряне с декларатора или държателя на стоките на размера на гаранцията, посочена в член 24, параграф 2, буква а).
Член 22
Обмен на информация и данни между митническите органи
1. Без да се засягат приложимите разпоредби за защита на данните в Съюза и с цел да се допринесе за премахването на международната търговия със стоки, които нарушават права върху интелектуалната собственост, Комисията и митническите органи на държавите членки могат да обменят определени данни и информация, с които разполагат, със съответните органи на трети държави съгласно практическите условия, посочени в параграф 3.
2. Данните и информацията по параграф 1 се обменят, за да се осигури своевременна ефективна намеса на митническите органи по отношение на товари със стоки, които нарушават права върху интелектуалната собственост. Тази данни и информация може да се отнася до конфискации, тенденции и обща информация за рисковете, включително по отношение на стоки, които преминават транзитно през територията на Съюза и чийто произход или местоназначение е територията на съответните трети държави. Данните и информацията могат да включват при целесъобразност следното:
а)
естество и количество на стоките;
б)
право върху интелектуалната собственост, за което се предполага, че е нарушено;
в)
произход, място на произход и местоназначение на стоките;
г)
информация за движението на транспортните средства, и по-специално:
i)
наименование на плавателния съд или регистрационен номер на транспортното средство;
ii)
референтни номера на товарителницата или друг транспортен документ;
iii)
брой контейнери;
iv)
тегло на товара;
v)
описание и/или код на стоките;
vi)
резервационен номер;
vii)
номер на пломбите;
viii)
място на първо товарене;
ix)
място на последно разтоварване;
x)
места на претоварване;
xi)
очаквана дата на пристигане на мястото на последното разтоварване;
д)
информация за движението на контейнерите, и по-специално:
i)
номер на контейнера;
ii)
състояние на натовареност на контейнера;
iii)
дата на движението;
iv)
вид на движението (с товар, без товар, претоварване, въвеждане, напускане и т.н.);
v)
наименование на плавателния съд или регистрационен номер на транспортното средство;
vi)
номер на превоза/пътуването;
vii)
място;
viii)
товарителница или друг транспортен документ.
3. Комисията приема актове за изпълнение, с които се определят елементите на необходимите практически условия, с оглед на обмена на данни и информация съгласно параграфи 1 и 2 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 3.
РАЗДЕЛ 2
Унищожаване на стоки, започване на производство и преждевременно вдигане на стоките
Член 23
Унищожаване на стоките и започване на производство
1. Стоки, за които се предполага, че нарушават право върху интелектуалната собственост, могат да бъдат унищожени под митнически контрол, без да е необходимо да се определя дали е нарушено право върху интелектуалната собственост съгласно законодателството на държавата членка, в която са открити стоките, ако е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
притежателят на решението е потвърдил писмено пред митническите органи в срок от 10 работни дни, а при бързоразвалящи се стоки - три работни дни, считано от уведомлението за отлагане на вдигането на стоките или за тяхното задържане, че според него е нарушено право върху интелектуалната собственост;
б)
притежателят на решението е потвърдил писмено пред митническите органи в срок от 10 работни дни, а при бързоразвалящи се стоки - три работни дни, считано от уведомлението за отлагане на вдигането на стоките или за тяхното задържане, че е съгласен стоките да бъдат унищожени;
в)
деклараторът или държателят на стоките е потвърдил писмено пред митническите органи в срок от 10 работни дни, а при бързоразвалящи се стоки - три работни дни, считано от уведомлението за отлагане на вдигането на стоките или за тяхното задържане, че е съгласен стоките да бъдат унищожени. Когато в този срок деклараторът или държателят на стоките не е потвърдил съгласието си за унищожаването на стоките, нито е уведомил митническите органи, че възразява срещу това, митническите органи могат да считат, че деклараторът или държателят на стоките е потвърдил съгласието си за унищожаването на тези стоки.
Митническите органи разрешават вдигането на стоките или прекратяват тяхното задържане незабавно след приключване на всички митнически формалности, когато в срока, посочен в първа алинея, букви а) и б), не са получили нито писмено потвърждение от притежателя на решението, че според него е нарушено право върху интелектуалната собственост, нито съгласието му за тяхното унищожаване, освен в случаите, когато тези органи са били надлежно информирани за започването на производство с цел да се установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост.
2. Унищожаването на стоките се извършва под митнически контрол на отговорността на притежателя на решението освен в случаите, когато в националното право на държавата членка, в която се унищожават стоките, е предвидено друго. Преди унищожаването на стоките компетентните органи могат да вземат проби. Взетите преди унищожаването проби могат да бъдат използвани за образователни цели.
3. Когато деклараторът или държателят на стоките не е потвърдил писмено съгласието си стоките да бъдат унищожени и когато не може да се счита, че деклараторът или държателят на стоките е потвърдил съгласието си за унищожаването в съответствие с параграф 1, първа алинея, буква в) и в рамките на посочените в тези разпоредби срокове, митническите органи незабавно уведомяват за това притежателя на решението. В срок от 10 работни дни или три работни дни при бързоразвалящи се стоки, считано от уведомлението за суспендиране на вдигането на стоките или за тяхното задържане, притежателят на решението започва производство с цел да се установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост.
4. Освен при бързоразвалящи се стоки, в подходящ случай митническите органи могат да удължат срока, посочен в параграф 3, с не повече от 10 работни дни при надлежно обосновано искане от страна на притежателя на решението.
5. Митническите органи разрешават вдигането на стоките или прекратяват тяхното задържане незабавно след приключване на всички митнически формалности, когато в сроковете, посочени в параграфи 3 и 4, не са били надлежно информирани в съответствие с параграф 3 за започването на производство с цел да се установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост.
Член 24
Преждевременно вдигане на стоките
1. Когато митническите органи са били уведомени за започването на производство, за да се установи дали е нарушен промишлен дизайн, патент, полезен модел, топология на полупроводниково изделие или правна закрила на сортовете растения, деклараторът или държателят на стоките може да поиска от митническите органи вдигане на стоките или прекратяване на тяхното задържане преди приключването на това производство.
2. Митническите органи вдигат стоките или прекратяват тяхното задържане само ако е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
деклараторът или държателят на стоките е предоставил гаранция, която е в достатъчно висок размер с оглед обезпечаването на интересите на притежателя на решението;
б)
компетентният орган, който трябва да установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост, не е разрешил предохранителни мерки;
в)
всички митнически формалности са били приключени.
3. Предоставянето на гаранцията, посочена в параграф 2, буква а), не засяга останалите средства за правна защита, с които разполага притежателят на решението.
Член 25
Стоки за унищожаване
1. Стоките за унищожаване съгласно член 23 или член 26 не могат да бъдат:
а)
допуснати за свободно обращение освен в случаите, когато митническите органи решат, със съгласието на притежателя на решението, че това е необходимо, в случай че стоките трябва да бъдат рециклирани или отстранени извън каналите за търговия, включително за цели, свързани с повишаване на осведомеността, обучение и образование. Условията, при които стоките могат да бъдат допуснати за свободно обращение, се определят от митническите органи;
б)
изведени от митническата територия на Съюза;
в)
изнесени;
г)
реекспортирани;
д)
поставени под режим с отложено плащане;
е)
поставени в свободна зона или в свободен склад.
2. Митническите органи могат да разрешат стоките, посочени в параграф 1, да бъдат преместени под митнически надзор на друго място в рамките на митническата територия на Съюза с оглед на тяхното унищожаване под митнически контрол.
Член 26
Процедура за унищожаване на стоки в малки пратки
1. Настоящият член се прилага за стоки, когато е изпълнено всяко от следните условия:
а)
за стоките се предполага, че са фалшифицирани или пиратски стоки;
б)
стоките не са бързоразвалящи се стоки;
в)
стоките попадат в обхвата на решение, с което се удовлетворява заявление;
г)
в заявлението си притежателят на решението е поискал да бъде приложена процедурата, предвидена в настоящия член;
д)
стоките са транспортирани в малки пратки.
2. Когато се прилага процедурата, предвидена в настоящия член, не се прилагат член 17, параграфи 3 и 4 и член 19, параграфи 2 и 3.
3. Митническите органи уведомяват декларатора или държателя на стоките за отлагането на вдигането на стоките или за тяхното задържане в срок от един работен ден от отлагането на вдигането или от задържането им. Уведомлението за отлагане на вдигането на стоките или за тяхното задържане включва следната информация:
а)
за намерението на митническите органи да унищожат стоките;
б)
за правата на декларатора или държателя на стоките съгласно параграфи 4, 5 и 6.
4. На декларатора или на държателя на стоките се дава възможност да изрази своето становище в срок от 10 работни дни от уведомлението за отлагане на вдигането на стоките или за тяхното задържане.
5. Стоките могат да бъдат унищожени, когато в срок от 10 работни дни от уведомлението за отлагане на вдигането на стоките или за тяхното задържане деклараторът или държателят на стоките потвърди пред митническите органи съгласието си за тяхното унищожаване.
6. Когато в срока, посочен в параграф 5, деклараторът или държателят на стоките не е потвърдил съгласието си за тяхното унищожаване, нито е уведомил митническите органи, че възразява срещу това, митническите органи могат да считат, че деклараторът или държателят на стоките е потвърдил съгласието си за тяхното унищожаване.
7. Унищожаването се извършва под митнически контрол. Митническите органи предоставят на притежателя на решението - при поискване от негова страна и според случая, информация за действителното или предполагаемото количество на унищожените стоки и за тяхното естество.
8. Когато деклараторът или държателят на стоките не е потвърдил съгласието си стоките да бъдат унищожени и когато не може да се счита, че деклараторът или държателят на стоките е потвърдил съгласието си за това в съответствие с параграф 6, митническите органи незабавно уведомяват притежателя на решението за това и му предоставят информация за количеството на стоките и тяхното естество, включително и изображения на тези стоки при целесъобразност. При поискване и ако разполагат с тази информация, митническите органи предоставят на притежателя на решението имената и адресите на получателя, изпращача и на декларатора или държателя на стоките, информация относно митническия режим и произхода, мястото на произход и местоназначението на стоките, чието вдигане е спряно или които са задържани.
9. В срок от 10 работни дни от уведомлението, посочено в параграф 8, митническите органи разрешават вдигането на стоките или прекратяват тяхното задържане незабавно след приключване на всички митнически формалности, когато не са получили информация от притежателя на решението относно започването на производство, за да се установи дали е нарушено право върху интелектуалната собственост.
10. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35 във връзка с изменение на количествата в определението за малки пратки, в случай че това определение се окаже нецелесъобразно в практиката предвид необходимостта да се осигури ефективно изпълнение на посочената в настоящия член процедура или когато е необходимо, с оглед да се избегне каквото и да е заобикаляне на тази процедура по отношение на съдържанието на пратките.
ГЛАВА IV
ОТГОВОРНОСТ, РАЗХОДИ И САНКЦИИ
Член 27
Отговорност на митническите органи
Без да се засяга националното право, решението, с което се удовлетворява заявление, не дава право на обезщетение на притежателя на това решение, в случай че стоките, за които се предполага, че нарушават право върху интелектуалната собственост, не бъдат открити от митническа служба и бъдат освободени или не бъде предприета намеса за тяхното задържане.
Член 28
Отговорност на притежателя на решението
Когато поради действие или бездействие на притежателя на решението бъде прекъснато производство, надлежно започнато съгласно настоящия регламент, когато проби, взети съгласно член 19, параграф 2, не са върнати, повредени са или са негодни за употреба поради действие или бездействие на притежателя на решението или когато впоследствие бъде установено, че въпросните стоки не нарушават право върху интелектуалната собственост, притежателят на решението носи отговорност пред държател на стоките или декларатор, който е претърпял вреди в тази връзка, в съответствие с конкретно приложимото законодателство.
Член 29
Разходи
1. При поискване от страна на митническите органи притежателят на решението възстановява разходите, понесени от митническите органи или от други страни, действащи от името на митническите органи, от момента на задържането или на отлагането на вдигането на стоките, включително съхранението на стоките и действията, свързани с тях, съгласно член 17, параграф 1, член 18, параграф 1 и член 19, параграфи 2 и 3, както и при прилагане на коригиращи мерки, като унищожаване на стоките в съответствие с членове 23 и 26.
Притежателят на решението, който е уведомен за отлагане на вдигането на стоките или за задържането им, при поискване получава информация от митническите органи за мястото и начина на съхранение на стоките и за очакваните разходи за съхранението им, посочени в настоящия параграф. Информацията за очакваните разходи може да бъде изразена като разходи за единица време, продукт, обем, тегло или услуга в зависимост от обстоятелствата, при които се съхраняват стоките, и от тяхното естество.
2. Настоящият член не засяга правото на притежателя на решението да потърси обезщетение от нарушителя или от други лица в съответствие с приложимото законодателство.
3. Притежателят на решение, с което се удовлетворява съюзно заявление, осигурява и заплаща за преводите, изисквани от компетентната митническа служба или от митническите органи, които трябва да се намесят по отношение на стоките, за които се предполага, че нарушават право върху интелектуалната собственост.
Член 30
Санкции
Държавите членки предприемат необходимите мерки с цел притежателите на решения да спазват задълженията, установени в настоящия регламент, включително като определят разпоредби за установяване на санкции, когато е целесъобразно. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Държавите членки уведомяват незабавно Комисията за тези разпоредби и за всяко последващо изменение, което се отнася до тях.
ГЛАВА V
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 31
Обмен на данни за решения, свързани със заявления и задържания, между държавите членки и Комисията
1. Компетентните митнически служби уведомяват незабавно Комисията за следното:
а)
решения, с които се удовлетворяват заявления, включително заявленията и приложенията към тях;
б)
решения за удължаване на срока, в рамките на който трябва да се намесят митническите органи, или решения за отмяна на решение, с което се удовлетворява или изменя заявление;
в)
спиране на действието на решение, с което се удовлетворява заявление.
2. Без да се засяга член 24, буква ж) от Регламент (ЕО) № 515/97, при отлагане на вдигането на стоките или задържането им митническите органи предават на Комисията всякаква приложима информация, с изключение на лични данни, включително информация относно количеството и вида на стоките, стойността, правата върху интелектуалната собственост, митническия режим, страните на произход и местоназначение, както и транспортните маршрути и транспортните средства.
3. Предаването на информацията съгласно параграфи 1 и 2 от настоящия член, както и всякакъв обмен на данни за решенията относно заявленията между митническите органи на държавите членки, посочени в член 14, се извършва чрез централна база данни на Комисията. Информацията и данните се съхраняват в тази база данни.
4. С цел осигуряване на обработка на информацията, посочена в параграфи 1-3 от настоящия член, централната база данни, посочена в параграф 3, се установява в електронна форма. Централната база данни съдържа информацията, включително личните данни, посочени в член 6, параграф 3, член 14 и в настоящия член.
5. Митническите органи на държавите членки и Комисията имат достъп до информацията, съдържаща се в централната база данни, както е целесъобразно с оглед на изпълнението на правните им задължения при прилагането на настоящия регламент. Достъпът до информация, отбелязана като информация, до която се предоставя ограничен достъп в съответствие с член 6, параграф 3, се ограничава до митническите органи на държавите членки, в които се иска намеса. При обосновано искане от Комисията митническите органи на държавите членки могат да предоставят на Комисията достъп до такава информация, когато това е абсолютно необходимо за целите на прилагането на настоящия регламент.
6. Митническите органи въвеждат в централната база данни информацията, свързана с подадените в компетентната митническа служба заявления. Митническите органи, въвели информацията в централната база данни, при необходимост изменят, допълват, поправят или заличават тази информация. Всеки митнически орган, който е въвел информация в централната база данни, отговаря за точността, адекватността и уместността на тази информация.
7. Комисията установява и поддържа подходящи технически и организационни мерки за надеждното и сигурно функциониране на централната база данни. Митническите органи на всяка държава членка установяват и поддържат подходящи технически и организационни мерки за гарантиране на поверителността и сигурността на обработката във връзка с дейностите по обработка, извършвани от техните митнически органи, както и във връзка с терминалите на централната база данни, разположени на територията на тази държава членка.
Член 32
Установяване на централна база данни
Комисията установява централната база данни, посочена в член 31. Тази база данни ще започне да функционира във възможно най-кратък срок, но не по-късно от 1 януари 2015 г.
Член 33
Разпоредби за защита на данните
1. Обработката на лични данни в централната база данни на Комисията се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 и под надзора на Европейския надзорен орган по защита на данните.
2. Обработката на лични данни от компетентните органи в държавите членки се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО и под надзора на независимия публичен орган на държавата членка, посочен в член 28 от същата директива.
3. Личните данни се събират и използват единствено за целите на настоящия регламент. Събраните по този начин лични данни са точни и се актуализират.
4. Всеки митнически орган, който е въвел лични данни в централната база данни, е администратор по отношение на обработката на тези данни.
5. Субектът на данните има право на достъп до отнасящите се до него лични данни, които се обработват посредством централната база данни, и когато е целесъобразно, има правото да поправя, заличава или блокира лични данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 или с националните закони, с които се изпълнява Директива 95/46/ЕО.
6. Всички искания за упражняване на правото на достъп, поправка, заличаване или блокиране се подават до компетентните митнически органи и се обработват от тях. Когато субект на данните е подал искане за упражняване на това право на достъп до Комисията, тя препраща това искане до съответните митнически органи.
7. Личните данни не се съхраняват повече от шест месеца от датата, на която съответното решение, с което се удовлетворява заявлението, е било отменено, или съответният срок, в рамките на който митническите органи е трябвало да се намесят, е изтекъл.
8. Когато притежателят на решението е започнал производство в съответствие с член 23, параграф 3 или с член 26, параграф 9 и е уведомил митническите органи за началото на това производство, личните данни се съхраняват в продължение на шест месеца след като производството окончателно е установило дали е било нарушено право върху интелектуалната собственост.
ГЛАВА VI
КОМИТЕТ, ДЕЛЕГИРАНЕ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 34
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по Митническия кодекс, създаден с членове 247а и 248а от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 35
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 26 параграф 10, се предоставя на Комисията за неопределено време, считано от 19 юли 2013 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 26, параграф 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегираният акт, приет съгласно член 26, параграф 10, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 36
Взаимопомощ между административните органи
Разпоредбите на Регламент (ЕО) № 515/97 се прилагат mutatis mutandis за настоящия регламент.
Член 37
Докладване
До 31 декември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент. При необходимост докладът се придружава от подходящи препоръки.
Докладът разглежда всякакви значими инциденти, свързани с преминаване на лекарствени продукти под режим транзит през митническата територия на Съюза, които могат да възникнат по настоящия регламент, и включва оценка на потенциалното му отражение върху поетите от Съюза ангажименти относно достъпа до лекарствени продукти съгласно декларацията относно ТРИПС и общественото здраве, приета на министерската конференция на СТО в Доха на 14 ноември 2001 г., както и мерките, предприети срещу всякакви случаи, пораждащи неблагоприятни последици в този смисъл.
Член 38
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1383/2003 се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
Позоваванията на отменения регламент се разбират като позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложението.
Член 39
Преходни разпоредби
Молбите, удовлетворени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1383/2003, остават валидни за срока, посочен в решението, удовлетворяващо молбата, в рамките на който митническите органи следва да се намесят, и техният срок не се удължава.
Член 40
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Прилага се от 1 януари 2014 г. с изключение на:
а)
член 6, член 12, параграф 7 и член 22, параграф 3, които се прилагат считано от 19 юли 2013 г.;
б)
член 31, параграф 1 и параграфи 3-7 и член 33, които се прилагат от датата, на която бъде създадена централната база данни, посочена в член 32. Комисията оповестява тази дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 12 юни 2013 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 608/2013,
annettu 12 päivänä kesäkuuta 2013,
teollis- ja tekijänoikeuksien tullivalvonnasta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1383/2003 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Neuvosto pyysi kattavasta eurooppalaisesta suunnitelmasta väärentämisen ja piratismin torjumiseksi 25 päivänä syyskuuta 2008 antamassaan päätöslauselmassa, että tulliviranomaisten toimenpiteistä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä 22 päivänä heinäkuuta 2003 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1383/2003 (2) tarkasteltaisiin uudelleen.
(2)
Teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden markkinoille saattaminen aiheuttaa huomattavaa vahinkoa oikeudenhaltijoille, käyttäjille ja tuottajien ryhmittymille, sekä lakia noudattaville valmistajille ja kaupan toimijoille. Tällainen markkinoille saattaminen voi myös johtaa kuluttajia harhaan, ja tietyissä tapauksissa olla vaaraksi heidän terveydelleen ja turvallisuudelleen. Tällaiset tavarat olisi mahdollisuuksien mukaan pidettävä pois unionin markkinoilta, ja olisi toteutettava toimenpiteitä, jotta tällaiseen laittomaan markkinoille saattamiseen voidaan puuttua, ilman että siitä aiheutuu haittaa lailliselle kaupalle.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1383/2003 uudelleentarkastelussa ilmeni, että talouden, kaupan ja oikeuden alalla tapahtuneiden muutoksien huomioon ottamiseksi oikeudelliseen kehykseen on välttämätöntä tehdä tiettyjä parannuksia, jotta voidaan tehostaa tulliviranomaisten suorittamaa teollis- ja tekijänoikeuksien valvontaa sekä varmistaa asianmukainen oikeusvarmuus.
(4)
Tulliviranomaisilla olisi oltava toimivalta valvoa teollis- ja tekijänoikeuksia sellaisten tavaroiden osalta, joihin unionin tullilainsäädännön mukaisesti sovelletaan tullivalvontaa tai tullitarkastusta, ja suorittaa asianmukaisia tarkastuksia tällaisille tavaroille teollis- ja tekijänoikeuslakeja loukkaavien toimien estämiseksi. Teollis- ja tekijänoikeuksien valvonta rajoilla, jossa tavarat ovat tai niiden olisi pitänyt olla tullivalvonnassa tai tullitarkastuksessa, on tehokas tapa antaa nopeasti ja tehokkaasti oikeussuoja oikeudenhaltijalle sekä käyttäjille ja tuottajien ryhmittymille. Jos tulliviranomaiset keskeyttävät tavaroiden luovutuksen tai ottavat tavarat haltuun rajalla, tarvitaan ainoastaan yksi oikeudellinen menettely, kun taas saman teollis- ja tekijänoikeuksien valvonnan tason varmistamiseksi tarvittaisiin useita erillisiä menettelyjä, jos tavarat havaittaisiin vasta sitten, kun ne ovat markkinoilla hajallaan vähittäiskauppiaille toimitettuina. Olisi sallittava poikkeus tietyn käyttötarkoituksen perusteella vapaaseen liikkeeseen luovutettujen tavaroiden tapauksessa, koska tällaiset tavarat pysyvät tullivalvonnassa, vaikka ne on luovutettu vapaaseen liikkeeseen. Tätä asetusta ei olisi sovellettava matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyviin tavaroihin, edellyttäen että tavarat ovat heidän henkilökohtaiseen käyttöönsä ja että mikään ei viittaa kaupalliseen tarkoitukseen.
(5)
Asetuksen (EY) N:o 1383/2003 soveltamisalaan ei sisälly tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia ja tietyt oikeuksien loukkaamisen muodot on rajattu sen soveltamisalan ulkopuolelle. Jotta voitaisiin tehostaa teollis- ja tekijänoikeuksien valvontaa, tullitoimet olisi laajennettava koskemaan muita oikeuksien loukkaamisen muotoja, jotka eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 1383/2003 soveltamisalaan. Tämän asetuksen soveltamisalaan olisi näin ollen aiheellista sisällyttää asetukseen (EY) N:o 1383/2003 jo sisältyvien oikeuksien lisäksi myös toiminimet, edellyttäen että ne on suojattu yksinoikeuksina kansallisen lainsäädännön nojalla, puolijohdetuotteiden topografiat ja hyödyllisyysmallit sekä välineet ja laitteet, jotka on ensisijaisesti suunniteltu, tuotettu tai mukautettu teknisten toimenpiteiden kiertämisen mahdollistamiseksi tai helpottamiseksi.
(6)
Laittomasta rinnakkaiskaupasta ja luvattomista tuotantomääristä johtuvat oikeuksien loukkaukset eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 1383/2003 soveltamisalaan. Laittoman rinnakkaiskaupan piiriin kuuluvat tavarat, eli oikeudenhaltijan suostumuksella valmistetut mutta ilman hänen suostumustaan Euroopan talousalueella ensimmäistä kertaa markkinoille saatetut tavarat, sekä luvattomat tuotantomäärät, eli tavarat, joita oikeudenhaltijan tietyn määrän tavaroita valmistamaan asianmukaisesti valtuuttama henkilö valmistaa enemmän kuin kyseisen henkilön ja oikeudenhaltijan välillä on sovittu, valmistetaan aitoina tavaroina, joten ei ole asianmukaista, että tulliviranomaisten keskittyisivät toimissaan tällaisiin tavaroihin. Laiton rinnakkaiskauppa ja luvattomat tuotantomäärät olisi näin ollen jätettävä myös tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
(7)
Jäsenvaltioiden olisi yhteistyössä komission kanssa annettava asianmukaista koulutusta tullivirkailijoille tämän asetuksen moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi.
(8)
Täysimääräisesti täytäntöönpantuna tämä asetus osaltaan edistää sisämarkkinoita, joilla oikeudenhaltijoiden suoja paranee, luovuus ja innovointi lisääntyvät ja kuluttajat saavat luotettavia ja korkealaatuisia tuotteita, jotka puolestaan lujittanevat rajatylittäviä liiketoimia kuluttajien, yritysten ja kaupan toimijoiden välillä.
(9)
Jäsenvaltioiden resursseja tullialalla kavennetaan koko ajan. Näin ollen olisi tuettava riskinhallintateknologioita ja -strategioita, jotta voidaan varmistaa tulliviranomaisten käytettävissä olevien resurssien maksimaalinen käyttö.
(10)
Tähän asetukseen sisältyvät pelkästään tulliviranomaisten menettelysäännöt. Näin ollen tässä asetuksessa ei vahvisteta mitään perusteita, joilla todennetaan teollis- tai tekijänoikeuden loukkaus.
(11)
Dohassa pidetyssä WTO:n ministeritason konferenssissa 14 päivänä marraskuuta 2001 annetun teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehtyä sopimusta (TRIPS-sopimus) ja kansanterveyttä koskevan julistuksen mukaan TRIPS-sopimusta voidaan ja tulisi tulkita ja soveltaa siten, että tuetaan WTO:n jäsenten oikeutta suojella kansanterveyttä ja erityisesti edistää sitä, että lääkkeet ovat kaikkien saatavilla. Näin ollen, unionin kansainvälisten sitoumusten ja sen kehitysyhteistyöpolitiikan mukaisesti, kun kyse on lääkkeistä, joiden unionin tullialueen kautta tapahtuva kuljetus, liittyipä siihen tai ei tavaroiden lastausta kuljetusvälineestä toiseen, varastointia, lastinjakamista taikka kuljetustavan tai kuljetusvälineen muuttamista, muodostaa vain osan koko kuljetuksesta, joka alkaa unionin alueen ulkopuolella ja päättyy sen ulkopuolelle, tulliviranomaisten olisi teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaamisen riskiä arvioidessaan otettava huomioon mahdollinen huomattava todennäköisyys, että tällaiset lääkkeet päätyvät unionin markkinoille.
(12)
Tällä asetuksella ei saisi olla vaikutusta säännöksiin, jotka koskevat tuomioistuinten toimivaltaa ja jotka sisältyvät erityisesti tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12 päivänä joulukuuta 2012 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1215/2012 (3).
(13)
Henkilöillä, käyttäjillä, elimillä tai tuottajien ryhmittymillä, jotka ovat sellaisessa asemassa, että pystyvät panemaan hallussaan olevan teollis- tai tekijänoikeuden mahdollista loukkausta koskevan oikeudellisen menettelyn vireille omissa nimissään, olisi oltava oikeus esittää hakemus.
(14)
Jotta voidaan varmistaa, että teollis- ja tekijänoikeuksien valvonta toteutuu kaikkialla unionissa, on aiheellista sallia unionin kattavien oikeuksien täytäntöönpanoa hakevien henkilöiden tai tahojen esittää hakemuksensa yhdessä ainoassa jäsenvaltiossa. Tällaisten hakijoiden olisi voitava pyytää kyseisiä tulliviranomaisia päättämään toimista teollis- ja tekijänoikeuden täytäntöönpanemiseksi sekä omassa jäsenvaltiossaan että missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
(15)
Jotta voidaan varmistaa nopea toiminta teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanossa, olisi säädettävä siitä, että jos tulliviranomaiset epäilevät kohtuullisen näytön perusteella, että niiden valvonnassa olevat tavarat loukkaavat teollis- ja tekijänoikeuksia, ne voivat keskeyttää tavaroiden luovutuksen tai ottaa ne haltuun joko oma-aloitteisesti tai esitetyn hakemuksen perusteella, jotta henkilö tai taho, jolla on oikeus esittää hakemus, voi panna vireille menettelyn sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu.
(16)
Asetuksessa (EY) N:o 1383/2003 sallittiin jäsenvaltioiden soveltaa menettelyä, jonka nojalla tietyt tavarat on mahdollista tuhota tarvitsematta panna vireille menettelyä sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu. Kuten väärennysten vaikutuksesta kansainväliseen kauppaan 18 päivänä joulukuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa (4) todetaan, kyseinen menettely on osoittautunut erittäin menestyksekkääksi niissä jäsenvaltioissa, joissa se on ollut käytössä. Sen vuoksi tällainen menettely olisi saatettava pakollisiksi kaikissa teollis- ja tekijänoikeuksien loukkauksissa, ja sitä olisi sovellettava, kun tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija hyväksyy tuhoamisen. Lisäksi tässä menettelyssä olisi säädettävä, että tulliviranomaiset voivat katsoa, että tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on hyväksynyt tavaroiden tuhoamisen, jos hän ei ole nimenomaisesti vastustanut tuhoamista säädetyssä ajassa.
(17)
Jotta hallinnollista rasitusta ja hallinnollisia kustannuksia voitaisiin vähentää mahdollisimman paljon, olisi otettava käyttöön väärennettyjen tavaroiden ja laittomasti valmistettujen tavaroiden pieniä lähetyksiä koskeva erityinen menettely, jossa olisi mahdollista tuhota tällaiset tavarat ilman hakijan joka kerta erikseen antamaa suostumusta. Hakemuksessa olisi kuitenkin oltava hakijan yleinen pyyntö, jotta tätä menettelyä voidaan soveltaa. Tulliviranomaisilla olisi myös oltava mahdollisuus edellyttää, että hakija maksaa mainitun menettelyn soveltamisesta aiheutuvat kustannukset.
(18)
Oikeusvarmuuden parantamiseksi on aiheellista muuttaa asetuksessa (EY) N:o 1383/2003 säädettyjä sellaisten tavaroiden luovuttamisen keskeyttämisen tai niiden haltuunoton määräaikoja, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, sekä perusteita, joiden mukaisesti tulliviranomaisten on toimitettava haltuunotettuja tavaroita koskevat tiedot asianomaisille henkilöille ja tahoille.
(19)
Tämän asetuksen moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi olisi menettelyjen joitakin osia mukautettava huolehtien kuitenkin siitä, että asianomaisten osapuolten oikeuksia kunnioitetaan. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon tulliviranomaisten tätä asetusta soveltaessaan toteuttamien toimenpiteiden tilapäinen ja ehkäisevä vaikutus sekä toimenpiteisiin liittyvien osapuolten ristiriitaiset edut. Näin ollen kun kyse on tässä asetuksessa säädetyistä eri tiedoksiannoista, tulliviranomaisten tulisi antaa tieto sellaiselle asiaankuuluvalle henkilölle, joka määräytyy tavaroiden tullikohtelua tai tullioikeudellista asemaa koskevien asiakirjojen perusteella. Tämän lisäksi, koska tavaroiden tuhoamista koskeva menettely tarkoittaa, että sekä tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan että päätöksen saajan olisi ilmoitettava mahdollisesta tuhoamisen vastustamisestaan rinnakkain, olisi varmistettava, että päätöksen saajalle annetaan mahdollisuus esittää vastineensa tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan mahdollisesti esittämään tuhoamisen vastustamiseen. Näin ollen olisi varmistettava, että tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle annetaan tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta joko ennen tiedoksiantoa päätöksen saajalle tai samana päivänä.
(20)
Tulliviranomaisia ja komissiota kannustetaan tekemään yhteistyötä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausten eurooppalaisen seurantakeskuksen kanssa toimivaltansa puitteissa.
(21)
Teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden kansainvälisen kaupan lopettamiseksi TRIPS-sopimuksessa määrätään, että WTO:n jäsenten on edistettävä tulliviranomaisten välistä tiedonvaihtoa tällaisesta kaupasta. Näin ollen komission ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten pitäisi olla mahdollista jakaa tietoja teollis- ja tekijänoikeuksien epäillyistä rikkomuksista kolmansien maiden asianomaisten viranomaisen kanssa, myös sellaisten tavaroiden osalta, jotka kulkevat unionin alueen kautta ja ovat peräisin kyseisistä kolmansista maista tai ovat matkalla niihin.
(22)
Tehokkuuden vuoksi olisi sovellettava jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi 13 päivänä maaliskuuta 1997 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 515/97 (5).
(23)
Tulliviranomaisten vastuuvelvollisuudesta olisi säädettävä jäsenvaltioiden lainsäädännössä, vaikkakaan sen, että tulliviranomaiset hyväksyvät hakemuksen, ei pitäisi oikeuttaa päätöksen saajaa korvaukseen silloin, kun tulliviranomaiset eivät ole havainneet tavaroita, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, vaan ne on luovutettu, tai kun mitään toimia ei ole toteutettu tällaisten tavaroiden haltuun ottamiseksi.
(24)
Koska tulliviranomaiset toteuttavat toimia hakemuksen perusteella, on aiheellista säätää, että päätöksen saajan olisi korvattava kaikki kustannukset, joita tulliviranomaisille aiheutuu päätöksen saajan teollis- ja tekijänoikeuksien turvaamiseksi toteutetuista toimista. Tämä ei kuitenkaan saisi estää päätöksen saajaa hakemasta korvausta oikeuksien loukkaajalta tai muilta henkilöiltä, jota tai joita pidetään vastuuvelvollisina sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jossa tavarat havaitaan. Kyseisiin henkilöihin voivat kuulua tapauksen mukaan välittäjät. Kolmannen osapuolen teollis- ja tekijänoikeuksien nojalla esittämien vaatimusten perusteella toteutetuista tulliviranomaisten toimista, joilla tavaroiden luovutus on keskeytetty tai ne on otettu haltuun, muille henkilöille kuin tulliviranomaisille aiheutuneista kustannuksista ja vahingoista olisi säädettävä kuhunkin yksittäiseen tapaukseen soveltuvassa erityislainsäädännössä.
(25)
Tässä asetuksessa otetaan käyttöön mahdollisuus, että tulliviranomaiset voivat siirtää tuhottavaksi luovutettuja tavaroita tullivalvonnassa paikasta toiseen unionin tullialueella. Tulliviranomaiset voivat lisäksi päättää luovuttaa tällaiset tavarat vapaaseen liikkeeseen niiden kierrättämiseksi tai niistä vapautumiseksi kaupallisten kanavien ulkopuolella, myös tiedotus- ja koulutustarkoituksia varten.
(26)
Teollis- ja tekijänoikeuksien tullivalvonta edellyttää hakemuksia koskeviin päätöksiin liittyvien tietojen vaihtoa. Tällaiseen tietojen käsittelyyn sisältyy myös henkilötietojen käsittely, ja siinä tulisi noudattaa unionin lainsäädäntöä, sellaisena kuin se esitetään yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (6) ja yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (7).
(27)
Hakemuksiin ja tulliviranomaisten toimenpiteisiin liittyvien tietojen vaihdon olisi tapahduttava keskitetyn elektronisen tietokannan kautta. Olisi määriteltävä kyseistä tietokantaa valvova ja hallinnoiva yksikkö sekä tietokantaan sisältyvien tietojen käsittelyn turvallisuuden varmistamisesta vastaavat yksiköt. Yhteentoimivuutta tai vaihtoa koskevien mahdollisten toimien olisi oltava ennen kaikkea käyttötarkoituksen rajaamisen periaatteen mukaisia siten, että tietoja olisi käytettävä siihen tarkoitukseen, johon tietokanta on perustettu, ja että tietojen vaihtoja tai yhteyksiä ei sallita muussa tarkoituksessa.
(28)
Jotta voidaan varmistaa, että pienten lähetysten määritelmää voidaan mukauttaa, jos se osoittautuu epäkäytännölliseksi, ottaen huomioon tarve varmistaa menettelyn tehokas toiminta, tai tarvittaessa tämän menettelyn mahdollisen kiertämisen välttämiseksi lähetysten koostumuksen osalta, komissio olisi valtuutettava antamaan muita kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä, soveltamisalaltaan yleisiä säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti pienten lähetysten määritelmän muiden kuin keskeisten osien eli kyseisessä määritelmässä esitettyjen määrien muuttamisen osalta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(29)
Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset perusteet, joiden mukaisesti pannaan täytäntöön säännökset, jotka koskevat tiedonvaihtoa kolmansien maiden kanssa koskevien käytännön järjestelyjen yksityiskohtien määrittelyä, sekä säännökset, jotka koskevat lomakkeita, joilla haetaan tulliviranomaisten toimia ja sen määräajan pidentämistä, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta erityisesti näiden käytännön järjestelyjen yksityiskohtien määrittelemiseksi ja vakiomuotoisten lomakkeiden vahvistamiseksi. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (8) mukaisesti. Vakiomuotoisten lomakkeiden vahvistamiseksi, vaikka tämän asetuksen säännösten kohde kuuluu yhteisen kauppapolitiikan piiriin, kyseisten täytäntöönpanosäädösten antamisessa olisi noudatettava neuvoa-antavaa menettelyä niiden luonteen ja vaikutusten vuoksi, koska kaikki lomakkeisiin sisällytettäviä tietoja koskevat yksityiskohdat johtuvat suoraan tämän asetuksen tekstistä. Kyseessä olevissa täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetaan näin ollen ainoastaan lomakkeen muoto ja rakenne, eikä niillä ole muita vaikutuksia unionin yhteiseen kauppapolitiikkaan.
(30)
Asetus (EY) N:o 1383/2003 olisi kumottava.
(31)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut 12 päivänä lokakuuta 2011 lausunnon (9),
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE, SOVELTAMISALA JAMÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa luetellaan edellytykset, joiden täyttyessä tulliviranomaisten on toteutettava toimia, ja noudatettavat menettelyt, kun tavarat, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, ovat tai niiden olisi pitänyt olla yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (10) mukaisesti tullivalvonnan tai tullitarkastuksen alaisia unionin tullialueella, erityisesti kun kyse on seuraavissa tilanteissa olevista tavaroista:
a)
tavarat ilmoitetaan luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen, vientiin tai jälleenvientiin;
b)
tavarat tuodaan unionin tullialueelle tai viedään sieltä;
c)
tavarat asetetaan suspensiomenettelyyn tai vapaa-alueelle tai vapaavarastoon.
2. Tullivalvonnan tai tullitarkastuksen alaisten tavaroiden osalta, rajoittamatta 17 ja 18 artiklan soveltamista, tulliviranomaisten on suoritettava asianmukaiset tullitarkastukset ja toteutettava asetuksen (ETY) N:o 2913/92 13 artiklan 1 kohdassa ja 72 artiklassa säädetyt oikeasuhteiset tunnistamistoimenpiteet riskianalyysiperusteiden mukaisesti, jotta voitaisiin estää unionin alueella sovellettavia teollis- ja tekijänoikeuslakeja rikkovat toimet ja tehdä yhteistyötä kolmansien maiden kanssa teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanossa.
3. Tätä asetusta ei sovelleta tavaroihin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen tietyn käyttötarkoituksen perusteella.
4. Tätä asetusta ei sovelleta sellaisiin luonteeltaan muihin kuin kaupallisiin tavaroihin, jotka sisältyvät matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin.
5. Tätä asetusta ei sovelleta tavaroihin, jotka on valmistettu oikeudenhaltijan suostumuksella tai joita henkilö, jonka oikeudenhaltija on asianmukaisesti valtuuttanut valmistamaan tietyn määrän tavaroita, on valmistanut yli niiden määrien, joista kyseisen henkilön ja oikeudenhaltijan välillä on sovittu.
6. Tällä asetuksella ei ole vaikutusta kansalliseen eikä unionin teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaan lainsäädäntöön eikä rikosoikeudellisia menettelyjä koskevaan jäsenvaltioiden lainsäädäntöön.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
1)
’teollis- ja tekijänoikeudella’ tarkoitetaan
a)
tavaramerkkiä;
b)
mallia;
c)
kansallisen tai unionin lainsäädännön mukaista tekijänoikeutta tai lähioikeutta;
d)
maantieteellistä merkintää;
e)
kansallisen tai unionin lainsäädännön mukaista patenttia;
f)
lääkkeiden lisäsuojatodistuksista 6 päivänä toukokuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (11) mukaista lääkkeiden lisäsuojatodistusta;
g)
kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistuksen käyttöön ottamisesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1610/96 (12) mukaista kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistusta;
h)
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 (13) mukaista yhteisön kasvinjalostajanoikeutta;
i)
kansallisen lainsäädännön mukaista kasvinjalostajanoikeutta;
j)
kansallisen tai unionin lainsäädännön mukaista puolijohdetuotteen topografiaa;
k)
hyödyllisyysmallia siltä osin kuin se on suojattu teollis- ja tekijänoikeutena kansallisessa tai unionin lainsäädännössä;
l)
toiminimeä siltä osin kuin se on suojattu teollis- ja tekijänoikeutena kansallisessa tai unionin lainsäädännössä;
2)
’tavaramerkillä’ tarkoitetaan
a)
yhteisön tavaramerkistä 26 päivänä helmikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (14) mukaista yhteisön tavaramerkkiä;
b)
jäsenvaltiossa rekisteröityä tavaramerkkiä tai Belgian, Luxemburgin tai Alankomaiden tapauksessa Beneluxin teollisoikeusvirastossa rekisteröityä tavaramerkkiä;
c)
tavaramerkkiä, jonka kansainvälinen rekisteröinti on voimassa jäsenvaltiossa tai unionissa;
3)
’mallilla’ tarkoitetaan
a)
yhteisömallista 12 päivänä joulukuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 mukaista yhteisömallia (15);
b)
jäsenvaltiossa rekisteröityä mallia tai Belgian, Luxemburgin tai Alankomaiden tapauksessa Beneluxin teollisoikeusvirastossa rekisteröityä mallia;
c)
mallia, jonka kansainvälinen rekisteröinti on voimassa jäsenvaltiossa tai unionissa;
4)
’maantieteellisellä merkinnällä’ tarkoitetaan
a)
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (16) mukaista maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellistä merkintää tai alkuperänimitystä;
b)
maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (17) mukaista viinien alkuperänimitystä tai maantieteellistä merkintää;
c)
maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten määritelmää, kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 (18) mukaista viinituotepohjaisten maustettujen juomien maantieteellistä merkintää;
d)
tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta 15 päivänä tammikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 (19) mukaista tislattujen alkoholijuomien maantieteellistä merkintää;
e)
edellä oleviin a-d alakohtaan kuulumattomien tuotteiden maantieteellistä merkintää, edellyttäen että se on suojattu teollisuus- ja tekijänoikeuksiin liittyvällä yksinoikeudella kansallisessa tai unionin lainsäädännössä;
f)
unionin ja kolmansien maiden välisissä sopimuksissa määrättyä ja lueteltua maantieteellistä merkintää;
5)
’väärennetyillä tavaroilla’ tarkoitetaan
a)
tavaroita, joihin liittyy tavaramerkkiä loukkaava teko jäsenvaltiossa, jossa tavarat havaitaan, ja joissa käytetään luvatta merkkiä, joka on samanlainen kuin tällaisille tavaroille asianmukaisesti rekisteröity tavaramerkki tai jota ei olennaisten tuntomerkkiensä perusteella voida erottaa tällaisesta tavaramerkistä;
b)
tavaroita, joihin liittyy maantieteellistä merkintää loukkaava teko jäsenvaltiossa, jossa ne havaitaan, ja joilla on nimi tai joita kuvataan käsitteellä, joka on suojattu kyseisellä maantieteellisellä merkinnällä;
c)
pakkauksia, merkintöjä, tarroja, esitteitä, käyttöohjeita, takuutodistuksia tai muita vastaavia tavaroita, joihin, vaikka ne olisi esitetty erillisinä, liittyy tavaramerkkiä tai maantieteellistä merkintää loukkaava teko ja joihin sisältyy merkki, nimi tai termi, joka on samanlainen kuin asianmukaisesti rekisteröity tavaramerkki tai suojattu maantieteellinen merkintä tai jota ei olennaisten tuntomerkkiensä perusteella voida erottaa tällaisesta tavaramerkistä tai maantieteellisestä merkinnästä ja jota voidaan käyttää sellaisten tavaroiden osalta, jotka ovat samantyyppisiä kuin se, jonka osalta tavaramerkki tai maantieteellinen merkintä on rekisteröity;
6)
’laittomasti valmistetuilla tavaroilla’ tarkoitetaan tavaroita, joihin liittyy tekijänoikeutta tai lähioikeutta taikka mallia loukkaava teko jäsenvaltiossa, jossa tavarat havaitaan, ja jotka ovat tai joihin sisältyy kopioita, jotka on valmistettu ilman tekijänoikeuden tai lähioikeuden taikka mallin haltijan suostumusta, tai jotka on valmistettu ilman tällaisen oikeuden tai mallin haltijan asianomaisessa tuotantomaassa valtuuttaman henkilön lupaa;
7)
’tavaroilla, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta’ tarkoitetaan tavaroita, joista on olemassa kohtuullista näyttöä siitä, että ne ovat siinä jäsenvaltiossa, jossa ne havaitaan, alustavan tarkastelun perusteella
a)
tavaroita, joihin liittyy teollis- tai tekijänoikeutta loukkaava teko kyseisessä jäsenvaltiossa;
b)
välineitä tai laitteita, tuotteita taikka komponentteja, jotka on ensisijaisesti suunniteltu, tuotettu tai mukautettu minkä tahansa sellaisen teknologian, välineen tai laitteen taikka komponentin vaikutuksen kiertämisen mahdollistamiseksi tai helpottamiseksi, jolla tavanomaisissa olosuhteissa estetään sellaiset teoksiin kohdistuvat toimet, joihin ei ole tekijänoikeuden tai lähioikeuden haltijan lupaa ja jotka liittyvät näitä oikeuksia loukkaavaan tekoon kyseisessä jäsenvaltiossa;
c)
muotteja tai matriiseja, jotka on erityisesti suunniteltu tai mukautettu teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden valmistukseen, jos kyseiset muotit tai matriisit liittyvät teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavaan tekoon kyseisessä jäsenvaltiossa;
8)
’oikeudenhaltijalla’ tarkoitetaan teollis- ja tekijänoikeuksien haltijaa;
9)
’hakemuksella’ tarkoitetaan toimivaltaiselle tullin yksikölle esitettyä pyyntöä, että tulliviranomaiset toteuttaisivat toimia sellaisten tavaroiden osalta, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta;
10)
’kansallisella hakemuksella’ tarkoitetaan hakemusta, jolla pyydetään jäsenvaltion tulliviranomaisia toteuttamaan toimia kyseisessä jäsenvaltiossa;
11)
’unionihakemuksella’ tarkoitetaan yhdessä jäsenvaltioissa esitettyä hakemusta, jolla pyydetään kyseisen jäsenvaltion sekä yhden tai useamman muun jäsenvaltion tulliviranomaisia toteuttamaan toimia omissa jäsenvaltioissaan;
12)
’hakijalla’ tarkoitetaan henkilöä tai tahoa, jonka nimissä hakemus esitetään;
13)
’päätöksen saajalla’ tarkoitetaan sellaisen päätöksen saajaa, jolla hyväksytään hakemus;
14)
’tavaroiden haltijalla’ tarkoitetaan teollis- tai tekijänoikeuden loukkauksesta epäiltyjen tavaroiden omistajaa tai muuta henkilöä, jolla on vastaava määräämisoikeus kyseisiin tavaroihin tai jonka fyysisessä valvonnassa tavarat ovat;
15)
’tavaroiden ilmoittajalla’ tarkoitetaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 4 artiklan 18 kohdassa määriteltyä tavaranhaltijaa;
16)
’tuhoamisella’ tarkoitetaan fyysistä tuhoamista, kierrättämistä tai tavaroista vapautumista kaupallisten kanavien ulkopuolella siten, että päätöksen saajalle aiheutuva vahinko poistuu;
17)
’unionin tullialueella’ tarkoitetaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 3 artiklassa määriteltyä yhteisön tullialuetta;
18)
’tavaroiden luovutuksella’ tarkoitetaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 4 artiklan 20 alakohdassa määriteltyä tavaran luovutusta;
19)
’pienellä lähetyksellä’ tarkoitetaan posti- tai pikalähetystä, joka
a)
sisältää kolme yksikköä vai vähemmän;
tai
b)
on bruttopainoltaan vähemmän kuin kaksi kilogrammaa.
Edellä olevan a alakohdan soveltamiseksi ’yksiköllä’ tarkoitetaan tavaraa, joka on luokiteltu yhdistetyn nimikkeistön nojalla tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (20) liitteen I mukaisesti, jos se on pakkaamaton, tai tällaisten tavaroiden pakkausta, joka on tarkoitettu vähittäismyyntiin kuluttajalle.
Tämän määritelmän soveltamiseksi samaan yhdistetyn nimikkeistön koodiin kuuluvat erilliset tavarat katsotaan eri yksiköiksi ja yhteen yhdistetyn nimikkeistön koodiin luokitellut sarjoina esitetyt tavarat katsotaan yhdeksi yksiköksi;
20)
’herkästi pilaantuvilla tavaroilla’ tarkoitetaan tavaroita, joiden tulliviranomaiset katsovat pilaantuvan siitä, että niitä säilytetään enintään 20 päivää luovutuksen keskeyttämisen tai haltuunoton päivämäärästä;
21)
’yksinomaisella käyttöluvalla’ tarkoitetaan käyttölupaa (yleistä tai rajoitettua), jolla annetaan käyttöluvan saajalle kaikki muut henkilöt, myös käyttöluvan myöntävä henkilö, pois sulkien lupa käyttää teollis- tai tekijänoikeutta käyttöluvan sallimalla tavalla.
II LUKU
HAKEMUKSET
1 JAKSO
Hakemusten esittäminen
3 artikla
Oikeus esittää hakemus
Seuraavat henkilöt ja tahot, jos he ovat oikeutettuja panemaan vireille menettelyn sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu, siinä yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, jossa tulliviranomaisilta pyydetään toimien toteuttamista, ovat oikeutettuja:
1)
kansallisen hakemuksen tai unionihakemuksen esittämiseen:
a)
oikeudenhaltijat;
b)
teollis- ja tekijänoikeuksia kollektiivisesti hallinnoivat elimet, joita tarkoitetaan teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (21) 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa;
c)
alan edunvalvonnasta vastaavat elimet, joita tarkoitetaan direktiivin 2004/48/EY 4 artiklan 1 kohdan d alakohdassa;
d)
asetuksen (EU) N:o 1151/2012 3 artiklan 2 kohdassa ja 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut ryhmittymät, asetuksen (EY) N:o 1234/2007 118 e artiklassa tarkoitetut tuottajien ryhmittymät tai maantieteellisiä merkintöjä koskevassa unionin oikeudessa, erityisesti asetuksissa (ETY) N:o 1601/91 ja (EY) N:o 110/2008, tarkoitetut vastaavanlaiset tuottajien ryhmittymät, jotka edustavat maantieteellisen merkinnän omaavien tuotteiden tuottajia, tai tällaisten ryhmittymien edustajat, ja toimijat, joilla on oikeus käyttää maantieteellistä merkintää, sekä tällaisen maantieteellisen merkinnän osalta toimivaltaiset tarkastuselimet tai viranomaiset;
2)
kansallisen hakemuksen esittämiseen:
a)
henkilöt tai tahot, joilla on lupa käyttää teollis- ja tekijänoikeuksia, jotka oikeudenhaltija on virallisesti valtuuttanut panemaan vireille menettelyn sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu;
b)
maantieteellisiä merkintöjä koskevassa jäsenvaltioiden lainsäädännössä tarkoitetut tuottajien ryhmittymät, jotka edustavat maantieteellisen merkinnän omaavien tuotteiden tuottajia, tai tällaisten ryhmittymien edustajat, sekä toimijat, joilla on lupa käyttää maantieteellistä merkintää, ja tällaisen maantieteellisen merkinnän osalta toimivaltaiset tarkastuselimet tai viranomaiset.
3)
unionihakemuksen esittämiseen: kahden tai useamman jäsenvaltion koko alueella sovellettavien yksinomaisten käyttölupien haltijat, jotka oikeudenhaltija on virallisesti valtuuttanut panemaan vireille menettelyn sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu.
4 artikla
Unionihakemusten soveltamisalaan kuuluvat teollis- ja tekijänoikeudet
Unionihakemus voidaan esittää ainoastaan niiden teollis- ja tekijänoikeuksien osalta, jotka perustuvat sellaiseen unionin oikeuteen, jolla on vaikutuksia koko unionin alueella.
5 artikla
Hakemusten esittäminen
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä tullin yksikkö, joka on toimivaltainen ottamaan vastaan hakemukset ja käsittelemään niitä (’toimivaltainen tullin yksikkö’). Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle asiasta, ja komissio julkaisee luettelon jäsenvaltioiden nimeämistä toimivaltaisista tullin yksiköistä.
2. Hakemukset toimitetaan toimivaltaiselle tullin yksikölle. Hakemukset on laadittava 6 artiklassa tarkoitetulle lomakkeelle ja niihin on sisällytettävä lomakkeessa vaaditut tiedot.
3. Jos hakemus esitetään sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet tiedon 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti tapahtuneesta tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta, hakemuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:
a)
se esitetään toimivaltaiselle tullin yksikölle neljän työpäivän kuluessa siitä, kun tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on annettu tieto;
b)
se on kansallinen hakemus;
c)
siinä on 6 artiklan 3 kohdassa vaaditut tiedot. Hakija voi kuitenkin jättää ilmoittamatta kyseisen kohdan g, h tai i alakohdassa mainitut tiedot.
4. Lukuun ottamatta 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja olosuhteita, saman jäsenvaltiossa suojatun teollis- tai tekijänoikeuden osalta voidaan esittää jäsenvaltiota kohden ainoastaan yksi kansallinen hakemus ja yksi unionihakemus. Edellä 3 artiklan 3 kohdassa säädetyssä tilanteessa sallitaan useampi kuin yksi unionihakemus.
5. Jos unionihakemus hyväksytään sellaisen jäsenvaltion osalta, johon sovelletaan jo toista unionihakemusta, joka on myönnetty samalle hakijalle ja samalle teollis- tai tekijänoikeudelle, kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaiset toteuttavat toimia ensin hyväksytyn unionihakemuksen perusteella. Niiden on ilmoitettava tästä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle tullin yksikölle, jossa seuraava unionihakemus hyväksyttiin, jolloin ilmoituksen saanut tullin yksikkö peruuttaa kyseisen toisen unionihakemuksen hyväksymispäätöksen tai muuttaa sitä.
6. Hakemukset ja liitteet on esitettävä sähköistä tietojenkäsittelymenetelmää käyttäen silloin, kun on käytettävissä tietokoneistettuja järjestelmiä hakemusten vastaanottamista ja käsittelyä varten. Jäsenvaltioiden ja komission on kehitettävä, ylläpidettävä ja käytettävä tällaisia järjestelmiä paperittomasta tullin ja kaupan toimintaympäristöstä 15 päivänä tammikuuta 2008 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 70/2008/EY (22) 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun monivuotisen strategisen suunnitelman mukaisesti.
6 artikla
Hakemuslomake
1. Komissio vahvistaa hakemuslomakkeen mallin täytäntöönpanosäädöksillä. Tällaiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
2. Hakemuslomakkeessa on eriteltävä tiedot, jotka rekisteröidylle on annettava asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja direktiivin 95/46/EY täytäntöönpanoa koskevien kansallisten lakien mukaisesti.
3. Komissio varmistaa, että, että hakijalta edellytetään lomakkeessa seuraavat tiedot:
a)
hakijaa koskevat tiedot;
b)
tieto hakijan 3 artiklan mukaisesta asemasta;
c)
todistusasiakirjat, joista käy toimivaltaista tullin yksikköä tyydyttävällä tavalla ilmi se, että hakija on henkilö, joka on oikeutettu esittämään hakemuksen;
d)
jos hakija esittää hakemuksen käyttäen edustajaa, hakijaa edustavan henkilön tiedot sekä todisteet kyseisen henkilön valtuuksista toimia edustajina, sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jossa hakemus esitetään;
e)
täytäntöönpantava teollis- tai tekijänoikeus taikka täytäntöönpantavat teollis- tai tekijänoikeudet;
f)
unionihakemuksen tapauksessa tieto jäsenvaltioista, joissa tullin toimia pyydetään;
g)
aitoja tavaroita koskevat erityiset ja tekniset tiedot, mukaan luettuina merkinnät, kuten viivakoodimerkinnät, ja kuvat tarvittaessa;
h)
tiedot, joiden avulla tulliviranomaiset voivat tunnistaa kyseiset tavarat helposti;
i)
tiedot, jotka ovat merkityksellisiä tulliviranomaisten toteuttaman asianomaisen teollis- tai tekijänoikeuden tai asianomaisten teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaukseen liittyvän riskin analyysin tai arvioinnin kannalta, kuten tiedot valtuutetuista jakelijoista;
j)
tieto siitä, onko tämän kohdan g, h tai i alakohdan mukaisesti annetut tiedot merkittävä rajoitetun käsittelyn alaisiksi 31 artiklan 5 kohdan mukaisesti;
k)
hakijan nimeämän oikeudellisista ja teknisistä asioista vastaavan edustajan yhteystiedot;
l)
hakijan sitoumus ilmoittaa toimivaltaiselle tullin yksikölle 15 artiklassa tarkoitetuista tilanteista;
m)
hakijan sitoumus toimittaa ja pitää ajan tasalla tiedot, jotka ovat merkityksellisiä tulliviranomaisten toteuttaman asianomaisen teollis- tai tekijänoikeuden tai asianomaisten teollis- tai tekijänoikeuksien loukkaukseen liittyvän riskin analyysin tai arvioinnin kannalta;
n)
hakijan sitoumus vastuuvelvollisuudesta 28 artiklassa tarkoitetussa tilanteessa;
o)
hakijan sitoumus vastata 29 artiklassa tarkoitetuista kustannuksista kyseisessä artiklassa säädettyjen perusteiden täyttyessä;
p)
hakijan hyväksyntä siihen, että komissio ja jäsenvaltiot voivat käsitellä hänen toimittamiaan tietoja;
q)
se, pyytääkö hakija 26 artiklassa tarkoitetun menettelyn käyttöä ja, jos tulliviranomaiset sitä pyytävät, suostuuko hän kattamaan kyseisen menettelyn mukaiseen tavaroiden tuhoamiseen liittyvät kustannukset.
2 JAKSO
Hakemuksiin liittyvät päätökset
7 artikla
Puutteellisten hakemusten käsittely
1. Jos toimivaltainen tullin yksikkö hakemuksen vastaanotettuaan katsoo, että hakemukseen ei sisällytetty kaikkia 6 artiklan 3 kohdassa vaadittavia tietoja, sen on pyydettävä hakijaa toimittamaan puuttuvat tiedot 10 työpäivän kuluessa pyynnön toimittamisesta.
Tällöin 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun määräajan kuluminen keskeytetään, kunnes asiaankuuluvat tiedot on vastaanotettu.
2. Jos hakija ei toimita puuttuvia tietoja 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun määräajan kuluessa, toimivaltaisen tullin yksikön on hylättävä hakemus tai jätettävä se tutkimatta.
8 artikla
Maksut
Hakijalta ei voida vaatia maksua hakemuksen käsittelystä aiheutuneiden hallintokulujen korvaamiseksi.
9 artikla
Hakemusten hyväksymis- tai hylkäyspäätösten tiedoksiantaminen
1. Toimivaltaisen tullin yksikön on annettava hakijalle hakemuksen hyväksymis- tai hylkäyspäätös tiedoksi 30 työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta. Jos hakemus hylätään, toimivaltaisen tullin yksikön on perusteltava päätöksensä sekä annettava tiedot muutoksenhakumenettelystä.
2. Jos tulliviranomaiset ovat antaneet hakijalle tiedon tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta ennen hakemuksen esittämistä, toimivaltaisen tullin yksikön on annettava hakemuksen hyväksymis- tai hylkäyspäätös hakijalle tiedoksi kahden työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta.
10 artikla
Hakemuksiin liittyvät päätökset
1. Kansallisten hakemusten hyväksymispäätökset sekä niiden kumoamista tai muuttamista koskevat päätökset tulevat voimaan päätöksen antamista seuraavana päivänä siinä jäsenvaltiossa, jossa kansallinen hakemus on esitetty.
Päätökset, joilla pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, tulevat voimaan pidennettävän määräajan päättymispäivää seuraavana päivänä siinä jäsenvaltiossa, jossa kansallinen hakemus on esitetty.
2. Unionihakemusten hyväksymispäätökset sekä niiden kumoamista tai muuttamista koskevat päätökset tulevat voimaan seuraavasti:
a)
jäsenvaltiossa, jossa hakemus on esitetty, päätöksen antamista seuraavana päivänä;
b)
kaikissa muissa jäsenvaltioissa, joissa tulliviranomaisten toimia on pyydetty, sitä päivää seuraavana päivänä, jona tulliviranomaisille annetaan tieto 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti edellyttäen, että päätöksen saaja on täyttänyt 29 artiklan 3 kohdan mukaiset velvollisuutensa käännöskulujen osalta.
Päätökset, joilla pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, tulevat voimaan pidennettävän määräajan päättymispäivää seuraavana päivänä siinä jäsenvaltiossa, jossa unionihakemus on esitetty, ja kaikissa muissa jäsenvaltioissa, joissa tulliviranomaisten toimia pyydetään.
11 artikla
Määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet
1. Hyväksyessään hakemuksen toimivaltaisen tullin yksikön on asetettava määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet.
Määräaika alkaa päivänä, jona hakemuksen hyväksymispäätös tulee 10 artiklan nojalla voimaan, ja määräaika ei saa ylittää yhtä vuotta päätöksen antamispäivää seuraavasta päivästä.
2. Jos hakemus esitetään sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet tiedoksi tavaroiden luovutuksen keskeyttämisen tai niiden haltuunoton 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja siinä ei ole 6 artiklan 3 kohdan g, h tai i alakohdassa lueteltuja tietoja, se voidaan hyväksyä vain niiltä osin, kuin siinä pyydetään kyseisten tavaroiden haltuunottoa tai luovutuksen keskeyttämistä, ellei kyseisiä tietoja toimiteta 10 työpäivän kuluessa tavaroiden luovutuksen keskeyttämisen tai haltuunoton tiedoksiantamisesta.
3. Jos teollis- tai tekijänoikeuden voimassaolo päättyy tai jos hakija muusta syystä lakkaa olemasta hakemuksen esittämiseen oikeutettu, tulliviranomaiset eivät saa toteuttaa toimia. Hyväksymispäätöksen antaneen toimivaltaisen tullin yksikön on kumottava hakemuksen hyväksymispäätös tai muutettava sitä asianmukaisesti.
12 artikla
Sen määräajan pidentäminen, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet
1. Kun määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, on päättymässä, alkuperäisen hyväksymispäätöksen antanut toimivaltainen tullin yksikkö voi päätöksen saajan pyynnöstä pidentää kyseistä määräaikaa, edellyttäen että päätöksen saaja on maksanut tätä ennen tulliviranomaisille tämän asetuksen nojalla mahdollisesti syntyneen velkansa.
2. Jos toimivaltainen tullin yksikkö vastaanottaa pyynnön pidentää määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, alle 30 päivää ennen pidentämispyynnön kohteena olevan päätöksen määräajan päättymistä, se voi evätä pyynnön.
3. Toimivaltaisen tullin yksikön on annettava määräajan pidentämistä koskeva päätös päätöksen saajalle tiedoksi 30 työpäivän kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön vastaanottamisesta. Toimivaltaisen tullin yksikön on asetettava määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet.
4. Pidennetty määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, alkaa edellisen määräajan päättymispäivää seuraavasta päivästä, ja sen pituus saa olla enintään vuosi.
5. Jos teollis- tai tekijänoikeuden voimassaolo päättyy tai jos hakija muusta syystä lakkaa olemasta hakemuksen esittämiseen oikeutettu, tulliviranomaiset eivät saa toteuttaa toimia. Määräajan pidentämistä koskevan päätöksen antaneen toimivaltaisen tullin yksikön on kumottava antamansa päätös tai muutettava sitä asianmukaisesti.
6. Päätöksen saajalta ei voida vaatia maksua määräajan pidentämistä koskevan pyynnön käsittelystä aiheutuneiden hallintokulujen korvaamiseksi.
7. Komissio vahvistaa pyyntöä määräajan pidentämiseksi koskevan lomakkeen mallin täytäntöönpanosäädöksillä. Tällaiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
13 artikla
Päätöksen muuttaminen teollis- ja tekijänoikeuksien osalta
Toimivaltainen tullin yksikkö, joka on antanut hakemuksen hyväksymispäätöksen, voi kyseisen päätöksen saajan pyynnöstä muuttaa kyseisessä päätöksessä olevaa teollis- ja tekijänoikeuksien luetteloa.
Jos luetteloon lisätään uusi teollis- tai tekijänoikeus, pyynnössä on oltava 6 artiklan 3 kohdan c, e, g, h ja i alakohdassa luetellut tiedot.
Unionihakemuksen hyväksymispäätöksen tapauksessa muutokset, joissa päätökseen lisätään teollis- ja tekijänoikeuksia, on rajoitettava koskemaan 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvia teollis- ja tekijänoikeuksia.
14 artikla
Toimivaltaisen tullin yksikön tiedoksiantovelvollisuudet
1. Sen toimivaltaisen tullin yksikön, jolle kansallinen hakemus on esitetty, on toimitettava jäsenvaltionsa tullitoimipaikoille seuraavat päätökset heti, kun ne on annettu:
a)
hakemusten hyväksymispäätökset;
b)
päätökset, joilla kumotaan hakemusten hyväksymispäätökset;
c)
päätökset, joilla muutetaan hakemusten hyväksymispäätöksiä;
d)
päätökset, joilla pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet.
2. Sen toimivaltaisen tullin yksikön, jolle unionihakemus on esitetty, on toimitettava sen jäsenvaltion toimivaltaiselle tullin yksikölle tai niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille tullin yksiköille, joka tai jotka on mainittu unionihakemuksessa, seuraavat päätökset välittömästi niiden antamisen jälkeen:
a)
hakemusten hyväksymispäätökset;
b)
päätökset, joilla kumotaan hakemusten hyväksymispäätökset;
c)
päätökset, joilla muutetaan hakemusten hyväksymispäätöksiä;
d)
päätökset, joilla pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet.
Unionihakemuksessa mainitun jäsenvaltion toimivaltaisen tullin yksikön tai siinä mainittujen jäsenvaltioiden toimivaltaisten tullin yksikköjen on välittömästi kyseisten päätösten vastaanottamisen jälkeen toimitettava ne tullitoimipaikoilleen
3. Unionihakemuksessa mainitun jäsenvaltion toimivaltainen tullin yksikkö voi tai siinä mainittujen jäsenvaltioiden toimivaltaiset tullin yksiköt voivat pyytää hakemuksen hyväksymispäätöksen antanutta toimivaltaista tullin yksikköä antamaan sille lisätietoja, joiden katsotaan olevan tarpeen kyseisen päätöksen täytäntöönpanoa varten.
4. Toimivaltaisen tullin yksikön on toimitettava 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 16 artiklan 2 kohdan mukainen päätöksensä, jolla keskeytetään tulliviranomaisten toimet, jäsenvaltionsa tullitoimipaikoille välittömästi sen antamisen jälkeen.
15 artikla
Päätöksen saajan tiedonantovelvollisuudet
Päätöksen saajan on välittömästi annettava hakemuksen hyväksyneelle toimivaltaiselle tullin yksikölle seuraavat tiedot:
a)
tieto siitä, että hakemuksessa mainitun teollis- tai tekijänoikeuden voimassaolo on päättynyt;
b)
tieto siitä, että päätöksen saaja on lakannut jostain muusta syystä olemasta hakemuksen esittämiseen oikeutettu;
c)
muutokset 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin.
16 artikla
Päätöksen saajan velvollisuuksien noudattamatta jättäminen
1. Jos päätöksen saaja käyttää tulliviranomaisten toimittamia tietoja muihin kuin 21 artiklassa säädettyihin tarkoituksiin, sen jäsenvaltion toimivaltainen tullin yksikkö, jossa tiedot toimitettiin tai jossa niitä käytettiin väärin, voi
a)
kumota antamansa päätöksen, jolla hyväksytään kyseisen päätöksen saajan kansallinen hakemus, ja kieltäytyä pidentämästä määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet;
b)
keskeyttää alueellaan siksi ajaksi, jona tulliviranomaiset toteuttavat toimia, sellaisen päätöksen soveltamisen, jolla hyväksytään kyseisen päätöksen saajan unionihakemus.
2. Toimivaltainen tullin yksikkö voi päättää keskeyttää tulliviranomaisten toimien toteuttamisen, kunnes määräaika, jonka kuluessa kyseisten viranomaisten on määrä toteuttaa toimet, on päättynyt, jos päätöksen saaja
a)
ei noudata 15 artiklassa säädettyjä tiedoksiantovelvollisuuksiaan;
b)
ei noudata näytteiden palauttamista koskevaa 19 artiklan 3 kohdassa säädettyä velvollisuuttaan;
c)
ei noudata 29 artiklan 1 ja 3 kohdassa säädettyjä kustannuksia ja käännöksiä koskevia velvollisuuksiaan;
d)
ilman pätevää syytä ei pane vireille 23 artiklan 3 kohdassa tai 26 artiklan 9 kohdassa säädettyä menettelyä.
Unionihakemuksen osalta päätös keskeyttää tulliviranomaisten toimien toteuttaminen vaikuttaa vain siinä jäsenvaltiossa, jossa päätös on annettu.
III LUKU
TULLIVIRANOMAISTEN TOIMET
1 JAKSO
Tavaroiden, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, luovutuksen keskeyttäminen tai haltuunotto
17 artikla
Tavaroiden luovutuksen keskeyttäminen tai niiden haltuunotto hakemuksen hyväksymispäätöksen antamisen jälkeen
1. Jos tulliviranomaiset havaitsevat tavaroita, jotka saattavat loukata teollis- tai tekijänoikeutta, joka kuuluu hakemuksen hyväksymispäätöksen soveltamisalaan, kyseisten tulliviranomaisten on keskeytettävä tavaroiden luovutus tai otettava tavarat haltuun.
2. Tulliviranomaiset voivat ennen tavaroiden luovutuksen keskeyttämistä tai niiden haltuunottoa pyytää päätöksen saajaa toimittamaan niille kaikki asiaankuuluvat tiedot tavaroista. Tulliviranomaiset voivat myös tarvittaessa toimittaa päätöksen saajalle tavaroiden todellista tai arvioitua määrää ja niiden todellista tai oletettua luonnetta koskevia tietoja sekä kuvia kyseisistä tavaroista.
3. Tulliviranomaisten on annettava tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai tavaroiden haltuunotosta yhden työpäivän kuluessa kyseisestä keskeyttämisestä tai haltuunotosta.
Jos tulliviranomaiset päättävät antaa tiedon tavaroiden haltijalle ja kahden tai useamman henkilön katsotaan olevan tavaroiden haltijoita, tulliviranomaisilla ei ole velvollisuutta antaa tietoa useammalle kuin yhdelle näistä henkilöistä.
Tulliviranomaisten on annettava päätöksen saajalle tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta samana päivänä, kuin tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle on annettu tieto, tai viipymättä sen jälkeen.
Tiedoksiannoissa on oltava tiedot 23 artiklassa säädetystä menettelystä.
4. Kun kyse on tavaroista, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun, tulliviranomaisten on toimitettava päätöksen saajalle ja tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle tiedot tällaisten tavaroiden todellisesta tai arvioidusta määrästä ja todellisesta tai oletetusta luonteesta sekä saatavilla olevia kuvia kyseisistä tavaroista tarvittaessa. Tulliviranomaisten on myös pyynnöstä ja edellyttäen, että tiedot ovat niiden saatavilla, toimitettava päätöksen saajalle tiedot vastaanottajan, lähettäjän ja tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan nimistä ja osoitteista, tullimenettelystä sekä niiden tavaroiden alkuperästä, lähtöpaikasta ja määräpaikasta, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun.
18 artikla
Tavaroiden luovutuksen keskeyttäminen tai niiden haltuunotto ennen hakemuksen hyväksymistä
1. Jos tulliviranomaiset havaitsevat, että sellaiset tavarat, joita ei koske hakemuksen hyväksymispäätös, saattavat loukata teollis- tai tekijänoikeutta, ne voivat, lukuun ottamatta herkästi pilaantuvia tavaroita, keskeyttää tavaroiden luovutuksen tai ottaa tavarat haltuun.
2. Tulliviranomaiset voivat ennen teollis- tai tekijänoikeuden loukkauksesta epäiltyjen tavaroiden luovutuksen keskeyttämistä tai niiden haltuunottoa, tarvitsematta antaa enempää tietoja kuin tiedot tavaroiden tosiasiallisesta tai arvioidusta määrästä ja niiden todellisesta tai oletetusta luonteesta sekä tarvittaessa niiden kuvia, pyytää ketä tahansa henkilöä tai tahoa, joka on mahdollisesti oikeutettu esittämään väitettyä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausta koskevan hakemuksen, toimittamaan niille kaikki asiaankuuluvat tiedot.
3. Tulliviranomaisten on annettava tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta yhden työpäivän kuluessa kyseisestä keskeyttämisestä tai haltuunotosta.
Jos tulliviranomaiset päättävät antaa tiedon tavaroiden haltijalle ja kahden tai useamman henkilön katsotaan olevan tavaroiden haltijoita, tulliviranomaisilla ei ole velvollisuutta antaa tietoa useammalle kuin yhdelle näistä henkilöistä.
Tulliviranomaisten on annettava tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta kenelle tahansa henkilölle tai taholle, joka on oikeutettu esittämään väitettyä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausta koskevan hakemuksen samana päivänä, kuin tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle on annettu tieto, tai viipymättä sen jälkeen.
Tulliviranomaiset voivat kuulla toimivaltaisia viranomaisia niiden henkilöiden tai tahojen määrittämiseksi; jotka ovat oikeutettuja esittämään hakemuksen.
Tiedoksiannoissa on oltava tiedot 23 artiklassa säädetystä menettelystä.
4. Tulliviranomaisten on sallittava tavaroiden luovutus tai lopetettava tavaroiden haltuunotto viipymättä sen jälkeen, kun kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu, seuraavissa tapauksissa:
a)
kun tulliviranomaiset eivät ole yhden työpäivän kuluessa tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta kyenneet määrittämään yhtään henkilöä tai tahoa, joka on oikeutettu esittämään väitettyä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausta koskevan hakemuksen;
b)
kun tulliviranomaiset eivät ole vastaanottaneet 5 artiklan 3 kohdan mukaista hakemusta tai ovat hylänneet sen.
5. Kun hakemus on hyväksytty, tulliviranomaisten on pyynnöstä ja edellyttäen, että tiedot ovat niiden saatavilla, toimitettava päätöksen saajalle tiedot vastaanottajan, lähettäjän ja tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan nimistä ja osoitteista, tullimenettelystä sekä niiden tavaroiden alkuperästä, lähtöpaikasta ja määräpaikasta, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun.
19 artikla
Sellaisten tavaroiden tarkastaminen, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun, ja näytteidenotto niistä
1. Tulliviranomaisten on annettava päätöksen saajalle ja tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle mahdollisuus tarkastaa tavarat, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun.
2. Tulliviranomaiset voivat ottaa edustavia näytteitä tavaroista. Ne voivat toimittaa tai lähettää tällaisia näytteitä päätöksen saajalle tämän pyynnöstä yksinomaan analysointitarkoituksia varten ja väärennettyihin tavaroihin tai laittomasti valmistettuihin tavaroihin myöhemmin sovellettavan menettelyn helpottamiseksi. Näytteiden mahdolliset analyysit on tehtävä päätöksen saajan yksinomaisella vastuulla.
3. Päätöksen saajan on, elleivät olosuhteet sitä estä, palautettava 2 kohdassa tarkoitetut näytteet tulliviranomaisille sen jälkeen, kun tekninen analyysi on tehty, ja viimeistään ennen kuin tavarat luovutetaan tai niiden haltuunotto lopetetaan.
20 artikla
Perusteet varastoimiselle
Tulliviranomaisten on määritettävä perusteet, joita sovelletaan tavaroiden varastoimiseen sinä aikana, kun tavaroiden luovutus on keskeytetty tai ne ovat haltuunotettuina.
21 artikla
Päätöksen saajan lupa käyttää tiettyjä tietoja
Kun päätöksen saaja on vastaanottanut 17 artiklan 4 kohdassa, 18 artiklan 5 kohdassa, 19 artiklassa tai 26 artiklan 8 kohdassa tarkoitetut tiedot, hän voi antaa tai käyttää niitä ainoastaan seuraaviin tarkoituksiin:
a)
menettelyn vireillepanoon ja kyseisissä menettelyissä sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu;
b)
sellaisten rikostutkintojen yhteydessä, jotka liittyvät teollis- tai tekijänoikeuden loukkaukseen ja joita viranomaiset toteuttavat jäsenvaltiossa, jossa tavarat on havaittu;
c)
rikosoikeudellisten menettelyjen vireille panemiseksi ja kyseisissä menettelyissä;
d)
korvauksen hakemiseksi oikeuden loukkaajalta tai muilta henkilöiltä;
e)
sovittaessa tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan kanssa siitä, että tavarat tuhotaan 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
f)
sovittaessa tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan kanssa 24 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta vakuuden määrästä.
22 artikla
Tietojenvaihto tulliviranomaisten välillä
1. Teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden kansainvälisen kaupan lopettamiseksi komissio ja jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat vaihtaa tiettyjä käytettävissään olevia tietoja kolmansien maiden asiaankuuluvien viranomaisten kanssa 3 kohdassa tarkoitettujen käytännön järjestelyjen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionissa sovellettavia tietosuojasäännöksiä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja vaihdetaan, jotta voidaan mahdollistaa nopeasti tehokas valvonta teollis- tai tekijänoikeutta loukkaavien tavaroiden lähetysten estämiseksi. Tällaiset tiedot voivat koskea takavarikointeja, suuntauksia ja yleisiä riskitietoja, myös sellaisten tavaroiden osalta, jotka kulkevat unionin alueen kautta ja ovat peräisin kyseessä olevien kolmansien maiden alueelta tai ovat matkalla sinne. Tällaisiin tietoihin voi sisältyä tarvittaessa seuraavaa:
a)
tavaroiden luonne ja määrä,
b)
epäilty teollis- tai tekijänoikeuden rikkominen,
c)
tavaroiden alkuperä, lähtöpaikka ja määräpaikka,
d)
tiedot kuljetusvälineiden liikkeistä, erityisesti:
i)
aluksen nimi tai kuljetusvälineen rekisteritunnus,
ii)
rahtikirjan tai muun kuljetusasiakirjan viitenumerot,
iii)
konttien määrä,
iv)
kuorman paino,
v)
tavaroiden kuvaus ja/tai koodit,
vi)
varausnumero,
vii)
sinetin numero,
viii)
ensimmäinen lastauspaikka,
ix)
lopullinen purkamispaikka,
x)
uudelleenlastauspaikat,
xi)
lopulliseen purkamispaikkaan saapumisen oletettu päivämäärä;
e)
tiedot konttien liikkeistä, erityisesti:
i)
kontin numero,
ii)
kontin kuormaustilanne,
iii)
liikkeen päivämäärä,
iv)
liikkeen tyyppi (lastattu, purettu, uudelleenlastattu, saapunut, lähtenyt jne.),
v)
aluksen nimi tai kuljetusvälineen rekisteritunnus,
vi)
matkan numero,
vii)
paikka,
viii)
rahtikirja tai muu kuljetusasiakirja.
3. Komissio antaa täytäntöönpanosäädökset, joissa määritellään tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja tietojenvaihtoa ja tietoja koskevien tarvittavien käytännön järjestelyjen yksityiskohdat. Tällaiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2 JAKSO
Tavaroiden tuhoaminen, menettelyn vireillepano ja varhainen tavaroiden luovutus
23 artikla
Tavaroiden tuhoaminen ja menettelyn vireillepano
1. Tavarat, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, voidaan tuhota tullivalvonnassa tarvitsematta määrittää, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jossa tavarat on havaittu, kun kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
päätöksen saaja on vahvistanut tulliviranomaisille kirjallisesti, että hänen käsityksensä mukaan teollis- tai tekijänoikeutta on loukattu, 10 työpäivän kuluessa tai, jos kyse on herkästi pilaantuvista tavaroista, kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on annettu;
b)
päätöksen saaja on vahvistanut tulliviranomaisille kirjallisesti suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen 10 työpäivän kuluessa tai, jos kyse on herkästi pilaantuvista tavaroista, kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on annettu;
c)
tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on vahvistanut tulliviranomaisille kirjallisesti suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen 10 työpäivän kuluessa tai, jos kyse on herkästi pilaantuvista tavaroista, kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on annettu. Jos tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija ei ole vahvistanut tulliviranomaisille suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen tai ilmoittanut vastustavansa sitä mainituissa määräajoissa, tulliviranomaiset voivat katsoa, että tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on vahvistanut suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen.
Tulliviranomaisten on luovutettava tavarat tai lopetettava niiden haltuunotto välittömästi sen jälkeen, kun kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu, jos ne eivät ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetussa määräajassa ole vastaanottaneet päätöksen saajalta sekä kirjallista vahvistusta siitä, että hänen mukaansa teollis- tai tekijänoikeutta on loukattu, että hänen suostumustaan tuhoamiseen, ellei näille viranomaisille ole ilmoitettu asianmukaisesti menettelyn vireillepanosta sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu.
2. Tavaroiden tuhoamisen on tapahduttava tullivalvonnassa päätöksen saajan vastuulla, jollei sen jäsenvaltion lainsäädännössä, jossa tavarat tuhotaan, muuta säädetä. Ennen kuin tavarat tuhotaan, toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa niistä näytteitä. Ennen tuhoamista otettuja näytteitä voidaan käyttää koulutustarkoituksiin.
3. Jos tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija ei ole 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettujen määräaikojen kuluessa vahvistanut kirjallisesti suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen ja jos tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan ei ole katsottu vahvistaneen suostuvansa tuhoamiseen kyseisen alakohdan mukaisesti, tulliviranomaisten on ilmoitettava tästä välittömästi päätöksen saajalle. Päätöksen saajan on pantava menettely vireille sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu, 10 työpäivän kuluessa tai, jos kyse on herkästi pilaantuvista tavaroista, kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on annettu.
4. Lukuun ottamatta herkästi pilaantuvia tavaroita, tulliviranomaiset voivat pidentää 3 kohdassa tarkoitettua määräaikaa asianmukaisissa tapauksissa enintään 10 työpäivällä päätöksen saajan asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä.
5. Tulliviranomaisten on luovutettava tavarat tai lopetettava niiden haltuunotto välittömästi sen jälkeen, kun kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu, jos ne eivät 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuissa määräajoissa ole saaneet asianmukaisesti tietoa, 3 kohdan mukaisesti, menettelyn vireillepanosta sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu.
24 artikla
Tavaroiden varhainen luovutus
1. Jos tulliviranomaisille on annettu tieto menettelyn vireillepanosta sen määrittämiseksi, onko mallia, patenttia, hyödyllisyysmallia, puolijohdetuotteen topografiaa tai kasvinjalostajanoikeutta loukattu, tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija voi pyytää tulliviranomaisia luovuttamaan tavarat tai lopettamaan niiden haltuunoton, ennen kuin kyseinen menettely on saatettu päätökseen.
2. Tulliviranomaisten on luovutettava tavarat tai lopetettava niiden haltuunotto vain, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on antanut vakuuden, joka on riittävän korkea suojaamaan päätöksen saajan etuja;
b)
viranomainen, joka on toimivaltainen määrittämään, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu, ei ole määrännyt turvaamistoimia;
c)
kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu.
3. Edellä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu vakuuden antaminen ei saa vaikuttaa päätöksen saajan mahdollisuuteen käyttää muita oikeuskeinoja.
25 artikla
Tuhottavat tavarat
1. Edellä olevan 23 ja 26 artiklan nojalla tuhottavia tavaroita ei saa
a)
luovuttaa vapaaseen liikkeeseen, elleivät tulliviranomaiset päätöksen saajan suostumuksella päätä, että se on tarpeen, jos tavarat on määrä kierrättää tai niistä on määrä vapautua kaupallisten kanavien ulkopuolella, myös tiedotus- ja koulutustarkoituksia varten. Tulliviranomaisten on määritettävä edellytykset, joilla tavarat voidaan luovuttaa vapaaseen liikkeeseen;
b)
siirtää pois unionin tullialueelta;
c)
viedä;
d)
jälleenviedä;
e)
asettaa suspensiomenettelyyn;
f)
siirtää vapaa-alueelle tai vapaavarastoon.
2. Tulliviranomaiset voivat sallia, että 1 kohdassa tarkoitetut tavarat siirretään tullivalvonnassa unionin tullialueella sijaitsevasta paikasta toiseen unionin tullialueella sijaitsevaan paikkaan, jotta ne voidaan tuhota tullivalvonnassa.
26 artikla
Menettely pieniin lähetyksiin sisältyvien tavaroiden tuhoamiseksi
1. Tätä artiklaa sovelletaan tavaroihin, kun kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
tavaroiden epäillään olevan väärennettyjä tavaroita tai laittomasti valmistettuja tavaroita;
b)
kyse on muista kuin herkästi pilaantuvista tavaroista;
c)
tavarat sisältyvät hakemuksen hyväksymispäätökseen;
d)
päätöksen saaja on pyytänyt hakemuksessaan tässä artiklassa esitetyn menettelyn käyttöä;
e)
tavarat on kuljetettu pieninä lähetyksinä.
2. Tässä artiklassa säädettyä menettelyä sovellettaessa 17 artiklan 3 ja 4 kohtaa ja 19 artiklan 2 ja 3 kohtaa ei sovelleta.
3. Tulliviranomaisten on annettava tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta yhden työpäivän kuluessa tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai haltuunotosta. Tavaroiden luovutuksen keskeyttämistä tai niiden haltuunottoa koskevassa tiedoksiannossa on oltava seuraavat tiedot:
a)
tulliviranomaisten aikomus tuhota tavarat;
b)
tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan 4, 5 ja 6 kohdan mukaiset oikeudet.
4. Tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle on annettava mahdollisuus esittää huomautuksensa 10 työpäivän kuluessa tavaroiden luovutuksen keskeyttämistä tai niiden haltuunottoa koskevasta tiedoksiannosta.
5. Asianomaiset tavarat voidaan tuhota, jos tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on vahvistanut tulliviranomaisille suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen 10 työpäivän kuluessa tavaroiden luovutuksen keskeyttämistä tai niiden haltuunottoa koskevasta tiedoksiannosta.
6. Jos tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija ei ole vahvistanut 5 kohdassa säädetyn määräajan kuluessa tulliviranomaisille suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen tai ilmoittanut vastustavansa sitä, tulliviranomaiset voivat katsoa, että tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on vahvistanut suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen.
7. Tavaroiden tuhoamisen on tapahduttava tullivalvonnassa. Tulliviranomaisten on toimitettava päätöksen saajalle tämän pyynnöstä tarpeen mukaan tuhottujen tavaroiden todellista tai arvioitua määrää ja niiden luonnetta koskevia tietoja.
8. Jos tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija ei ole vahvistanut suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen ja jos tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan ei ole katsottu vahvistaneen suostuvansa tuhoamiseen 6 kohdan mukaisesti, tulliviranomaisten on ilmoitettava välittömästi päätöksen saajalle tästä sekä tavaroiden määrästä ja niiden luonteesta, mukaan lukien tarvittaessa kuvat kyseessä olevista tavaroista. Tulliviranomaisten on myös pyynnöstä ja edellyttäen, että tiedot ovat niiden saatavilla, toimitettava päätöksen saajalle tiedot vastaanottajan, lähettäjän, tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan nimistä ja osoitteista, tullimenettelystä sekä niiden tavaroiden alkuperästä, lähtöpaikasta ja määräpaikasta, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun.
9. Tulliviranomaisten on luovutettava tavarat tai lopetettava niiden haltuunotto välittömästi sen jälkeen, kun kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu, jos tulliviranomaiset eivät ole vastaanottaneet päätöksen saajalta tietoa menettelyn vireillepanosta sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu, 10 työpäivän kuluessa 8 kohdassa tarkoitetusta tietojen toimittamisesta.
10. Komissio valtuutetaan antamaan delegoituja säädöksiä 35 artiklan mukaisesti pienten lähetysten määritelmässä esitettyjen määrien muuttamisesta, jos määritelmä osoittautuu epäkäytännölliseksi ottaen huomioon tarve varmistaa tässä artiklassa esitetyn menettelyn tehokas toiminta tai jos se on tarpeen tämän menettelyn mahdollisen kiertämisen välttämiseksi lähetysten koostumuksen osalta.
IV LUKU
VASTUUVELVOLLISUUS, KUSTANNUKSET JA SEURAAMUKSET
27 artikla
Tulliviranomaisten vastuuvelvollisuus
Hakemuksen hyväksymispäätös ei oikeuta sen saajaa korvauksiin, jos tullitoimipaikka ei havaitse tavaroita, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, vaan kyseiset tavarat luovutetaan tai mitään toimia ei toteuteta niiden haltuun ottamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen lainsäädännön soveltamista.
28 artikla
Päätöksen saajan vastuuvelvollisuus
Jos tämän asetuksen nojalla asianmukaisesti aloitettua menettelyä ei enää jatketa päätöksen saajan teon tai laiminlyönnin vuoksi, jos 19 artiklan 2 kohdan nojalla otettuja näytteitä joko ei palauteta tai ne vahingoittuvat ja niistä tulee käyttökelvottomia päätöksen saajan teon tai laiminlyönnin vuoksi tai jos myöhemmin todetaan, että kyseiset tavarat eivät loukkaa teollis- tai tekijänoikeutta, päätöksen saaja on vastuuvelvollinen asian johdosta vahinkoa kärsineitä tavaroiden haltijoita tai tavaroiden ilmoittajia kohtaan, sovellettavan erityislainsäädännön mukaisesti.
29 artikla
Kustannukset
1. Päätöksen saajan on tulliviranomaisten pyynnöstä korvattava kustannukset, joita tulliviranomaisille tai tulliviranomaisten puolesta toimiville muille osapuolille aiheutuu 17 artiklan 1 kohdan, 18 artiklan 1 kohdan ja 19 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesta tavaroiden haltuunotosta tai luovutuksen keskeyttämisestä lähtien, mukaan lukien tavaroiden varastointi ja käsittely, ja käytettäessä korjaavia toimenpiteitä kuten tavaroiden tuhoamista 23 ja 26 artiklan mukaisesti.
Tulliviranomaisten on annettava päätöksen saajalle, jolle tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on ilmoitettu, pyynnöstä tiedot siitä, missä ja miten kyseessä olevia tavaroita varastoidaan ja tässä kohdassa tarkoitetun varastoinnin arvioiduista kustannuksista. Tiedot arvioiduista kustannuksista voidaan esittää esimerkiksi aika-, tuote-, määrä-, paino- tai palvelukohtaisesti riippuen varastoinnin olosuhteista ja tavaroiden luonteesta.
2. Tämän artiklan säännöksillä ei rajoiteta päätöksen saajan oikeutta hakea korvausta teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaajalta tai muilta henkilöiltä sovellettavan lainsäädännön mukaisesti.
3. Unionihakemuksen hyväksymispäätöksen saajan on toimitettava ja maksettava sellaisten toimivaltaisten tullin yksikköjen tai tulliviranomaisten vaatimat käännökset, joiden on määrä toteuttaa toimia, jotka kohdistuvat tavaroihin, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta.
30 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että päätösten saajat noudattavat tässä asetuksessa esitettyjä velvoitteita, antamalla tarvittaessa myös säännöksiä seuraamuksista. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä ja niihin vaikuttavista myöhemmistä muutoksista komissiolle viipymättä.
V LUKU
TIETOJEN VAIHTO
31 artikla
Hakemuksia koskeviin päätöksiin ja haltuunottoihin liittyvien tietojen vaihto jäsenvaltioiden ja komission välillä
1. Toimivaltaisten tullin yksikköjen on annettava komissiolle viipymättä tiedoksi seuraavat:
a)
hakemusten hyväksymispäätökset, mukaan lukien hakemus ja sen liitteet;
b)
päätökset, joilla pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, tai päätökset, joilla kumotaan hakemuksen hyväksymispäätös tai muutetaan sitä;
c)
hakemuksen hyväksymispäätöksen soveltamisen keskeyttäminen.
2. Jos tavaroiden luovutus keskeytetään tai ne otetaan haltuun, tulliviranomaisten on toimitettava komissiolle merkitykselliset tiedot, lukuun ottamatta henkilötietoja, mukaan lukien tiedot tavaroiden määrästä ja tyypistä, arvosta, teollis- ja tekijänoikeuksista, tullimenettelyistä, lähtö-, alkuperä- ja määrämaista sekä kuljetusreiteistä ja -välineistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 515/97 24 artiklan g alakohdan soveltamista.
3. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun tietojen siirron ja kaiken tietojenvaihdon, joka koskee 14 artiklassa tarkoitettuja hakemuksia koskevia päätöksiä, jäsenvaltioiden tulliviranomaisten välillä on tapahduttava komission keskustietokannan välityksellä. Tiedot tallennetaan kyseiseen tietokantaan.
4. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan 1-3 kohdassa tarkoitettujen tietojen käsittely, 3 kohdassa tarkoitettu keskustietokanta on perustettava sähköisenä. Keskustietokannassa on oltava 6 artiklan 3 kohdassa, 14 artiklassa ja tässä artiklassa tarkoitetut tiedot, mukaan lukien henkilötiedot.
5. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisilla ja komissiolla on tarvittaessa pääsy keskustietokannassa oleviin tietoihin, jotta ne voivat täyttää oikeudelliset velvollisuutensa tämän asetuksen soveltamisessa. Pääsy tietoihin, jotka on merkitty rajoitetun käsittelyn alaisiksi 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti, on rajoitettu koskemaan niiden jäsenvaltioiden tulliviranomaisia, joissa toimia pyydetään. Komission perustellusta pyynnöstä jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat antaa komissiolle pääsyn tällaisiin tietoihin, jos se on ehdottoman välttämätöntä tämän asetuksen soveltamiseksi.
6. Tulliviranomaisten on syötettävä keskustietokantaan toimivaltaiselle tullin yksikölle toimitettuihin hakemuksiin liittyviä tietoja. Keskustietokantaan tietoja syöttäneiden tulliviranomaisten on tarvittaessa tarkistettava, täydennettävä, korjattava tai poistettava syöttämiään tietoja. Keskustietokantaan tietoja syöttäneet tulliviranomaiset vastaavat syöttämiensä tietojen paikkansapitävyydestä, asianmukaisuudesta ja olennaisuudesta.
7. Komissio toteuttaa asianmukaiset tekniset ja organisatoriset järjestelyt, joilla taataan keskustietokannan luotettava ja varma toiminta, ja ylläpitää niitä. Kunkin jäsenvaltion tulliviranomaisten on toteutettava asianmukaiset tekniset ja organisatoriset järjestelyt, joilla taataan tietojen käsittelyn luottamuksellisuus ja turvallisuus, kun on kyse kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaisten käsittelytoimista sekä sen alueelle sijoitetuista keskustietokannan päätteistä, ja ylläpidettävä näitä järjestelyjä.
32 artikla
Keskustietokannan perustaminen
Komissio perustaa 31 artiklassa tarkoitetun keskustietokannan. Tietokannan on oltava toiminnassa mahdollisimman pian ja viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2015.
33 artikla
Tietosuojasäännökset
1. Komission keskustietokannassa olevia henkilötietoja käsitellään asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti ja Euroopan tietosuojavaltuutetun valvonnassa.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on käsiteltävä henkilötietoja direktiivin 95/46/EY mukaisesti ja kyseisen direktiivin 28 artiklassa tarkoitetun jäsenvaltion julkisen riippumattoman viranomaisen valvonnassa.
3. Henkilötietoja kerätään ja käytetään ainoastaan tämän asetuksen tarkoituksiin. Kerättyjen tietojen on oltava paikkansapitäviä, ja ne on pidettävä ajan tasalla.
4. Keskustietokantaan henkilötietoja syöttäneiden tulliviranomaisten on valvottava syöttämiensä tietojen käsittelyä.
5. Rekisteröidyllä on oikeus tutustua itseään koskeviin henkilötietoihin, joita käsitellään keskustietokannassa, ja tarvittaessa oikeus henkilötietojen oikaisuun, tuhoamiseen tai niihin tutustumisen estämiseen asetuksen (EY) N:o 45/2001 tai direktiivin 95/46/EY täytäntöönpanoa koskevien kansallisten lakien mukaisesti.
6. Kaikki pyynnöt, jotka liittyvät tietoihin tutustumista, niiden oikaisua, tuhoamista tai niihin tutustumisen estämistä koskevan oikeuden käyttöön, on toimitettava tulliviranomaisille, jotka käsittelevät pyynnöt. Jos rekisteröity on toimittanut komissiolle tällaisen oikeutensa käyttöä koskevan pyynnön, komissio toimittaa tällaisen pyynnön kyseessä oleville tulliviranomaisille.
7. Henkilötietoja ei säilytetä kuutta kuukautta pidempään siitä päivästä lukien, kun asianomainen hakemuksen hyväksymispäätös on kumottu tai asianomainen määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on toteutettava toimet, on kulunut umpeen.
8. Jos päätöksen saaja on pannut vireille menettelyn tämän asetuksen 23 artiklan 3 kohdan tai 26 artiklan 9 kohdan mukaisesti ja hän on antanut tulliviranomaisille tiedon kyseisen menettelyn vireillepanosta, henkilötietoja säilytetään kuusi kuukautta siitä, kun menettelyssä on lopullisesti päätetty, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu.
VI LUKU
KOMITEA, SIIRRETTY SÄÄDÖSVALTA JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
34 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksen (ETY) N:o 2913/92 247 a ja 248 a artiklalla perustettu tullikoodeksikomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
35 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään komissiolle 26 artiklan 10 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä määräämättömäksi ajaksi 19 päivästä heinäkuuta 2013.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 26 artiklan 10 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 26 artiklan 10 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
36 artikla
Keskinäinen hallinnollinen avunanto
Tähän asetukseen sovelletaan soveltuvin osin asetuksen (EY) N:o 515/97 säännöksiä.
37 artikla
Kertomukset
Komissio toimittaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Kertomukseen liitetään tarvittaessa asianmukaisia suosituksia.
Kertomuksessa on viitattava merkityksellisiin tapahtumiin, jotka koskevat unionin tullialueen kautta kuljetettuja lääkkeitä ja joita saattaa esiintyä tätä asetusta sovellettaessa, mukaan lukien arviointi sen mahdollisesta vaikutuksesta Dohassa pidetyssä WTO:n ministeritason konferenssissa 14 päivänä marraskuuta 2001 annetun TRIPS-sopimusta ja kansanterveyttä koskevan julistuksen mukaisiin lääkkeiden saatavuutta koskeviin unionin sitoumuksiin sekä haitallisia vaikutuksia tässä suhteessa aiheuttavien tilanteiden käsittelemiseksi toteutettuihin toimenpiteisiin.
38 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 1383/2003 1 päivästä tammikuuta 2014.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
39 artikla
Siirtymäsäännökset
Asetuksen (EY) N:o 1383/2003 mukaisesti hyväksytyt hakemukset ovat voimassa hakemuksen hyväksymispäätöksessä vahvistetun määräajan, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet ja jota ei pidennetä.
40 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014, lukuun ottamatta
a)
6 artiklaa, 12 artiklan 7 kohtaa ja 22 artiklan 3 kohtaa, joita sovelletaan 19 päivästä heinäkuuta 2013;
b)
31 artiklan 1 ja 3-7 kohtaa sekä 33 artiklaa, joita sovelletaan siitä päivästä, josta 32 artiklassa tarkoitettu keskustietokanta on toiminnassa. Komissio julkaisee kyseisen päivämäärän.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 12 päivänä kesäkuuta 2013.