РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 август 2013 година
относно проекта на италиански указ във връзка с методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура
(нотифицирано под номер C(2013) 5517)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/444/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (1), и по-специално член 19 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с процедурата, предвидена в член 19, втора алинея от Директива 2000/13/ЕО, на 9 ноември 2012 г. италианските органи нотифицираха Комисията за проект на указ, в който се предвиждат, inter alia, изисквания за задължително етикетиране на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
(2)
В член 2, параграф 1 от нотифицирания указ се предвижда, че етикетите на стерилизираното дълготрайно прясно мляко, млякото, произведено по технологията UHT, микрофилтрираното пастьоризирано мляко и млякото, пастьоризирано при висока температура, трябва да носят обозначение за държавата на произход на млекодобивното стопанство, от което идва обработеното мляко, или обозначението „ЕС“ или „трети държави“, в случай че мястото, от което идва млякото, е съответно от една или повече държави - членки на Европейския съюз, или от трети държави.
(3)
С Директива 2000/13/ЕО се хармонизират правилата, които регламентират етикетирането на храните, като, от една страна, се предвижда хармонизиране на някои национални разпоредби, а от друга - въвеждане на мерки по отношение на нехармонизираните национални разпоредби. Обхватът на хармонизирането е определен в член 3, параграф 1 от посочената директива, в който са изброени всички задължителни указания по отношение на етикетирането на храните при условията и дерогациите, предвидени в членове 4-17.
(4)
В член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че информацията за мястото на произход или мястото, от което идва храната, се посочва, „когато липсата на това посочване може да заблуди потребителя относно истинския произход на храната“.
(5)
В член 4, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че за някои определени храни може да се изискват и други обозначения освен изброените в член 3, параграф 1 от директивата, чрез разпоредби на Съюза или - при липса на такива - чрез национални разпоредби.
(6)
С член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се разрешава приемането на нехармонизирани национални разпоредби, ако те са обосновани с едно от изброените в него съображения, в това число, inter alia, опазване на общественото здраве и предотвратяване на измами, при условие че естеството на разпоредбите не възпрепятства прилагането на определенията и правилата, установени с Директива 2000/13/ЕО. Ето защо, когато в държава членка се предлага проект на национални разпоредби в областта на етикетирането, е необходимо да се провери тяхната съвместимост с посочените по-горе изисквания и с разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз.
(7)
Италианските органи са на мнение, че нотифицираната мярка е необходима, за да се гарантира защита на интересите на потребителите и да се засили прилагането на превенция и ограничаване на измамите с храни. Пояснено бе, че противно на вярването на италианските потребители, млякото, продавано на италианския пазар, не е само от италиански произход, вследствие на което е налице необходимост произходът да бъде отбелязван на етикета, за да се предотврати подвеждане на потребителите. Предвид изложеното по-горе италианските органи са на мнение, че разпоредбите на член 2, параграф 1 са обосновани с оглед на член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(8)
С член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се въвежда подходящ механизъм за преодоляване на риска потребителите да бъдат подведени в случаите, когато някои елементи могат да създадат впечатление, че произходът или мястото, от което идва дадена храна, са различни от действителните. Стопанските субекти от хранително-вкусовата промишленост са тези, които трябва да гарантират, че информацията за произхода и мястото, от което идва дадена храна, фигурира на етикета, когато липсата ѝ може да породи объркване за потребителите. Националните правоприлагащи органи са тези, които трябва да установят спазването на това задължение.
(9)
Разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ биха навели на мисълта, че въпросните храни винаги се представят по начин, който подвежда италианските потребители относно действителния им произход или мястото, от което идват. В тази връзка Комисията посочва, че обхватът на нотифицирания указ не включва мляко с (твърде) ограничена трайност (сурово мляко, пастьоризирано мляко), докато именно то може да накара потребителите да мислят, че въпросното мляко е с италиански произход.
(10)
Освен позоваването на потребността от защита на интересите на потребителите, италианските органи не са представили достатъчни обосновки, които да водят до заключението, че е необходимо задължително обозначаване на произхода на продуктите, изброени в член 1 от нотифицирания указ, което е в допълнение към задължението, установено в член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(11)
Следователно италианските органи не са доказали, че обозначаването на произхода, предвидено в нотифицирания указ, е необходимо за постигане на някоя от целите, изброени в член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО.
(12)
Предвид изложените съображения в съответствие с член 19, трета алинея от Директива 2000/13/ЕО Комисията даде отрицателно становище относно посочените по-горе разпоредби на нотифицирания указ.
(13)
Съответно от италианските органи следва да бъде изискано да не приемат разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Италианската република не приема разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ относно методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 28 август 2013 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 28 päivänä elokuuta 2013,
Italian asetusluonnoksesta, jossa vahvistetaan menettelyt kestomaidon, iskukuumennetun maidon, mikrosuodatetun pastöroidun maidon ja korkeassa lämpötilassa pastöroidun maidon alkuperän ilmoittamiselle
(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 5517)
(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2013/444/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY (1) ja erityisesti sen 19 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Italian viranomaiset ilmoittivat direktiivin 2000/13/EY 19 artiklan toisessa kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti 9 päivänä marraskuuta 2012 komissiolle asetusluonnoksesta, jossa säädetään muun muassa kestomaidon, iskukuumennetun maidon, mikrosuodatetun pastöroidun maidon ja korkeassa lämpötilassa pastöroidun maidon pakollisista merkintävaatimuksista.
(2)
Ilmoitetun asetuksen 2 §:n 1 momentissa säädetään, että kestomaidon, iskukuumennetun maidon, mikrosuodatetun pastöroidun maidon ja korkeassa lämpötilassa pastöroidun maidon pakkausmerkinnöissä on ilmoitettava sen maitotilan sijaintimaa, josta käsitelty maito tulee, tai annettava tieto ”EU” tai ”kolmannet maat” siinä tapauksessa, että maito on peräisin useasta Euroopan unionin jäsenvaltiosta tai kolmansista maista.
(3)
Direktiivillä 2000/13/EY yhdenmukaistetaan elintarvikkeiden merkintöjä koskevat säännöt säätämällä yhtäältä tiettyjen kansallisten säännösten yhdenmukaistamisesta ja toisaalta järjestelyistä, jotka koskevat yhdenmukaistamattomia kansallisia säännöksiä. Yhdenmukaistamisen laajuus määritellään kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa, jossa luetellaan tiedot, jotka on pakollisesti merkittävä elintarvikkeisiin 4-17 artiklassa säädetyin edellytyksin ja jollei sanotuista artikloista muuta johdu.
(4)
Direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 8 alakohdan mukaan elintarvikkeen alkuperämaan tai lähtöpaikan ilmoittaminen on pakollista, ”jos sen ilmoittamatta jättäminen saattaisi johtaa kuluttajaa olennaisesti harhaan elintarvikkeen todellisesta alkuperästä tai lähtöpaikasta”.
(5)
Direktiivin 2000/13/EY 4 artiklan 2 kohdassa säädetään, että erityiselintarvikkeita koskevissa unionin säännöksissä, tai jos unionin säännöksiä ei ole, kansallisissa säännöksissä voidaan vaatia merkintöihin sisällytettäviksi kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa mainittujen tietojen lisäksi muita tietoja.
(6)
Direktiivin 2000/13/EY 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti on mahdollista hyväksyä yhdenmukaistamattomia kansallisia säännöksiä, jos niille on jokin kyseisessä kohdassa lueteltu peruste, kuten kansanterveyden suojeleminen ja petollisten toimien torjuminen, ja jos ne eivät ole omiaan estämään direktiivissä 2000/13/EY annettujen määritelmien ja sääntöjen soveltamista. Näin ollen jos jäsenvaltio on ehdottanut kansallisten merkintäsäännösten antamista, on tarpeen tarkastella, ovatko ne edellä mainittujen vaatimusten ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen määräysten mukaisia.
(7)
Italian viranomaisten mukaan ilmoitettu toimenpide on tarpeen, jotta voidaan varmistaa kuluttajien etujen suojelu ja vahvistaa elintarvikkeisiin liittyvien petosten ehkäisemistä ja torjumista. Viranomaiset kertovat, että toisin kuin italialaiset kuluttajat uskovat, Italiassa myytävä maito ei ole pelkästään kotimaista alkuperää, ja että pakkausmerkinnöissä annettavasta alkuperämerkinnästä on siksi tullut välttämätön, jotta kuluttajia ei johdettaisi harhaan. Edellä esitetyn perusteella Italian viranomaiset katsovat, että asetusluonnoksen 2 §:n 1 momentti on perusteltu direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 8 alakohdan mukaisesti.
(8)
Direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 8 alakohdalla otettiin käyttöön asianmukainen järjestely, jolla pyritään estämään kuluttajien johtaminen harhaan tapauksissa, joissa jotkin tekijät saattavat antaa aiheen epäillä tietyn elintarvikkeen todellista alkuperämaata tai lähtöpaikkaa. Elintarvikealan toimijoiden on huolehdittava siitä, että pakkausmerkinnöissä ilmoitetaan alkuperämaa tai lähtöpaikka siinä tapauksessa, että niiden ilmoittamatta jättäminen saattaa aiheuttaa kuluttajissa epätietoisuutta. Kansallisten valvontaviranomaisten on varmistettava, että tätä velvollisuutta noudatetaan.
(9)
Ilmoitetun asetuksen 2 §:n 1 momentista olisi pääteltävä, että kyseisten elintarvikkeiden esillepano on nyt aina sellainen, että italialaisilla kuluttajilla ei ole varmuutta tuotteiden todellisesta alkuperästä tai lähtöpaikasta. Tämän suhteen komissio toteaa, että ilmoitetun asetuksen soveltamisalaan ei kuulu maito, jonka säilymisaika on (erittäin) lyhyt (raakamaito, pastöroitu maito). Erityisesti jälkimmäisen maidon kuluttaja todennäköisesti olettaa olevan italialaista.
(10)
Lukuun ottamatta yleistä viittausta tarpeeseen suojella kuluttajan etuja Italian viranomaiset eivät toimittaneet riittävää perustelua, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että alkuperän pakollinen ilmoittaminen - direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa vahvistettua velvoitetta laajemmin - olisi ilmoitetun asetuksen 1 §:ssä lueteltujen tuotteiden osalta välttämätöntä.
(11)
Italian viranomaiset eivät näin ollen ole kyenneet osoittamaan, että alkuperän ilmoittaminen, siten kuin siitä säädetään ilmoitetussa asetuksessa, olisi välttämätöntä jonkin direktiivin 2000/13/EY 18 artiklan 2 kohdassa luetellun tavoitteen saavuttamiseksi.
(12)
Edellä esitettyjen huomioiden perusteella komissio on päättänyt antaa ilmoitettuun asetukseen sisältyvistä edellä mainituista säännöksistä kielteisen lausunnon direktiivin 2000/13/EY 19 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti.
(13)
Italian viranomaisia olisi siksi kehotettava jättämään kyseisen asetusluonnoksen 2 §:n 1 momentin säännökset hyväksymättä.
(14)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Italian on jätettävä hyväksymättä ilmoittamansa kestomaitoa, iskukuumennettua maitoa, mikrosuodatettua pastöroitua maitoa ja korkeassa lämpötilassa pastöroitua maitoa koskevan asetuksen 2 §:n 1 momentti.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 28 päivänä elokuuta 2013.