РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/499 НА КОМИСИЯТА
от 24 март 2015 година
за определяне, в съответствие с Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на техническите стандарти за изпълнение във връзка с процедурите за одобряване от надзорния орган на използването на елементи на допълнителните собствени средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) (1), и по-специално член 92, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Заявленията на застрахователните и презастрахователните предприятия за одобряване на използването на допълнителни собствени средства следва да се изготвят въз основа на разумни и реалистични параметри.
(2)
Заявлението за използване на елемент на допълнителните собствени средства е стратегическо решение с оглед управлението на риска и капиталовото планиране. В съответствие с член 40 от Директива 2009/138/ЕО административният, управителният или надзорният орган са най-висшата отговорна инстанция по отношение на спазването на разпоредбите, поради което участието на такъв орган в процеса на взимане на решение относно заявлението следва да бъде внимателно преценено.
(3)
За целите на оценяването от надзорния орган и на взимането от него на своевременни решения, основани на подходящи сведения, застрахователното или презастрахователното предприятие следва да включи всички съответни фактически обстоятелства, включително своя оценка на начина, по който елементът ще удовлетворява критериите за елемент на допълнителните собствени средства, а ако бъде изискан - на начина на класифицирането му като елемент на основните собствени средства.
(4)
Информацията, която дадено застрахователно или презастрахователно предприятие е необходимо да включи в заявлението си, следва да се определя с оглед осигуряването на последователна основа за процеса на взимане на решение от надзорния орган.
(5)
Поради взаимозависимостите между различните заявления за одобрение по Директива 2009/138/ЕО, при подаването на заявление за одобрение на използването на елемент на допълнителните собствени средства застрахователното или презастрахователното предприятие следва да уведоми надзорния орган за други заявления във връзка с елементите в член 308а, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, които текат понастоящем или които то възнамерява да подаде в рамките на шест месеца. Това изискване е необходимо, за да могат оценките от надзорния орган да бъдат основани на прозрачна и обективна информация.
(6)
Приема се, че възможността за надзорните органи и застрахователните и презастрахователните предприятия да оценяват статуса на група от контрагенти все едно, че се касае за един контрагент е от особено значение, когато дадено взаимозастрахователно или от взаимозастрахователен тип предприятие има множество еднообразни некорпоративни членове, от които то може да поиска допълнителни вноски.
(7)
При процеса на одобряване на допълнителни средства се предвижда постоянна комуникация между надзорните органи и застрахователните и презастрахователните предприятия. Тук се включват комуникацията преди официалното подаване на заявлението до надзорния орган и след одобряването на заявлението - чрез процеса на надзорен преглед. Такава постоянна комуникация е необходима, за да се гарантира, че оценката на надзорния орган е основана на съответните актуални данни.
(8)
Когато надзорният орган бива уведомен от застрахователно или презастрахователно предприятие, че при одобрен елемент на допълнителните собствени средства е налице намален капацитет за покриване на загуби, той следва да намали одобрената стойност или да оттегли одобрението си за метода, с което да пригоди действията си към намаления капацитет за покриване на загуби.
(9)
С член 226 от Директива 2009/138/ЕО на група от застрахователни или презастрахователни предприятия се позволява да кандидатстват за одобрение на използването на елемент на допълнителните собствени средства по отношение на междинен застрахователен холдинг или междинен смесен финансов холдинг. В такива случаи, от гледна точка на приложимите норми, междинният застрахователен холдинг или междинният смесен финансов холдинг следва да се приравнява на застрахователно или презастрахователно предприятие. В съответствие с член 235 от Директива 2009/138/ЕО, това следва да се прилага и когато начело на групата стои застрахователен холдинг или смесен финансов холдинг.
(10)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на технически стандарти за изпълнение, представени на Комисията от Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване.
(11)
Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване проведе обществени консултации по проектите на техническите стандарти за изпълнение, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на застраховането и презастраховането, създадена с член 37 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2).
(12)
За да се увеличи правната сигурност във връзка с надзорния режим по време на периода на поетапно въвеждане, предвиден в член 308а от Директива 2009/138/ЕО, който ще започне да тече на 1 април 2015 г., е важно да се гарантира, че настоящият регламент ще влезе в сила възможно най-скоро, в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Общи характеристики на заявлението
1. Застрахователното или презастрахователно предприятие представя на надзорния орган писмено заявление за одобрение за всеки елемент от допълнителните собствени средства.
2. Заявлението се подава на един от официалните езици на държавата членка, в която застрахователното или презастрахователното предприятие има седалище, или на език, договорен с надзорния орган.
3. Заявлението се състои от придружително писмо и съответната съпътстваща документация.
Член 2
Придружително писмо
Застрахователното или презастрахователно предприятие представя придружително писмо. В придружителното писмо се потвърждават долупосочените елементи:
а)
всички законови или договорни разпоредби относно елемента на допълнителните собствени средства, както и всяко свързано съглашение са недвусмислено и ясно определени;
б)
отредената в заявлението стойност на елемента на допълнителните собствени средства спазва член 90, параграф 2 от Директива 2009/138/ЕО;
в)
икономическата същност на елемента на допълнителните собствени средства, включително как при изискване той е източник на основни собствени средства, е изцяло отразена в заявлението;
г)
с оглед на вероятните бъдещи тенденции и обстоятелствата към датата на заявлението, застрахователното или презастрахователното предприятие смята, че елементът на допълнителните собствени средства удовлетворява критериите за класификация на собствените средства;
д)
не са пропуснати факти, които, ако са известни на надзорния орган, биха могли да окажат въздействие върху решението му за това дали да одобри даден елемент на допълнителните собствени средства, за каква стойност на елемента на допълнителните собствени средства да предостави одобрение или за какъв срок да одобри даден изчислителен метод.
В придружителното писмо се изброяват и останалите заявления, които застрахователното или презастрахователното предприятие е подало или възнамерява да подаде в рамките на следващите шест месеца, за одобрение на някой от елементите в член 308а, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, заедно със съответните дати на подаване.
Член 3
Съпътстваща документация относно размера или метода
Със заявлението, което застрахователно или презастрахователно предприятие подава, се цели одобрение на определена парична стойност на елемент на допълнителните собствени средства, както и на метод за изчисляването на тази стойност.
Когато застрахователното или презастрахователното предприятие иска одобрение на дадена парична сума, в заявлението си то обяснява как, в съответствие с член 90, параграф 2 от Директива 2009/138/ЕО, я изчислява въз основа на разумни и реалистични допускания.
Когато застрахователното или презастрахователното предприятие иска одобрение на изчислителния метод, то предоставя следната информация:
а)
обяснение на метода и начина, по който той отразява капацитета на елемента на допълнителните собствени средства да покрива загуби;
б)
описание на всички допускания, на които методът почива, както и аргументация на разумния им и реалистичен характер;
в)
изчислената по метода разчетна първоначална стойност на елемента, както и нейната обосновка;
г)
описание на контролните процедури, които застрахователното или презастрахователното предприятие ще въведе, за да се увери, че резултатите от метода продължават да отразяват на текуща основа капацитета на елемента на допълнителните собствени средства да покрива загуби.
Член 4
Съпътстваща документация относно критериите за одобряване
Съпътстващата документация съдържа достатъчно информация, която позволява на надзорния орган да прецени дали заявлението удовлетворява критериите по член 90 от Директива 2009/138/ЕО и членове 62-65 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35 на Комисията (3). Тя съдържа като минимално изискване информацията по втора до седма алинея от настоящия член.
Застрахователното или презастрахователното предприятие предоставя информация за естеството на елемента на допълнителните собствени средства и за капацитета на елемента на основните собствени средства, в който този елемент на допълнителните собствени средства се преобразува при изискване, да покрива загуби, включително следното:
а)
законовите условия или договорните клаузи, свързани с елемента, както и условията на всякакво свързано споразумение, а също така и доказателство, че контрагентът е сключил или ще сключи договора и всякакво свързано споразумение;
б)
информация, основана на правно становище, че договорът и всякакви свързани споразумения са правно обвързващи и приложими във всички съответни юрисдикции;
в)
периодът, в който договорът е в сила и ако е различен - периодът, в който застрахователното или презастрахователното предприятие може да изиска елемента;
г)
потвърждение, че след като елементът на допълнителните собствени средства е изискан и платен, той ще притежава всички характеристики на елемент на основните собствени средства, класифициран като капитал от първи ред в съответствие с член 71 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35 или като капитал от втори ред в съответствие с член 73 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35;
д)
потвърждение, че договорните клаузи, свързани с елемента, не съдържат разпоредби, които биха могли да възпрат застрахователното или презастрахователното предприятие да изиска елемента с оглед поемането на загуба или да ограничат способността му да бъде изискуем при поискване;
е)
потвърждение, че с елемента на допълнителните собствени средства или ползите от него ще разполага само застрахователното или презастрахователното предприятие, като няма да е възможно прехвърлянето или отнасянето му към друга страна, или обременяването му по друг начин;
ж)
всички фактори, които ограничават условията, при които застрахователното или презастрахователното предприятие може да изиска елемента, включително, но не само, стресови ситуации, свързани със застрахователното и презастрахователното предприятие или с пазара като цяло;
з)
информация дали във връзка с актива застрахователното или презастрахователното предприятие има или може да има в бъдеще задължение, вероятност или сигнал за изплащането на суми или предоставянето на друга полза на контрагента или трета страна, освен в случай на изкупуване на елемент на основните собствени средства, което да отговаря на условията в член 71, параграф 1, буква з) и член 73, параграф 1, буква г) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35;
и)
копие от плана за средносрочно капиталово управление, в който се посочва как елементът ще се вмести в настоящата капиталова структура на застрахователното или презастрахователното предприятие и как би могъл да му позволи да изпълни своите настоящи или бъдещи капиталови изисквания.
С изключение на случаите, в които се прилага член 63, параграф 6 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35 и статутът на група контрагенти може да бъде оценен все едно, че е на един контрагент, застрахователното или презастрахователното предприятие предоставя информация за статута на всеки контрагент, включително следното:
а)
название и описание на всеки контрагент, включително същността на всички взаимоотношения между застрахователното или презастрахователното предприятие и контрагента;
б)
оценка на риска от неизпълнение на контрагентите за целите на посоченото в член 63, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35 оценяване от надзорния орган;
в)
оценка на ликвидната позиция на контрагентите за целите на посоченото в член 63, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35 оценяване от надзорния орган;
г)
оценка на способността на контрагентите да извършат плащане за целите на посоченото в член 63, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35 оценяване от надзорния орган;
д)
описание на набора от обстоятелства, при които застрахователното или презастрахователното предприятие може да обмисли да изиска елемента, включително настоящи очаквания за случаите, при които елементът може да бъде изискан преди или при достигане на стадия на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност и минималното капиталово изискване;
е)
информация за всички други фактори, които имат отношение към положението на контрагентите за целите на посоченото в член 63, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35 оценяване от надзорния орган.
Когато в съответствие с член 63, параграф 6 от Делегиран Регламент (ЕС) 2015/35 контрагентите се третират като група контрагенти, информацията в букви а)-е) от трета алинея се предоставя по отношение на групата контрагенти.
Когато съгласно член 213 от Директива 2009/138/ЕО контрагентът е член на групата или подгрупата, на която е член и застрахователното или презастрахователното предприятие, и по линия на елементите на допълнителните собствени средства има задължения към няколко субекти в групата, информацията в букви б)-е) от трета алинея съдържа, при отчитане на обстоятелствата и субектите от групата, доказателства за способността на контрагента да удовлетворява по едно и също време множество изискуемости по отношение на елементите на допълнителните собствени средства.
Застрахователното или презастрахователното предприятие предоставя информация за събираемостта на средствата, включително следното:
а)
сведения за мерките, които могат да подобрят събираемостта на елемента, включително наличието на обезпечение;
б)
сведения за това дали националното право във всяка съответна юрисдикция не предвижда ограничения за възникването или удовлетворяването на изискуемост, включително при открито по отношение на застрахователното или презастрахователното предприятие производство по преструктуриране, оздравяване по съдебен ред или несъстоятелност;
в)
сведения за договореностите или обстоятелствата, които биха могли да възпрепятстват възникването или удовлетворяването на изискуемост при влошаващи се финансови условия, включително неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност и минималното капиталово изискване.
Застрахователното или презастрахователното предприятие предоставя информация за минали изискуемости, включително следното:
а)
информация за своя опит от минали изискуемости или за събирането на други вземания от същия или сходни контрагенти при същите или сходни обстоятелства;
б)
всички налични пазарни сведения за минали изискуемости или събирането на други вземания от същия или сходни контрагенти при същите или сходни обстоятелства;
в)
оценка на подходящия характер и надеждността на информацията по букви а) и б) по отношение на очаквания резултат от бъдещи изискуемости, направени от застрахователното или презастрахователното предприятие.
Застрахователното или презастрахователно предприятие предоставя описание на въведените процедури с оглед установяването на евентуални бъдещи промени според посоченото в член 62, параграф 1, буква г) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35, които могат да доведат до намаляване на капацитета на елемента на допълнителните собствени средства да покрива загуби. Информацията включва следното:
а)
как предприятието възнамерява да установи промените във:
i)
структурата или договорните условия на споразумението, включително отмяна или изтичане на елемента на допълнителните собствени средства или частичното му или цялостно използване или изискуемост;
ii)
положението на съответните контрагенти, включително неизпълнение от страна на контрагент;
iii)
събираемостта на елемента на допълнителните собствени средства, в това число изискуемост на други елементи на допълнителните собствени средства, предоставени от същите контрагенти;
б)
как предприятието възнамерява да уведоми надзорния орган за установените промени, включително въведените механизми за определяне на това кога за дадена промяна следва да се уведоми административният, управителният или надзорният орган на предприятието, както и надзорният орган.
Застрахователното или презастрахователното предприятие включва писмени сведения за вътрешния процес на взимане на решения във връзка със заявлението.
Член 5
Оценка на заявлението
Надзорният орган потвърждава получаването на заявлението, подадено от застрахователното или презастрахователното предприятие.
Надзорният орган приема, че заявлението е пълно само ако в него са обхванати всички аспекти в членове 2, 3 и 4.
Надзорният орган се произнася по пълнотата на заявлението своевременно, но не по-късно от 30 дни, считано от датата на получаването му.
Надзорният орган се уверява, че периодът, в рамките на който взима решение по дадено заявление, е разумен и не надхвърля три месеца, считано от датата на получаване на пълното заявление, освен ако не са налице изключителни обстоятелства, за които той своевременно уведомява писмено застрахователното или презастрахователното предприятие.
При наличието на изключителни обстоятелства периодът, в рамките на който надзорният орган взима решение по дадено заявление, не надхвърля шест месеца, считано от датата на получаване на пълното заявление.
Фактът, че надзорният орган е приел дадено заявление за пълно, не пречи на този надзорен орган да поиска допълнителна информация, необходима за оценяването. В искането се уточнява необходимата допълнителна информация и основанията за искането ѝ. Дните между датата, на която надзорният орган поиска такава допълнителна информация, и датата, на която той я получи, не се включват в периодите, посочени в четвърта и пета алинея.
Ако застрахователното или презастрахователното предприятие внесе промени в заявлението си, то уведомява за това надзорния орган.
В такъв случай заявлението се разглежда като ново, освен ако:
а)
промяната е вследствие на искане от надзорния орган за допълнителна информация; или
б)
надзорният орган се е уверил, че измененията не влияят съществено върху оценяването на заявлението.
Докато надзорният орган не е взел решение по дадено заявление, застрахователното или презастрахователното предприятие може във всеки един момент да го оттегли посредством писмено уведомление. Ако застрахователното или презастрахователното предприятие впоследствие отново го подаде в същия вид или с изменения, надзорният орган го приема за ново заявление.
Член 6
Решение по заявлението
Когато надзорният орган вземе решение по заявлението, той незабавно го съобщава писмено на застрахователното или презастрахователното предприятие.
Ако надзорният орган одобри по-ниска стойност от поисканата от застрахователното или презастрахователното предприятие или отхвърли заявлението за одобрение, той посочва причините за решението си.
Когато надзорният орган предостави одобрение при условие, че се сключи договор, застрахователното или презастрахователното предприятие незабавно сключва такъв договор при условията, на които се основава одобрението, и предоставя на надзорния орган копие от подписания договор.
Докато договорът не бъде сключен, застрахователното или презастрахователното предприятие не приема за допустимо използването на елемента на допълнителните собствени средства или метода.
Член 7
Преразглеждане на одобрената сума или оттегляне на одобрението на метода
1. Когато елемент на допълнителните собствени средства вече не отговаря на условията, според които са били одобрени стойност или изчислителен метод, надзорният орган взима решение за някое от следните действия:
а)
да сведе стойността на елемента на допълнителните собствени средства до по-малък размер или до нула;
б)
да оттегли одобрението си на изчислителния метод.
2. Надзорният орган незабавно уведомява застрахователното или презастрахователното предприятие, като се обосновава за взетото по параграф 1 решение.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 24 март 2015 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/499,
annettu 24 päivänä maaliskuuta 2015,
oman lisävarallisuuden erien käyttämisen hyväksyttämisessä valvontaviranomaisilla noudatettavia menettelyjä koskevista Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY mukaisista teknisistä täytäntöönpanostandardeista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) 25 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (1) ja erityisesti sen 92 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten olisi laadittava oman lisävarallisuuden erien hyväksyntää koskevat hakemukset varovaiselta ja realistiselta pohjalta.
(2)
Oman lisävarallisuuden eriä koskeva hakemus on strateginen päätös, joka liittyy riskinhallintaan ja pääomasuunnitteluun. Koska hallinto-, johto- tai valvontaelimellä on direktiivin 2009/138/EY 40 artiklan nojalla lopullinen vastuu siitä, että direktiivin säännöksiä noudatetaan, sen osallistumista hakemusta koskevan päätöksen tekemiseen olisi harkittava huolellisesti.
(3)
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen olisi sisällytettävä hakemukseen kaikki tarvittavat tiedot valvontaviranomaisen arviointia varten, mukaan lukien vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen arvio siitä, miten erä täyttää oman lisävarallisuuden eriä koskevat vaatimukset ja maksettavaksi vaadittuna omien perusvarojen eriä koskevat vaatimukset, jotta valvontaviranomainen voi tehdä päätökset kohtuullisessa ajassa asianmukaisen näytön pohjalta.
(4)
Olisi täsmennettävä tiedot, jotka vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on sisällytettävä hakemukseen, jotta voidaan luoda johdonmukainen perusta valvontaviranomaisen päätöksenteolle.
(5)
Direktiivin 2009/138/EY mukaisten eri hyväksyntöjä koskevien hakemusten välisen keskinäisen riippuvuuden vuoksi vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen olisi oman lisävarallisuuden erien käyttöä hyväksyttäessään ilmoitettava valvontaviranomaiselle muista direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklan 1 kohdassa mainittuja seikkoja koskevista hakemuksista, jotka ovat parhaillaan käsiteltävinä tai jotka se aikoo jättää seuraavien kuuden kuukauden aikana. Tällainen vaatimus on tarpeen sen varmistamiseksi, että valvontaviranomaisten arvioinnit tehdään läpinäkyvien ja puolueettomien tietojen pohjalta.
(6)
Valvontaviranomaisten tai vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten kyky arvioida vastapuolten ryhmän asemaa ikään kuin se olisi yksi vastapuoli, katsotaan oleelliseksi etenkin silloin, kun keskinäisessä yrityksessä tai sitä vastaavassa yrityksessä on useita homogeenisia ei-yhtiömuotoisia jäseniä, joilta se voi vaatia lisämaksuja.
(7)
Oman lisävarallisuuden hyväksyntäprosessiin on tarkoitus kuulua säännöllinen yhteydenpito valvontaviranomaisten ja vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten välillä. Tämä tarkoittaa yhteydenpitoa valvontatarkastusprosessin yhteydessä sekä ennen virallisen hakemuksen jättämistä valvontaviranomaiselle että hakemuksen hyväksymisen jälkeen. Säännöllinen yhteydenpito on tarpeen sen varmistamiseksi, että valvontaviranomaisten arviointi perustuu asianmukaisiin ja ajantasaisiin tietoihin.
(8)
Kun valvontaviranomainen vastaanottaa vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykseltä ilmoituksen siitä, että hyväksytyn oman lisävarallisuuden erän tappioiden vaimennusvaikutus on heikentynyt, valvontaviranomaisen olisi tarkistettava hyväksyttyä määrää alaspäin tai peruutettava menetelmälle annettu hyväksyntä, jotta varmistetaan sen johdonmukaisuus heikentyneen tappioiden vaimennusvaikutuksen kanssa.
(9)
Direktiivin 2009/138/EY 226 artiklan mukaan vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysten ryhmä voi hakea hyväksyntää oman lisävarallisuuden erälle välissä olevan vakuutushallintayhtiön tai välissä olevan rahoitusalan sekaholdingyhtiön osalta. Tällaisissa tapauksissa välissä olevaan vakuutushallintayhtiöön tai välissä olevaan rahoitusalan sekaholdingyhtiöön olisi sovellettava samoja sääntöjä kuin vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykseen. Näin olisi tehtävä myös silloin, kun ryhmän johdossa on vakuutushallintayhtiö tai rahoitusalan sekaholdingyhtiö direktiivin 2009/138/EY 235 artiklan mukaisesti.
(10)
Tämä asetus perustuu Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen komissiolle toimittamiin teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksiin.
(11)
Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen on järjestänyt avoimia julkisia kuulemisia tämän asetuksen perustana olevista teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksista, analysoinut niihin mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1094/2010 (2) 37 artiklan mukaisesti perustetulta vakuutus- ja jälleenvakuutusalan osallisryhmältä.
(12)
Jotta voidaan parantaa valvontajärjestelmän oikeusvarmuutta direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklassa tarkoitetun vaiheistusjakson aikana, joka alkaa 1 päivänä huhtikuuta 2015, on tärkeää varmistaa, että tämä asetus tulee voimaan mahdollisimman pian eli sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Hakemuksen yleispiirteet
1. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on esitettävä valvontaviranomaiselle kirjallinen hakemus kunkin oman lisävarallisuuden erän hyväksynnän osalta.
2. Hakemus on laadittava jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jossa vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksellä on kotipaikka, tai valvontaviranomaisen kanssa sovitulla kielellä.
3. Hakemuksen on sisällettävä saatekirje ja asiaa tukevaa näyttöä.
2 artikla
Saatekirje
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava saatekirje. Saatekirjeessä on vahvistettava kaikki seuraavat seikat:
a)
kaikki oikeudelliset tai sopimusehdot, jotka koskevat oman lisävarallisuuden erää tai mitä tahansa siihen liittyvää järjestelyä, on määritelty yksiselitteisesti ja selvästi;
b)
hakemuksessa oman lisävarallisuuden erään kirjatun määrän on oltava direktiivin 2009/138/EY 90 artiklan 2 kohdan mukainen;
c)
hakemuksesta on käytävä ilmi oman lisävarallisuuden erän taloudellinen sisältö, myös se miten erä vaikuttaa perusvarallisuuteen sen jälkeen, kun se on vaadittu maksettavaksi;
d)
ottaen huomioon todennäköisen tulevan kehityksen sekä olosuhteet hakemuksen jättöpäivänä vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen vahvistus siitä, että oman lisävarallisuuden erä täyttää kriteerit omaksi varallisuudeksi luokittelua varten;
e)
hakemuksesta ei ole jätetty pois seikkoja, jotka, jos ne olisivat tiedossa, voisivat vaikuttaa valvontaviranomaisen päätökseen siitä, hyväksyykö se oman lisävarallisuuden erän, hyväksyttäväksi haetun erän määrän tai kauden, jona hyväksyttäväksi haettua laskentamenetelmää sovelletaan.
Saatekirjeessä on lisäksi lueteltava muut direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklan 1 kohdassa mainittuja seikkoja koskevat hakemukset, jotka vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys on jättänyt tai jotka se aikoo jättää seuraavan kuuden kuukauden aikana.
3 artikla
Määrää tai menetelmää tukeva näyttö
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen hakemuksessa haetaan hyväksyntää tietylle oman lisävarallisuuden erän määrälle tai menetelmälle, jota käytetään kyseisen määrän laskemiseen.
Jos vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys hakee hyväksyntää tietylle rahamäärälle, hakemuksessa on oltava selvitys varovaisiin ja realistisiin oletuksiin perustuvan määrän laskennasta direktiivin 2009/138/EY 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Jos vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys hakee hyväksyntää laskentamenetelmälle, sen on esitettävä seuraavat tiedot:
a)
selvitys menetelmästä ja siitä, miten se ilmentää oman lisävarallisuuden erän tappioiden vaimennusvaikutusta;
b)
kuvaus mahdollisista oletuksista, joihin menetelmä perustuu, ja selvitys siitä, miksi näitä oletuksia pidetään varovaisina ja realistisina;
c)
erän odotettu määrä, joka on laskettu menetelmän mukaisesti, ja määrän perustelut;
d)
selvitys validointiprosessista, jonka vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys ottaa käyttöön sen varmistamiseksi, että menetelmän tulokset vastaavat jatkossakin erän tappioiden vaimennusvaikutusta.
4 artikla
Hyväksyntäperusteita tukeva näyttö
Asiaa tukevan näytön on sisällettävä riittävät tiedot, jotta valvontaviranomainen voi arvioida, onko hakemus direktiivin 2009/138/EY 90 artiklan ja komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 (3) 62-65 artiklan mukainen. Näytön on sisällettävä ainakin tämän artiklan 2-7 kohdassa tarkoitetut tiedot.
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava tiedot oman lisävarallisuuden erän luonteesta ja sen oman perusvarallisuuden erän tappioiden vaimennusvaikutuksesta, johon maksettavaksi vaadittava oman lisävarallisuuden erä liitetään, sekä seuraavat tiedot:
a)
erää koskevat oikeudelliset tai sopimusehdot ja mahdollisten asiaan liittyvien järjestelyjen ehdot sekä näyttö siitä, että vastapuoli on tehnyt tai aikoo tehdä sopimuksen ja sopia mahdollisesta asiaan liittyvästä järjestelystä;
b)
näyttö siitä, että oikeudellisen lausunnon perusteella sopimus ja mahdolliset asiaan liittyvät järjestelyt ovat oikeudellisesti sitovia ja täytäntöönpanokelpoisia kaikilla kyseeseen tulevilla lainkäyttöalueilla;
c)
sopimuksen voimassaoloaika ja ajanjakso, jona vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys voi vaatia erän maksettavaksi, jos kyseinen ajanjakso on eri kuin sopimuksen voimassaoloaika;
d)
vahvistus siitä, että sen jälkeen, kun oman lisävarallisuuden erä on vaadittu maksettavaksi ja se on maksettu, sillä on kaikki delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 71 artiklan mukaisesti luokkaan 1 sijoitetun oman perusvarallisuuden erän ominaisuudet ja kaikki delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 73 artiklan mukaisesti luokkaan 2 sijoitetun oman perusvarallisuuden erän ominaisuudet;
e)
vahvistus siitä, että erää koskevat sopimusehdot eivät sisällä määräyksiä, jotka saattaisivat estää vakuutus- tai jälleenvakuutusyritystä vaatimasta erää maksettavaksi tappioiden kattamiseksi tai jotka rajoittaisivat erän soveltumista maksettavaksi;
f)
vahvistus siitä, että oman lisävarallisuuden erä tai siitä koituva hyöty ovat ainoastaan vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen käytettävissä, että niitä ei voida siirtää tai luovuttaa toiselle osapuolelle eikä niihin voida liittää rasitusta muulla tavalla;
g)
kaikki tekijät, jotka rajoittavat edellytyksiä, joiden nojalla vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys saattaisi vaatia erän maksettavaksi, mukaan lukien mutta ei yksinomaan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritykselle ominainen stressitilanne tai laajempi markkinoiden stressitilanne;
h)
vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen nykyiset tai mahdolliset tulevat velvoitteet, oletus tai ymmärrys siitä, että vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys maksaa varoja tai tarjoaa muita etuja vastapuolelle tai kolmannelle osapuolelle kyseisen omaisuuserän osalta muutoin kuin siinä tapauksessa, että kyse on oman perusvarallisuuden erän takaisinmaksusta delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 71 artiklan 1 kohdan h alakohdan ja 73 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti;
i)
jäljennös keskipitkän aikavälin pääomanhoitosuunnitelmasta sekä siitä, miten omaisuuserä tukee vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen nykyistä pääomarakennetta ja miten omaisuuserä voisi auttaa vakuutus- tai jälleenvakuutusyritystä täyttämään nykyiset ja tulevat pääomavaatimukset.
Muulloin kuin sovellettaessa delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 63 artiklan 6 kohtaa, jolloin vastapuolten ryhmän asema voidaan arvioida ikään kuin se olisi yksi vastapuoli, vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava kunkin vastapuolen asemasta seuraavat tiedot:
a)
kunkin vastapuolen nimi ja kuvaus, mukaan lukien vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen ja vastapuolen välisen mahdollisen suhteen luonne;
b)
arvio vastapuolten maksukyvyttömyyden riskistä, jotta voidaan tukea delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 63 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvontaviranomaisen arviointia;
c)
arvio vastapuolten likviditeettiasemasta, jotta voidaan tukea delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 63 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvontaviranomaisen arviointia;
d)
arvio vastapuolten maksuhalukkuudesta, jotta voidaan tukea delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 63 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua valvontaviranomaisen arviointia;
e)
kuvaus eri olosuhteista, joissa vakuutus- ja jälleenvakuutusyritys saattaisi vaatia erän maksettavaksi, mukaan lukien nykyiset odotukset siitä, milloin erä saatettaisiin vaatia maksettavaksi ennen vakavaraisuuspääomavaatimuksen tai vähimmäispääomavaatimuksen täyttämättä jäämistä tai sen hetkellä;
f)
tiedot mahdollisista muista tekijöistä, joilla on merkitystä vastapuolten aseman kannalta, jotta voidaan tukea delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 63 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua valvontaviranomaisen arviointia;
Jos vastapuolia käsitellään vastapuolten ryhmänä delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 63 artiklan 6 kohdan mukaisesti, kolmannen alakohdan a-f alakohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava vastapuolten ryhmän osalta.
Jos vastapuoli on direktiivin 2009/138/EY 213 artiklan mukaisesti saman ryhmän tai alaryhmän jäsen kuin vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys ja sillä on sitoumuksia oman lisävarallisuuden erien osalta ryhmän eri yksikköjä kohtaan, kolmannen alakohdan b-f alakohdassa tarkoitettujen tietojen on sisällettävä näyttö vastapuolen kyvystä täyttää useita oman lisävarallisuuden erien maksuvaatimuksia samaan aikaan ottaen huomioon ryhmän tilanne ja yhteisöt.
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava tiedot varojen perittävyydestä, muun muassa seuraavat:
a)
tiedot järjestelyistä, jotka voivat lisätä erän perittävyyttä, mukaan lukien vakuuden saatavuus;
b)
tiedot siitä, estääkö kansallinen lainsäädäntö millään asiaan liittyvällä lainkäyttöalueella vaatimuksen tekemistä tai täyttämistä, mukaan lukien kriisi-, hallinto- ja maksukyvyttömyysmenettelyt, jotka aloitetaan vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen osalta;
c)
tiedot järjestelyistä tai tilanteista, jotka saattavat estää vaatimuksen tekemisen tai täyttämisen heikkenevässä taloudellisessa tilanteessa, mukaan lukien vakavaraisuuspääomavaatimuksen tai vähimmäispääomavaatimuksen täyttämättä jääminen.
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava tiedot aiemmista maksuvaatimuksista, muun muassa seuraavat:
a)
kokemus aiemmista maksuvaatimuksista tai muusta varojen keruusta samoilta tai samanlaisilta vastapuolilta samoissa tai samanlaisissa olosuhteissa;
b)
kaikki käytettävissä olevat oleelliset markkinatiedot, jotka liittyvät aiempiin maksuvaatimuksiin tai muuhun varojen keruuseen samoilta tai samanlaisilta vastapuolilta samoissa tai samanlaisissa olosuhteissa;
c)
arvio a ja b alakohdassa esitettyjen tietojen merkityksellisyydestä ja luotettavuudesta siltä osin kuin on kyse vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen tulevien maksuvaatimusten odotettavissa olevista tuloksista.
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava kuvaus prosesseista, jotka sillä on delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 62 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti käytössä sellaisten mahdollisten tulevien muutosten tunnistamiseksi, jotka voivat vähentää oman lisävarallisuuden erän vaimennusvaikutusta. Kuvauksessa on oltava seuraavat seikat:
a)
miten järjestelyllä voidaan tunnistaa muutokset:
i)
järjestelyn rakenne tai sopimusehdot, mukaan lukien oman lisävarallisuuden erän peruuttaminen tai voimassaolon päättyminen tai oman lisävarallisuuden erän käyttö tai maksuvaatimus osittain tai kokonaan;
ii)
asianomaisten vastapuolten asema, mukaan lukien vastapuolen maksukyvyttömyys;
iii)
oman lisävarallisuuden erän perittävyys, mukaan lukien saman vastapuolen tarjoamia muita oman lisävarallisuuden eriä koskevat maksuvaatimukset;
b)
miten järjestelyllä aiotaan ilmoittaa valvontaviranomaiselle tunnistetuista muutoksista, mukaan lukien mekanismit, jotka on otettu käyttöön sen toteamiseksi, milloin muutos olisi ohjattava yrityksen hallinto-, johto- tai valvontaelimelle ja valvontaviranomaiselle.
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on liitettävä mukaan asiakirjatodisteet hakemukseen liittyvästä sisäisestä päätöksentekomenettelystään.
5 artikla
Hakemuksen arviointi
Valvontaviranomaisen on vahvistettava vastaanottaneensa vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen hakemuksen.
Valvontaviranomaisen on katsottava hakemuksen olevan täydellinen, kun se kattaa kaikki 2, 3 ja 4 artiklassa tarkoitetut seikat.
Valvontaviranomaisen on hyvissä ajoin ja viimeistään 30 päivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta ilmoitettava, onko hakemus täydellinen.
Valvontaviranomaisen on varmistettava, että määräaika, jonka kuluessa se päättää hakemuksesta, on kohtuullinen eikä se ole pidempi kuin kolme kuukautta täydellisen hakemuksen vastaanottamisesta, ellei kyseessä ole poikkeukselliset olosuhteet, joista ilmoitetaan vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle kirjallisesti ja hyvissä ajoin.
Kun on kyse poikkeuksellisista olosuhteista, valvontaviranomaisen on tehtävä hakemusta koskeva päätös viimeistään kuuden kuukauden kuluessa täydellisen hakemuksen vastaanottamisesta.
Vaikka valvontaviranomainen on ilmoittanut, että hakemus on täydellinen, se voi siitä huolimatta pyytää lisätietoja, joita se tarvitsee arvioinnin suorittamiseen. Pyyntö on perusteltava, ja siinä on yksilöitävä vaaditut lisätiedot. Sen päivän, jona valvontaviranomainen pyytää lisätietoja, ja sen päivän, jona valvontaviranomainen vastaanottaa tällaiset tiedot, välisiä päiviä ei oteta huomioon määritettäessä neljännessä ja viidennessä alakohdassa tarkoitettuja määräaikoja.
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on ilmoitettava valvontaviranomaiselle kaikista hakemukseen liittyvistä muutoksista.
Jos vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys ilmoittaa valvontaviranomaiselle hakemukseen tehdystä muutoksesta, hakemusta on pidettävä uutena hakemuksena, paitsi jos
a)
muutos johtuu valvontaviranomaisen pyynnöstä saada lisätietoja; tai
b)
valvontaviranomainen katsoo, että muutos ei vaikuta merkittävästi hakemuksen arviointiin.
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys voi peruuttaa hakemuksen kirjallisella ilmoituksella missä tahansa vaiheessa ennen valvontaviranomaisen päätöstä. Jos vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys toimittaa hakemuksen tämän jälkeen uudelleen tai toimittaa ajan tasalle saatetun hakemuksen, valvontaviranomainen käsittelee hakemusta uutena hakemuksena.
6 artikla
Hakemusta koskeva päätös
Kun valvontaviranomainen on tehnyt päätöksen hakemuksesta, sen on viipymättä ilmoitettava tästä kirjallisesti vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle.
Jos valvontaviranomainen hyväksyy vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen pyytämää määrää pienemmän määrän tai hylkää hyväksyntää koskevan hakemuksen, sen on ilmoitettava syyt, joihin päätös perustuu.
Mikäli valvontaviranomaisten hyväksyntä on myönnetty sillä edellytyksellä, että sopimus tehdään, vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on viipymättä tehtävä sopimus niillä ehdoilla, joihin hyväksyntä perustui, ja toimitettava valvontaviranomaiselle jäljennös allekirjoitetusta sopimuksesta.
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys ei saa pitää oman lisävarallisuuden erää tai menetelmää hyväksyttynä ennen kuin sopimus on tehty.
7 artikla
Hyväksytyn määrän tarkistaminen tai menetelmän hyväksynnän peruuttaminen
1. Jos oma lisävarallisuuden erä ei enää täytä niitä vaatimuksia, joiden perusteella määrä tai laskentamenetelmä hyväksyttiin, valvontaviranomaisen on päätettävä jommastakummasta seuraavasta toimesta:
a)
oman lisävarallisuuden erän määrä pienennetään alaspäin tai nollaan;
b)
laskentamenetelmän hyväksyntä peruutetaan.
2. Valvontaviranomaisen on ilmoitettava vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle välittömästi, kun se on tehnyt 1 kohdan mukaisen päätöksen, ja mainittava perustelut.
8 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 24 päivänä maaliskuuta 2015.